КРАТКО ИЗЛОЖЕНИЕ

I. Задачата на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) е да води борба срещу измамите и други незаконни дейности в ущърб на бюджета на ЕС. Като част от Комисията OLAF притежава автономия по отношение на разследванията, разполага с 500 служители и годишните ѝ разходи възлизат на около 50 милиона евро. В своя Специален доклад № 1/2005 относно управлението на OLAF Сметната палата идентифицира слабости в управлението на разследванията и отправи 17 препоръки за съсредоточаване на дейностите върху разследванията, повишаването на тяхната ефикасност и доказването на ефективността им (вж. точки 1—5).

II. Понастоящем OLAF използва в по-голяма степен своите правомощия да извършва проверки на място, да проверява свидетели и да разпитва заподозрени лица. За да постави по-голям акцент върху разследващата си функция, OLAF е създала две дирекции за разследвания, които заменят предишната една дирекция. Комисията обаче счита, че OLAF е по-ефективна като широкообхватна организация за борба с измамите, отколкото като служба, съсредоточена върху разследванията, и съответно не е освободила OLAF от дейностите, които не са свързани с разследвания, като например разработване на стратегии за борба с измамите и програми за финансиране. Вследствие на това увеличението на броя служители в дирекциите за разследвания (32 %) е по-малко от нивото на увеличение на персонала в останалите структури на OLAF (43 %). През 2009 г. за работата по разследвания е отделено 37 % от общото време за осъществяване на дейностите на OLAF (вж. точки 7—18).

III. OLAF е предприела редица стъпки за повишаване ефикасността на разследванията. Тя е използвала по-пълноценно своята електронна система за управление на случаите, провела е по-целенасочено обучение, поставила си е нови целеви показатели, за да се съсредоточи върху по-сериозни и сложни случаи, намалила е броя на срочно наетите служители и е въвела система за управление на времето. Системата за управление на времето обаче не се използва за планиране на работата, а работните планове не съдържат разчети за необходимото време и крайни срокове за провеждане на разследванията. Управлението на случаите в процес на разследване следва да се подобри, за да се разрешават случаите по-бързо и да се избягват дългите периоди на неактивност — средната продължителност на разглеждане на случаите все още надвишава две години. Освен това OLAF вече получава 50 % повече първоначална информация за евентуални измами и нередности, отколкото през 2004 г., а средната продължителност за извършване на оценка на тази информация се е удвоила от 3,5 месеца на 7 месеца. Въпреки че понастоящем броят на разследващите служители се е увеличил с 32 % спрямо 2004 г., броят на разследваните случаи не е нараснал. Този факт е отражение на акцента върху по-сериозните случаи, на нарастващия дял на собствените разследвания на OLAF, както и на пренасочването на ресурси за разследвания към извършването на оценки на първоначалната информация (вж. точки 19—37).

IV. Правната рамка [1] не е изменяна от публикуването на последния доклад на Палатата. Все още не се извършва независим контрол над действията по разследванията в процес на провеждане и също така не съществува правилник, който да гарантира, че действията по разследванията протичат по установен ред/предвидим начин. Сключеното с Евроюст практическо споразумение за сътрудничество засега има ограничено въздействие (вж. точки 38—44).

V. В своя годишен план за управление OLAF си поставя ясни цели. В резултат на разследванията са идентифицирани значителни суми за възстановяване, предприети са съдебни и дисциплинарни мерки и също така са приключени случаите, при които първоначалните съмнения за нередности са се оказали неоснователни. В системата за управление на случаите се съдържа информация за дейността, потенциалните резултати и реалните резултати, които OLAF е постигнала. OLAF обаче не докладва тази информация в един общ документ, който да даде възможност за надеждна съпоставка на резултатите по години и сектори (вж. точки 45—57).

VI. Надзорният съвет е приел изменения на процедурния си правилник и е изготвил редица доклади и становища относно управлението на OLAF. Въведена е процедура за съгласуване с Надзорния съвет преди изпращането на информация до националните съдебни органи, въпреки че това все още не представлява адекватна защита на правата на засегнатите лица (вж. точки 58—65).

VII. Въз основа на тези констатации и оценки Палатата отправя следните основни препоръки към OLAF (вж. точки 66—76):

a) Да увеличи броя и бързината, с която се провеждат разследванията, като увеличи отделяното за тях време, и измени правната рамка.

б) Да повиши ефикасността чрез включване на срокове и информация за необходимите ресурси в плановете за разследвания. Изпълнението на тези планове следва да се наблюдава и актуализира. Изпълнителният съвет следва да допринася за намаляването на общата продължителност на съставянето на оценки и провеждането на разследвания.

в) Да предоставя надеждна информация за ефективността, като публикува в един документ статистическите данни относно дейността, потенциалните резултати и реалните резултати на OLAF.

г) Да установи ясна процедура за съгласуване с Надзорния съвет преди изпращането на информация до националните съдебни органи.

ВЪВЕДЕНИЕ

1. През 2005 г. Сметната палата публикува Специален доклад № 1/2005 относно управлението на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) [2]. В резултат на одита бяха идентифицирани слабости в управлението на OLAF по отношение на разследванията и бяха отправени 17 препоръки за съсредоточаване на дейностите върху разследванията, повишаване на ефикасността и доказване на ефективността на разследванията. OLAF състави план за действие във връзка с изпълнението на приетите препоръки и през 2007 г. представи доклад относно напредъка в тази посока пред Комитета за наблюдение на одитите към Комисията [3]. В каре 1 е представено кратко описание на ролята и задачите на OLAF.

2. Във фигура 1 е показано развитието на дейността на OLAF от 2004 г. насам по отношение на разходите, персонала, получената информация и обработените случаи. През цялото време броят на разследваните случаи е бил около 400, като всяко разследване продължава средно две години, и приблизително 200 случая са приключвани всяка година. Обемът на получаваната първоначална информация е нараснал значително и сега OLAF получава близо 1000 сигнала от различни източници всяка година.

ФИГУРА 1

РАЗХОДИ, ПЕРСОНАЛ И БРОЙ НА РАЗГЛЕДАНИТЕ ОТ OLAF СЛУЧАИ ЗА ПЕРИОДА ОТ 2004 ДО 2009 Г.

+++++ TIFF +++++

Източник: OLAF.

КАРЕ 1

РОЛЯ И ЗАДАЧИ НА OLAF

Основни цели и дейности

OLAF е създадена през 1999 г. [4] с цел увеличаване ефективността на борбата срещу измамите и други незаконни действия, накърняващи финансовите интереси на Европейския съюз. OLAF отговаря за редица дейности, в това число провеждане на административни разследвания за борба с измамите, оказване на съдействие на държавите членки за предотвратяване на измами, както и събиране и анализиране на информация.

По отношение на разследванията OLAF притежава независимост, която се подсилва и от Надзорния съвет, съставен от пет независими лица извън институциите на ЕС.

Видове случаи

Службата разделя разглежданите от нея случаи на следните категории:

a) Разследвания:

вътрешни разследвания (разследвания в рамките на институциите и органите на ЕС),

външни разследвания (разследвания на икономически оператори, засягащи финансови средства на ЕС).

б) Координация и съдействие:

координация между държавите членки в случаите на разследвания, засягащи повече от една държава,

съдействие на националните съдебни органи в случай на наказателно производство.

Основни етапи на провеждане на разследванията

a) OLAF получава сигнали за нередности от институциите на ЕС или извън тях.

б) OLAF оценява първоначалната информация и директорът решава дали да се започне разследване или не.

в) Разследващите служители на OLAF събират доказателства, напр. чрез събеседвания и проверки на място.

г) Разследващи служители докладват пред Съвета резултатите от дейностите по разследването. Директорът решава какви последващи действия да предприеме, ако те са наложителни. Последващите действия могат да включват предаване на информация по случая на компетентните национални органи или институции на ЕС с оглед стартирането на съдебно или дисциплинарно производство или възстановяването на средства.

е) OLAF проверява дали компетентните органи са предприели препоръчаното последващо действие.

От работата на OLAF произтичат четири вида последващи действия — финансови, административни, съдебни и дисциплинарни.

СТАНОВИЩЕ НА КОМИСИЯТА ОТНОСНО ПРЕПОРЪКИТЕ НА ПАЛАТАТА

3. В таблица 1 са изброени първоначалните 17 препоръки, отправени в Специален доклад № 1/2005. Палатата отбелязва, че по 13 от нейните препоръки са предприети действия от страна на OLAF, други три (препоръки 2, 14, 15) не са били приети от Комисията, а препоръка 16 относно ролята на Надзорния съвет следва да бъде разгледана в светлината на решението на Първоинстанционния съд от юли 2008 г. [5]

ТАБЛИЦА 1

СТАНОВИЩЕ НА КОМИСИЯТА ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПРЕПОРЪКИТЕ, ОТПРАВЕНИ ОТ СМЕТНАТА ПАЛАТА В СПЕЦИАЛЕН ДОКЛАД № 1/2005 ОТНОСНО УПРАВЛЕНИЕТО НА OLAF

Забележка: Препоръките, отправени в Специален доклад № 1/2005, не са номерирани. Тук те са представени в обобщен вид по реда, в който се появяват в специалния доклад.

Препоръка на Палатата | Становище на Комисията |

1.Да се конкретизират резултатите, които следва да бъдат постигнати при разследванията, и да се въведат показатели за изпълнение с цел оценка на успеха | Приема се |

2.Да се обмисли възможността за създаване на специален отдел за координация и съдействие с оглед на по-доброто управление на ресурсите | Не се приема |

3.Да се сформират по-малки състави в рамките на Изпълнителния съвет с цел поставяне на ясни цели и планове по отношение на разследванията | Приема се |

4.Да се наблюдава процесът на провеждане на разследванията с оглед съсредоточаване върху приоритетите и търсене на доказателства чрез по-добро използване на наличните средства за разследване | Приема се |

5.Да се въведе система за отчитане на времето във връзка с работните планове, която да съдържа приблизителното време, предвидено за всяко разследване, с оглед разпределяне на работата според ресурсите и избягване на закъснения | Приема се |

6.Да се установи максимална продължителност на разследванията | Приема се частично |

7.Да се освободи OLAF от последващите действия (участие в съдебни производства и процедури по възстановяване на средства), които могат да бъдат извършени от разпоредители с бюджетни кредити | Приема се частично |

8.Да се разпишат и публикуват процедури за защита на правата на засегнатите лица на всички етапи от разследването и да се осигури контрол по отношение на законосъобразността на действията по разследванията | Приема се |

9.Да се установят официални договорености за сътрудничество между OLAF и държавите членки по законодателен път или чрез сключване на споразумения с националните разследващи служби | Приема се |

10.Системата за управление на случаите да бъде трансформирана в система за управление на разследванията и да се предоставят повече обучения на разследващите служители по отношение на техниките на разследване, законодателството и уменията за изготвяне на доклади | Приема се |

11.Да се изготвят надеждни и полезни отчети за резултатите, които да се основават на реални, а не на потенциални резултати | Приема се |

12.Да се въведе генерален план за управление на персонала с оглед на разрешаването на структурните проблеми | Приема се |

13. Службите за стратегическо разузнаване следва да предприемат мерки за подобряване на данните, изпращани от държавите членки, и да създадат бази данни, които могат да се използват за идентифициране на аномалии и започване на разследвания | Приема се |

14.Да се прехвърли отговорността за стратегията относно борбата с измамите към други служби на Комисията | Не се приема |

15.Да се прехвърли отговорността за управлението на някои програми за финансиране (напр. програмите "Перикъл" и "Херкулес") към други служби на Комисията | Не се приема |

16.Да се уточни ролята на Надзорния съвет, за да се избегне вмешателство в текущи разследвания | Приема се |

17.Дейностите да бъдат съсредоточени върху разследванията, като едновременно с това се извършат промени в управлението и нормативната уредба | Приема се частично |

ОБХВАТ И ПОДХОД НА ОДИТА

4. Задачата на одита беше да проследи действията, предприети във връзка с изпълнението на препоръките от Специален доклад № 1/2005. Одитът имаше за цел да потърси отговор на следните четири въпроса, около които са групирани различните препоръки (вж. приложение I):

a) Съсредоточени ли са дейностите на OLAF върху разследващата функция? (препоръки 2, 7, 13, 14, 15, 17)

б) Повишила ли е OLAF ефикасността на провежданите от нея разследвания? (препоръки 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 12)

в) В състояние ли е OLAF да докаже ефективността на провежданите от нея разследвания? (препоръки 1 и 11)

г) Уточнена ли е ролята на Надзорния съвет? (препоръка 16).

5. Одитът включваше:

a) анализ на предоставените от OLAF документи относно политиката, планирането, процедурите, персонала и финансите на службата, както и анализ на статистическите данни, в това число плана за действие за изпълнение на препоръките от Специален доклад № 1/2005;

б) събеседвания с директори, ръководители на отдели и разследващи служители на OLAF; срещи с Надзорния съвет на OLAF и неговия секретариат за обсъждане на техните доклади и становища; събеседвания с други органи (Служба за разследвания и дисциплинарни въпроси на Комисията (IDOC), Евроюст);

в) оценка на произволна извадка от 30 разследвани случая от общо 332 вътрешни и външни разследвания в процес на провеждане към 1 юли 2008 [6]. Оценката беше извършена въз основа на анализ на документацията по разследваните случаи, съдържаща се в автоматизираната система за управление на случаите, както и събеседвания със съответните разследващи служители.

КОНСТАТАЦИИ И ОЦЕНКИ

6. Констатациите, произтичащи от проверката на извадката от 30 случая, са обобщени във фигура 2. Всяко разследване е оценено като добро, задоволително или слабо по следните критерии: съсредоточаване върху разследващите дейности, принос на останалите служби на OLAF към разследването, навременност на решенето за започване на разследване, яснота на целите и планиране, адекватна продължителност на разследването и постигнати резултати. Констатациите са разгледани по-нататък в съответните раздели на доклада.

СЪСРЕДОТОЧАВАНЕ ВЪРХУ РАЗСЛЕДВАЩАТА ФУНКЦИЯ НА OLAF

7. Палатата проследи действията по изпълнението на препоръките от Специален доклад № 1/2005, според които OLAF следва да отдели или да се освободи от някои дейности, които не са пряко свързани с провеждането на разследвания, и да увеличи приноса към разследванията на службите, отговарящи за стратегията. През 2006 г.OLAF преструктурира своите дирекции, като целта на новата организационна структура (вж. приложение II) беше да се постави по-голям акцент върху разследващата функция на OLAF.

ФИГУРА 2

ОЦЕНКА НА КРИТЕРИИТЕ ЗА 30 РАЗГЛЕДАНИ СЛУЧАЯ

+++++ TIFF +++++

Източник: 30 разгледани случая.

НЕ СА ПРЕМАХНАТИ ДЕЙНОСТИТЕ, КОИТО НЕ СА ПРЯКО СВЪРЗАНИ С РАЗСЛЕДВАНИЯТА

8. Палатата отправи четири препоръки за премахване или разделяне на някои дейности. Препоръката да се прехвърлят последващите действия (препоръка 7) беше приета частично. Тъй като Комисията продължава да настоява, че OLAF трябва да бъде по-скоро широкообхватна организация за борба с измамите, отколкото съсредоточена върху разследванията служба, другите три препоръки не бяха приети, а именно: да се прехвърли отговорността за стратегията относно борбата с измамите към други служби на Комисията (препоръка 14); да се прехвърли отговорността за управлението на някои програми за финансиране към други служби на Комисията (препоръка 15); и да се отделят от разследванията дейностите, свързани с координацията и съдействието (препоръка 2).

9. По отношение на препоръка 7 за прехвърлянето на последващите действия са предприети мерки за прехвърляне на основната отговорност за последващите действия на други служби на Комисията [7]. OLAF продължава да участва в съдебни и дисциплинарни последващи действия (отдел C1, вж. организационната схема в приложение II) и финансови последващи действия (отдели C2 и C3). Ролята на OLAF е да оптимизира условията за извършване на последващи действия и да проверява дали службите на Комисията и националните органи са предприели необходимите мерки.

ТАБЛИЦА 2

РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПЕРСОНАЛА ЗА ПЕРИОДА 2004—2009 Г. [1008]

Източник: OLAF.

Година | Разследвания и операции (дирекции A и B) | Други (дирекции C и D, генерален директор и Надзорен съвет) | Общо за OLAF | Процент на разследва-нията и операциите |

Длъжностни лица и срочно наети служители | Договорно наети служители | Общо | Длъжностни лица и срочно наети служители | Договорно наети служители | Общо |

Края на 2004 | 100 | 25 | 125 | 165 | 65 | 230 | 355 | 35,2 % |

Края на 2005 | 107 | 22 | 129 | 174 | 67 | 241 | 370 | 34,9 % |

Края на 2006 | 110 | 25 | 135 | 180 | 77 | 257 | 392 | 34,4 % |

Края на 2007 | 126 | 21 | 147 | 205 | 100 | 305 | 452 | 32,5 % |

Края на 2008 | 140 | 20 | 160 | 212 | 93 | 305 | 465 | 34,4 % |

Края на 2009 | 143 | 22 | 165 | 217 | 111 | 328 | 493 | 33,5 % |

10. Делът на служителите, работещи в дирекциите за разследвания и операции, възлиза средно на 34 % (2004—2009 г.), както е показано в таблица 2.

11. Някои служители в дирекциите C (Подпомагане на оперативната дейност и политиката) и D (Общи въпроси) също участват в процеса на разследване. През 2007 г. OLAF е въвела система за управление на времето, в която се отчита времето, прекарано от всички служители на OLAF за разследване и за други дейности [8]. Системата за управление на времето показва, че служителите в дирекциите за разследвания не отделят цялото си време за работа по случаи. През 2009 г. те са отделили 63 % от времето си за работа по случаи, 27 % за управление и администрация и 10 % за политика и ресурси. За разлика от това служителите от другите дирекции са прекарали 25 % от времето си за пряка подкрепа на работата по случаите. Така общото време, отделено на работата по разследванията от служителите във всички дирекции, възлиза на 37 %, както е показано във фигура 3 [9]. Едва малко над половината от това време е отделено за конкретни случаи [10].

ФИГУРА 3

ОТЧИТАНЕ НА РАБОТНОТО ВРЕМЕ НА СЛУЖИТЕЛИТЕ В СИСТЕМАТА ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА ВРЕМЕТО ПРЕЗ 2009 Г.

+++++ TIFF +++++

Източник: Система за управление на времето на OLAF.

ПО-ГОЛЯМ АКЦЕНТ ВЪРХУ ДЕЙНОСТИТЕ ПО РАЗСЛЕДВАНИЯТА

12. Палатата препоръча на OLAF да съсредоточи своята дейност върху разследванията, като едновременно с това се извършат промени в нормативната уредба, а други служби да поемат функциите, свързани с превантивния контрол и законодателната база (препоръка 17).

13. През септември 2006 г. са създадени две дирекции за разследвания и операции (дирекции A и B), които заменят предишната една дирекция (дирекция B). Новата организация (вж. приложение II) има за цел да постави по-голям акцент върху разследващата функция на OLAF. Препоръката на Палатата съсредоточаването върху разследванията да бъде съпътствано от промени в управлението на OLAF чрез изменения на нормативната уредба не е изпълнена (вж. точка 38).

14. При проверката на извадка от 30 случая беше установено по-голямо съсредоточаване върху дейности по разследванията, като например провеждане на събеседвания или проверки на място. Също така беше показан приносът на другите служби на OLAF освен дирекции A и B, които участват в процеса на разследване и при необходимост оказват подкрепа, например чрез предоставяне на съдебни консултации и специализиран анализ на данните (вж. фигура 2).

15. Друг показател за съсредоточаване на дейността върху разследванията е увеличаването на дела на собствените разследвания на OLAF спрямо случаите, свързани с координация и съдействие. Процентът на разследванията от всички случаи, по които работи OLAF, е нараснал от 50 % през 2004 г. на 67 % през 2009 г. (фигура 4).

ФИГУРА 4

АНАЛИЗ НА СЛУЧАИТЕ, ПО КОИТО Е ОТКРИТА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ

+++++ TIFF +++++

Източник: OLAF.

ФИГУРА 5

ИЗТОЧНИК НА ПЪРВОНАЧАЛНАТА ИНФОРМАЦИЯ, ПОЛУЧЕНА ПРЕЗ ПЕРИОДА 2004—2009 Г.

+++++ TIFF +++++

Източник: OLAF.

ПРИНОСЪТ НА СЛУЖБИТЕ ЗА СТРАТЕГИЧЕСКО РАЗУЗНАВАНЕ КЪМ ПРОЦЕСА НА РАЗСЛЕДВАНЕ ОСТАВА ОГРАНИЧЕН

16. Палатата препоръча на службите за стратегически анализ да се насочат към идентифицирането на аномалии, които могат да се използват за започване на разследване (препоръка 13).

17. Отделите за стратегическо разузнаване на OLAF (отдели C2 и C3) са подобрили своите системи за управление на надеждността на данните, получавани от държавите членки, особено що се отнася до нередности в областта на фондовете за земеделие и структурните фондове. Понастоящем те предоставят продукти, които се използват както от дирекциите за разследвания, така и от съответните служби в Комисията и в държавите членки.

18. Отделите за стратегическо разузнаване предоставят общи насоки относно разработването на политики и стратегия за дейността, като идентифицират области с висок риск и типове измами. Това може пряко или косвено да доведе до започване на конкретни разследвания [11]. Шест (или 2 %) от 332-те разследвания, инициирани на 1 юли 2008 г., следват пряко от дейността на отделите за стратегическо разузнаване. Фигура 5 показва източника на цялата първоначална информация, получена от 2004 до 2009 г., от която 0,7 % е предоставена от отделите за стратегическо разузнаване.

ПОВИШАВАНЕ НА ЕФИКАСНОСТТА НА РАЗСЛЕДВАНИЯТА

19. Палатата проследи действията, предприети за изпълнение на препоръките от Специален доклад № 1/2005, формулирани с цел да се подобри планирането и контролът на разследванията и да се гарантира, че разследванията се осъществяват своевременно и в съответствие с ясна правна и процедурна рамка.

ПЛАНИРАНЕТО НЕ ВКЛЮЧВА ЧОВЕШКИТЕ РЕСУРСИ И СРОКОВЕТЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ

20. По отношение на планирането Палатата препоръча да се сформират по-малки състави в рамките на Изпълнителния съвет, които да се състоят от директори и ръководители на отдели, с цел поставяне на ясни цели и планове по отношение на отделните разследвания (препоръка 3). Палатата препоръча също така да се въведе система за отчитане на времето, обвързана с работните планове, която да съдържа разчети за времето, предвидено за всяко разследване (препоръка 5).

21. Вследствие на препоръката за сформиране на по-малки състави Изпълнителният съвет вече заседава в два състава, като през седмица се редуват заседанията на Съвет А и Съвет B, сформирани в съответствие с компетентностите на двете нови дирекции A и B. Това разделяне имаше за цел да даде възможност за по-обстоен анализ на предложенията за започване на разследване. Извършената от Палатата проверка на извадка от разследвани случаи обаче показа, че за една трета от случаите все още не са определени ясни цели и планове (вж. фигура 2).

22. Във връзка с препоръка 5 през октомври 2007 г. беше въведена система за управление на времето. От всички служители на OLAF, с изключение на членовете на Надзорния съвет, се изисква да отчитат времето, което отделят за различните задачи. През 2009 г. над 98 % от всички налични часове са отчетени в системата за управление на времето. Понастоящем това е система за отчитане на времето. Съдържащите се в нея данни не се използват за управление на действията по започнатите случаи.

23. Първоначалната оценка на получената информация (вж. точка 32) включва съставянето на работен план, определящ първите стъпки в дадено разследване, който се разглежда в деветмесечния доклад, представян на Надзорния съвет. Въпреки че в работния план е указан броят на разследващите служители и конкретните необходими умения, в него липсва разчет за нужното време и сроковете. Системата за управление на времето не се използва за целите на планирането. Извън рамките на тази система отдел B2 (отговарящ за случаите, свързани с митниците) изготвя графици с цел планиране на работата на разследващите служители. Понякога се налага преоценка на плановете след стартирането на дейностите по разследването, тъй като препоръките за започване на разследване се основават на наличната към момента информация, а през етапа на първоначалното оценяване на информацията не могат да бъдат извършвани дейности по разследването [12].

ПРЕДПРИЕТИ СА МЕРКИ ЗА СЪСРЕДОТОЧАВАНЕ ВЪРХУ ПРИОРИТЕТИТЕ

24. Палатата препоръча разследванията да се съсредоточат върху приоритетите с оглед на по-доброто използване на наличните средства (препоръка 4).

25. За външните разследвания е възприет подходът de minimis [13], базиран на индикативни финансови прагове [14] и други критерии, като например риск по отношение на репутацията, индикации за систематична измама и евентуално наличие на други компетентни разследващи органи.

26. От 2004 г. службата OLAF се е разраснала с 39 %, като общият брой на служителите ѝ се е увеличил от 355 на 493, докато броят на служителите в дирекциите за разследвания и операции е нараснал с 32 % от 125 на 165 служители (вж. таблица 2). Увеличението на броя на служителите в дирекциите за разследвания и операции не се съпътства от еквивалентно нарастване на броя на случаите (вж. фигури 1 и 4). По отношение на разследванията и операциите през 2009 г. OLAF е разгледала по-малко случаи на служител, отколкото през 2004 г. (2,8 започнати разследвания вместо 3,7). Това се дължи на:

съсредоточаването върху по-сериозни и сложни случаи в резултат на политиката de minimis;

нарастващия дял на собствените разследвания на OLAF (вж. фигура 4);

отделянето на повече ресурси от разследванията за оценка на нарастващото количество получавана информация (вж. фигура 5). Количеството анализирана първоначална информация, която не е довела до започването на работа по даден случай, се е удвоила от 364 казуса, за разглеждането на които липсва основание, през 2004 г. (108 от тях още на пръв поглед (prima facie [15]) са без основание за разглеждане) на 755 през 2009 г. (267 от тях са без основание за разглеждане още на пръв поглед).

НЕ СЕ НАБЛЮДАВА ПОДОБРЕНИЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПРОДЪЛЖИТЕЛНОСТТА НА РАЗСЛЕДВАНИЯТА

27. Палатата препоръча да се установи максимална продължителност на разследванията (препоръка 6). Комисията приема идеята за определяне на максимална продължителност на разследванията и е направила законодателно предложение [16] за въвеждане на стандартен срок от 12 месеца, който може да бъде удължаван еднократно с максимум шест месеца, въз основа на решение на директора на Службата, съгласувано с Надзорния съвет. Досега измененията в правната рамка не са приети.

28. В годишния план за управление на OLAF за 2010 г. е поставен целеви показател да се приключат най-малко 75 % от случаите в рамките на 24 месеца, 10 % от които за по-малко от девет месеца. Регламент (ЕО) № 1073/1999 постановява, че когато едно разследване продължи повече от девет месеца, директорът информира Надзорния съвет за причините, поради които разследването не е приключило. Продължителността на разследванията е важен въпрос не само поради риска от погасяване по давност, но и за ефикасността на OLAF и за засегнатите от разследванията лица.

29. Продължителността на разследванията се следи чрез ежедневно наблюдение от страна на ръководителите на отдели, чрез месечни оперативни доклади, а в дирекция B и чрез доклади относно разследваните случаи, изготвяни на всеки три месеца. Съветът участва единствено в започването и приключването на разследванията. В случай че дадено разследване продължи повече от девет месеца, разследващият служител изготвя доклад до Надзорния съвет, в който представя накратко статуса на случая, причините за забавянето и очаквания срок за приключване. В новия наръчник се изисква също така да бъде представян доклад и 18 месеца след началото на разследването, който да бъде само за вътрешно ползване [17]. След този срок не се изисква допълнително докладване от този тип, въпреки че по-голямата част от разследванията продължават над 18 месеца. Управлението на случаите в процес на разследване следва да се подобри, за да се разрешават случаите по-бързо и да се избягват дългите периоди на неактивност.

30. Таблица 3 показва, че действителният брой случаи, приключени в рамките на девет месеца, през периода от 2004 до 2009 г. е като цяло малко над 10 %, което отговаря на стойностите, предвидени в годишния план за управление.

31. Въпреки че по отношение на разследванията и операциите броят на случаите на служител е намалял между 2004 и 2009 г. (вж. точка 26), това не се е отразило на продължителността на разследванията. През този период средната продължителност на всички разследвани случаи (външни и вътрешни разследвания, координация и съдействие по наказателни производства) не е варирала съществено и остава над две години (25 месеца), както в показано във фигура 6. Приключването на голяма част от разследванията отнема значително по-дълго от средната продължителност от две години. В края на 2009 г. 125 от 457 неприключени случая (27 %) са били в процес на провеждане повече от две години. 33 от тях са останали неприключени в продължение на над три години и още 21 случая — над четири години. Разгледаните 30 случая показаха, че дългата продължителност понякога се дължи на външни фактори, но по-често на вътрешни фактори като липса на ресурси за разследвания или промяна в приоритетите.

ТАБЛИЦА 3

СЛУЧАИ, ПРИКЛЮЧЕНИ В РАМКИТЕ НА ДЕВЕТ МЕСЕЦА

Източник: OLAF.

Година на приключване | Общо приключени случаи | Общо приключени случаи за девет месеца | Процент |

2004 г. | 339 | 60 | 18 % |

2005 г. | 233 | 27 | 12 % |

2006 г. | 217 | 24 | 11 % |

2007 г. | 232 | 21 | 9 % |

2008 г. | 187 | 21 | 11 % |

2009 г. | 188 | 20 | 11 % |

32. Проблемът с дългата продължителност засяга не само разследванията, но и оценките на първоначалната информация. Когато OLAF получи или генерира информация относно евентуална измама, тя прави оценка на тази първоначална информация, въз основа на която взема решение дали да започне разследване или не. Обемът на входящата информация се е увеличил значително от 662 сигнала през 2004 г. на 965 през 2009 г. (вж. фигура 5). Продължителността на оценяването зависи от необходимостта да се събере информация от външни организации, от работното натоварване на разследващите служители и също така от политиката на съсредоточаване върху по-сериозни и сложни случаи (вж. точка 25). Съответно често пъти оценяването отнема значително повече време от предвидените в наръчника на OLAF два месеца [18]. Средното време, необходимо за извършване на оценка, се е удвоило от 3,5 месеца през 2004 г. на 7,1 месеца през 2009 г. В края на 2009 г. 72 случая са били в процес на оценяване в продължение на над 12 месеца, което представлява 16 % от общо 459 случая.

33. Резултатите от разгледаните от Палатата 30 случая (обобщени във фигура 2) показаха, че в 11 случая решението за започване на разследване не е взето своевременно. Средната продължителност на процеса на оценяване на разгледаните 30 случая е шест месеца.

ФИГУРА 6

СРЕДНА ПРОДЪЛЖИТЕЛНОСТ НА РАЗСЛЕДВАНИЯТА ПРЕЗ ПЕРИОДА 2004—2009 г. [1020]

+++++ TIFF +++++

Източник: OLAF.

УВЕЛИЧИЛА СЕ Е ПОДКРЕПАТА, ОСИГУРЯВАНА ОТ СИСТЕМАТА ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА СЛУЧАИТЕ И ОТ ДЕЙНОСТИТЕ ПО УПРАВЛЕНИЕ НА ЧОВЕШКИТЕ РЕСУРСИ

34. Палатата отправи препоръки за усъвършенстване на системата за управление на случаите като инструмент за управление, за предоставяне на повече обучения за разследващите служители по отношение на техниките на разследване, законодателството и уменията за изготвяне на доклади (препоръка 10) и за съставяне на генерален план за управление на персонала с оглед на разрешаването на структурни проблеми (препоръка 12).

35. Понастоящем системата за управление на случаите се използва по-пълноценно и всички основни документи се регистрират в системата. Информацията, свързана със защита на данните, обаче не се попълва систематично. В съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 [19] се взема решение или да бъдат информирани физическите лица, че техните лични данни се съхраняват и обработват от OLAF (в системата за управление на случаите се записва като "лицата са информирани"), или да се отложи тяхното информиране (в системата за управление на случаите се записва като "отлагане на информирането"), тъй като противното би могло да застраши разследването например. В пет от 30-те разгледани случая обаче не е взето решение дали заподозрените лица да бъдат уведомени или не. Освен това Палата припомня, че регламентът относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни изисква личните данни да бъдат точни и при необходимост актуализирани [20]. В тази връзка Палатата отбелязва, че в случаите, когато дадено разследване приключи без последващи действия и първоначалните предполагаеми нарушения не бъдат доказани, класификацията относно засегнатото лице в системата за управление на случаите не се актуализира в съответствие с това. Необходимо е Европейският надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) да се произнесе по този въпрос.

36. По отношение на обучението фигура 7 илюстрира броя служители на OLAF, участвали в обучения в областта на техниките за разследване, законодателството и изготвянето на доклади от 2004 г. насам и показва нарастване на броя участници в обученията през 2009 г. В своя доклад от януари 2009 г. Службата за вътрешен одит на OLAF подкрепи посланията, отправени в Специален доклад № 1/2005, и подчерта необходимостта от подобряване на анализа на потребностите от обучение.

37. Структурните проблеми по отношение на персонала са преодолени чрез получаване на допълнителни щатни бройки за постоянни длъжности и съответно намаляване на броя и съотношението на срочно наетите служители (вж. таблица 4).

ФИГУРА 7

ОБУЧЕНИЯ, В КОИТО СА УЧАСТВАЛИ СЛУЖИТЕЛИ НА OLAF

+++++ TIFF +++++

Източник: OLAF.

ТАБЛИЦА 4

НАМАЛЯВАНЕ НА ДЕЛА НА ВРЕМЕННИТЕ ДЛЪЖНОСТИ [23]

Източник: OLAF.

Година | Постоянни длъжности | Временни длъжности | Общо длъжности | Процент временни длъжности |

2004г. | 183 | 146 | 329 | 44 % |

2005г. | 201 | 146 | 347 | 42 % |

2006г. | 238 | 119 | 357 | 33 % |

2007г. | 252 | 116 | 368 | 32 % |

2008г. | 261 | 116 | 377 | 31 % |

2009г. | 270 | 114 | 384 | 30 % |

2010г. | 282 | 102 | 384 | 27 % |

ПРАВНАТА И ПРОЦЕДУРНАТА РАМКА ВСЕ ОЩЕ НЕ Е ПРЕРАЗГЛЕДАНА

38. По отношение на правната и процедурната рамка Палатата отправи препоръка да се разпишат и публикуват процедури за защита на правата на засегнатите лица на всички етапи от разследването и да се осигури контрол по отношение на законосъобразността на действията по разследванията (препоръка 8).

39. През декември 2009 г. директорът на OLAF одобри нов Наръчник относно оперативните процедури, публикуван през май 2010 г. Правната рамка обаче не е изменяна от публикуването на последния доклад на Палатата, тъй като съдържащите се в наръчника указания нямат правна сила [21], а Регламент (ЕО) № 1073/1999 относно разследванията, провеждани от OLAF, също не е изменян [22]. Все още не се извършва независим контрол върху законосъобразността на действията по разследванията [1023] и също така не съществува правилник, който да гарантира, че действията по разследванията протичат по установен ред, че изслушванията следват определен график и че на всеки основен етап от разследването е защитено правото на разследването лице на безпристрастно изслушване, както и правото му на достъп до неговото досие [24].

СЪТРУДНИЧЕСТВОТО С ЕВРОЮСТ И ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ СРЕЩА ЗАТРУДНЕНИЯ

40. Палатата отправи препоръка да се установят по-ясни договорености за сътрудничество с органите на държавите членки чрез приемане на специален регламент или чрез сключване на споразумения с националните разследващи служби (препоръка 9).

41. През 2006 г. Комисията внесе преработено предложение за регламент относно взаимната административна помощ [25], което все още не е прието от Парламента и от Съвета. Службата OLAF е сключила споразумения за административно сътрудничество с органите на десет държави членки и е в процес на преговори с други четири държави [26]. Няколко държави членки обаче все още не са уведомили OLAF кой национален орган или разследваща служба отговаря за сътрудничеството с OLAF по отношение на преките разходи, или не са създали необходимите национални и съдебни органи, които да имат правомощия в областта на преките разходи. В резултат на това OLAF продължава да среща трудности и липса на подкрепа при извършването на проверки и инспекции на място в някои държави членки, особено там където националните инспектори нямат правомощията за упражняване на контрол, упоменати в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 [27].

42. Одитът потвърди констатациите и оценките, изложени от Палатата в нейното Становище № 8/2005, че съществуващата правна рамка за борба с измамите и нарушенията е сложна и трудна за прилагане и че продължават да съществуват слабости в сътрудничеството между Комисията и държавите членки [28]. Резултатите от одита също така потвърдиха, че при съществуващите ограничения в правомощията за разследване на OLAF реакцията на държавите членки към исканото от OLAF съдействие остава слаба [29].

43. Също така могат да възникнат трудности, когато разследваните от OLAF предполагаеми нарушения засягат икономически оператори от няколко държави членки. В такива случаи сътрудничеството с Евроюст е важно, тъй като Евроюст отговаря за координацията на националните криминални разследвания и процедурите за наказателно преследване. С оглед на възможно най-ефективното сътрудничество на 24 септември 2008 г. беше подписано Практическо споразумение относно договореностите за сътрудничество между Евроюст и OLAF [30]. Практическото споразумение предвижда OLAF да информира Евроюст във възможно най-кратък срок относно съществуването на случаи, при които изглежда необходимо осъществяването на сътрудничество между компетентните национални органи на две или повече държави членки, или когато дадено разследване засяга държава членка и Общността. Въз основа на формираната от Палатата извадка, може да се заключи, че около 20 % от разследванията попадат в тези категории. Въпреки че между OLAF и Евроюст се провеждат заложените в споразумението тримесечни срещи, на практика сътрудничеството под формата на предаване на информация за разследваните случаи е ограничено. През 2008 г. Службата OLAF е предоставила информация на Евроюст за пет случая, а през 2009 г. — само за един.

44. Член 85 от ДФЕС разширява функциите на Евроюст, която получава правомощия да започва разследвания. В този аспект Палатата отбелязва препоръките, приети от Европейския съвет през декември 2009 г., относно възможността за увеличаване на правомощията на националните членове на Евроюст, засилване на правомощията на колегиалния орган на Евроюст или създаване на Европейска прокуратура [31]. Необходимо е по-ефективно сътрудничество между OLAF и Евроюст с оглед на тези препоръки.

ОТЧИТАНЕ НА ЕФЕКТИВНОСТТА НА РАЗСЛЕДВАНИЯТА

45. Одитът извърши проверка на това дали в резултат на предприетите от OLAF действия разследванията имат ясно формулирани цели и дали се изготвят полезни и надеждни отчети за резултатите.

ИЗВЪРШВА СЕ НАБЛЮДЕНИЕ НА ПЛАНИРАНИ ЦЕЛЕВИ ПОКАЗАТЕЛИ, НО ТЕ НЕ СА НАСОЧЕНИ КЪМ РЕЗУЛТАТИТЕ

46. Палатата отправи препоръка за конкретизиране на резултатите, които следва да бъдат постигнати при разследванията, и за въвеждане на показатели за изпълнение (препоръка 1).

47. Понастоящем в годишния план за управление OLAF определя конкретни измерими цели за Службата като цяло, за определени сектори и географски региони. Тези целеви стойности се наблюдават и отразяват ежемесечно в годишния план за управление [32], а в месечните отчети за управлението се предоставя и допълнителна информация [33].

48. На ниво отделни разследвания обаче при първоначалната оценка не са определяни систематично конкретни финансови цели на разследванията. Въпреки че не винаги размерът на засегнатите средства е основното съображение, при първоначалната оценка на получената информация следва да се определи евентуалното финансово отражение и размерът на сумите за възстановяване.

ДОКЛАДИТЕ ЗА ОТЧИТАНЕ НА РЕЗУЛТАТИТЕ НЕ ИЗПОЛЗВАТ В ПЪЛНА СТЕПЕН НАЛИЧНАТА ИНФОРМАЦИЯ

49. Палатата отправи препоръка докладите на OLAF за отчитане на резултатите да се основават на подходящи и надеждни данни. Те трябва да дават възможност за извършване на сравнения между различни периоди от време и да включват показатели, основани на реални резултати (препоръка 11).

50. За отчитане на своите резултати OLAF изготвя следните доклади и документи за последващи действия — годишен план за управление, който се актуализира ежемесечно, месечни отчети за управлението, годишен отчет за дейността, годишен оперативен доклад, както и извънредни доклади (например докладът от 2008 г. относно проверките на място).

51. В края на всяко разследване на Изпълнителния съвет се представя окончателен доклад по разследвания случай. Съветът препоръчва дали случаят да бъде приключен със или без последващи действия. Последващите действия включват възстановяване на неправомерно изразходвани средства и откриване на наказателно производство [34]. Отговорността за последващите действия не е на OLAF, а на генералните дирекции в Комисията и националните органи. Ролята на OLAF е да оптимизира условията за последващи действия и да проверява дали се предприемат такива действия.

52. В таблица 5 са показани различните видове информация, съдържаща се в различни документи, които се изготвят за различни периоди (месечно, годишно или извънредно) и за различни потребители (вътрешни или външни).

53. Трудно е да се добие цялостна представа за резултатите от дейността на OLAF. Предоставената информация се съдържа в различни документи, изготвяни за различни цели и адресирани към различна публика. Допълнителната по-подробна информация, съдържаща се в системата за управление на случаите, не се предоставя. Годишният отчет за дейността не дава възможност на читателя да сравнява резултатите, постигнати от OLAF през различни периоди, тъй като не съществуват обобщени статистически данни за предходни години. В годишния оперативен доклад се съдържат сравнения с предходни години по отношение на редица показатели, свързани с извършени дейности (получена информация, извършени първоначални оценки, решения за започване на разследвания и средна продължителност на разследваните случаи), очаквани резултати (процент случаи, приключени с препоръка за последващи действия) и реални резултати (действително възстановени средства). В него обаче не се прави много важната връзка между дейностите на OLAF (брой приключени случаи за дадена година) и произтичащите от тях резултати — както потенциални (напр. идентифицирани суми за възстановяване), така и реални (напр. действително възстановени суми).

ТАБЛИЦА 5

ИЗПОЛЗВАНИ ПОКАЗАТЕЛИ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ

Източник: Доклади на OLAF.

| Вътрешни | Публични |

| Месечни доклади | Годишни доклади | Извънредни доклади |

| Месечна актуализация на годишния план за управление | Месечни доклади за управлението | Годишен отчет за дейността | Годишен оперативен доклад | Доклад от 2008 г. относно проверките на място |

Дейност

Брой приключени разследвания | √ | √ | √ | √ | |

Потенциални резултати

% приключени разследвания с последващи действия | √ | | √ | √ | |

Суми за възстановяване, определени в резултат на разследванията | | | | | √ |

Удовлетвореност на заинтересованите страни [1001]

Становища на генералните дирекции в Комисията | | | | | |

Реални резултати

Реално възстановени суми в резултат на разследвания | | | | | √ |

Реално възстановени суми от общо всички случаи | | √ | | √ | |

54. Подходящи индикатори са тези, които измерват връзката между разследванията на OLAF, потенциалните резултати (например идентифицирани суми за възстановяване, препоръки за откриване на наказателно производство) и реалните резултати (например действително възстановени суми, случаи, завършващи с глоба или присъда). Въпреки че тези резултати са извън правомощията и контрола на OLAF, те зависят също и от качеството и бързината на разследванията на OLAF.

55. За да бъдат надеждни, индикаторите следва да се основават на точни данни и представянето им да бъде последователно, за да е възможно извършването на сравнения по години и по сектори (напр. земеделие, митнически съюз, външна помощ и др.) или по видове разследвания (вътрешни, външни, координация и съдействие).

56. Системата за управление на случаите съдържа информация за резултатите по отношение на финансовите, съдебните и дисциплинарните последващи действия. Също така системата отчита случаите, приключили без последващи действия — когато OLAF е опровергала или не е успяла да докаже първоначалните твърдения. Съдържащата се в системата за управление на случаите информация, която може да се отчита на годишен принцип, е показана в приложение III. Показателите се отнасят до три измерения на резултатите от дейността на OLAF — финансови, съдебни и свързани с конкретни области или сектори. Относно финансовите и съдебните резултати информацията в таблиците показва следното:

a) дейности (брой приключили разследвания),

б) потенциални резултати (разследвания, приключили с препоръки за последващи действия, препоръки за възстановяване на средства или откриване на наказателно или дисциплинарно производство),

в) реални резултати (действително възстановени средства или издадени присъди).

57. Таблиците в приложение III съдържат информация, която допълва информацията от текущите доклади. Те отнасят реалните резултати към годината, в която случаите са приключени. Информацията е представена така че да дава представа как могат да се отчитат използваните в системата за управление на случаите показатели, давайки възможност за извършване на сравнения по периоди и по сектори и видове разследвания. С помощта на допълнителен анализ и разяснения от страна на OLAF тази информация може да даде по-пълна представа за тенденциите в дейността и постигнатите резултати, отразени в докладите.

УТОЧНЯВАНЕ РОЛЯТА НА НАДЗОРНИЯ СЪВЕТ

58. Палатата проследи изпълнението на препоръката в Специален доклад № 1/2005 относно уточняването на ролята на Надзорния съвет.

АКТУАЛИЗИРАНЕТО НА ПРОЦЕДУРИТЕ НЕ Е ЗАВЪРШИЛО

59. Препоръката на Палатата беше да се уточни ролята на Надзорния съвет, за да се избегне вмешателство в провеждането на разследвания (препоръка 16).

60. Надзорният съвет преразгледа процедурния си правилник [35] през 2006 г. и изготви редица доклади и становища относно управлението на OLAF с цел укрепване на независимостта на Службата.

61. В решение на Първоинстанционния съд от юли 2008 г. [36] обаче се казва, че важна функция на Надзорния съвет е да защитава правата на лицата, обект на разследвания от страна на OLAF [37]. След произнасянето на решението трябваше да се намери практически механизъм, чрез който да се съгласува с Надзорния съвет всяко изпращане на информация до националните съдебни органи.

62. Според новия наръчник информацията трябва да бъде предоставена най-малко пет работни дни преди изпращането ѝ [38]. През юни 2010 г. бе договорена нова процедура между OLAF и Надзорния съвет, съгласно която писмата за прехвърляне на разследването към националните съдебни органи следва да бъдат подписани най-малко пет работни дни след датата на писменото уведомяване на Надзорния съвет за предвижданото прехвърляне [39]. OLAF се ангажира да се съобразява с мнението на Надзорния съвет и да процедира съобразно конкретния случай.

63. Според решението на Първоинстанционния съд обаче тази процедура застрашава правата на засегнатите лица, тъй като не предписва евентуални стъпки в случай че Надзорният съвет реши да изрази становище. При липсата на задължителни процедури в това отношение е по-трудно да се установи дали Надзорният съвет не се е намесил в разглеждането на случаи в процес на разследване.

64. Освен това в случаите когато OLAF има информация, че националните съдебни органи вече се занимават с даден конкретен случай, политиката на Службата е да се изпраща информация до националните органи, без да се информира за това Надзорният съвет. През 2009 г. в OLAF са регистрирани девет подобни случая, при които до националните органи се препраща информация, без да се уведоми за това Надзорният съвет. Това е в противоречие с позицията на Първоинстанционния съд, според която информирането на Надзорния съвет е "безусловно задължение и не оставя на OLAF никаква свобода на преценка". [40]

65. Членовете на Надзорния съвет се назначават с общото съгласие на Европейския парламент, Съвета и Комисията (вж. член 11 от регламента за OLAF). Мандатът на членовете е три години и може да бъде подновен веднъж. При изтичане на мандата членовете остават на разположение, докато назначенията им бъдат подновени или докато бъдат сменени. Членовете на сегашния Надзорен съвет встъпиха в длъжност на 30 ноември 2005 г. и мандатът им изтече на 29 ноември 2008 г. Палатата отбелязва, че повече от две години по-късно все още е нямало решение за подновяване на мандата им или за тяхната смяна. Тази ситуация е незадоволителна.

ЗАКЛЮЧЕНИЯ И ПРЕПОРЪКИ

СЪСРЕДОТОЧАВАНЕ ВЪРХУ РАЗСЛЕДВАЩАТА ФУНКЦИЯ НА OLAF

66. В предишния си доклад Палатата отправи шест препоръки за съсредоточаване на дейностите на OLAF върху нейната разследваща функция. Три от тези препоръки — препоръките по отношение на прехвърлянето или разделянето на дейности (препоръки 2, 14 и 15), не бяха приети, а другите три са изпълнени частично (препоръки 7, 17 и 13). Следователно шестте препоръки за съсредоточаване върху разследващата функция на OLAF остават в сила.

67. Що се отнася до разпределението на ресурсите, OLAF не се е съсредоточила върху своята разследваща функция. Комисията счита, че OLAF трябва да бъде по-скоро широкообхватна организация за борба с измамите, отколкото съсредоточена върху разследванията служба. Затова Комисията не прие препоръките от предишния доклад на Палатата за освобождаване на OLAF от дейностите, свързани със стратегията относно борбата с измамите и програмите за финансиране. През януари 2010 г. броят на служителите в разследващите дирекции като съотношение спрямо целия персонал възлиза на 34 %. Системата за управление на времето показва, че през 2009 г. OLAF като цяло е отделила 37 % от своето време за работа по случаи (вж. точки 8—11).

68. При провеждане на разследвания понастоящем OLAF използва в по-голяма степен правомощията си за разследване, например при извършване на проверки на място и провеждане на събеседвания. Помощните служби на OLAF допринасят за разследванията, където е уместно, като през 2009 г. са използвали 25 % от времето си за такива дейности. В този контекст отделите за стратегическо разузнаване идентифицират области на риск, но тяхната работа рядко води до стартиране на разследвания (вж. точки 12—18).

ПРЕПОРЪКА 1 СЛЕД ПРОСЛЕДЯВАНЕТО

OLAF следва да увеличи броя на разследванията и бързината, с която те се провеждат, като отделя повече време на основната си разследваща функция.

ПРЕПОРЪКА 2 СЛЕД ПРОСЛЕДЯВАНЕТО

Следва да се повиши приносът на отделите за стратегическо разузнаване към дейността по разследванията.

ПОВИШАВАНЕ НА ЕФИКАСНОСТТА НА РАЗСЛЕДВАНИЯТА

69. В предишния си доклад Палатата отправи осем препоръки за повишаване ефикасността на разследванията (препоръки 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10 и 12). С изключение на препоръки 3 и 12, останалите препоръки все още не са изцяло изпълнени и следователно остават в сила.

70. В предишния си доклад Палатата отправи препоръки за установяване на ясна процедурна рамка относно разследванията и подобряване на планирането и контрола, така че разследванията да се осъществяват своевременно и ефективно. OLAF е предприела мерки за уточняване на процедурната рамка чрез публикуването на нов наръчник през декември 2009 г. и сключването на Практическо споразумение за сътрудничество с Евроюст през 2008 г. Други мерки, предприети от OLAF за повишаване на ефикасността, включват въвеждането на системата за управление на времето, възприемането на политиката de minimis с цел съсредоточаване върху по-сериозни и сложни случаи, по-ефективното използване на системата за управление на случаите (въпреки че тя все още не се използва най-пълноценно), провеждането на по-целенасочено обучение, намаляването на срочно наетите служители и разделянето на Изпълнителния съвет на по-малки състави.

71. Въпреки предприетите от OLAF стъпки за повишаване на ефикасността напредъкът е бавен и този процес все още не е завършен. Новият наръчник е въведен едва през декември 2009 г., а правната рамка не се е изменила от последния доклад на Палатата. Въпреки че службата OLAF е сключила споразумение за сътрудничество с Евроюст, през 2009 г. службата е предоставила на Евроюст информация само за един случай. Системата за управление на времето се използва за отчитане на работното време, но съдържащата се в нея информация не се използва за планиране и контрол на разследванията. Обемът на първоначалната информация, на която трябва да се направи оценка, се е увеличил значително, а времето за извършване на тази оценка се е удвоило. Продължителността на разследванията остава дълга, понякога поради външни фактори, но по-често поради вътрешни фактори като наличието на други приоритети или липсата на ресурси (вж. точки 19—44).

ПРЕПОРЪКА 3 СЛЕД ПРОСЛЕДЯВАНЕТО

Следва да се преразгледа правната рамка за борба с измамите и нередностите с цел опростяване и консолидиране на законодателството, свързано с борбата с измамите. При подобно основно преразглеждане следва да се обърне внимание на слабостите по отношение на настоящите правомощия и процедури на OLAF, особено що се отнася до сътрудничеството между OLAF и компетентните служби в държавите членки.

ПРЕПОРЪКА 4 СЛЕД ПРОСЛЕДЯВАНЕТО

OLAF следва да засили своето сътрудничество и партньорство с Евроюст, която съгласно член 85 от ДФЕС има за задача да координира криминалните разследвания и наказателните преследвания по престъпления, засягащи финансовите интереси на Европейския съюз. За тази цел OLAF следва да въведе процедури за идентифициране на всички случаи в тази област, да изпраща информация на Евроюст своевременно и редовно да докладва за резултатите от сътрудничеството си с Евроюст.

ПРЕПОРЪКА 5 СЛЕД ПРОСЛЕДЯВАНЕТО

Примерните планове за разследванията следва да включват разчети за необходимите ресурси и срокове. Тези планове следва да се наблюдават и актуализират след започването на дейностите по разследванията. Информацията от системата за управление на случаите следва да се използва за действително подпомагане на разследващите служители и ръководителите.

ПРЕПОРЪКА 6 СЛЕД ПРОСЛЕДЯВАНЕТО

Общата продължителност на оценките и разследванията трябва да се контролира по-добре с цел засилване на ефекта от разследванията и по-добро използване на наличните ресурси. За тази цел Съветът следва да участва в мониторинга на дълги и сложни разследвания, за да се осигури предприемането на адекватни действия.

ОТЧИТАНЕ НА ЕФЕКТИВНОСТТА ОТ РАЗСЛЕДВАНИЯТА

72. В предишния си доклад Палатата отправи две препоръки, свързани с доказването на ефективността на разследванията (препоръки 1 и 11). Въпреки че препоръките са изпълнени частично, те продължават да бъдат в сила.

73. В годишния план за управление OLAF си поставя конкретни измерими цели, чието изпълнение се наблюдава редовно. На ниво отделни разследвания обаче не са определяни систематично ясни финансови цели (вж. точки 45—48).

74. Системата за управление на случаите съдържа значителна информация, която дава възможност за сравнение на постигнатите от OLAF резултати по години и по сектори. Тези статистически данни се отнасят до дейността на Службата (приключени разследвания), потенциалните резултати (приключени разследвания с препоръка за последващи действия; суми, подлежащи на възстановяване) и реални резултати (действително възстановени суми). Понастоящем обаче тази информация не се докладва в един общ документ, който да даде възможност на читателя да направи оценка на постиженията на OLAF. Вследствие на 696 външни разследвания, приключени в периода 2004—2009 г., са установени средства за възстановяване в размер на 656 милиона евро, от които към момента на одита през април 2010 г. действително са възстановени 180 милиона евро (вж. точки 49—57).

ПРЕПОРЪКА 7 СЛЕД ПРОСЛЕДЯВАНЕТО

На ниво отделни разследвания следва систематично да се определят ясни цели, които да се актуализират, и също така да се докладват резултатите по отношение на постигнатите цели.

ПРЕПОРЪКА 8 СЛЕД ПРОСЛЕДЯВАНЕТО

Системата за управление на случаите следва да се използва по-широко при вземането на решения от страна на ръководството, както и с оглед на изготвянето на по-качествени доклади. Статистическите данни относно дейността на OLAF, потенциалните и постигнатите резултати следва да се оповестяват в един общ доклад, включващ и сравнения по години.

УТОЧНЯВАНЕ РОЛЯТА НА НАДЗОРНИЯ СЪВЕТ

75. В предишния си доклад Палатата отправи препоръка да се уточни ролята на Надзорния съвет (препоръка 16). Предприети са някои действия, но тази препоръка все още не е изцяло изпълнена.

76. Вследствие на решението на Първоинстанционния съд от юли 2008 г. OLAF прилага нова процедура за съгласуване с Надзорния съвет преди изпращането на информация до националните съдебни органи. Тази процедура обаче не определя стъпките, които трябва да се следват в случай че Надзорният съвет реши да изрази становище. Ако не се счита съдебната практика, правната рамка за защита на правата на разследваните лица не се изменила от последния доклад на Палатата (вж. точки 58—65).

ПРЕПОРЪКА 9 СЛЕД ПРОСЛЕДЯВАНЕТО

Надзорният съвет следва да установи съгласувана с OLAF процедура за определяне на евентуалните стъпки в случай че Надзорният съвет реши да изрази становище по отнесен за съгласуване с него случай. Правната рамка следва да се измени с цел по-добра защита на правата на разследваните лица.

Настоящият доклад беше приет от Одитен състав IV с ръководител г-н Igors LUDBORŽS, член на Сметната палата, в Люксембург на заседанието му от 8 февруари 2011 година.

За Сметната палата

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Председател

[1] Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), (OB L 136, 31.5.1999 г., стр. 1).

[2] ОВ C 202, 18.8.2005 г., стр. 1.

[3] Заседание на Комитета за наблюдение на одитите от 5 юли 2007 г. — Доклад на OLAF за напредъка във връзка с изпълнението на препоръките от Специален доклад на Сметната палата № 1/2005.

[4] Решение 1999/352/ЕО, ЕОСВ, Евратом на Комисията (ОВ L 136, 31.5.1999 г., стр. 20); Регламент (ЕО) № 1073/1999.

[5] Дело T-48/05 от 8 юли 2008 г. (ОВ C 209, 15.8.2008 г., стр. 44).

[6] За целите на одита бяха избрани случаи, по които е започнато разследване на 1 юли 2008 г., за да бъдат разгледани всички етапи на процедурата до април 2010 г. (оценка на първоначалната информация, активно разследване, окончателно решение и последващи действия, където е приложимо).

[7] Решение на Комисията — Съобщение C(2007) 5709 от 27.11.2007 г. за уточняване на отговорностите на OLAF и на разпоредителите с бюджетни кредити на Комисията по отношение на финансовите последващи действия при установяване на неправомерни разходи.

[1008] Таблицата показва действителния брой наети служители.

[8] През 2009 г. над 98 % от всички налични часове са записани в системата за управление на времето.

[9] Работата на служителите в дирекциите за разследвания включва също така извършване на оценки и координация и съдействие.

[10] Разследващите служители и ръководителите на отдели, които работят над голям брой случаи, обикновено отчитат общото време, отделено на работа по случаи, без да посочват конкретни случаи.

[11] Наръчник на OLAF относно оперативните процедури, 1 декември 2009 г., раздел 3.1.9.

[12] Раздел 3.2.1 от Наръчника на OLAF от 1 декември 2009 г. В два от случаите в извадката на Палатата обаче дейностите по разследването са започнали по препоръка на един от съветите, но преди директорът да е взел официално решение да се започне разследване. В един от тези случаи всички стъпки на разследването вече са били изпълнени, преди да е взето решение за неговото започване.

[13] Съкратена форма на максимата от латински de minimis non curat lex — законът не се занимава с маловажни неща. Конвенцията за защита на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ C 316, 27.11.1995 г., стр. 49) постановява, че за целите на съдебното преследване за сериозна измама се счита всяка измама, свързана със сума, надвишаваща 50000 евро.

[14] 1 милион евро за секторите митници, цигари и търговия; 100000 евро за секторите земеделие и структурни фондове; 50000 евро за преките разходи и случаите, свързани с външната помощ (вж. стр. 5 от Годишния отчет за дейността на OLAF за 2009 г.: http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/doc/olaf_aar.pdf).

[15] Казусите, които още на пръв поглед са без основание за разследване (prima facie non-cases), се отнасят до получена информация, която очевидно не е от компетентността на OLAF или явно не оправдава използването на ресурсите на OLAF.

[16] Вж. COM(2004)103 окончателен, предложение за нов член 6 (7), стр. 10.

[17] Раздел 1.4.7 от Наръчника на OLAF относно оперативните процедури от 1 декември 2009 г. гласи, че ако в продължение на девет месеца след началото на даден случай той все още не е приключен, разследващият служител изготвя доклад до Надзорния съвет, в който накратко представя предполагаемите нарушения, статуса на случая, причините за забавянето и очаквания срок за приключване. 18 месеца след откриването на разследването на ръководството следва да се представи друг доклад, следващ сходна вътрешна процедура.

[18] Раздел 3.2.2 от Наръчника на OLAF гласи, че първоначалната оценка на даден случай следва да приключи в рамките на два месеца от получаването на информацията. Ако това е невъзможно, разследващият служител трябва да поиска отсрочка от отговарящия за случая ръководител на отдел. В такъв случай първоначалното оценяване трябва да приключи в срока, поставен от отговарящия за случая ръководител на отдел, който не може да бъде по-дълъг от шест месеца след получаването на началната информация. Ако след шест месеца все още не е налична информацията, необходима за приключването на оценката, следва да бъде поискано разрешение за отсрочка от ресорния директор.

[1020] Изчислението се базира на съотношението между неприключените случаи в края на годината и случаите, по които е започнато разследване по време на годината.

[19] Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 12.1.2001 г., стр. 1).

[20] Член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 45/2001.

[23] Освен щатните 384 длъжности, към месец март 2010 г. има 131 договорно наети служители, 65 от които работят в информационните служби към дирекция D.

[21] Вж. встъпителните думи в наръчника, който е достъпен на уебсайта на OLAF.

[22] Предложението на Комисията (COM(2006) 244 окончателен от 24.5.2006 г.) за изменение на Регламент (ЕО) № 1073/1999 все още не е прието. Във връзка с това предложение Палатата публикува Становище № 7/2006 (ОВ C 8, 12.1.2007 г., стр. 1).

[1023] Вж. точка 83 от Специален доклад № 1/2005.

[24] Становище № 5/2010 г. на Надзорния съвет на OLAF относно зачитането на основните права и процедурните гаранции по време на разследванията.

[25] COM(2006) 473 окончателен от 14.9.2006 г.

[26] Сключени са договорености с органите на следните държави членки: Белгия, България, Чешката република, Естония, Испания, Италия, Литва, Малта, Румъния, Словакия. Понастоящем се водят преговори с органите на Дания, Латвия, Германия и Обединеното кралство.

[27] Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно проверките на място и инспекциите, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (ОВ L 292, 15.11.1996 г., стр. 2).

[28] Вж. точки 34—36 от Становище № 8/2005 (ОВ C 313, 9.12.2005 г., стр. 1).

[29] Вж. точка 15 от Специален доклад № 1/2005.

[30] ОВ C 314, 9.12.2008 г., стр. 3.

[31] Вж. Програмата от Стокхолм, приета от Европейския съвет през декември 2009 г., документ на Съвета 17024/09, стр. 24.

[32] В ежемесечните актуализации на годишния план за управление се предоставя информация за процента на започнатите случаи в конкретни сектори или географски области, случаите с последващи действия с определен праг на финансово отражение, процента на приключените случаи с последващи действия, баланса между започнатите и приключените случаи, процента на случаите, приключени в рамките на определен срок и броя случаи на един разследващ служител.

[33] Месечните отчети за управлението съдържат резултати за текущата година до датата на отчета и за четири предходни години по отношение на затворнически присъди и възстановени средства, както и за продължителността на оценките, разследванията и последващите действия.

[34] Наръчникът на OLAF предвижда четири вида последващи действия — административни, финансови, съдебни и дисциплинарни.

[1001] През 2007 г. OLAF проведе анкета относно удовлетвореността на ползвателите на техните услуги, която обаче беше неуспешна поради ниския процент отговорили (шест от общо 45 участници, на които беше изпратен въпросник). OLAF въведе работни конференции с генералните дирекции на Комисията.

[35] Процедурен правилник на Надзорния съвет на OLAF, 24 август 2006 г. (ОВ L 33, 7.2.2007 г., стр. 7).

[36] Дело T-48/05 от 8 юли 2008 г.

[37] В решението на Съда се казва, че "не може да се оспорва, че изискването за консултирането му преди препращане на информация на национални съдебни органи има за цел да предостави права на съответните лица" (т. 168).

[38] Наръчник относно оперативните процедури на OLAF, 1 декември 2009 г., точки 3.3.6.1.1 и 3.4.3.2.1.

[39] OLAF предоставя на Съвета също така справка, в която се посочва дали съответното лице е било информирано и дали му е дадено право на отговор, както и дали случаят се разследва във времевия срок, определен от националните органи.

[40] В решението се посочва, че Надзорният съвет следва да бъде информиран за случаите, изискващи препращане на информация на съдебните органи на съответната държава членка (т. 164) и че "информирането на Надзорния съвет е безусловно задължение и не оставя на OLAF никаква свобода на преценка" (т. 170).

--------------------------------------------------

ПРИЛОЖЕНИЕ I

СЪСТОЯНИЕ НА ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ПРЕПОРЪКИТЕ ОТ СПЕЦИАЛЕН ДОКЛАД № 1/2005 [1]

Препоръка | Приета | Изпълнена [2] |

Препоръки за съсредоточаване на дейностите на OLAF върху нейната разследваща функция

Премахване или отделяне на дейности извън основаната дейност на OLAF

7.Да се освободи OLAF от последващите действия (участие в съдебни производства и процедури по възстановяване на средства), които могат да бъдат извършени от разпоредители с бюджетни кредити | Частично | Частично |

14.Да се прехвърли отговорността за стратегията относно борбата с измамите към други служби на Комисията | Неприета | Не |

15.Да се прехвърли отговорността за управлението на някои програми за финансиране (напр. програмите "Перикъл" и "Херкулес") към други служби на Комисията | Неприета | Не |

2.Да се обмисли възможността за създаване на специален отдел за координация и съдействие с оглед на по-доброто управление на ресурсите | Неприета | Не |

Повишаване на приноса на стратегически служби към разследванията

17.Дейностите да бъдат съсредоточени върху разследванията, като едновременно с това се извършат промени в управлението и нормативната уредба | Частично | Частично |

13.Службите за стратегическо разузнаване следва да предприемат мерки за подобряване на данните, изпращани от държавите членки, и да създадат бази данни, които могат да се използват за идентифициране на аномалии и започване на разследвания | Приета | Частично |

Препоръки за повишаване на ефикасността на разследванията

Правна и процедурна рамка

8.Да се разпишат и публикуват процедури за защита на правата на засегнатите лица на всички етапи от разследването и да се гарантира контрол по отношение на законосъобразността на действията по разследванията | Приета | Частично |

Сътрудничество с държавите членки

9.Да се установят официални договорености за сътрудничество между OLAF и държавите членки по законодателен път или чрез сключване на споразумения с националните разследващи служби | Приета | Частично |

Планиране

3.Да се сформират по-малки състави в рамките на Изпълнителния съвет с цел поставяне на ясни цели и планове по отношение на разследванията | Приета | Да |

5.Да се въведе система за отчитане на времето във връзка с работните планове, която да съдържа приблизителното време, предвидено за всяко разследване, с оглед разпределяне на работата според ресурсите и избягване на закъснения | Приета | Частично |

Съсредоточаване върху приоритетите

4.Да се наблюдава процесът на провеждане на разследванията с оглед съсредоточаване върху приоритетите и търсене на доказателства чрез по-добро използване на наличните средства за разследване | Приета | Частично |

Навременно приключване

6.Да се установи максимална продължителност на разследванията | Частично [3] | Частично [4] |

Подкрепа от ИТ системите и персонал

10.Системата за управление на случаите да бъде трансформирана в система за управление на разследванията и да се предоставят повече обучения на разследващите служители по отношение на техниките на разследване, законодателството и уменията за изготвяне на доклади | Приета | Частично |

12.Да се въведе генерален план за управление на персонала с оглед на разрешаването на структурните проблеми | Приета | Да |

Препоръки за доказване на ефективността на разследванията

1.Да се конкретизират резултатите, които следва да бъдат постигнати при разследванията, и да се въведат показатели за изпълнение с цел оценка на успеха | Приета | Частично |

11.Да се изготвят надеждни и полезни отчети за резултатите, които да се основават на реални, а не на потенциални резултати | Приета | Частично |

Препоръка за Надзорния съвет за засилване на независимостта на OLAF

16.Да се уточни ролята на Надзорния съвет, за да се избегне вмешателство в текущи разследвания | Приета | Частично |

[1] Препоръките, отправени в Специален доклад № 1/2005, не са номерирани. Настоящата номерация следва реда, в който те са изброени в Специалния доклад.

[2] Да – препоръката е изпълнена; Не – препоръката не е изпълнена и остава в сила; Частично – различна степен на изпълнение, препоръчва се предприемане на по-нататъшни действия.

[3] Отговорът на Комисията гласи, че тя е предложила изменение на Регламент (ЕО) № 1073/99, за да въведе продължителност на разследванията от 12 месеца с възможност за удължаване на разследванията с максимум шест месеца.

[4] Все още не е изменена законовата рамка.

--------------------------------------------------

ПРИЛОЖЕНИЕ II

ОРГАНИЗАЦИОННА СХЕМА НА OLAF [1]

+++++ TIFF +++++

[1] Схемата показва действителния брой служители на OLAF към март 2010 г.

--------------------------------------------------

ПРИЛОЖЕНИЕ III

ПОТЕНЦИАЛНИ ПОКАЗАТЕЛИ

ТАБЛИЦА A — Показатели за дейността, потенциалните и реалните финансови резултати [1]

Източник: OLAF към април 2010 г.

| 2004 г. | 2005 г. | 2006 г. | 2007 г. | 2008 г. | 2009 г. | Общо |

Външни разследвания | Дейност |

Приключени външни разследвания | 151 | 104 | 100 | 117 | 121 | 103 | 696 |

Потенциални резултати |

С последващи финансови действия | 59 | 52 | 60 | 66 | 67 | 52 | 356 |

Суми, подлежащи на възстановяване (млн. евро) | 183,7 | 43,8 | 54,7 | 122,6 | 121,0 | 130,6 | 656,4 |

Реални резултати |

Реално възстановени суми (млн. евро) | 73,0 | 8,8 | 9,2 | 43,8 | 28,3 | 16,6 | 179,7 |

Отчислени суми (млн. евро) | 5,7 | 0,3 | 1,9 | 1,8 | 0,0 | 15,4 | 25,1 |

Предстоящи възстановявания на суми (млн. евро) | 105,0 | 34,7 | 43,6 | 77,0 | 92,7 | 98,6 | 451,6 |

Таблица A показва данните за външните разследвания от системата за управление на случаите във връзка с дейността (брой приключени разследвания), потенциалните резултати (случаи, приключени с препоръка за последващи действия и идентифицирани суми за възстановяване) и реалните резултати (реално възстановени суми).

През шестгодишния период между 2004 и 2009 г. от общо 696 приключени външни разследвания 356 (51 %) случая са с потенциални последващи действия с финансово отражение.

През същия шестгодишен период общият размер на сумите, подлежащи на възстановяване, възлиза на 656,4 милиона евро. Общата стойност на реално възстановените суми (през същите шест години) към момента на одита през април 2010 г. е 179,7 милиона евро (27 %).

ТАБЛИЦА Б — Показатели за дейността, потенциалните и реалните резултати по отноше- ние на съдебните производства

Източник: OLAF към април 2010 г. (един случай може да доведе до няколко действия и съответни наказания и присъди).

| Година, в която е направена препоръка за последващи действия | Общо |

2004 г. | 2005 г. | 2006 г. | 2007 г. | 2008 г. | 2009 г. |

Външни разследвания | Дейност |

Приключени разследвания | 151 | 104 | 100 | 117 | 121 | 103 | 696 |

Потенциални резултати |

С последващи съдебни действия | 33 | 46 | 32 | 42 | 55 | 32 | 240 |

Предприети съдебни действия | 112 | 91 | 48 | 67 | 66 | 22 | 406 |

Реални резултати |

Отхвърлени случаи | 63 | 24 | 17 | 11 | 9 | 0 | 124 |

Все още неразрешени случаи | 26 | 55 | 28 | 51 | 57 | 16 | 233 |

Наказание или присъда | 23 | 12 | 3 | 5 | 0 | 6 | 49 |

Вътрешни разследвания | Приключени разследвания | 39 | 30 | 31 | 34 | 25 | 37 | 196 |

Наказание или присъда | 1 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 5 |

Координация и съдействие | Приключени случаи | 149 | 99 | 86 | 81 | 41 | 48 | 504 |

Наказание или присъда | 182 | 63 | 17 | 39 | 19 | 2 | 322 |

Общо за всички случаи | Приключени случаи | 339 | 233 | 217 | 232 | 187 | 188 | 1396 |

Наказание или присъда | 206 | 77 | 22 | 44 | 19 | 8 | 376 |

Вътрешни разследвания | Стартирани дисциплинарни действия | 8 | 12 | 13 | 19 | 12 | 1 | 65 |

Таблица Б показва данните от системата за управление на случаите по отношение на дейността, потенциалните и реалните резултати във връзка със съдебните производства. За шестгодишния период между 2004 и 2009 г. се наблюдава следното:

Външни разследвания: от общо 696 приключени външни разследвания 240 (34 %) са приключени с препоръка за последващи съдебни действия, които са довели до инициирането на 406 съдебни действия. От тях по 49 (12 %) дела са взети решения (в това число четири оправдателни присъди и 11 присъди в процес на обжалване), 124 случая (30 %) са отхвърлени и все още се очакват резултати по 233 действия. От отхвърлените 124 случая 76 (61 %) се дължат на липса на доказателства, а девет от тях (7 %) — поради давност.

Вътрешни разследвания: броят на окончателните решения, взети от съдебни органи във връзка с вътрешните разследвания, е изключително малък и възлиза на пет съдебни решения от общо 196 приключени случая с 45 препоръки за последващи съдебни действия и 62 предприети съдебни действия, 16 от които са отхвърлени. Приключените през този период вътрешни разследвания са довели до дисциплинарни производства срещу 65 лица.

Координация и съдействие: тези случаи имат значително по-голям успех от вътрешните и външните разследвания по отношение на достигането до окончателни решения от страна на съдебните органи по случаите, приключени с препоръка за последващи действия през периода 2004—2009 г. [2]

Таблицата показва степента на вариране на резултатите по отношение на съдебните производства между различните категории случаи. Последващите съдебни действия отнемат средно 3,5 години, с което донякъде се обяснява намаляването на броя издадени наказания и присъди през последните години.

ТАБЛИЦА В – Финансови резултати в различни области

Източник: OLAF към април 2010 г.

| Приключени случаи през 2004–2009 г. | Приключени случаи с последващи финансови действия | Възстановими суми (млн. евро) | Възстановени суми към момента | Средна възстановена сума за всеки случай, приключен с последващи финансови действия (млн. евро) |

(млн. евро) | Процент |

Външни разследвания | Земеделие | 92 | 49 | 136,8 | 5,5 | 1,7 % | 0,11 |

Митници | 102 | 69 | 306,6 | 112,9 | 35,4 % | 1,64 |

Външна помощ | 225 | 101 | 74,9 | 10,9 | 3,4 % | 0,11 |

Структурни фондове | 124 | 76 | 124,2 | 46,6 | 14,6 % | 0,61 |

Други [3] | 153 | 61 | 13,9 | 3,8 | 1,2 % | 0,06 |

Междинен сбор | 696 | 356 | 656,4 | 179,7 | 56,4 % | 0,50 |

Вътрешни разследвания | 196 | 33 | 3,0 | 0,5 | 0,2 % | 0,02 |

Координация и съдействие | 504 | 201 | 877,0 | 138,3 | 43,4 % | 0,69 |

Общо | 1396 | 590 | 1536,4 | 318,5 | 100,0% | 0,54 |

В таблица В се сравняват финансовите резултати в различни сектори. При външните разследвания най-висок процент възстановими суми (20 %) и реално възстановени суми (35 %) се наблюдава в сектора на митниците. В другите области финансовите резултати са по-слаби.

През шестгодишния период (2004—2009 г.) случаите на координация и съдействие представляват 57 % (877 милиона евро от общо 1,536 милиарда евро) от потенциално възстановимите суми вследствие на дейността на Службата като цяло и 43 % (138 милиона евро от общо 319 милиона евро) от реално възстановените суми.

Възстановената сума за единично разследване показва средната стойност на сумите, възстановени при всеки случай, приключен с препоръка за последващи финансови действия по сектори (например в областта на земеделието са възстановени 5,5 милиона евро в рамките на общо 49 случая, в резултат на което средният размер на възстановените суми за случай е 11 милиона евро).

Въпреки че различните сектори не могат да се сравняват пряко, тъй като се занимават с различни видове случаи, таблицата показва разликите в средните стойности на възстановените суми за случай между отделните сектори.

[1] Финансовите суми в таблицата се вписват към годината, в която са започнали последващите действия, независимо от това в коя година са получени средствата на практика. Следователно в таблицата не са взети предвид сумите, възстановени по случаи, приключени през 2003 г.

[2] При случаите на координация и съдействие националните съдебни органи вече са взели решение да разгледат даден случай, което обяснява по-големия успех сред тези случаи.

[3] "Други" се състои от преки разходи, органи и агенции на ЕС и търговия.

--------------------------------------------------