Доставчиците на индекси за ниски въглеродни емисии се стремят да намалят цялостния въглероден отпечатък на базовия портфейл на индекса в сравнение със стандартните индекси, при които обикновено се използва тежест на база на пазарната капитализация. Например те биха могли да целят 40 % намаление на въглеродния отпечатък в сравнение със стандартен индекс или индекс „майка“. Доставчиците на „специални“ индекси, считат, че традиционните „декарбонизирани“ индекси не са съгласувани с целите на Парижкото споразумение относно изменението на климата за ограничаване на глобалното затопляне под 2 °C; те се застъпват за по-строга методика за избора на компонентите на бенчмарковете, като например коефициент на въздействието на въглеродните емисии.

Интервютата показаха също така важни разлики в начина, по който доставчиците на индекси измерват въглеродния отпечатък. По-голямата част от доставчиците на традиционни индекси вземат предвид по-скоро въглеродните емисии, които са пряк резултат от производствената дейност на дружеството („обхват на емисии 1“), и непреките емисии, генерирани при доставката на суровини или други влагани материали, с които дружеството се снабдява нагоре по веригата, за да произвежда своите продукти или да предоставя своите услуги („обхват на емисии 2“). Представители на доставчиците на „специални“ индекси вярват обаче, че този подход не е достатъчен, за да се отрази въглеродния отпечатък на дружеството, тъй като емисиите, които се генерират от клиентите на дружеството, изобщо не се вземат предвид („обхват на емисии 3“).

Въпросник

Управителите на активи, презастрахователните дружества, доставчиците на бенчмаркове и една банкова асоциация отговориха на въпросите за практическата полза от хармонизираните стандарти за методиката на индексите за ниски въглеродни емисии.

Респондентите посочиха, че те не използват индекс за ниски въглеродни емисии, тъй като: i) настоящите методики не отразяват всички източници на въглеродни емисии; ii) техните клиенти (инвеститори) нямат доверие на методиката, използвана при наличните индекси за ниски въглеродни емисии; както и iii) няма индекси за ниски въглеродни емисии, които да отразяват техните инвестиционни подходи и стилове.

Респондентите отбелязаха, че си заслужава да се разработят хармонизирани стандарти за методиката на индекси за ниски въглеродни емисии на ниво ЕС и подчертаха колко важни са надеждните данни за непреките въглеродни емисии, генерирани от потребителите или доставчиците на дадено дружество.

На въпроса какви трябва да са основните характеристики на индексите за ниски въглеродни емисии, по-голямата част от респондентите посочиха, че обхват на емисии 3 следва да бъде включен в оценяването на въглеродните емисии. Някои от респондентите отбелязаха, че методиката на индекси за ниски въглеродни емисии следва да бъде съгласувана с потенциалната бъдеща таксономия на ЕС. Някои респонденти обаче бяха скептични по отношение на разработването на хармонизирана методика на ниво ЕС, като изразиха загриженост относно наличните данни, неясната връзка между въглеродния отпечатък и екологичните рискове с финансово въздействие (напр. риск от преход), както и ретроспективния характер на повечето методи.

•Събиране и използване на експертни становища

Предложението се основава на доклада на ЕГВР относно финансирането за устойчиво развитие, в който се препоръчва да бъдат предприети стъпки за подобряване на прозрачността на бенчмарковете и насоките за тях на финансовите пазари. В настоящото предложение внимателно е отчетено също така съответствието с други препоръки на ЕГВР, като оповестяването и таксономията за това какво се счита за „устойчиво“.

Предложението се основава също така на проучването Defining 'green' in the context of green finance (Дефиниране на понятието за екологосъобразност в контекста на финансирането за екологосъобразност), възложено от Комисията през 2017 г. Проучването включва:

·преглед и анализ на усилията, които се полагат в световен план, за да се дефинира понятието за „екологосъобразност“ във връзка със „зелените“ облигации, кредити и борсово търгувани капиталови инструменти;

·средствата и обхвата за идентифициране на „зелените“ активи и дейности чрез определения на понятията, таксономии, методики и други механизми за определяне на рейтинга, както и необходимостта за отразяването им в методиките, които се използват за изготвянето на „зелените“ бенчмаркове и фондове; както и

·съпоставяне на огромните различия в методиките, на които се основават индексите за „зелени“ капиталови инструменти и облигации.

За изготвянето на делегираните актове, регламентиращи параметрите на методиката за подбор на базовите активи за индексите за ниски въглеродни емисии и за положително въздействие в областта на въглеродните емисии, Комисията ще разчита на съветите на създадената от нея група от технически експерти по финансиране за устойчиво развитие.

•Оценка на въздействието

В съответствие с политиката за по-добро регулиране Комисията направи оценка на въздействието на алтернативите на политики.

Алтернативите за цялостна политика, разгледани в оценката на въздействието, включваха следните варианти:

(1)без действия на ниво ЕС (вариант 1);

(2)подобряване на прозрачността на методиката и установяване на минимални стандарти за „декарбонизирани“ индекси или индекси за „ниски въглеродни емисии“ — общ подход с минимално хармонизиране (вариант 2);

(3)хармонизирани правила на ниво ЕС за „специални“ индекси за ниски въглеродни емисии, т.е. за „положително въздействие в областта на въглеродните емисии“, които са съгласувани с целта за ограничаване на глобалното затопляне под 2 °C — специализиран подход с подробни правила (вариант 3);