Бяха започнати 43 нови разследвания, 22 процедури по защитни мерки (в сравнение с 30 през 2019 г.), 20 антидъмпингови разследвания и едно антисубсидийно разследване.

Най-голям брой мерки срещу износа на ЕС са въвели САЩ, като в сила са 38 мерки (36 през 2019 г.), следвани от Китай с 19, Турция с 16 и Индия с 15.

От действащите мерки срещу ЕС през 2020 г. най-голям е делът на мерките по отношение на продукти от стомана — 70 от 178, състоящи се от 54 антидъмпингови, 3 антисубсидийни и 13 защитни мерки. Следват мерките по отношение на химически продукти — 48, състоящи се от 42 антидъмпингови и 6 защитни мерки. Други често атакувани сектори са замразените картофи за пържене, керамичните плочки и хартията.

1.6Дейности в рамките на СТО

Поради COVID-19 СТО отмени априлските заседания на комитетите по субсидиите и изравнителните мерки, по антидъмпинговите практики и по защитните мерки и проведе виртуални заседания през октомври 2020 г. Неформалната група по предотвратяване на заобикалянето и Работната група по прилагането в областта на антидъмпинга не заседаваха през 2020 г.

В рамките на Комитета по антидъмпинговите практики ЕС повдигна въпроса за редица разследвания, водени от трети страни, които пораждат опасения за износителите от ЕС. Те включваха: разследване в рамките на преглед по отношение на вноса на замразени нарязани картофи/картофи за пържене от Белгия и Холандия, водено от Южноафриканския митнически съюз (ЮАМС); преглед от страна на Канада на мерките по отношение на рафинирана захар от Дания, Нидерландия, Обединеното кралство и Белгия и преглед от страна на САЩ на предварителните антидъмпингови мита върху вноса на алуминиева ламарина от обикновена сплав с произход от седем държави — членки на ЕС.

В контекста на Комитета по субсидиите и изравнителните мерки (СИМ) ЕС, САЩ и Япония внесоха съвместно предложение за точка от дневния ред относно ролята на субсидиите като допринасящи за свръхкапацитета в различни сектори на икономическата дейност. Това е един непрекъснат процес с цел да се разбере ролята, която субсидиите играят за формирането на свръхкапацитет в различните сектори. През 2020 г. дискусията беше съсредоточена върху доклада на ОИСР на тема „Measuring distortions in international markets: The semiconductor value chain“ („Измерване на нарушенията на международните пазари: веригата за създаване на стойност в производството на полупроводници“), както и върху текущата работа на Глобалния форум по проблемите на свръхкапацитета в стоманодобива. По отношение на последното ЕС, заедно с останалите членове на СТО, повтори призива си към Китай да възобнови участието си във Форума, за да се реши проблемът със свръхкапацитета в стоманодобивния сектор.

По време на заседанието на Комитета по защитните мерки ЕС изрази редица опасения по отношение на следните разследвания: Индонезия: облекла и аксесоари за облекла, Мароко: заварени тръби и тръби от желязо или стомана, Южна Африка: определени плосковалцувани стоманени продукти, Турция: четки за зъби и Украйна: полимерни материали, както и проводници и кабели. ЕС защити също така позицията си относно защитните мерки за определени продукти от стомана, които бяха обект на критика от страна на Индия, Китай, Русия, Япония, Швейцария и Корея.

В случаите, когато въпреки намесите на Комисията се налагат необосновани мерки по ИТЗ, Комисията може да прибегне до уреждане на спорове в СТО, по-специално когато са установени значими системни проблеми. Понастоящем има две внесени от ЕС текущи процедури за уреждане на спорове, като едната се отнася до антидъмпинговите мита, наложени от Колумбия върху замразени картофи за пържене от Белгия, Германия и Холандия, а другата се отнася до антидъмпинговите и антисубсидийните мита, наложени от САЩ върху вноса на зрели маслини от Испания.

През януари 2020 г. ЕС, САЩ и Япония публикуваха декларация на министрите, в която се описва как правилата на СТО за субсидии в промишлеността трябва да бъдат засилени в бъдеще. Тази инициатива е важна в контекста на засилване на прилагането на Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки („Споразумение за СИМ“) с цел справяне с развиващите се практики на субсидиране сред членовете. Предложените промени се отнасят например до прозрачността, идентифицирането на вредни субсидии и определенията за публичен орган. ЕС продължава да се ангажира с този процес.

1.7Дейности на служителя по изслушванията

През 2020 г. служителят по изслушванията получи 24 искания за намеса и проведе 12 изслушвания. Както и преди, в случаите, когато страните подаваха искането за намеса едновременно с искането за изслушване до службите на Комисията, отговарящи за разследването, служителят по изслушванията запази своя подход, посочвайки, че заинтересованите страни трябва да представят първо опасенията си пред службите на Комисията. Служителят по изслушванията ще се намеси едва когато не може да бъде постигнато решение. Този подход позволи на заинтересованите страни да намерят решение пряко с разследващите екипи в половината от разследванията.

Служителят по изслушванията удължи срока за представяне на коментари в два случая. Въпросите, повдигнати на изслушванията, се отнасяха до искания за допълнително разгласяване, анонимност и поверителност. Производител от ЕС повдигна също и въпроса за въздействието на мерките, свързани с COVID-19, върху процедурите за търговска защита. Във всички разследвания бе постигнато споразумение със службите да направят преглед на повдигнатите въпроси или да предоставят разяснения или допълнителни разгласявания.

През 2020 г. натовареността беше подобна по обем на тази през 2019 г. Графикът на исканията беше нередовен поради COVID-19, но логистиката за провеждане на изслушвания беше по-опростена поради отпадането на пътуванията.

2Насочване на вниманието към използването на субсидии

2.1Тенденции при субсидирането

Антисубсидийните разследвания на ЕС, започнати в последния десетгодишен период, са значително повече в сравнение с предходните десет години, като броят на започнатите разследвания се е увеличил от 24 на 32. Това е съчетано с коренна промяна в държавите, основно засегнати от тези действия. В периода 2001—2010 г. най-голямата част от антисубсидийните разследвания, водени от ЕС, се падаше на Индия, Индонезия и САЩ, като Индия традиционно заемаше челната позиция с 10 (над 40 %) от общо 24 започнати разследвания. В периода 2011—2020 г. обаче с Китай бяха свързани 14 (44 %) от 32 започнати разследвания, докато с Индия, Индонезия и Турция — само около 10 % от започнатите разследвания. Този брой за Китай, отчетен като най-големия брой за антисубсидийни разследвания, е още по-показателен на равнище СТО, където през последния 10-годишен период 55 % от започнатите антисубсидийни разследвания се отнасят за Китай. Това е отражение на нарушаващите търговията последици, причинени от широко разпространената и сложна система, с която Китай субсидира своята промишленост. През 2020 г. две от трите антисубсидийни разследвания на ЕС се отнасяха за Китай, а и трите наложени окончателни антисубсидийни мерки бяха свързани със субсидии, отпускани от Китай — или в самата държава, или в Египет. Ето защо, като се има предвид, че повечето от антисубсидийните дейности през 2020 г. се отнасят за субсидии, чийто произход в действителност е от Китай, вниманието в останалата част от настоящия раздел е съсредоточено върху тази държава.

1.1Контекстът на финансовата подкрепа от КНР

Китайското правителство субсидира своите дружества по много начини, а липсата на прозрачност затруднява разбирането им. През 2006 г. Китай въведе концепцията за „местни иновации“, с цел „ …. повишаване на местния иновационен капацитет и разглеждането му като основен начин за коригиране на икономическите структури, трансформиране на модела на растеж и подобряване на конкурентоспособността на Китай“. Комбинацията на тази концепция с политиката „Go Out“ на Китай от 1999 г. за насърчаване на китайските инвестиции в чужбина, очертава основата на многобройните видове подкрепа от Китай за промишлеността. Стратегията „Произведено в Китай 2025“ (MIC2025) и пътната карта, публикувана през 2015 г., представляват разширяване на китайската цел за „местни иновации“ и обхващат новите и нововъзникващите промишлени отрасли, както и традиционните производства. Инициативата „Един пояс, един път“, стартирана през 2013 г., надгражда политиката „Go Out“ на Китай чрез разработване на търговски пътища и инвестиране в инфраструктурни и промишлени проекти по целия свят.

Тези правителствени стратегии са тясно преплетени с многобройни петгодишни планове, които определят посоката на развитие на китайската икономика, като поставят приоритети и цели за централните и местните власти. 13-ият петгодишен план обхваща периода 2015—2020 г. Финансовата подкрепа за промишлеността е едно от средствата, чрез които се постигат целите на петгодишните планове. Това беше потвърдено, когато Китайската народна банка, заедно с правителствените ведомства, публикуваха няколко становища за това как да се осигури по-ефективна финансова подкрепа за растежа и структурното приспособяване (2016 г.)и Становището с насоки относно финансовата подкрепа за изграждане на силна страна производител (2017 г.). Подкрепата може да бъде под формата на безлихвени или нисколихвени заеми; изкуствено занижени цени на суровини, компоненти, енергия и земя; освобождаване от данъци и подкрепа за научноизследователска и развойна дейност и придобивания на технологии. Тези субсидии допринесоха за огромен свръхкапацитет в световен мащаб в сектори като добив на стомана и алуминий. Това провокира увеличаване на нелоялните търговски практики при износа от Китай, което доведе до понижаване на цените в световен мащаб и до нанасяне на вреди за много промишлени отрасли в държавите вносители, включително в държавите — членки на ЕС. Отговорът на ЕС през 2020 г., както и в предишни години, беше решаване на проблема чрез налагане на изравнителни мерки при необходимост, включително и приемането на нов подход към нови проблеми, както е описано в следващия раздел.