[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |

Брюксел, 6.9.2010

COM(2010) 460 окончателен

2010/0241 (NLE)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

относно подписването на Рамковото споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейския съюз и неговите държави-членки, от една страна и Република Филипини, от друга

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

През ноември 2004 г. Съветът разреши на Комисията да договори индивидуални рамкови споразумения за партньорство и сътрудничество (СПС) с Тайланд, Индонезия, Сингапур, Филипините, Малайзия и Бруней. Преговорите с Филипините започнаха през февруари 2009 г. и бяха приключени през юни 2010 г. След като получи съгласието на Корепер, Комисията започна работа по СПС на 25 юни 2010 г.

СПС с Филипините е второто по рода си в Югоизточна Азия, след СПС с Индонезия, което бе подписано през ноември 2009 г. Това е първото досега двустранно споразумение с Филипините и надвишава сегашната правна рамка на Споразумението за сътрудничество от 1980 г. между Европейската икономическа общност и държавите-членки на Асоциацията на южно-азиатските нации (ASEAN). СПС съдържа правно обвързващи ангажименти, които са централни за външната политика на ЕС, включително разпоредби за човешките права, за неразпространение на оръжия, за противодействие на тероризма, за Международния наказателен съд, Миграцията и данъчното облагане. То също така включва области с общ интерес каквито са мирният процес и управлението на риска от бедствия.

СПС разширява значително обхвата на взаимния ангажимент в областта на икономиката и търговията, също както в и правосъдието и вътрешните работи. То дава възможности за сътрудничество в области като околната среда и промяната на климата, енергетиката, науката и технологията, също както и морския и въздушния транспорт. Споразумението разглежда също въпроси в сферата на незаконната миграция, изпирането на пари, незаконните наркотици, организираната престъпност и корупцията. То съдържа важен компонент за развитие, включващ за пръв път стриктни разпоредби за защита на финансовите интереси на ЕС. СПС има също така важна секция за търговско сътрудничество, която трябва да улесни преговорите по споразумението за свободна търговия (ССТ) в съответствие с политиката на ЕС за сключване на ССТ със страните от ASEAN.

В политически аспект СПС с Филипините е важна стъпка към засилване на ролята на ЕС в Югоизточна Азия въз основа на споделени универсални ценности като демокрацията и човешките права. То изгражда пътя за нарастване на политическото, регионалното и глобално сътрудничество между два партньора със сходно мислене. Изпълнението на СПС ще доведе до практически ползи за двете страни, като формира основа за насърчаването на по-широките икономически и политически интереси на ЕС. Това е особено важно в регион, който е традиционно ориентиран към Китай и Съединените щати.

2010/0241 (NLE)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

от […] година

относно подписването на Рамковото споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейския съюз и неговите държави-членки, от една страна и Република Филипини от друга

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 207 и 209, заедно с член 218, параграф 5 от него,

като взе предвид предложението на Комисията[1],

като има предвид, че:

1. На 25 ноември 2004 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с Република Филипини за Рамково споразумение за партньорство и сътрудничество, наричано по-нататък „Споразумението“.

2. При условие на възможното му сключване на по-късна дата, споразумението следва да бъде подписано,

РЕШИ:

Член 1

Подписването на Рамковото споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейския съюз и неговите държави-членки, от една страна, и Република Филипини, от друга страна, се одобрява от името на Съюза, при условие че бъде взето решение от Съвета относно сключването на това споразумение.

Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.

Член 2

Върховният представител за външните работи и политиката на сигурност/заместник-председател на Комисията с настоящото се упълномощава да подпише споразумението от името на Съюза.

Член 3

Настоящото решение влиза в сила в деня след приемането му.

Съставено в Брюксел на […] година

За Съвета

Председател […]

ПРИЛОЖЕНИЕ

РАМКОВО СПОРАЗУМЕНИЕ ЗА ПАРТНЬОРСТВО И СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ И НЕГОВИТЕ ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ, ОТ ЕДНА СТРАНА, И РЕПУБЛИКА ФИЛИПИНИ, ОТ ДРУГА СТРАНА

ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, наричан по-нататък „Съюзът“,

както и

КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,

РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,

ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,

КРАЛСТВО ДАНИЯ,

ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,

РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,

РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,

КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,

ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,

ИРЛАНДИЯ,

ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,

РЕПУБЛИКА КИПЪР,

РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,

РЕПУБЛИКА ЛИТВА,

ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,

РЕПУБЛИКА УНГАРИЯ,

РЕПУБЛИКА МАЛТА,

КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,

РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,

РЕПУБЛИКА ПОЛША,

РУМЪНИЯ,

ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,

РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,

СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,

РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,

КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,

ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,

Договарящите се страни по Договора за Европейски Съюз, наричани по-нататък „държавите-членки“,

от една страна, и

РЕПУБЛИКА ФИЛИПИНИ

Наричана по-долу „Филипините“,

от друга страна,

Наричани по-долу „страните“,

ОТЧИТАЙКИ традиционните приятелски връзки между страните и близките исторически, политически и икономически връзки, които ги обединяват,

КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, ЧЕ страните държат особено силно на разбирателството при своите взаимни отношения,

КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, ЧЕ страните считат настоящото споразумение като част от по-широките връзки помежду си, установени посредством, наред с другото, споразумения, в които участват и двете страни,

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ангажираността на страните за съблюдаване на демократичните принципи и правата на човека, определени във Всеобщата декларация за правата на човека на Организацията на обединените нации и в други международни инструменти за правата на човека, по които те са страни,

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ангажираността си с принципите за върховенство на закона и за добро управление и своето желание за насърчаване на икономическия и социалния напредък на своите народи,

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ своето желание да засилят сътрудничеството за международна стабилност, справедливост и сигурност с цел да се насърчава устойчивото социално и икономическо развитие, изкореняването на бедността и постигането на Целите на хилядолетието за развитие,

КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, ЧЕ страните считат тероризма за заплаха за световната сигурност и желаят да засилят своя диалог и сътрудничество в борбата срещу тероризма, отчитайки изцяло Глобалната стратегия за противодействие на тероризма на ООН от 2006 г. и съответните инструменти на Съвета за сигурност на ООН, и по-специално неговите резолюции 1373, 1267, 1822 и 1904,

КАТО ИЗРАЗЯВАТ пълната си ангажираност за предотвратяване на всички форми на тероризъм и борба с тях и за създаване на ефективни международни инструменти за неговото премахване,

КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, ЧЕ страните потвърждават, че ефективните антитерористични мерки и защитата на правата на човека следва да се допълват и взаимно да се укрепват,

КАТО ПРИЗНАВАТ необходимостта от засилване и укрепване на сътрудничеството в борбата срещу злоупотребата с незаконни наркотици и трафика с тях с оглед на сериозната заплаха, която те представляват за международния мир, сигурност, стабилност и икономическо развитие,

КАТО ПРИЗНАВАТ, че най-тежките престъпления, които пораждат опасения в световен план и се отнасят до международното хуманитарно право, геноцид и други престъпления срещу човечеството, не трябва да остават безнаказани и че наказателното преследване на тези престъпления следва да бъде гарантирано с цел укрепване на международния мир и справедливост,

КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, ЧЕ страните споделят виждането, че разпространението на оръжия за масово унищожение и техните средства за доставка представляват сериозна заплаха за международната сигурност и страните желаят да засилят своя диалог и сътрудничество в тази област. Приемането с единодушие на Резолюция 1540 на Съвета за сигурност на ООН подчертава ангажимента на цялата международна общност за борба срещу разпространението на оръжия за масово унищожение,

КАТО ПРИЗНАВАТ, че незаконната търговия с малки оръжия и леко въоръжение, включително боеприпаси за тях, лошото управление, неподходящо охраняваните оръжейни запаси и неконтролираното разпространение продължават да са сериозна заплаха пред международния мир, сигурност и развитие,КАТО ПРИЗНАВАТ значението на Споразумението за сътрудничество от 7 март 1980 г. между Европейската икономическа общност и държавите членки на Асоциацията на южно-азиатските нации (АСЕАН) и последващите протоколи за присъединяване,

КАТО ПРИЗНАВАТ важността на засилването на съществуващите отношения между страните с цел да се подобри сътрудничеството между тях и общото им желание да консолидират, задълбочат и разнообразят своите отношения в области от взаимен интерес, въз основа на равнопоставеност, недискриминация, зачитане на естествената околна среда и взаимната полза,

КАТО ПРИЗНАВАТ важността на диалога и сътрудничеството между Асоциацията на южно-азиатските нации и Европейския съюз,

КАТО ИЗРАЗЯВАТ пълната си ангажираност да насърчават устойчивото развитие, включително опазването на околната среда и ефективното сътрудничество за борба с изменението на климата,

КАТО ПОДЧЕРТАВАТ важността на засиленото сътрудничество в областта на правосъдието и сигурността,

КАТО ПРИЗНАВАТ своята ангажираност за всеобхватен диалог и сътрудничество за насърчаване на миграцията и развитието, както и за ефективно насърчаване и прилагане на международно признатите стандарти за труд и социална защита,

КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че разпоредбите на споразумението, които попадат в обхвата на част III, дял V от Договора за функционирането на Европейския съюз обвързват Обединеното кралство и Ирландия като отделни договарящи се страни, или като част от Европейския съюз, съгласно Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз. Същото се отнася и за Дания, в съответствие с приложения към тези договори Протокол относно позицията на Дания,

КАТО ПРИЗНАВАТ важността, която страните придават на принципите и правилата, ръководещи международната търговия, които се съдържат по-конкретно в споразумението за създаване на Световната търговска организация (СТО), както и необходимостта те да се прилагат по прозрачен и недискриминационен начин,

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ своето желание да укрепят сътрудничеството между страните, в пълна съгласуваност с дейностите, предприемани на регионално равнище, и въз основа на споделени ценности и взаимна полза,

СЕ СПОРАЗУМЯХА:

Дял I

ЕСТЕСТВО И ОБХВАТ

Член 1

Общи принципи

1. Съблюдаването на демократичните принципи и правата на човека, както са определени във Всеобщата декларация за правата на човека и други международни инструменти за правата на човека, в които страните участват, и на принципа на върховенство на закона е в основата на вътрешните и международните политики на двете страни и представлява съществен елемент на настоящото споразумение.

2. Страните потвърждават своите споделени ценности, изразени в Хартата на ООН.

3. Страните потвърждават своята ангажираност да насърчават устойчивото развитие, да си сътрудничат при справяне с предизвикателствата на изменението на климата и да допринасят за постигането на целите за развитие, договорени на международно равнище, включително на Целите на хилядолетието за развитие.

4. Страните отново потвърждават значението, което придават на принципа за добро управление.

5. Страните са съгласни, че сътрудничеството по настоящото споразумение ще бъде в съответствие с техните вътрешни законови и подзаконови актове и разпоредби.

Член 2

Цели на сътрудничеството

С оглед на засилването на своите двустранни взаимоотношения, страните се ангажират да поддържат широкообхватен диалог и да насърчават по-нататъшното сътрудничество помежду си във всички сектори от взаимен интерес, както е посочено в настоящото споразумение. По-конкретно техните усилия ще бъдат насочени към:

a) установяване на сътрудничество по политически, социални и икономически въпроси във всички съответни регионални и международни форуми и организации;

б) установяване на сътрудничество в борбата срещу тероризма и трансграничните престъпления;

в) установяване на сътрудничество в областта на правата на човека и диалог относно борбата срещу тежките престъпления, които пораждат опасения в международен план;

г) установяване на сътрудничество за противодействие на разпространението на оръжия за масово унищожение, малки оръжия и леко въоръжение, както и за насърчаване на мирния процес и предотвратяването на конфликти;

д) установяване на сътрудничество във всички търговски и инвестиционни области от взаимен интерес с цел да се подобрят търговските и инвестиционните потоци и да се премахнат пречките пред търговията и инвестициите по начин, съвместим с принципите на СТО и настоящи и бъдещи регионални инициативи между ЕС и ASEAN;

е) установяване на сътрудничество в областта на правосъдието и сигурността, включително във връзка със съдебното сътрудничество, незаконните наркотици, изпирането на пари, борбата срещу организираната престъпност и корупцията, защитата на личните данни и бежанците и вътрешно разселените лица;

ж) установяване на сътрудничество в областта на миграцията и в областта на морския труд;

з) установяване на сътрудничество във всички други сектори от взаимен интерес, и по-конкретно в областта на трудовата заетост и социалните въпроси; сътрудничеството за развитие; икономическата политика; финансовите услуги; доброто управление в данъчната област, индустриална политика и МСП; информационните и комуникационните технологии (ИКT), аудиовизията, медиите и мултимедиите; науката и технологиите, транспорта, туризма, образованието, културата, диалога между културите и религиите, енергетиката, околната среда и природните ресурси, включително изменението на климата, селското стопанство, рибарството и развитието на селските райони; регионалното развитие, здравеопазването, статистиката, управлението на риска от бедствия (DRM); и публичната администрация;

и) засилване на участието и на двете страни в програми за подрегионално и регионално сътрудничество, отворени за участието на другата страна;

й) укрепване на ролята и профила на Филипините и на Европейския съюз;

к) насърчаване на разбирането между народите и ефективния диалог и взаимодействие с организираното гражданско общество.

Член 3

Сътрудничество в регионални и международни организации

Страните ще продължат да обменят възгледи и да си сътрудничат в рамките на регионални и международни форуми и организации като Организацията на обединените нации и съответните агенции и органи на ООН, като Конференцията на ООН за търговия и развитие (UNCTAD), диалога АСЕАН─ЕС, Регионалния форум на АСЕАН (ARF), Срещата Азия─Европа (АСЕМ), СТО, Международната организация по миграция (IOM) и Световната организация за интелектуална собственост (WIPO).

Член 4

Регионално и двустранно сътрудничество

За всеки сектор на диалог и сътрудничество по настоящото споразумение и като се поставя акцент върху въпроси по сътрудничеството между ЕС и Филипините, двете страни могат също така, по взаимно съгласие, да работят заедно чрез дейности на регионално равнище или чрез съчетание от двете рамки, като вземат предвид регионалните процеси за вземане на решения на съответната регионална група. В това отношение, при избора на подходящата рамка страните ще се стремят да постигнат максимално въздействие върху всички заинтересовани страни, както и да укрепят участието на всички заинтересовани страни, като същевременно използват по най-ефективен начин наличните ресурси и осигуряват съгласуваност с други дейности.

Дял II ПОЛИТИЧЕСКИ ДИАЛОГ И СЪТРУДНИЧЕСТВО

Член 5 Мирен процес и предотвратяване на конфликти

Страните се споразумяват да продължат съвместните усилия, целящи насърчаване на предотвратяването на конфликти и насърчаване на културата на мир, наред с другото, посредством застъпничество за мира и програми за обучение в областта на мира.

Член 6 Сътрудничество в областта на правата на човека

1. Страните се договарят да си сътрудничат в насърчаването и ефективната защита на всички права на човека, включително чрез международните инструменти за правата на човека, по които те са страни.

2. Това сътрудничество ще се осъществява посредством дейности, по които страните са постигнали взаимно съгласие, включително наред с другото:

a) като подкрепят разработването и изпълнението на национални планове за действие в областта на правата на човека;

б) като насърчават осведомеността относно правата на човека и обучението в тази област;

в) като укрепват националните институции, свързани с правата на човека;

г) като помагат, доколкото е възможно, за насърчаване на регионалните институции, свързани с правата на човека;

е) като установят между страните съдържателен диалог за правата на човека, както и

ж) като сътрудничат с институциите на ООН, свързани с правата на човека.

Член 7

Тежки престъпления, които пораждат опасения в международен план

1. Страните признават, че най-тежките престъпления, които пораждат опасения в международен план, свързани с международното хуманитарно право, геноцид и други престъпления срещу човечеството, не трябва да остават безнаказани и че наказателното преследване на тези престъпления следва да бъде гарантирано посредством мерки на национално или международно равнище, в зависимост от случая, включително чрез Международния наказателен съд, в съгласие със съответното вътрешно законодателство на страните.

2. Страните изразяват съгласие да водят ползотворен диалог относно всеобщото присъединяване към Римския статут съгласно съответните им закони, включително предоставянето на подкрепа за изграждането на капацитет.

Член 8 Противодействие на разпространението на оръжия за масово унищожение

и техните средства за доставка

1. Страните смятат, че разпространението на оръжия за масово унищожение и техните средства за доставка от и към държавни и недържавни образувания представлява една от най-сериозните заплахи за международната стабилност и сигурност.

2. Ето защо страните изразяват съгласие да си сътрудничат и да допринасят за противодействие на разпространението на оръжия за масово унищожение и на техните средства за доставка чрез пълно спазване и прилагане на национално равнище на настоящите си задължения съгласно международните договори и споразумения за разоръжаване и неразпространение на оръжия и други международни задължения в тази област, като Резолюция 1540 на Съвета за сигурност на ООН. Страните са съгласни, че тази разпоредба представлява съществен елемент от споразумението.

3. Освен това страните са съгласни:

- да предприемат подходящи стъпки за подписване и, при пълно спазване на процедурите за ратифициране на страните, за ратифициране или присъединяване, според случая, и за изпълнение на съответните задължения на страните, които произтичат от други свързани международни инструменти, включително съответните резолюции на Съвета за сигурност на ООН;

- да създадат ефективна система за контрол на националния износ, с която да се контролират износът и транзитът на стоки, свързани с ОМУ, включително контрол, свързан с ОМУ, на крайното потребление на технологии с възможна двойна употреба, както и наличие на ефективни санкции при нарушаване на контрола на износа.

Страните признават, че осъществяването на контрол върху износа не следва да възпрепятства международното сътрудничество относно материалите, оборудването и технологиите за мирни цели, като същевременно целите за мирна употреба не трябва да бъдат използвани като прикритие за разпространение.

4. Страните се договарят да установят редовен политически диалог, който ще съпровожда и консолидира тези елементи. Страните ще работят също за воденето на диалог на регионално равнище.

Член 9 Малки оръжия и леко въоръжение

1. Страните признават, че незаконната търговия с малки оръжия и леко въоръжение и боеприпаси за тях, както и прекаленото им натрупване, лошото управление, неподходящо охраняваните оръжейни запаси и неконтролираното разпространение продължават да представляват сериозна заплаха за мира и международната сигурност.

2. Страните се договарят да спазват и изцяло да изпълняват съответните си задължения, свързани с незаконната търговия с малки оръжия и леко въоръжение във всичките ѝ аспекти, съгласно действащите международни споразумения и резолюциите на Съвета за сигурност на ООН, както и своите ангажименти в рамките на други международни инструменти, приложими в тази област, като например Програмата за действие на ООН за предотвратяване, борба и премахване на незаконната търговия с малки оръжия и леко въоръжение във всичките ѝ аспекти.

3. Страните се ангажират да установят редовен политически диалог с цел да обменят възгледи и информация и да изградят общо разбиране по въпросите и проблемите, свързани с незаконната търговия с малки оръжия и леко въоръжение, както и да укрепят способността на страните за предотвратяване, борба и премахване на тази търговия.

Член 10 Сътрудничество в борбата срещу тероризма

1. Страните потвърждават отново важността на предотвратяването на тероризма и борбата срещу него в съответствие със своите закони и подзаконови актове и при зачитане на върховенството на закона, международното право, и по-специално на Хартата на ООН и съответните резолюции на Съвета за сигурност на ООН, правото за правата на човека, правото за бежанците и международното хуманитарно право и международните конвенции, по които те са страни, Глобалната стратегия за противодействие на тероризма на ООН, която се съдържа в Резолюция 60/28 на Общото събрание на ООН от 8 септември 2006 г., както и съвместната декларация ЕС-АСЕАН от 28 януари 2003 г. относно сътрудничеството за борба срещу тероризма.

2. За тази цел страните се договарят да си сътрудничат:

a) като насърчават изпълнението на съответните резолюции на Съвета за сигурност на ООН, например резолюции 1373, 1267, 1822 и 1904, и съответните международни конвенции и инструменти;

б) като насърчават сътрудничеството между държавите членки на ООН за ефективно изпълнение на Глобалната стратегия за противодействие на тероризма на ООН;

в) като обменят информация и укрепват сътрудничеството и координацията в областта на правоприлагането, използвайки съществуващите национални централни бюра на Интерпол чрез глобалната система за комуникации на Интерпол или I-24/7;

г) като обменят информация за терористичните групи и техните мрежи за подкрепа в съответствие с международното и националното право;

е) като обменят възгледи относно използваните средства и методи за противодействие на тероризма, включително и в техническите области и обучението, и като обменят опит по отношение на предотвратяването на тероризма и дерадикализирането;

ж) като си сътрудничат за задълбочаване на международния консенсус относно борбата срещу тероризма и неговото финансиране и като работят за скорошно споразумение относно Всеобхватна конвенция за борба срещу международния тероризъм, за да се допълнят съществуващите инструменти на ООН за борба срещу тероризма;

ж) като обменят най-добри практики в областта на защитата на правата на човека в борбата срещу тероризма;

з) като насърчават изпълнението и засиленото сътрудничество за борба срещу тероризма в контекста на АСЕМ и на отношенията ЕС─АСЕАН.

Член 11 Сътрудничество в областта на публичната администрация

Страните се договарят да си сътрудничат с оглед на засилването на изграждането на капацитет в областта на публичната администрация. Сътрудничеството в тази област може да включва обмен на възгледи относно най-добри практики за управленски методи, обслужване, засилване на институционалния капацитет и въпроси, свързани с прозрачността.

Дял III

ТЪРГОВИЯ И ИНВЕСТИЦИИ

Член 12 Общи принципи

1. Страните установяват диалог относно двустранни и многостранни търговски въпроси и въпроси, свързани с търговията, с цел да се засилят двустранните търговски отношения и да се укрепи ролята на многостранната търговска система за насърчаването на растежа и развитието.

2. Страните се ангажират да насърчават развитието и разнообразяването на търговския обмен помежду си във възможно най-висока степен и във взаимна полза. Те се ангажират да постигнат по-добри условия за достъп до пазара, като работят за премахването на пречките пред търговията, и по-специално на нетарифните ограничения, и като предприемат мерки за подобряване на прозрачността, отчитайки работата, извършена в тази област от международните организации.

3. Отчитайки, че търговията играе неотменна роля в развитието и че подпомагането под формата на схеми за търговски преференции е подпомогнало развиващите се държави, възползващи се от него, страните се стремят да засилят консултациите си относно такова подпомагане при пълно спазване на правилата на СТО.

4. Страните се информират взаимно относно развитието на търговията и свързаните с търговията политики, като например селскостопанската политика, политиката за безопасност на храните, политиката за потребителите и политиката за околната среда, включително управлението на отпадъци.

5. Страните насърчават диалога и сътрудничеството с цел развитие на своите търговски и инвестиционни отношения, както и работата за решаване на търговски проблеми и работата по други опасения, свързани с търговията, в областите, посочени в членове 13─19.

Член 13 Санитарни и фитосанитарни въпроси

1. Страните си сътрудничат по въпроси, свързани с безопасността на храните, и по санитарни и фитосанитарни въпроси с цел защита на човешкия, животинския и растителния живот и здраве на територията на страните.

2. Страните обсъждат и обменят информация относно предприетите от тях съответни мерки, както са определени в Споразумението на СТО относно санитарните и фитосанитарни мерки, в Международната конвенция за растителна защита, от Световната организация за здравето на животните и Комисията Codex Alimentarius, като например законодателство, правила и разпоредби, сертифициране, инспекции и процедури за контрол, включително процедури за одобряване на установяването и прилагането на принципи за зониране.

3. Страните се договарят да започнат сътрудничество за изграждане на капацитет по санитарни и фитосанитарни въпроси и при необходимост – по въпроси, свързани с хуманното отношение към животните.

4. Страните своевременно установяват диалог по санитарни и фитосанитарни въпроси по искане на една от страните за разглеждане на проблематика, свързана със санитарни и фитосанитарни въпроси и други спешни въпроси в тази област по настоящия член.

5. Страните определят лица за контакт за комуникацията по въпросите по настоящия член.

Член 14 Технически пречки пред търговията

1. Страните са съгласни, че сътрудничеството относно стандартите, техническите правила и оценките на съответствие е ключова цел за развитието на търговията.

2. Страните насърчават използването на международните стандарти и си сътрудничат и обменят информация относно стандартите, процедурите за оценка на съответствието и техническите правила, особено в рамките на Споразумението на СТО относно техническите пречки пред търговията (TПT). За тази цел страните се договарят своевременно да установят диалог по въпроси, свързани с ТПТ, по искане на една от страните и да посочат лица за контакт за комуникацията по въпросите по настоящия член.

3. Сътрудничеството относно ТПТ може да се осъществява, наред с другото, посредством диалог, съвместни проекти, програми за техническа помощ и изграждане на капацитет.

Член 15 Митници и улесняване на търговията

1. Страните обменят опит и проучват възможностите за опростяване на вноса, износа и други митнически процедури, гарантират прозрачност на митническите и търговските правила, развиват митническо сътрудничество и ефективни механизми за административна взаимопомощ и се стремят към съответствие на възгледите и съвместните действия в контекста на съответните международни инициативи, в това число и улесняването на търговията. Страните обръщат особено внимание на повишаването на сигурността и безопасността на международната търговия, на гарантирането на ефективно и ефикасно правоприлагане, осъществявано от митническите органи по отношение на правата върху интелектуалната собственост, и на гарантирането на балансиран подход между улесняването на търговията и борбата срещу измамите и нередностите.

2. Без да се засягат другите форми на сътрудничество, предвидени в настоящото споразумение, страните заявяват своя интерес към възможността за сключване на протоколи относно митническо сътрудничество и относно взаимно подпомагане в границите на институционалната рамка, определена в настоящото споразумение.

3. Страните продължават да мобилизират средства за техническа помощ в подкрепа на осъществяването на сътрудничеството по митнически въпроси и улесняване на търговията по силата на настоящото споразумение, съгласно взаимните договорености.

Член 16 Инвестиции

Страните насърчават по-голям поток на инвестиции, като съдействат за привлекателна и стабилна реципрочна инвестиционна среда посредством последователен диалог, който цели постигането на стабилни, прозрачни, открити и недискриминационни правила за инвеститорите, като разглеждат административните механизми за улесняване на инвестиционните потоци, в съответствие с вътрешните законови и подзаконови инструменти на страните.

Член 17 Политика на конкуренция

1. Страните насърчават установяването и поддържането на правила за конкуренцията и на органи, които да ги прилагат. Те насърчават прилагането на тези правила по ефективен, недискриминационен и прозрачен начин, за да се засили правната сигурност на съответните им територии.

2. За тази цел страните ще предприемат дейности за изграждане на капацитет в областта на политиката на конкуренция, при условие че са налични средства за такива дейности по инструментите и програмите за сътрудничество на страните.

Член 18 Услуги

1. Страните се споразумяват да водят последователен диалог, насочен към обмен на информация относно съответните им регулаторни среди, насърчаване на достъпа до пазарите им, в това число и електронна търговия, насърчаване на достъпа до източници на капитал и технологии, както и стимулиране на търговията с услуги между страните и на пазарите на трети държави.

2. Като отчитат конкурентоспособността на своите сектори за услуги, страните предприемат дискусии за разглеждане на възможностите за търговия с услуги на пазара на другата страна.

Член 19 Права върху интелектуалната собственост

1. Страните подчертават отново голямата важност, която те придават на защитата на правата върху интелектуалната собственост, и се ангажират да въведат подходящи мерки с оглед да гарантират адекватна и ефективна защита и прилагане на правата върху интелектуалната собственост, като гарантират, че тези мерки са в съответствие с най-добрите практики и международни стандарти, с които страните са се ангажирали.

2. Страните си помагат взаимно при определянето и изпълнението на програми, свързани с интелектуалната собственост, които ще допринесат за насърчаването на технологичните иновации и за доброволния трансфер на технологии, както и обучение на човешките ресурси, и си сътрудничат в изпълнението на Програмата за развитие в рамките на Световната организация за интелектуална собственост (WIPO).

3. Страните се договарят да засилят сътрудничеството относно географските указания, включително по отношение на тяхната защита, и в областта на защитата на растителното разнообразие, като отчитат, наред с другото и когато е уместно, ролята на Международния съюз за защита на новите видове растения.

4. Страните обменят информация и опит относно практиките, свързани с интелектуалната собственост, предотвратяването на нарушения на правата върху интелектуалната собственост, и по-специално борбата срещу фалшифицирането и пиратството, по-конкретно чрез сътрудничество между митническите органи и други подходящи форми на сътрудничество, и създаването и укрепването на организации за контрол и защита на тези права.

Дял IV

СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА ПРАВОСЪДИЕТО И СИГУРНОСТТА

Член 20 Правно сътрудничество

1. Страните признават особената важност на върховенството на закона и укрепването на всички съответни институции.

2. Сътрудничеството между страните може също така да включва взаимен обмен на информация относно най-добри практики в съдебните системи и законодателството.

Член 21 Сътрудничество в борбата с незаконните наркотици

1. Страните си сътрудничат, за да гарантират балансиран подход чрез ефективна координация между компетентните органи, включително от водещата агенция за правоприлагане в областта на наркотиците, секторите на здравеопазването, правосъдието, образованието, младежта, социалната защита, митниците и вътрешните работи, както и други свързани сектори и засегнати участници, с цел да се намали предлагането и търсенето на незаконни наркотици, както и тяхното въздействие върху употребяващите наркотици и техните семейства и обществото като цяло, както и да се постигне по-ефективен контрол върху прекурсорите.

2. Страните се договарят относно средствата за сътрудничество за постигането на тези цели. Действията се основават на взаимно съгласувани принципи, които са съобразно съответните международни конвенции, към които страните са се присъединили, Политическата декларация и Специалната декларация относно основните принципи за намаляване на търсенето на наркотици, приети на 20-та Специална среща относно наркотиците на Общото събрание на ООН, проведена през юни 1998 г., и Политическата декларация и Плана за действие, приети на заседанието на групата на високо равнище на 52-та сесия на Комисията по наркотичните вещества към ООН през март 2009 г.

3. Сътрудничеството между страните обхваща техническа и административна помощ в частност в следните области: изготвяне на национално законодателство и политики, създаване на национални институции и информационни центрове, подкрепа за усилията на гражданското общество в областта на наркотиците и усилията за намаляване на търсенето на наркотици и вредата от тях, обучение на персонал, засилване на правоприлагането и обмена на информация в съответствие с националното законодателство, изследвания, свързани с наркотиците, профилиране на наркотици и предотвратяване на производството на опасни/наркотични вещества и отклоняването на контролирани перкурсори, особено на вещества, които са от ключово значение за производството на незаконни наркотици. Страните могат да договорят включването и на други области на сътрудничество.

Член 22 Сътрудничество в борбата срещу изпирането на пари и финансирането на тероризма

1. Страните се съгласяват с необходимостта от работа и сътрудничество за предотвратяването на изпирането на приходи от престъпна дейност, като например трафик на наркотици и корупция.

2. И двете страни се договарят да насърчават правната, техническата и административната подкрепа, насочена към разработването и прилагането на нормативни разпоредби, както и към ефикасното функциониране на механизми за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма. По-специално, сътрудничеството позволява обмена на информация в рамките на съответните законодателства и приемането на подходящи стандарти за борба срещу изпирането на пари и финансирането на тероризма, равностойни на тези, приети от Съюза и съответните международни органи, действащи в тази област, като например Специалната финансова работна група (FATF).

3. Двете страни насърчават сътрудничеството в борбата срещу изпирането на пари и финансирането на тероризма, например посредством изпълнението на проекти за изграждане на капацитет.

Член 23 Борба с организираната престъпност и корупцията

1. Страните се договарят да си сътрудничат в борбата с организираната престъпност и корупцията, както е определено в Конвенцията на ООН срещу трансграничната организирана престъпност и протоколите към нея, както и в Конвенцията на ООН срещу корупцията. Това сътрудничество е насочено към насърчаване и прилагане на тези конвенции и други приложими инструменти, към които страните са се присъединили.

2. Доколкото позволяват наличните средства, това сътрудничество включва мерки и проекти за изграждане на капацитет.

3. Страните се договарят техните правоприлагащи органи, агенции и служби да си сътрудничат и да допринасят за предотвратяване и обезвредяване на транснационалните заплахи от престъпления, общи за страните, в рамките на съответните им законодателства. Сътрудничеството между правоприлагащите органи, агенции и служби може да бъде под формата на взаимопомощ при разследвания, обмен на техники за разследване, съвместни образователни програми и обучения на правоприлагащи служители и друг вид съвместни дейности и помощ, включително съществуващите национални централни бюра на Интерпол чрез глобалната система за комуникации на Интерпол или I-24/7, или подобна система за обмен на информация, според договореното между страните.

Член 24 Защита на личните данни

1. Страните се договарят да си сътрудничат за подобряване на защитата на личните данни до достигане на най-високите международни стандарти, като тези, които се съдържат например в Насоките на ООН за регулиране на компютризирани досиета с лични данни (Резолюция 45/95 на Общото събрание на ООН от 14 декември 1990 г.).

2. Подобряването на защитата на личните данни посредством засилване на сътрудничеството за защита на личните данни може да включва, наред с другото, техническа помощ под формата на обмен на информация и експертен опит, които могат да включват, но не се ограничават до:

a) споделяне и обмен на информация, проучвания, научни изследвания, политики, процедури и най-добри практики, свързани със защитата на личните данни;

б) осъществяване и/или участие в съвместни обучения и образователни програми, диалози и конференции, които ще спомогнат за по-добрата осведоменост на двете страни относно защитата на личните данни;

в) обмен на професионалисти и експерти, които да проучват политиките за защита на личните данни.

Член 25 Бежанци и вътрешно разселени лица

Страните се стремят да продължат сътрудничеството, когато това е уместно, по въпроси, свързани с благосъстоянието на бежанците и вътрешно разселените лица, като отчитат вече извършената работа и предоставената помощ, включително и за търсене на трайни решения.

Дял V

СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА МИГРАЦИЯТА И МОРСКИЯ ТРУД

Член 26 Сътрудничество в областта на миграцията и развитието

Страните потвърждават отново значението на съвместното управление на миграционните потоци между своите територии. С оглед да се засили сътрудничеството, страните създават механизъм за всеобхватен диалог и консултации по всички въпроси, свързани с миграцията. Опасенията, свързани с миграцията, намират отражение в националните стратегии / националната рамка за икономическо и социално развитие на държавите, които са отправна, транзитна и крайна точка за мигранти.

Сътрудничеството между страните се основава на оценка на специфичните нужди, извършена при взаимна консултация и съгласие между страните и прилагана съгласно съответното действащо законодателство на Съюза и действащото национално законодателство. По-специално, сътрудничеството е насочено към:

a) факторите за миграция: изтласкващи (свързани с мястото, в което мигрантите живеят в момента) и привличащи (свързани с мястото, към което мигрантите се стремят);

б) изработването и прилагането на национално законодателство и практики, свързани със защитата и правата на мигрантите, с оглед съблюдаването на разпоредбите на приложимите международни инструменти, които гарантират спазване на правата на мигрантите;

в) изработването и прилагането на национално законодателство и практики, свързанис международната защита, с оглед съблюдаването на разпоредбите на Женевската конвенция от 1951 г. за статута на бежанците и на протокола към нея от 1967 г. и други приложими международни инструменти, и гарантирането на прилагането на принципа за забрана на връщането ;

г) правилата за допускане, както и правата и статута на допуснатите лица, осигуряването на справедливо третиране и начини за интеграция на законно пребиваващите чужди граждани, образование и обучение, както и мерки срещу расизма, дискриминацията и ксенофобията;

е) създаването на ефективна и превантивна политика, свързана с присъствието на тяхна територия на гражданин на другата страна, който не отговаря или вече не отговаря на условията за влизане, престой или пребиваване на територията на въпросната страна, с незаконното прехвърляне и трафик на хора, в това число и начини за борба с мрежите за незаконно прехвърляне и трафик на хора, както и защитата на жертвите на тези дейности;

ж) връщането на лица съгласно параграф 2, буква д) при хуманни и неуронващи достойнството условия, включително насърчаването на тяхното доброволно и постоянно завръщане в държавите на произход, както и допускането/ повторното допускане на такива лица в съответствие с параграф 3. Връщането се извършва, като се съблюдава правото на страните да предоставят разрешения за пребиваване и за престой по хуманитарни или хуманни причини, както и принципът за забрана на връщането;

ж) определени въпроси от взаимен интерес в областта на визите и сигурността на документите за пътуване, както и управлението на границите;

з) миграцията и въпроси, свързани с развитието, включително развитие на човешките ресурси, социална защита, извличане на максимални ползи от миграцията, равенство между половете и развитие, етично набиране на персонал и циркулярна миграция, както и интеграция на мигрантите;

3. В рамките на сътрудничеството в тази област и без да се засяга нуждата от защита на жертвите на трафика на хора, страните също така се договарят за следното:

a) Филипините приемат обратно всеки свой гражданин, според определението в параграф 2, буква д), който се намира на територията на държава-членка, по искане на тази държава-членка, без неоснователно забавяне, след като бъде установено гражданството и след като се спазят съответните процедури в държавата-членка.

б) Всяка държава-членка приема обратно всеки свой гражданин, според определението в параграф 2, буква д), който се намира на територията на Филипините, по искане на Филипините, без неоснователно забавяне, след като бъде установено гражданството и след като се спазят съответните процедури във Филипините.

в) За тези цели държавите-членки и Филипините ще предоставят на своите граждани изискваните документи. Всяко искане за приемане или реадмисия се предава от молещата държава на компетентния орган на замолената държава.

Когато въпросното лице не притежава подходящи документи за самоличност или други доказателства за своето гражданство, съответното компетентно дипломатическо или консулско представителство незабавно иска от Филипините или от държавата-членка да потвърди гражданството на лицето, ако е необходимо, посредством интервю; след като се потвърди, че лицето е гражданин на Филипините или на държава-членка, компетентните органи на Филипините или на държавата-членка издават необходимите документи.

4. Страните се договарят да сключат възможно най-скоро споразумение за приемане/реадмисия на свои граждани, включително и разпоредба относно реадмисията на граждани на други държави и лица без гражданство.

Член 27

Морски труд, образование и обучение

1. Страните се договарят да си сътрудничат в областта на морския труд, за да насърчават и поддържат достойни условия за живот и работа на морските лица, тяхната лична безопасност и защита, безопасност на труда и здравни политики и програми.

2. Освен това страните се договарят да си сътрудничат в областта на морското образование, обучение и освидетелстване на морските лица, за да гарантират безопасни и ефикасни морски операции и за да предотвратят нанасянето на щети на околната среда; това включва повишаване на уменията на екипажите за приспособяване към променящите се изисквания на корабоплавателната индустрия и към технологичния напредък.

3. Страните спазват и съблюдават принципите и разпоредбите, посочени в Конвенцията на ООН по морско право от 1982 г., по-специално що се отнася до задачите и задълженията на всяка страна по отношение на условията на труд, въпросите, свързани с екипажите, и социалните въпроси на борда на плавателни съдове под неин флаг; изменената Международна конвенция за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците (Конвенция STCW) по отношение на изискванията за обучение и умения на морските лица; както и принципите и разпоредбите, предвидени в съответните международни инструменти, към които страните са се присъединили.

4. Сътрудничеството в тази област се основава на взаимни консултации и диалог между страните, с акцент, наред с другото, върху:

a) морско образование и обучение;

б) обмен на информация и подкрепа за дейности в областта на морското дело;

в) прилагани методи на обучение и най-добри практики в областта на обучението;

г) програми за справяне с пиратството и морския тероризъм;

е) правото на морските лица на безопасно и сигурно работно място, достойни условия на работа и живот на борда на плавателните съдове, както и защита на здравето, здравно обслужване, мерки за социално обслужване и други форми на социална защита.

Дял VI

ИКОНОМИЧЕСКО СЪТРУДНИЧЕСТВО, СЪТРУДНИЧЕСТВО ЗА РАЗВИТИЕ И ДРУГИ СЕКТОРИ

Член 28 Заетост и социални въпроси

1. Страните се договарят да укрепят сътрудничеството в областта на заетостта и социалните въпроси, включително сътрудничеството относно регионалното и социалното сближаване, във връзка с член 26, параграф 2, буква б), в областта на здравето и безопасността на работното място, развиването на умения, равенството между половете и достойна работа, с цел да се укрепи социалното измерение на глобализацията.

2. Страните потвърждават отново необходимостта от подкрепа за процеса на глобализация, който носи ползи за всички, и от насърчаване на пълната и продуктивна заетост и достойна работа като ключов елемент на устойчивото развитие и намаляването на бедността, както е утвърдено от Резолюция 60/1 на Общото събрание на ООН от 24 октомври 2005 г. (Резултати от срещата на върха) и Министерската декларация, приета на заседанието на групата на високо равнище на Съвета по икономически и социални въпроси към ООН през юли 2006 г. (Съвет по икономически и социални въпроси към ООН, E/2006/L.8 от 5 юли 2006 г.). Страните отчитат съответните характеристики и разнообразна същност на своите икономически и социални ситуации.

3. Като потвърждават отново своя ангажимент да съблюдават, насърчават и изпълняват международно признатите трудови и социални стандарти, както са посочени по-специално в Декларацията на Международната организация на труда за основните права и принципи в областта на труда и конвенциите на МОТ, към които страните са се присъединили, страните се договарят да си сътрудничат по конкретни програми и проекти за техническа помощ, съгласно взаимните договорености. Страните също така се договарят да осъществяват диалог, сътрудничество и инициативи по въпроси от общ интерес на двустранно или многостранно равнище, например в рамките на форуми като ООН, МОМ, МОТ, АСЕМ и ЕС-АСЕАН.

Член 29 Сътрудничество за развитие

1. Основната цел на сътрудничеството за развитие е насърчаването на устойчивото развитие, което ще допринесе за намаляване на бедността и за постигане на международно договорените цели за развитие, в това число и Целите на хилядолетието за развитие. Страните се ангажират да провеждат редовен диалог относно сътрудничеството за развитие в съответствие със своите приоритети и области от взаимен интерес.

2. Диалогът за сътрудничество за развитие цели, наред с другото:

a) насърчаване на човешкото и социалното развитие;

б) постигане на траен и приобщаващ икономически растеж;

в) насърчаване на устойчивостта на околната среда и доброто управление на природните ресурси, включително насърчаването на най-добри практики;

г) намаляване на отражението от изменението на климата и управление на неговите последици;

е) укрепване на капацитета за по-дълбоко интегриране в световната икономика и международната система за търговия;

ж) насърчаване на реформа в публичния сектор, по-специално в областта на управлението на публичните финанси за по-добро предоставяне на социални услуги;

ж) създаване на процеси, съобразени с принципите на Парижката декларация за ефективност на помощта, с Плана за действие от Акра и други международни ангажименти, целящи подобряване на предоставянето на помощ и на нейната ефективност.

Член 30 Диалог относно икономическата политика

Страните се договарят да си сътрудничат в насърчаването на обмена на информация относно своите икономически тенденции и политики, както и в обмена на опит при координирането на икономическите политики в контекста на регионалното икономическо сътрудничество и интеграция.

Страните се стремят да задълбочат диалога между своите компетентни органи по икономически въпроси, които, както е договорено между страните, могат да включват области като парична политика, фискална политика, включително данъчно облагане на предприятията, публични финанси, както и макроикономическо стабилизиране и външен дълг.

Член 31

Гражданско общество

Страните признават ролята и потенциалния принос на организираното гражданско общество за демократичното управление и се договарят да насърчават ефективния диалог и взаимодействие с гражданското общество, в съответствие с приложимите вътрешни законови разпоредби на съответната страна.

Член 32

Управление на риска от бедствия

Страните се договарят да засилят сътрудничеството по управлението на риска от бедствия при непрекъснатото разработване и прилагане на мерки за намаляване на риска за хората и за управление на последиците от природни бедствия на всички равнища на обществото. Следва да се наблегне на превантивни действия и инициативен подход при справянето с опасности и рискове, като се намаляват рисковете или уязвимостта по отношение на природни бедствия.

Страните работят заедно за превръщането на управлението на риска от бедствия в съставна част на плановете за развитие и процесите за вземане на решения, свързани с природни бедствия.

Сътрудничеството в тази област се съсредоточава върху следните програмни елементи:

a) намаляване или предотвратяване на риска от бедствия и смекчаване на последиците;

б) управление на знанията, иновации, научни изследвания и образование за изграждане на култура на безопасност и устойчивост на всички равнища;

в) готовност при бедствия:

г) политика, институционален капацитет и изграждане на консенсус при управление на бедствия;

е) отговор при бедствия;

ж) оценка и мониторинг на риска от бедствия;

ж) възстановяване след бедствия и планиране на възстановяването;

з) приспособяване към изменението на климата и смекчаване на последиците от него.

Член 33 Енергетика

1. Страните се стремят да засилят сътрудничеството в енергийния сектор с цел:

a) създаване на благоприятни условия за инвестиции, по-конкретно в инфраструктури, както и равностойни условия за енергията от възобновяеми източници;

б) разнообразяване на енергийните доставки за по-добра енергийна сигурност, включително разработването на нови, устойчиви, иновативни и възобновяеми форми на енергия, както и подкрепа за институционализирането на подходящи рамки на политиката за създаването на равностойни условия за енергията от възобновяеми източници и нейното включване в съответните области на политиката;

в) разработване на съгласувани енергийни стандарти специално за биологичните горива и други алтернативни горива, както и свързаните с тях съоръжения и практики;

г) постигане на рационално използване на енергията чрез насърчаване на енергийната ефективност и пестенето на енергия при нейното производство, транспорт, разпределяне и крайно потребление;

е) насърчаване на трансфера на технологии между предприятията в страните с цел постигане на устойчиво производство и използване на енергията; това може да бъде постигнато посредством подходящо сътрудничество, особено в областта на реформите на енергийния сектор, разработването на енергийни ресурси, съоръженията надолу по веригата и разработването на биологични горива;

ж) засилено изграждане на капацитет във всички области, обхванати от настоящия член, и насърчаване на благоприятни и привлекателни реципрочни инвестиции посредством последователен диалог, който цели постигането на стабилни, прозрачни, открити и недискриминационни правила за инвеститорите, разглеждане на административните механизми за улесняване на инвестиционните потоци, в съответствие с вътрешните законови и подзаконови инструменти на страните.

2. За тази цел страните се договарят да насърчават контактите и съвместните научни изследвания, които са от взаимна полза за страните, по-конкретно посредством съответните регионални и международни рамки. Във връзка с член 34 и заключенията от Световната среща на върха за устойчиво развитие, проведена в Йоханесбург през 2002 г., страните подчертават необходимостта да се разгледат връзките между достъпа до енергийни услуги на приемливи цени и устойчивото развитие. Тези дейности могат да бъдат насърчавани в сътрудничество с Инициативата на Европейския съюз в областта на енергетиката, стартирана на Световната среща на върха за устойчиво развитие.

3. Страните, като спазват своите ангажименти за справяне с изменението на климата в качеството си на страни по Рамковата конвенция на ООН за изменението на климата, се договарят да насърчават техническото сътрудничество и частните партньорства в областта на устойчивата енергия и енергията от възобновяеми източници, проекти за преминаване към друго гориво и за енергийна ефективност посредством гъвкави пазарни механизми, като например механизма за пазара на въглеродни емисии.

Член 34 Околна среда и природни ресурси

1. Страните се споразумяват, че сътрудничеството в тази област стимулира съхраняването и подобряването на околната среда като част от усилията за постигане на устойчиво развитие. Изпълнението на резултатите от Световната среща на върха за устойчиво развитие, както и на съответните многостранни споразумения в областта на околната среда, към които страните са се присъединили, се взема предвид при всички дейности, предприети от страните съгласно това споразумение.

2. Страните споделят необходимостта от съхраняването и управлението по устойчив начин на природните ресурси и на биологичното разнообразие в полза на всички поколения, като отчитат своите нужди за развитие.

3. Страните се договарят да си сътрудничат с оглед укрепването на взаимната подкрепа на търговските политики и политиките за околната среда, както и включването на съображенията, свързани с околната среда във всички сектори на сътрудничество.

4. Страните полагат усилия да продължат своето сътрудничество по регионалните програми за опазване на околната среда по отношение на:

a) подобряването на осведомеността по въпросите на околната среда и засилването на местното участие в усилията за опазване на околната среда и за устойчиво развитие, включително участие на коренните културни общности/коренното население и местните общности;

б) изграждането на капацитет за приспособяване към изменението на климата и смекчаване на последиците от него, както и енергийна ефективност;

в) изграждането на капацитет за участие и прилагане на многостранни споразумения в областта на околната среда, включително, но не само, относно биологичното разнообразие и биологичната безопасност;

г) насърчаването на съобразени с околната среда технологии, стоки и услуги, включително чрез използването на регулаторни и пазарни инструменти;

е) подобряването на управлението на природните ресурси, включително горите, и борба с незаконното изсичане и свързаната с него търговия, както и насърчаването на устойчивите природни ресурси, включително управлението на горите;

ж) ефективното управление на националните паркове и защитени зони и определянето и защитата на зони на биологично разнообразие и уязвими екосистеми, като надлежно се вземат предвид местните и коренните общности, които живеят в тези зони или близо до тях;

ж) предотвратяването на нелегално трансгранично движение на твърди и опасни отпадъци и други форми на отпадъци;

з) опазването на крайбрежната и морската околна среда и ефективното управление на водните ресурси;

и) защитата и опазването на почвите и устойчивото управление на земята, включително преустройството на изчерпани / изоставени мини;

й) насърчаването на изграждане на капацитет за управление на бедствия и управление на рисковете;

к) насърчаването на схеми за устойчиво производство и потребление в своите икономики.

5. Страните насърчават взаимния достъп до своите програми в тази област в съответствие със специфичните условия на тези програми.

Член 35 Селско стопанство, рибарство и развитие на селските райони

1. Страните се договарят да насърчават диалога и сътрудничеството за устойчиво развитие на селското стопанство, рибарството и развитието на селските райони. Областите на диалог могат да включват:

a) селскостопанска политика и перспективи в селското стопанство в международен план като цяло;

б) възможностите за улесняване на търговията с растения, животни, морски животни и продукти от тях, като се отчитат съответните международни конвенции, като Международната конвенция за защита на растенията и Международното бюро по епизоотиите наред с други, към които страните са се присъединили;

в) хуманно отношение към животните;

г) политика на развитие на селските райони;

е) качествена политика за растителните, животинските и морските продукти и по-специално географски указания;

ж) разработването на устойчиви и съобразени с околната среда селско стопанство, аграрна промишленост, биологични горива и трансфер на биотехнологии;

ж) опазване на растителното многообразие, технологии за семена, подобряване на добива, алтернативни технологии за добив, включително аграрни биотехнологии;

з) разработването на бази данни в областта на селското стопанство, рибарството и развитието на селските райони;

и) укрепване на човешките ресурси в областта на селското стопанство, ветеринарните въпроси и рибарството;

й) подкрепа за устойчива и отговорна дългосрочна политика в областта на морските басейни и рибарството, включително технологии в областта на рибарството, съхраняване и управление на крайбрежните и морските ресурси;

к) насърчаване на усилията за превенция и борба с незаконната, недекларираната и нерегламентираната риболовна дейност и търговията, свързана с нея;

л) мерки, свързани с обмена на опит и партньорства, създаване на съвместни предприятия и мрежи за сътрудничество между местни участници или икономически оператори, включително мрежи за по-добър достъп до финансиране в области, като научни изследвания и трансфер на технологии;

м) укрепване на сдруженията на производителите и дейности за насърчаване на търговията.

Член 36 Регионално развитие и сътрудничество

1. Страните насърчават взаимното разбирателство и двустранното сътрудничество в областта на регионалната политика.

2. Те поощряват и укрепват обмена на информация и сътрудничеството в областта на регионалната политика, като специално внимание се отделя на развитието на необлагодетелстваните райони, връзките между града и селските райони и развитието на селските райони.

3. Сътрудничеството в областта на регионалната политика може да възприеме следните форми:

a) методи за формулиране и прилагане на регионални политики;

б) многостепенната система на управление и партньорство;

в) връзки между града и селските райони;

г) развитие на селските райони, в това число и инициативи за по-добър достъп до финансиране и устойчиво развитие;

е) статистика.

Член 37

Сътрудничество в областта на индустриалната политика и МСП

Страните, отчитайки своите икономически политики и цели, се договарят да насърчават сътрудничеството в индустриалната политика във всички считани за подходящи области с оглед създаването на климат, подходящ за икономическо развитие, и подобряването на конкурентоспособността на промишлеността, особено на малките и средни предприятия (МСП), включително и чрез:

a) насърчаване на създаването на мрежи между икономическите оператори, особено МСП, с цел обмен на информация и опит, откриване на възможности в сектори от общ интерес, трансфер на технологии и засилване на търговията и инвестициите;

б) обмен на информация и опит относно създаването на рамкови условия, които водят до благоприятен климат за бизнеса, особено за малките и средни предприятия, за да се подобри тяхната конкурентоспособност;

в) насърчаване на участието на двете страни в пилотни проекти и в специални програми в съответствие с техните специфични условия;

г) насърчаване на инвестициите и съвместните предприятия с цел насърчаване на трансфера на технологии, иновациите, модернизацията, разнообразяването и инициативите за качество

е) предоставяне на информация, стимулиране на иновациите и обмен на добри практики за достъп до финансиране , особено за малките и средни предприятия;

ж) насърчаване на корпоративната социална отговорност и отчетност и стимулиране на отговорни бизнес практики, включително устойчиво потребление и производство;

ж) разработване на съвместни изследователски проекти в определени промишлени сектори и сътрудничество по проекти за изграждане на капацитет, включително относно стандартите и процедурите за оценка на съвместимостта и техническото законодателство, съгласно взаимните договорености.

Член 38 Транспорт

Страните се договарят да си сътрудничат в съответните области на транспортната политика с оглед да подобрят възможностите за инвестиции, движението на стоки и пътници, да поощрят морската и авиационната безопасност и сигурност, да работят по въпросите, свързани с отражението на транспорта върху околната среда, и да повишават ефективността на транспортните си системи.

Сътрудничеството между страните в тази област цели да насърчава:

a) обмен на информация относно транспортните им политики, разпоредби и практики, особено по отношение на градския, селския, морския и авиационния транспорт, транспортната логистика, както и взаимосвързаността и оперативната съвместимост на комбинираните транспортни мрежи, както и управлението на пътищата, железопътните линии, пристанищата и летищата;

б) обмен на възгледи относно европейските системи за спътникови радионавигационни услуги (по-специално Галилео) с акцент върху въпроси от обща полза, свързани с регулаторната среда, промишлеността и развитието на пазара;

в) продължаване на диалога в областта на услугите за въздушен транспорт с оглед да се осигури правна сигурност без необосновано забавяне на действащите двустранни споразумения за услуги за въздушен транспорт между отделни държави-членки и Филипините;

г) продължаване на диалога относно укрепването на мрежите и функционирането на инфраструктурата за въздушен транспорт с цел бързо, ефективно, устойчиво, безопасно и сигурно движение на хора и стоки, и насърчаване на прилагането на законите за конкуренция и икономическото законодателство за въздушната промишленост, с оглед подкрепа за регулаторното сближаване и по-интензивна бизнес дейност, както и разглеждане на възможностите за по-нататъшно развитие на отношенията в областта на въздушния транспорт. Следва да се насърчават проекти от взаимен интерес за сътрудничество в областта на въздушния транспорт;

е) диалог в областта на политиката и услугите за морски транспорт, насочен по-специално към насърчаване на развитието на сектора на морския транспорт, включително, но не само:

i. обмена на информация относно законодателството и разпоредбите, свързани с морския транспорт и пристанищата;

ii. насърчаването на неограничен достъп до международните морски пазари и сделки на търговска основа, въздържане от въвеждане на клаузи за споделяне на товар, национално третиране и клауза за най-облагодетелствана нация за съдове, управлявани от граждани или предприятия на другата страна, и въпроси, свързани с транспортни услуги от врата до врата, включващ морски преход, отчитайки вътрешните законодателства на страните;

iii. ефективната администрация на пристанищата и ефективността на морските транспортни услуги; както и

iv. насърчаването на сътрудничеството от общ интерес в областта на морския транспорт и в областта на морския труд, образованието и обучението съгласно член 27.

ж) диалог относно ефективното прилагане на стандартите за морска сигурност, безопасност и предотвратяване на замърсяването, по-конкретно по отношение на морския транспорт, в това число по-специално борба с пиратството, и въздушния транспорт, съобразно съответните международни конвенции, към които страните са се присъединили, и стандарти, включително сътрудничество в подходящите международни форуми, с цел да се гарантира по-добро прилагане на международните разпоредби. За тази цел страните ще насърчават техническото сътрудничество и помощ по въпроси, свързани с транспортната безопасност и сигурност и аспектите, свързани с околната среда, включително, но не само, морско и авиационно образование и обучение, спасителни операции и разследване на злополуки и произшествия. Също така страните ще наблегнат на насърчаването на екологични видове транспорт.

Член 39 Научно и технологично сътрудничество

1. Страните се договарят да си сътрудничат в областта на науката и технологиите, като отчитат своите цели на политиката.

2. Целите на такова сътрудничество са:

a) насърчаване на обмена на информация и споделянето на ноухау относно науката и технологиите, особено по отношение на прилагането на политиките и програмите, както и по отношение на правата върху интелектуалната собственост на научните изследвания и развойните действия.

б) насърчаване на трайни отношения и научни партньорства между научните среди, изследователските центрове, университетите и индустрията на страните;

в) насърчаване на обучението на човешките ресурси и изграждането на технологичен и научноизследователски капацитет.

3. Сътрудничеството е под формата на съвместни изследователски проекти и обмен, срещи и обучение на учени чрез международни схеми за обучение и мобилност и програми за обмен, като се осигурява максимално разпространение на резултатите от изследването, обучението и най-добрите практики. Възможно е да бъдат взаимно договорени други форми на сътрудничество.

4. Тези дейности за сътрудничество следва да се основават на принципите за реципрочност, справедливо отношение и взаимна полза и да гарантират подходяща защита на интелектуалната собственост. Всички въпроси, свързани с правата върху интелектуалната собственост, които може да възникнат в контекста на сътрудничеството по настоящото споразумение, могат, при необходимост, да бъдат предмет на преговори между съответните агенции или участващата група преди началото на дейностите за сътрудничество и могат да обхващат въпроси, свързани с авторски права, търговски марки или патенти, при отчитане на съответната законова и подзаконова уредба на страните.

5. Страните насърчават участието на съответните си заведения за висше образование, изследователски центрове и производствени сектори, в това число малките и средните предприятия.

6. Страните се договарят да полагат всички усилия за повишаване на осведомеността на обществеността относно възможностите, предоставяни по съответните им програми за научно и технологично сътрудничество.

Член 40 Сътрудничество в областта на информационните и комуникационните технологии

1. Като признават, че информационните и комуникационните технологии (ИКТ) са важен елемент на съвременния живот и са от изключително значение за икономическото и социалното развитие, страните се стремят да обменят възгледи относно съответните си политики в тази област с цел насърчаване на икономическото развитие.

2. Сътрудничеството в тази област се съсредоточава, наред с другото, върху:

a) участие във всеобхватния регионален диалог по различните аспекти на информационното общество, по-специално политиките и разпоредбите за електронни комуникации, включително универсална услуга, лицензиране и общи разрешения, както и независимост и ефективност на регулаторните органи, електронно правителство, научни изследвания и услуги, основани на ИКТ;

б) взаимосвързаност и оперативна съвместимост на мрежите (например TEIN) и услугите на страните и на Югоизточна Азия;

в) стандартизация и разпространение на нови технологии и технологии в процес на развитие в областта на ИКТ;

г) насърчаване на научното сътрудничество в областта на ИКТ по въпроси от общ интерес за страните;

е) обмен на най-добри практики в усилието за намаляване на дигиталното изоставане;

ж) разработване и прилагане на стратегии и механизми относно аспекти, свързани със сигурността на ИКТ, и за борба с престъпления в кибернетичното пространство;

ж) обмен на опит за въвеждане на дигитална телевизия, както и регулаторни аспекти, управление на честотния спектър и научни изследвания;

з) насърчаване на усилията и обмен на опит относно развитието на човешките ресурси в областта на ИКТ.

Член 41 Аудиовизия, медии и мултимедии

Страните ще насърчават, подкрепят и улесняват обмена, сътрудничеството и диалога между компетентните си институции и агенти в областите на аудиовизията, медиите и мултимедиите. Те се договарят да установят редовен диалог за политиката в тези области.

Член 42 Сътрудничество в областта на туризма

1. Водени от Етичния кодекс за туризма на Световната туристическа организация и от принципите на устойчивост, които съставляват основата на процеса за Местен дневен ред 21, страните се стремят да засилят обмена на информация и да установят най-добри практики с цел да гарантират балансирано и устойчиво развитие на туризма.

2. Двете страни се договарят да започнат диалог с цел да улеснят сътрудничеството, включително техническа помощ, в областта на обучението на човешките ресурси и развитието на нови технологии за цели, които са в съответствие с принципите за устойчив туризъм.

3. Страните се договарят да развиват сътрудничество по опазването и оптималното използване на потенциала на природното и културното наследство, смекчаване на всеки отрицателен ефект на туризма и повишаване на положителния принос на туристическия бизнес към устойчивото развитие на местните общности, включително като развиват екотуризма, отчитайки интегритета и интересите на местните и коренните общности, и като подобряват обучението в туристическата индустрия.

Член 43 Сътрудничество относно финансовите услуги

1. Страните се договарят да засилят сътрудничеството с оглед постигането на по-близки общи правила и стандарти, подобряване на счетоводната, одиторската, надзорната и регулаторната система в банковото и застрахователното дело и други области на финансовия сектор.

2. Страните признават важността, която имат за тази цел техническата помощ и мерките за изграждане на капацитет.

Член 44 Добро управление в данъчната област

1. С оглед на укрепването и развитието на икономическите дейности, като същевременно вземат предвид необходимостта от разработването на подходяща регулаторна рамка, страните признават и ще прилагат в областта на данъчното облагане принципите на добро управление. За тази цел и в съответствие със своите правомощия страните ще подобрят международното сътрудничество в областта на данъчното облагане, ще улеснят събирането на законно дължимите данъци и ще разработят мерки за ефективно прилагане на посочените по-горе принципи.

2. Страните се договарят, че прилагането на тези принципи се осъществява по-конкретно в рамките на съществуващите или бъдещи двустранни данъчни споразумения между Филипините и държави-членки.

Член 45 Здраве

1. Страните признават и потвърждават изключителната важност на здравето. Ето защо страните се договарят, въз основа на взаимни ползи, да се сътрудничат в здравния сектор, като обхващат области като реформата на здравната система, сериозни заразни болести и други заплахи за здравето, незаразни болести, както и международни здравни споразумения за подобряване на здравето и устойчиво развитие на здравния сектор.

2. Сътрудничеството се осъществява посредством:

a) програми, които обхващат областите, изброени в параграф 1, включително усъвършенстване на здравните системи, предоставяне на здравни услуги, услуги за репродуктивно здраве за бедните и уязвими жени и общности, здравно управление, включително по-добро управление на публичните финанси, финансиране на здравеопазването, здравни инфраструктурни и информационни системи и управление на здравето;

б) съвместни дейности в областта на епидемиологията и надзора, включително обмен на информация, както и сътрудничество в ранното предотвратяване на опасности за здравето, като птичия грип и грипната пандемия и други сериозни заразни болести;

в) предотвратяване и контрол на незаразните болести посредством обмен на информация и добри практики, насърчаване на здравословен начин на живот, работа по основни фактори, които влияят върху здравето, като хранене, пристрастяване към наркотици, алкохол и тютюн, както и разработване на изследователски програми, свързани със здравето, както е предвидено в член 39, и схеми за насърчаване на здравето;

г) насърчаване на прилагането на международни споразумения, като Рамковата конвенция за контрол на тютюна и международните здравни правила, към които страните са се присъединили;

е) други програми и проекти за подобряване на здравните услуги и укрепване на човешките ресурси за здравните системи и здравните условия, съгласно взаимните договорености.

Член 46 Образование, култура, диалог между културите и религиите

1. Страните се договарят да насърчават сътрудничество в областта на образованието, спорта, културата и религиите, което надлежно зачита тяхното разнообразие, с цел да засилят взаимното разбиране и познание на съответните култури. За тази цел страните подкрепят и насърчават дейностите на своите културни институти.

2. Освен това страните се договарят да започнат диалог по въпроси от общ интерес, свързани с модернизирането на образователните системи, включително и по въпроси, които се отнасят до основните компетенции и развитието на инструменти за оценка, съпоставими с европейските стандарти.

3. Страните се стремят да предприемат подходящи мерки за насърчаване на междуличностните контакти в областта на образованието, спорта, културния обмен и диалога между религиите и културите, както и да провеждат съвместни инициативи в различни социално-културни сфери, включително сътрудничество в областта на опазването на наследството, като се зачита културното многообразие. В тази връзка страните също така се договарят да продължат подкрепата за дейността на Фондацията Азия—Европа, както и Диалога между религиите на АСЕМ.

4. Страните се договарят да се консултират и да си сътрудничат в съответните международни форуми или организации, като например ЮНЕСКО, с цел да постигнат общи цели и да насърчават по-добро разбиране и съблюдаване на културното многообразие. С оглед на това страните също така се договарят да насърчават ратифицирането и прилагането на Конвенцията на ЮНЕСКО за защита и насърчаване на многообразието от форми на културно изразяване, приета на 20 октомври 2005 г.

5. Страните също така поставят акцент върху приемането на мерки, целящи да заздравят връзките между компетентните им агенции, като насърчават обмена на информация и ноухау между експерти, младежи и специалисти, работещи с младежи (във и извън рамките на образователната институция), и като се възползват от съответните си програми, като например Еразмус Мундус, в областта на образованието и културата, както и от опита, натрупан от страните в тези области.

Член 47 Статистика

Страните се договарят да насърчават, съгласно своите съществуващи дейности за сътрудничество в областта на статистиката между Европейския съюз и АСЕАН, които включват: изграждането на капацитет в областта на статистиката, хармонизацията на статистическите методи и практики, в това число и събирането и разпространяването на статистически данни, като това им дава възможност да използват, въз основа на взаимно съгласие, статистически данни inter alia за национални сметки, преки чуждестранни инвестиции, търговия със стоки и услуги в областта на ИКТ, и в по-общ план – във всяка друга област, обхваната от настоящото споразумение, в която се събира, анализира и разпространява статистическа информация.

Дял VII

ИНСТИТУЦИОНАЛНА РАМКА

Член 48 Съвместен комитет

1. Страните се договарят да създадат по настоящото споразумение Съвместен комитет, съставен от представители на двете страни на равнище висши служители, който е натоварен с:

a) правилното функциониране и изпълнение на настоящото споразумение;

б) определянето на приоритети в съответствие с целите на настоящото споразумение;

в) изготвянето на препоръки за подпомагане на изпълнението на целите на настоящото споразумение.

2. Съвместният комитет заседава най-малко на всеки две години на ротационен принцип съответно във Филипините и в Европейския съюз на дата, определена по взаимно съгласие. Могат да се свикват и извънредни заседания на Съвместния комитет при съгласие на двете страни. Съвместният комитет се председателства от страните, които се редуват. Програмата на заседанията на Съвместния комитет се определя по взаимно съгласие на страните.

3. Съвместният комитет създава специализирани подкомитети за работа по всички области, обхванати от настоящото споразумение, с цел да подпомагат Съвместния комитет в изпълнението на неговите задачи. Тези подкомитети представят подробни доклади за дейността си пред Съвместния комитет на всяко от заседанията му.

4. Страните се договарят, че една от задачите на Съвместния комитет е също така да следи за доброто функциониране на секторните споразумения и протоколи, които са сключени или предстои да бъдат сключени между страните.

5. Съвместният комитет приема свой процедурен правилник.

Дял VIII

ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

Член 49 Клауза за бъдещо развитие

1. Страните могат, по взаимно съгласие и по препоръка на Съвместния комитет, да разширят настоящото споразумение с оглед повишаването на равнището на сътрудничество, включително чрез допълването му посредством споразумения и протоколи за конкретни сектори и дейности.

2. Относно прилагането на настоящото споразумение, всяка от страните може да прави предложения за разширяване обхвата на сътрудничеството, като взема предвид натрупания опит при неговото прилагане.

Член 50

Ресурси за сътрудничество

1. Страните се договарят да осигурят подходящите ресурси, включително финансови средства, доколкото позволяват съответните им ресурси и разпоредби, за да изпълнят целите на сътрудничеството, посочени в настоящото споразумение.

2. Страните привеждат в изпълнение финансовата помощ в съответствие с принципите на добро финансово управление и си сътрудничат в защитата на финансовите си интереси. Страните предприемат ефективни мерки за предотвратяване и борба с измамите, корупцията и други незаконни дейности, наред с другото, посредством взаимна помощ в областите, обхванати от настоящото споразумение, съгласно съответните си законови и подзаконови разпоредби. Всяко следващо споразумение или инструмент за финансиране, сключен между страните, предвижда специални клаузи за финансово сътрудничество, които обхващат проверки на място, инспекции, контрол и мерки за борба с измамите, включително тези, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и съответните разследващи органи на Филипините.

3. Страните насърчават Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) да продължи своите операции във Филипините в съответствие с нейните процедури и критерии за финансиране, с рамковото споразумение, подписано между ЕИБ и Филипините, и с националните закони на Филипините.

4. Страните могат да решат да разширят финансовата подкрепа и да включат в нея дейности за сътрудничество в области, обхванати от настоящото споразумение, или свързани с него, в съответствие със своите финансови процедури и ресурси. Тези дейности за сътрудничество могат да обхващат, където е подходящо, но без да се ограничават с това, инициативи за изграждане на капацитет и техническо сътрудничество, обмен на експерти, провеждане на изследвания, създаване на правни, правоприлагащи и регулаторни рамки, които насърчават прозрачността и отчетността, както и други дейности, договорени между страните.

Член 51

Улеснения

За да се улесни сътрудничеството в рамките на настоящото споразумение, двете страни се договарят да предоставят необходимите улеснения на длъжностните лица и експертите, участващи в сътрудничеството, за изпълнение на техните функции в съответствие с националните/вътрешните закони, вътрешните правила и разпоредби на двете страни.

Член 52 Други споразумения

1. Без да се засягат съответните разпоредби на Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, нито настоящото споразумение, нито действие, предприето по силата му, засягат правомощията на страните да предприемат двустранни действия за сътрудничество или да сключват, когато това е подходящо, нови споразумения за партньорство и сътрудничество, включително между Филипините и отделните държави-членки.

2. Това споразумение не засяга прилагането или изпълнението на ангажименти, които са поети или ще бъдат поети от съответните страни в техните отношения с трети страни.

Член 53

Изпълнение на задълженията

1. Страните предприемат всякакви общи или специални мерки, които се изискват за изпълнение на техните задължения по силата на настоящото споразумение. Те следят за изпълнението на целите, определени в настоящото споразумение.

2. Всяка страна може да се обърне към Съвместния комитет за всяко разминаване при прилагането или тълкуването на настоящото споразумение.

3. Ако която и да било от страните прецени, че другата страна не е изпълнила някое от задълженията си по настоящото споразумение, тя може да предприеме подходящи мерки. Преди да направи това, освен в особено неотложни случаи в съответствие с параграф 5, тя представя на Съвместния комитет цялата съответна информация, необходима за задълбочено проучване на ситуацията, за да се търси решение, приемливо за страните.

4. При избора на мерките трябва да се дава предимство на тези, които най-малко пречат на прилагането на настоящото споразумение. Тези мерки се съобщават незабавно на другата страна и се обсъждат в рамките на Съвместния комитет, ако другата страна поиска това.

5. С цел правилно тълкуване и прилагане на практика на настоящото споразумение страните се договарят, че понятието „особено неотложни случаи“ в параграф 3 означава случаи на нарушение на материалните разпоредби на споразумението от една от страните. Нарушение на материалните разпоредби на споразумението се състои от:

a) незачитане на споразумението по начин, който не е съобразен с общите правила на международното право; или

б) нарушаване на основни елементи на споразумението, по-конкретно член 1, параграф 1 и член 8, параграф 2.

Преди прилагането на мерки в особено неотложни случаи всяка страна може да поиска свикването на спешна среща между страните. В случай на такова искане и в срок от 15 дни, освен ако страните не се споразумеят за друг период от време, ненадвишаващ 21 дни, се провежда среща за подробно разглеждане на ситуацията за търсене на решение, приемливо за страните.

Член 54

Определяне на страните

За целите на настоящото споразумение „страните“ означава Съюзът или неговите държави-членки, или Съюзът и неговите държави-членки, съгласно съответните им правомощия, от една страна, и Република Филипини, от друга.

Член 55

Териториално прилагане

Това споразумение се прилага на територията, на която се прилага Договорът за Европейския съюз съгласно условията, посочени в този договор, от една страна, и на територията на Филипините, от друга.

Член 56 Уведомления

Уведомленията, направени в съответствие с член 57, се изпращат съответно до Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз и до Министерството на външните работи на Филипините по дипломатически път.

Член 57

Влизане в сила и срок на действие

1. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от месеца, следващ датата, на която последната страна е уведомила другата за приключването на правните процедури, необходими за тази цел.

2. Настоящото споразумение е валидно за период от пет години. То се удължава автоматично за последващи периоди от една година, освен ако някоя от страните не уведоми писмено другата страна за своето намерение да не удължава настоящото споразумение шест месеца преди края на който и да било последващ едногодишен период.

3. Всички изменения на настоящото споразумение се извършват при съгласие между страните. Всяко изменение влиза в сила в съответствие с параграф 1 от настоящия член, след като последната страна уведоми другата за приключването на всички необходими формалности.

4. Всяка от страните може да денонсира настоящото споразумение чрез писмено известие за денонсиране до другата страна. Денонсирането влиза в сила шест месеца след получаването на известието от другата страна. Денонсирането не засяга договорени или текущи проекти, започнати по силата на настоящото споразумение преди денонсирането.

Член 58

Автентичен текст

Настоящото споразумение е изготвено на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, чешки и шведски език, като всеки от тези текстове е еднакво автентичен.

Преговорите по споразумението се проведоха на английски език. Всяко езиково разминаване в текстовете се отнася до Съвместния комитет.

Съставено в дубликат в …[място] на ….. ден от [месец] през …. две хиляди и … година.

Европейски съюз | Правителство на Република Филипини |

Република България

Кралство Белгия

Чешка република

Кралство Дания

Федерална република Германия

Република Естония

Република Гърция

Кралство Испания

Френска република

Ирландия

Италианска република

Република Кипър

Република Латвия

Република Литва

Велико херцогство Люксембург

Република Унгария

Република Малта

Кралство Нидерландия

Република Австрия

Република Полша

Португалска република

Румъния

Република Словения

Словашка република

Република Финландия

Кралство Швеция

Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия

[1] ОВ C […], […] г., стр. […].