ЕВРОПЕЙСКА  КОМИСИЯ  
Брюксел , 13.10.2011 
SEC(2011) 1173 окончателен  
  
РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
ОБОБЩЕНИЕ  НА ОЦЕНКАТА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
придружаваща  
СЪОБЩЕНИЕ  ОТ КОМИСИЯТА  ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ , ДО 
СЪВЕТА , ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ  ИКОНОМИЧЕСКИ  И СОЦИАЛЕН  КОМИТЕТ  И 
ДО КОМИТЕТА  НА РЕГИОНИТЕ  
Повишаване  на въздействието  на политиката  на ЕС за развитие : програма  за 
промяна  
{COM(2011) 637 окончател eн} 
{SEC(2011) 1172 окончател eн}  
 
BG 2   BG 1. ОПРЕДЕЛЕНИЕ  НА ПРОБЛЕМА : Какъв  точно  е проблемът , кой е засегнат  в 
най-голяма  степен  и защо  е необходима  публична  интервенция ? 
В настоящия  глобален  контекст  на фона  на изключително  важни  международни  
предизвикателства1, на дискусията  относно  легитимността  на помощите  и на новите  
контекстуални  характеристики , както  на равнище  на ЕС (рамка  за външни  действия  
след  Договора  от Лисабон ), така и на международно  равнище  (Г-20, международни  
финансови  институции , ООН …) е нужна  промяна  за „повишаване  на въздействието  
на политиката  на ЕС за развитие “. Целта  е политиката  на ЕС за развитие  да отговори  
на предизвикателствата  на започващото  десетилетие  и да помогне  на страните  
партньори  да извършат  промените  за ускоряване  на техния  напредък  към намаляване  на 
бедността  и постигане  на Целите  на хилядолетието  за развитие . 
В неотдавнашно  проучване2 се посочва , че от 2005 г., когато  беше  приета  Парижката  
декларация , глобалните  характеристики  за отпускане  на помощи  са се влошили . В 
действителност  редица  проблеми  подронват  ефикасността  и ефективността  на 
политиките  за развитие  на ЕС и на други  участници . Първо , нарасна  разпокъсаността  
на помощите  успоредно  с увеличаването  на официалната  помощ  за развитие  (ОПР ). 
Налице  е тенденция  за предоставяне  на помощ  в по-малки  размери . Същевременно  
броят  на донорите  нарасна : в световен  план  донорите  действат  на територията  на 
повече  държави  и в повече  сектори  в самите  държави . На секторно  равнище  
нарастването  на броя  им също  е значително : през 2007 г. 41 % от всички  сектори  в 
страните  получателки  са отчели  плащания  от страна  на повече  от три донора  от ЕС.  
Второ , нарастването  на броя  на връзките  между  донори  и страни  партньори  води  до 
значителни  усилия  за координиране , които  затрудняват  най-вече страните  партньори , 
но също  така представителите  на донорите  в областта . Дублирането  на усилията  с 
други  донори , включително  държави -членки , редом  с липсата  на координация , може  да 
доведе  до внезапни  празнини  в географския /секторния  обхват  (т. нар. „страни -сираци  
откъм  помощ “) и може  да създаде  обстановка  на несигурност  за страните  партньори  и 
за основните  получатели  в тези страни , които  най-често  включват  най-уязвимите  групи .  
Дългосрочните  разходи , свързани  с неефективна  помощ , са анализирани  от 
представители  на академичните  среди  по отношение  на въздействието  им върху  
качеството  на администрацията  в страната  партньор  и на икономиките  на страните  
получатели . Тези  разходи  се изразени  предимно  в качествено  отношение , въпреки  че в 
някои  случаи  са налице  количествени  разходи  по отношение  на икономическия  растеж  
или нарастването  на разходите  поради  липса  на предвидимост  на финансирането  в 
областта  на развитието3. Например , дългосрочните  разходи , свързани  с 
разпокъсаността , водят  до неспособност  правителството  да сложи  ред в проектното  
                                                 
1 Като  финансова  криза , изменения  на климата , достъп  до енергийни  източници , продоволствена  
несигурност , миграционен  натиск , държавна  нестабилност , регионални  конфликти  и 
международна  сигурност , поява  на нови  сили /инвеститори /донори . 
2 „Тенденции  на национална  разпокъсаност  на помощите  и нарастване  на броя  на донорите : 
анализ  на промените  в характеристиките  на отпускането  на помощи  между  2005 и 2009 г.“, 
Доклад  от името  на специалната  група  на ОИСР  по въпросите  на разделението  на труда  и на 
допълняемостта , първа  версия —24 март  2011 г., очаква  се окончателната  версия . 
3 „Програма  за ефективност  на помощта  ползи  от европейски  подход “  
http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf   
 
BG 3   BG портфолио  или да получи  представа  за финансираните  с помощи  инвестиции  и 
дейности , липсата  на ефективно  планиране , географска  разпокъсаност  и т.н.4.  
2. АНАЛИЗ  НА СУБСИДИАРНОСТТА : Основателни  ли са действията  на ЕС по 
отношение  на субсидиарността  (необходимост  и добавена  стойност  на действията  
на ЕС)? 
Съгласно  Договора  от Лисабон  политиката  за развитие  е споделена  компетентност  
както  на Комисията , така и на държавите -членки . Комисията  ще поеме  своята  част от 
нарастващото  въздействие  на своята  помощ , като същевременно  ще отчете  в пълна  
степен , че други  измерения , аспекти  и участници  (като съгласуваност  на политиките  за 
развитие , условията  за помощи , ангажираност  на държавите  и т.н.) са допълващи  и 
следва  да бъдат  взети  предвид , дотолкова  доколкото  те влияят  върху  цялостното  
въздействие  на политиката  на ЕС за развитие . Затова  ролята  на ЕС за насърчаване  на 
координацията  и съгласуваността , неговата  способност  да обединява  услуги  и ресурси  
и да провежда  диалог  на ЕС със страните  партньори  е необходима , тъй като само  
действията  на държавите -членки  не могат  да изпълнят  тези функции  в достатъчна  
степен . Като  резултат  от това координираните  действия  на ЕС като цяло  имат  добавена  
стойност , която  по отношение  на политиката  и мобилизирането  на финансови  средства  
е по-голяма  от сбора  на отделните  действия  на 27-те държави -членки  и на Комисията5. 
В проучване  от 2009 г.6 се посочва , че потенциалните  ползи  от европейски  подход  към 
ефективността  на помощта  ще бъдат  от рода  на 3 до 6 млрд . евро  на година .  
Както  беше  отбелязано  в общественото  допитване  относно  Зелената  книга , Комисията  
следва  да съсредоточи  помощта , която  управлява , върху  по-малък  брой  сектори  и 
райони ; изборът  следва  да се прави  по по-стратегически  начин , отколкото  в миналото , 
като се вземат  предвид  сравнителните  предимства  на ЕС и потенциала  за 
осъществяване  на значително  въздействие . Комисията  може  да има водеща  роля  също  
така по отношение  на задействането  и координирането  на по-доброто  разделение  на 
труда  между  ЕС и държавите -членки . 
С оглед  на максимизирането  на тази добавена  стойност  специализацията  и по-доброто  
разделение  на труда  могат  да доведат  до повече  ефикасност , икономии  от мащаба  и по-
ниски  разходи  за трансакциите , ползите  от които  могат  да бъдат  използвани  за 
допълнително  подсилване  на наличните  финансови  ресурси  и за повишаване  на 
способността  на ЕС да преговаря /договаря , като по този начин  ЕС ще заеме  по-добра  
водеща  позиция  на глобално  равнище .  
3. ЦЕЛИ  НА ИНИЦИАТИВАТА  НА ЕС: Какви  са основните  цели  на политиката ? 
Според  посоченото  в договора , основните  цели  на политиката  и практиката  на ЕС за 
развитие  е намаляването  на бедността  в контекста  на устойчиво  развитие . 
Международно  признатите  целеви  компоненти  в рамките  на тази цел, които  ЕС е 
                                                 
4 idem 
5 Както  се посочва  по-горе в проучването  относно  програмата  за ефективност  на помощта : ползи  
от европейския  подход  от октомври  2009 г.  
 http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf  
6 „Програма  за ефективност  на помощта : ползи  от европейски  подход “, HTPSE Limited, октомври  
2009 г., http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf .  
 
BG 4   BG приела , представляват  Целите  на хилядолетието  за развитие  (ЦХР ). На важна  
конференция  от септември  2010 г.7 беше  отбелязано  разминаването  между  настоящите  
нива  на постигане  на целите  спрямо  ЦХР , както  и на самите  цели  при положение , че 
остават  само  още пет години . Налице  е особена  загриженост  по отношение  на липсата  
на напредък  в някои  държави  и региони  (а именно  в държавите  на юг от пустинята  
Сахара ) и спрямо  някои  от ЦХР  (именно  здравето  на майките  и децата ).  
Предвид  необходимите  усилия  за постигане  на ЦХР  до 2015 г. ЕС трябва  бързо  да 
повиши  въздействието  на своята  помощ  по отношение  на намаляването  на бедността . 
След  2015 г. ЕС трябва  да продължи  да подпомага  глобалните  усилия , докато  бедността  
бъде  изкоренена  изцяло . Затова  целта  на предложените  промени  е да се гарантира , че 
всяко  евро  от помощите  на ЕС за развитие  води  до възможно  най-голямо  въздействие  
върху  бедността  в развиващите  се държави  с оглед  на максимизирането  на приноса  на 
ЕС за постигане  на ЦХР  и за изкореняване  на бедността  в по-дългосрочен  план .  
Предполага  се, че въздействието  върху  намаляването  на бедността  може  да бъде  
подобрено , като помощта  на ЕС бъде  ориентирана  към географски  региони  и към 
сектори  в ограничен  брой  държави  и райони , отколкото  да бъде  отпускана  в малки  
размери  по целия  свят. По този начин  Комисията  ще продължи  да бъде  глобален  
участник  за въпросите  на развитие , като същевременно  като донор  ще съсредоточи  
своята  помощ  върху  тези сектори  и държави , в които  въздействието  ще бъде  най-
голямо .  
В подкрепа  на тези усилия  програмата  за съгласуваност  на политиката  за развитие  
също  допринася  за подобряване  на действителните  резултати  от нашето  
сътрудничество  за развитие , като намалява  несъответствията  и насърчава  полезните  
взаимодействия  между  целите  на вътрешните  политики  и развитието . Освен  това 
следва  да се цели  по-голяма  съгласуваност  между  целите  на външната  политика  и тези 
на развитието . 
4. ПОЛИТИЧЕСКИ  ВАРИАНТИ : Кои варианти  бяха  взети  предвид  и кои бяха  
оценени  в детайли ? 
В оценката  на въздействието  бяха  определени  четири  основни  варианта : 
Първият  вариант  се отнася  до статуквото , което  означава , че процесите  на отпускане  на 
помощи  и на тяхното  изпълнение  няма  да се променят  спрямо  настоящата  система  (без 
допълнителни  действия  от страна  на ЕС) и така управляваната  от Комисията  помощ  за 
развитие  ще продължи  да бъде  отпускана  за голям  брой  сектори  и държави . С други  
думи  ЕС продължава  да се занимава  с „всички  въпроси  навсякъде “, като по този начин  
няма  да бъде  разрешен  проблемът , свързан  с разпокъсаността . Този  вариант  беше  
оценен  в детайли , като беше  разгледано  положението  с настоящата  разпръсната  и 
разпокъсана  помощ  на ЕС за развитие , което  представлява  основа  за подобрение  към 
по-ефикасна  и ефективна  система .  
Вторият  вариант  се отнася  до секторно  ориентиране  на помощта ; с оглед  намаляване  на 
секторната  разпръснатост  на помощта  на ЕС Комисията  следва  да се ориентира  
основно  върху  някои  райони  и сектори , особено  там където  има сравнителни  
                                                 
7 Пленарно  заседание  на ООН  на високо  равнище  относно  ЦХР , Ню Йорк . 
 
BG 5   BG предимства , но следва  да продължи  да предоставя  помощ  за голям  брой  държави  от 
най-бедните  до най-напредналите  сред  развиващите  се държави  (най-слабо  развитите  
държави  (НСРД ) и Бразилия , Русия , Индия , Китай  (БРИК )). 
Третият  вариант  се отнася  до географската  ориентация ; целта  е да бъде  намалена  
географската  разпокъсаност  на помощта  на ЕС, като Комисията  следва  да ориентира  
помощта  си към ограничен  брой  държави  (подбрани  съгласно  техните  потребности , 
възможности , интереси  и задължения ), но следва  да продължи  да има широк  секторен  
обхват .  
В четвъртия  вариант  ЕС следва  да подкрепи , както  секторната , така и географската  
ориентация , като предложи  диференциран  подход  към отпускането  на помощ  за 
развитие , както  и помощи , които  са предназначени  за ограничен  брой  сектори .  
Оценката  на въздействието  не се опитва  да разглежда  предварително  определен  сектор  
или географски  избор . По-скоро  в нея се изпробват  принципите  за секторна  
концентрация  и географска  диференциация . Крайният  избор  на сектори  и държави  ще 
бъде  резултат  от подробен  анализ  на всяка  държава  и диалог  с нея, които  следват  
определените  принципи  за ангажираност  и партньорство , залегнали  в Парижката  
декларация , и на обсъждане  с други  донори , най-вече с държавите -членки  на ЕС в 
рамките  на Кодекса  на поведение  относно  разделението  на труда .  
Подсилената  ОПР , подобрената  координация  на ЕС, изборът  на условия  за помощи  и 
общите  нива  на финансиране  за развитие , които  са фактори , оказващи  въздействие  
върху  успеха  на ЕС да постигне  своите  цели  по отношение  на развитието , 
представляват  постоянни  величини  от значение  за всяка  една  от четирите  варианта . 
Затова  тези елементи  не се считат  за част от оценката  на въздействието .  
5. ОЦЕНКА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЯТА : Какво  е основното  икономическо , 
екологично  и социално  въздействие  на всеки  един  от вариантите  по отношение  на 
(количествени /парични ) ползи  и разходи  (включително  прогнози  относно  
административната  тежест , други  разходи  за привеждане  в съответствие  и разходи  
за изпълнение  за публичните  администрации )?  
Вариант  1 
В рамките  на варианта  за запазване  на статуквото  управляваната  от Комисията  помощ  
ще продължи  да бъде  предоставяна  за широк  набор  от сектори  и държави  получатели . 
Така  Комисията  ще запази  своето  глобално  и транссекторно  присъствие , като 
потенциално  може  да постигне  напредък  и поощряващи  ефекти  във всички  държави . 
Вариантът  със запазване  на статуквото  не разрешава  проблема , свързан  с 
разпръснатостта  и разпокъсаността  на помощта , като така се увеличават  рисковете  от 
неефикасност  в бъдещата  програма  за помощ . Освен  това оскъдни  ресурси  за помощ  ще 
продължат  да бъдат  предоставяни  в малки  размери , което  ще намали  въздействието  и 
ще доведе  до загуба  на значението , основателността  и отзвука  от помощта  на ЕС.  
Вариант  2 
По-голямата  секторна  ориентация  ще допринесе  за по-голямо  въздействие  на помощта  
на ЕС, като ресурсите  ще се съсредоточат  в по-малък  брой  сектори , което  ще повиши  
критичното  присъствие  на ЕС. Това  ще повиши  нивото  на специализираните  познания , 
 
BG 6   BG отзвука  и репутацията  на ЕС в редица  сектори , най-вече там където  ЕС разполага  с 
признато  сравнително  предимство . В допълнение  Комисията  ще запази  своята  глобална  
позиция  в областта  на развитието , което  ще позволи  да оказва  влияние  и да постигне  
поощрителни  ефекти  във всички  държави . Секторната  концентрация  обаче  води  до 
риск  от създаване  на възможно  разминаване  между  ограниченото  предлагане  на 
Комисията  и търсенето  от страна  на страните  партньори . Това  може  да доведе  до 
трудности  при изразходването  на всички  ресурси . В допълнение  подходът  отгоре -
надолу  към секторната  концентрация  може  да подрони  ангажираността  на държавата  
(което  е признат  важен  елемент  за ефективност  на помощта  и за цялостния  успех  на 
действията  за развитие ).  
Вариант  3 
Подобрената  географска  ориентация  може  да допринесе  за увеличаване  на 
въздействието  на помощта  на ЕС чрез насочване  на ограничени  ресурси  към тези 
държави , в които  те са най-необходими  и където  помощта  би имала  най-голямо  
въздействие . По този начин  Комисията  ще прилага  диференциран  подход  към 
отпускането  на помощта  и партньорствата , основан  на цялостен  политически  диалог  и 
диалог  за политиката  с всички  страни  партньори , посредством  които  ЕС ще определи  
най-подходящата  форма  на сътрудничество , водещо  до информирани  и обективни  
решения  относно  най-ефективната  комбинация  от политики , нива  на помощ , финансови  
инструменти  и разпоредби  за отпускане  за помощ . 
Географската  ориентация  може  обаче  да доведе  до риск  от отслабване  на влиянието  и 
на поощрителния  ефект  на ЕС в някои  държави  и региони , където  той няма  да действа  
вече. При липса  на засилена  координация  и разделение  на труда  между  ЕС и 
държавите -членки  тази ориентация  рискува  да увеличи  разликата  между  
предпочитаните  и пренебрегваните  от донорите  държави  в момент , в който  все по-
голям  брой  донори  от ЕС намаляват  своите  портфейли  и се оттеглят  от някои  
развиващи  се държави . И двата  проблема  могат  да бъдат  преодолени  обаче  чрез 
придружаващи  мерки  като стратегия  за постепенно  оттегляне , изготвяне  на нови  
видове  партньорства  с държавите , които  не получават  повече  помощ  и постигане  на 
напредък  за съвместно  програмиране  и разделение  на труда . 
Вариант  4 
По-голямата  секторна  и географска  ориентация  може  да допринесе  за значително  
увеличаване  на въздействието  на помощта  на ЕС чрез по-добро  и по-значително  
стратегическо  използване  и отпускане  на малки  ресурси  за помощ . По този начин  ЕС 
може  да увеличи  критичната  си маса  в някои  сектори  и държави , като така бъде  
засилена  способността  му да договаря  и да постига  поощрителни  ефекти  по отношение  
на ресурсите  и политиките . Като  послужи  за пример  Комисията  може  да повиши  
отзвука  и основателността  на своята  помощ  и да насърчи  държавите -членки  на ЕС да 
направят  същото . Това  ще подсили  ролята  на Комисията  като проводник  и координатор , 
по-специално  по отношение  на важни  аспекти  от разделението  на труда . 
6. СРАВНЕНИЕ  НА ВАРИАНТИТЕ : Кой е предпочитаният  вариант  въз основа  на 
кой критерий  или на какво  основание ? 
 
BG 7   BG В оценката  на въздействието  се заключава , че вариант  4 е най-добрият  вариант . Той ще 
доведе  до по-стратегическо , основателно  и видимо  отпускане  на малки  ресурси  на ЕС 
за помощ , като вместо  те да бъдат  разпръснати  в малък  размер  между  сектори  и 
държави , както  във вариант  1 за статуквото , помощта  ще се съсредоточи  там където  е 
най-необходима  и където  би имала  най-голямо  въздействие  върху  бедността . Вариант  4 
комбинира  силните  точки  на варианти  2 и 3 и преодолява  някои  от ограниченията  на 
само  секторната  или само  географската  ориентация .  
Залегналият  във вариант  4 подход  ще позволи  на Комисията  да постигне  по-
балансирана  и стратегическа  роля  като донор  и ще доведе  до положителни  
съпътстващи  ефекти  по отношение  на нейната  видимост  и репутация .  
7. МОНИТОРИНГ  И ОЦЕНКА : Какви  са договореностите  за установяване  на 
действителните  разходи  и ползи , както  и за постигането  на желаните  ефекти ? 
Комисията  вече задейства  система  за редовен  мониторинг  и оценка , която  обхваща  
изцяло  програмата  ѝ за помощ . С нея понастоящем  се оценяват  държавата  и 
тематичните  стратегии , отделните  програми  и проекти . По-широки  процеси  на оценка  
вземат  предвид  допълняемостта  и полезните  взаимодействия  между  различните  
законодателни  инструменти , включително  и неразходни  дейности . Сложни  оценки  
могат  да включват  общи  политически  цели , залегнали  в съответни  политически  
процеси , както  и да разглеждат  хоризонтални  и напречни  въпроси , които  се отнасят  до 
всички  или до някои  законодателни  инструменти . Доколкото  е възможно  Комисията  
обединява  всички  заинтересовани  страни  във фазата  на оценка  на подпомагането  на ЕС, 
включително  и в рамките  на съвместни  оценки .