[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 15.10.2009

COM(2009)536 окончателен

СОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ И КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ

Развиване на международното измерение на интегрираната морска политика на Европейския съюз

СЪДЪРЖАНИЕ

Необходимост и цел 3

1. Ключови теми за платформа на ЕС за международното морско дело 4

2. Нарастване на ролята на ЕС в многостранните форуми 7

3. Установяване на регионално сътрудничество в поделените морски басейни 10

4. Развиване на двустранни отношения с ключови партньори 11

Дневен ред на политиката на ЕС 12

Необходимост и цел

Устойчивото развитие е в центъра на дневния ред на политиката на ЕС. За постигане на тази цел главна роля е отредена на интегрираната морска политика (ИМП). Европа е морски континент. Нашите разнообразни океани и морета и дълга брегова линия отдавна са сцена на значителни морски дейности, които продължават да допринасят значително в икономически, екологичен и социален аспект. Целта на ИМП е да насърчи устойчивото развитие, както на морската икономика в частност, така и на крайбрежните региони в по-широк смисъл, чрез подобряване на координацията между различните секторни политики и чрез разработване на напречни инструменти. По този начин ще сме в състояние да разработим интегрирани отговори на морските предизвикателства.

Ако обаче искаме ИМП да бъде успешна, тя не може да бъде само европейска политика. Морските екосистеми и морските икономики излизат извън националните граници. ИМП не може да си позволи да пренебрегва това, което се случва извън границите на Европа. Наистина, много от най-неотложните предизвикателства, които изискват интегриран подход, не могат да бъдат разрешени ефективно без да има солидно международно сътрудничество. Това е вярно както за изрично глобалните предизвикателства, каквито са изменението на климата, загубата на биологично разнообразие, устойчивото използване на морските ресурси, лоялната конкуренция в корабните превози и в корабостроенето, и насърчаването на достойни условия за труд в тези сектори, така и за въпросите, обхванати по-добре на регионално равнище, например що се отнася до нуждата от опазване на околната среда от въздействието на някои морски дейности в Средиземноморско или Балтийско море. И в двата случая е ясно, че ЕС трябва да решава тези въпроси чрез международни партньорства. Наистина, ние имаме ясно очертана отговорност, едновременно като глобален участник и като регионален партньор, да поемем нашата роля, както и да бъдем пример за справяне с морските предизвикателства.

Когато става въпрос за предизвикателства, отнасящи се до регионални морета, прилежащи към ЕС, Комисията вече е, или съвсем скоро ще определи виждането си за необходимите стъпки в специално насочени съобщения. Този регионален подход пряко произтича от искането на Европейския съвет Комисията да обърне особено внимание на регионалните особености, като продължава да разработва дневния ред на ИМП.

Настоящото съобщение допълва този регионален подход, като изследва до каква степен е необходимо разширяване на ИМП в по-широката международна сфера. В съобщението се предвижда създаването на рамка на ЕС за глобален интегриран подход към морските дела. То също така очертава пътища, по които авторитетът на ЕС, като международна морска сила, следва да се укрепи на многостранно равнище. Това би улеснило и регионалното сътрудничество с морските съседи, с които ЕС дели морски басейни, както и да спомогне за развитието на по-близки двустранни отношения с ключови партньори. Усилията, насърчавани в рамките на международното измерение на ИМП на ЕС ще бъдат съгласувани с общата политика за външни отношения на ЕС и с политиката за развитие.

Ключови теми за платформа на ЕС за международното морско дело

Световната среща на върха за устойчиво развитие в Йоханесбург през 2002 г. определи амбициозни глобални цели за възстановяване на екологичното здраве и оптималната продуктивност на океаните. Това включва програма за интегрирано, основано на екосистемата, управление на океаните и крайбрежните зони, за намаляване загубата на морско биологично разнообразие, създаване на мрежи от морски защитени зони, както и възстановяване на световните рибни запаси до добро биологично състояние. Последната цел включва фокусиране върху борбата срещу незаконния, недокладвания и нерегулирания (ННН) риболов, намаляването, където е необходимо на риболовния капацитет, както и постигането до 2015 г. на максималния устойчив добив.

ЕС е постигнал добър напредък по много от тези цели и остава решен да изпълни всяка една от тях. Въпреки това, не само че остава много да се постигне в някои от тези сфери, но с годините някои от предизвикателствата се изостриха — дългосрочни като изменението на климата или други по-временни като пиратството. ЕС е решен да помогне за изграждането на капацитета на международната общност да овладее както съществуващите, така и бъдещите морски предизвикателства.

Международно управление, основано на върховенството на закона

Колкото по-глобализиран става светът ни, толкова по-големи са апетитите, които той отправя към морските екосистеми на нашата планета. Ако трябва да справим с напреженията, които това може да създаде, повече от всякога е необходимо правилата на играта да бъдат ясно дефинирани, изрично поделени и лесно приложими. Конвенцията на ООН по морско право от 1982 г. (КООНМП) остава ключова отправна точка в тази сфера, в допълнение със Споразумението на ООН по рибните запаси в сферата на рибарството. Въпреки неколкократните призиви от страна на международната общност, и по-специално от страна на Генералната асамблея на ООН в двете си годишни резолюции по проблема, все още редица държави трябва да станат страна по тези инструменти и да започнат да ги прилагат. ЕС следва да насърчава действителен напредък в тази сфера, тъй като успехът може да бъде постигнат най-добре на световно равнище. Също така той следва да предоставя помощ на развиващите се страни, за да се избегне изоставяне поради липса на подходящи средства.

Глобалното членство в КООНМП следва да е приоритет на ЕС. Тази позиция следва да се насърчава чрез диалог с тези държави, които все още не са подписали конвенцията. ЕС ще продължи да поддържа усилията на ООН за осигуряването на това, че КООНМП и други международни ключови споразумения в морската сфера са ратифицирани от партньорските държави, и че подходящите международни инструменти за мониторинг и правоприлагане са надлежно усилени. За тази цел, ЕС силно ще препоръча и насърчи ратифицирането и прилагането на тези ключови инструменти в контекста на съответните двустранни преговори и споразумения. В проектите за политики като подновяването на Общата система на преференции, предвидено за 2015 г., следва да се предвиди предоставянето на по-голяма значимост на доброто международно морско управление.

ЕС също следва да насърчава по-доброто използване на институциите, създадени съгласно КООНМП и да осигури подходящото представяне на ЕС във всяка една от тях.

Опазване на морското биологично разнообразие, включително в международни води

ЕС силно подкрепя поредица ангажименти и инициативи, свързани с опазването на морската околна среда в редица морски райони, управлявани от глобални и/или регионални конвенции. ЕС следва да препотвърди подкрепата си за работата по морското биологично разнообразие, извършена в контекста на Конвенцията за биологичното разнообразие, включително решението за установяване на набор от критерии за определянето на райони, нуждаещи се от опазване и които са извън зоните под национална юрисдикция, както и създаването на списък с морски райони, отговарящи на тези критерии, а също така и разработването на насоки за оценката на въздействията върху околната среда от дейностите, предприети в международните води.

Въпреки че КООНМП съдържа общи задължения за опазването на морската околна среда и за сътрудничество, в нея няма механизми за предприемането на ефективни действия в международни води, които да произтичат от напречен подход. ЕС също пропагандира интегриран подход към опазването и устойчивото използване на морското биологично разнообразие в райони извън националната юрисдикция. За тази цел той предложи приемането на изпълнително споразумение по КООНМП, което може да играя ключова роля за запълване на пропуските в действащата правна рамка, по-специално за създаването на морски защитени територии в международни води.

Риболовните дейности имат голямо въздействие върху биологичното разнообразие. ЕС непрекъснато работи за преодоляване на свръхкапацитета на флота, премахване на ННН риболова и за обявяване за незаконни на риболовните практики, които причиняват сериозни щети на морските екосистеми. ЕС също така подкрепя развиващите се страни, които са силно зависими от морски ресурси, да ги използват по устойчив начин, като в същото време насърчава икономическото и социално развитие.

През 2008 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 734/2008 относно опазването на уязвимите морски екосистеми в открито море от неблагоприятните въздействия при използване на дънни риболовни съоръжения, като по този начин транспонира в законодателството на ЕС Резолюция 61/105 на Общото събрание на ООН. Понастоящем ЕС цели ефективното глобално прилагане на тази резолюция.

Изменение на климата

Текущите прогнози показват, че изменението на климата се очаква да доведе до широк спектър от значителни екологични, социални и икономически последици, в частност за островните и крайбрежните общности.

Океаните, моретата и крайбрежията не са само области, които ще бъдат претърпят последствията. Те имат и потенциала да допринесат значително за ефективни стратегии за намаляване на въздействието, включително развитието на нови източници на енергия (напр. алтернативни възобновяеми източници) и техники за съхранение на емисии на CO2. Все още от няколко морски сектора се изискват допълнителни усилия за намаляване на предизвиканото от човека изменение на климата, включително глобална секторна мярка за намаляване на емисиите от кораби. Международната морска организация е отговорна за улесняване изготвянето и приемането на такива глобални мерки за намаляване на емисиите и ЕС очаква приключването на тази работа в близкото бъдеще. ЕС е установил стратегически подход за намаляване на емисиите на парников газ и намаляване на уязвимостта си от вероятните въздействия от изменението на климата посредством стратегии за адаптиране. Понастоящем ЕС трябва да увеличи усилията си за постигане на споразумение за изменение на климата за след 2012 г., като това стане в сътрудничество с партньорите му от Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата. ЕС следва да продължи да предоставя техническа и финансова помощ за адаптиране към въздействията от изменението на климата[1] за развиващите се крайбрежни и островни държави посредством инициативи като Световния алианс за борба с изменения на климата[2] с цел да помогне на партньорските държави да изготвят дългосрочни национални планове за адаптиране.

Осигуряване на морска безопасност, морска сигурност и свобода на плаване

Растежът на коработранспортните операции превърна морската безопасност във въпрос от крайна важност за ЕС. С приемането на 3-тия пакет за морска безопасност на 11 март 2009 г., ЕС в момента разполага с една от най–изчерпателните и напреднали регулаторни рамки за гарантиране на безопасността на корабните превози, главно чрез целенасочено прилагане на договорените на международно равнище правила..

Осигуряването на свобода и сигурност на плаването, както и непрекъснатостта на доставките и превоза на пътници е от огромна важност за ЕС. Ето затова ЕС поема ангажимент да продължи да въвежда и да прилага своевременно всички съответни международни инструменти в тази сфера. Той очаква партньорите му да постъпят по същия начин, както и да създадат реципрочни и еквиваленти нива на защита на морските дейности на ЕС извън водите на ЕС.

Пиратството и въоръженият грабеж на море представляват сериозна заплаха не само за специфично морски дейности per se , но и за голям обхват от международни икономически интереси, и интереси, свързани със сигурността. ЕС прояви активност при създаването на международни усилия срещу този бич, особено в контекста на ООН. Той счита че е необходимо засилено сътрудничество между партньорите в борбата с пиратството и неговите първопричини, както чрез военноморски, така и чрез граждански действия. Въпреки това той признава също, че ефективното справяне с пиратството в най-засегнатите региони ще бъде възможно само чрез възстановяване на реда на сушата.

Насърчаване на достойни условия за труд в морските сектори

Морският транспорт, корабните превози, корабостроенето и рибарството са силно глобализирани сектори на икономиката, и насърчаването в тези сектори на работни условия в съответствие с международно признати стандарти е от решаваща важност за конкуренцията и социалната справедливост. Въз основа на инструментите на МОТ, както и на заключенията на Европейския съвет относно достойните условия на труд за всички, ЕС следва да увеличи усилията за сътрудничество със своите партньори за по-нататъшното насърчаване на достойни условия на труд в морските сектори.

По-добро разбиране на морето

Науката и технологиите ще бъдат ключови за постигане на наистина устойчив икономически растеж в дейностите на море. Ще са необходими непрекъснати изследователски усилия за проучване и разбиране на потенциала и проблемите на морето и за увеличаване на екологичната ефективност на съществуващите морски процеси, както и за намиране на решения на неустойчивата свръх експлоатация на ресурсите, прилагайки подход, основан на екосистемата. ЕС и партньорските трети държави следва да увеличат участието си в широкомащабни международни изследователски програми, надхвърляйки националните юрисдикции и дълбоководната изследователска работа, както се препоръчва в Стратегията на ЕС за мореплавателските и морските изследвания[3]. Това би им позволило по-добре да идентифицират общите интереси и взаимните ползи, както и да изготвят колективен отговор по жизнено важни международни ангажименти, като в същото време използват по най-добър начин вече постигнатите резултати от текущи проекти с трети държави, които са финансирани по 6-тата и 7-мата рамкови програми за изследвания.

Нарастване на ролята на ЕС в многостранните форуми

Един от стълбовете на външните отношения на ЕС е „ефикасния многостранен подход“[4] като най-открия за участие, най-недискриминиращия и най-всеобхватния начин за изграждане на международно управление. Въпреки това постиженията на ЕС като действащо лице в рамките на съществуващата много странна система следва да бъдат подсилени по отношение на морските дела. ЕС следва да се стреми систематично към членство в международните организации, които имат отношение към морските въпроси, въпреки сложното разпределение на компетенциите между ЕС и неговите държави-членки. Трудността, пред която са изправени традиционните междуправителствени организации при опита им да се приспособят към особеностите на ЕС, следва да бъде преодоляна.

Комисията твърдо вярва, че всички дейности на институциите на ЕС и на държавите-членки следва да съответстват на принципа на единство при външното представяне на ЕС. Във всички съответни споразумения и организации трябва да се цели пълноправно членство и максимално участие на ЕС. Следва да се приемат общи или съгласувани позиции, които са в съответствие със задължението за лоялно сътрудничество. Ако ЕС желае да усили влиянието си в ключови многостранни форуми, от решаващо значение е, да говори с един глас или посланието му, най-малкото, да е последователно.

Форуми на Обединените нации

Чрез годишната си резолюция за океаните и морското законодателство, както и за устойчивото рибарство, Генералната асамблея на ООН играе главна роля за напредъка по морския дневен ред на глобално равнище. В бъдеще участието на ЕС в ООН следва да бъде подсилено, за да стане по-влиятелно. ЕС следва също се опита да гарантира, че приетите текстове за двете годишни резолюции са целенасочени и съсредоточени върху съвместно договорени цели на политиките.

Годишните срещи на неофициалните консултативни процеси на ООН по морско право придобиха влияние за формирането на дневния ред на морското дело. Важността на тези процеси следва да бъде затвърдена, както и функционирането им да се поддържа активно.

Въпреки че последният приет под нейна егида обвързващ инструмент датира от 1993 г. (Споразумението на ФАО за съответствие), Организацията по храните и селското стопанство (ФАО) остава важен форум за изследване на въпроси, свързани с международните риболовни дейности, особено за осигуряване на широко участие на развиващите се страни. ЕС следва да продължи да играе активна роля в този форум.

От 2005 г. Комисията и държавите-членки използват процес на координиране преди срещите на Международната морска организация (ММО), който позволява изготвянето на позиции, които са общи или са координирани, както и представянето на общи документи, които се внасят по въпроси от компетентността или от интересите на ЕС. Комисията работи за нарастване на ролята на ЕС в ММО чрез официализиране на координационния механизъм на ЕС и осигуряване на получаването на статут на ЕС на официален наблюдател или дори на пълноправен член[5]. Това няма да засегне правата и задълженията на държавите-членки на ЕС в капацитета им на договарящи страни в ММО.

Международната организация по труда (МОТ) е ключов партньор за ЕС в сферата на морските стандарти на труд и морското сътрудничество и играе ключова роля за постигане на достойни условия на труд. В съответствие с резултатите от Световната среща на върха от 2005 г. и с декларацията на министрите от заседанието на високо равнище през 2006 г. на Икономическия и социален съвет на ООН, Комисията ще продължи да насърчава достойните условия на труд за всички във всичките си вътрешни и външни политики като един от ключовите начини за насърчаване на конкурентоспособността, устойчивото развитие и справедливата глобализация.

Други междуправителствени форуми

Броят и ролята на регионалните организации за управление на рибарството (РОУР) като първоосновни форуми за съхраняване и управление на международните рибни запаси нараснаха значително през последните години[6]. Въпреки това РОУР все още не са успели да предотвратят свръх експлоатацията на много от рибните запаси и съпътстващото разрушаване на морските екосистеми, които са под тяхно разпореждане. ЕС следва да засили работата си за укрепване на работата на РОУР с цел да се подобри тяхното представяне и глобалната съгласуваност на мерките им.

През последните години ЕС за пръв път започна да развива общи позиции в Международната комисия по китолов. Но ограничения статут на наблюдател остава като пречка пред средствата му за действие.

Регионалните морски конвенции се занимават с въпроси на опазване на морската среда от гледна точка на интегрирането, като отчитат кумулативния натиск. През идните години те следва да играят ключова роля за прилагането на регионално равнище на Рамковата директива за морска стратегия. Като част от интегрирания подход към морското дело, ЕС следва също така да осигури съгласуваност и да търси полезни взаимодействия между различните форуми, например между конвенциите по околната среда (като конвенциите за регионалните морета и Конвенцията за международната търговия със застрашени видове) и РОУР или инструментите на ММО[7].

ОИСР разви експертни възможности и беше домакин на обсъждания на политиката за много от морските сектори. Поради това тя може да бъде важен форум за обмена и по-нататъшното развитие на най-добри практики в интегрираните политики за моретата.

Неофициални процеси

ЕС следва да бъде по-активен в международните „второешелонни“ неофициални процеси, както беше в Целевата група за борба с незаконния, недокладвания и недекларирания риболов в международни води (2003—2006 г.). Желателно е по-силно присъствие на ЕС, по-специално в Международния съюз за опазване на природата и в Световния форум за океаните, крайбрежията и островите — международен форум за диалог по морски въпроси между многобройни заинтересовани страни с цел информиране и подкрепа на официалните процеси в рамките на ООН.

Установяване на регионално сътрудничество в поделените морски басейни

Обща рамка

ИМП не е универсална политика, подходяща за всичко. Напротив, тя се стреми да насърчава мерки, които са адаптирани към индивидуалните нужди на различните крайбрежни региони на Европа, както и на различните океани и морета, които заобикалят европейския континент. С цел да осигури, че изпълнението на ИМП изцяло отговаря на тревогите на крайбрежните общества и за да улесни подобреното морско управление, Комисията развива индивидуални подходи, пригодени към всеки басейн. Тъй като морските предизвикателства по природа са споделени с всички крайбрежни държави, стратегиите на база басейн трябва да се разработят в тясно сътрудничество със съседните партньори.

Регионални подходи са вече изготвени за Арктика[8], Балтийско море[9] и за Средиземноморието[10]. Тяхното одобряване и прилагане, са от огромна важност в момента. Комисията също така възнамерява да разработи подобни подходи за други морски басейни.

Наистина, налице са редица въпроси, които са причина за обща загриженост в атлантическия басейн на ЕС — такива като прекомерния риболов, замърсяването от кораби, еутрофикацията и плаващите в морето отпадъци. Продължават усилията в контекста на Конвенцията ОСПАР за привеждане в съответствие на стратегическите цели с тези на Рамковата директива за морска стратегия. Забележителният растеж в сектора на туризма на атлантическите икономики и засиленото опазване на тези природни райони, са основни въпроси, на които трябва да се отговори. Атлантическият морски басейн има голям потенциал за развитие на морски възобновяеми енергийни източници: ветрогенератори, енергия от приливите и отливите, енергия от морските течения и от вълните — всички те имат значителен потенциал за развитие.

Черно море също е изправено пред големи предизвикателства като еутрофикация, химическо замърсяване, заплахи за биологичното разнообразие и сериозно намаляване на живите морски ресурси, дължащо се главно на недостатъчни мерки за съхранение на риболовното стопанство на равнище морски басейн. Букурещката конвенция за опазването на Черно море от замърсяване остава единствената голяма регионална морска конвенция в Европа[11], по която ЕС не е страна, и това отчетливо възпрепятства по-голямо участие на ЕС в действия, които са насочени конкретно към опазване на околната среда. В рамката на инициативата на ЕС за полезни взаимодействия за Черно море, бяха разработени секторни партньорства по околна среда, транспорт и енергетика за изпълнението на проекти от регионално значение, като се обединяват ресурси от бюджета на ЕС и от други източници, включително международни финансови институции.

Сътрудничество на регионално равнище по инструментите на ИМП на ЕС

Комисията също така възнамерява да насърчава регионалното сътрудничество по разработването на напречни инструменти за интегрирано създаване на политики. Това по-специално засяга интегрираното наблюдение на морските дейности, подобряването на морските знания, морското пространствено планиране и зони с интегрирано крайбрежно управление заедно с трети държави, които делят едни и същи морски басейни с ЕС.

Освен това, в контекста на Рамковата директива за морска стратегия, ЕС следва да продължи с усилията си за увеличаване на диалога за по-голямо опазване на морската околна среда със съседни партньори както на двустранно, така и на регионално равнище, включително посредством регионалните морски конвенции.

Развиване на двустранни отношения с ключови партньори

Диалогът е крайъгълен камък в стратегията на ЕС за взаимодействие с международни партньори. Той създава платформа за изграждане на съюзи, насърчава взаимното разбирателство и прави възможен обмена на най-добри практики.

Понастоящем са в ход редица секторни диалози с ключови партньори по въпроси, свързани с интегрираната морска политика, като морски транспорт, корабостроене, екологични въпроси, въпроси, свързани с трудовата заетост и социални въпроси, както и управлението на ресурсите на риболовните стопанства. Тези диалози обикновено са на база споразумения или меморандуми за разбирателство.

В морските политики, в процес на разработване от някои от ключовите международни партньори на ЕС (напр. Канада, Норвегия, Япония, САЩ, Бразилия, Индия, Русия и Китай) могат да се открият много общи черти в принципите, целите и начините за постигане. В частност, във всички тях се признава необходимостта от интегриран подход за насърчаване на опазването и устойчивото използване на океаните и моретата, както и на устойчивия растеж в крайбрежните региони.

Комисията възнамерява постепенно да увеличи обхвата на такива секторни диалози към по-всеобхватно сътрудничество по глобалните въпроси на морското дело. По пътя за постигането му, тя следва да се бори за увеличаване на прозрачността и съответствието между различните засегнати сектори, с оглед по-добре да идентифицира полезните взаимодействия. Основните точки за обсъждане ще се съсредоточат върху напречните инструменти като морското наблюдение, морското познание, интегрираното управление на крайбрежните зони и развитието на морските технологии. Те също следва да се съсредоточат върху темите, които са в дневния ред на предстоящите многостранни срещи, с цел да се насърчи взаимната подкрепа и когато е възможно да се разработят съвместни инициативи.

ЕС следва да се съсредоточи върху развиване на отношенията си с тези от международните ни партньори, които вече имат интегрирана морска политика или които предприемат конкретни стъпки в тази посока, и с които вече сме имали тясно сътрудничество на многостранни форуми.

Дневен ред на политиката на ЕС

Интегрираният подход към морското дело започва да се налага навсякъде по света като златен стандарт за морското управление. Интегрираната морска политика на ЕС го определя като водещ в тази сфера. Въпреки това, за да се възползва от набраната скорост и за да пожъне всички придобивки от интегрираното създаване на политики у дома, той трябва да осигури че влиянието му в международния дебат се запазва и се увеличава. Поради това, в съответствие с убедеността му в съвместното многостранно вземане на решения ЕС следва да подкрепя и насърчава широко разпространено приемане на принципи, инструменти и процеси от типа на ИМП и базирани на основания на екосистемата подход, както като необходимо предварително условие за ефективно интегрирано управление в собствените си води, така и като само по себе си полезно.

По-специално ЕС следва да:

1. Усили ролята си като глобално действащо лице посредством увеличено участие в многостранните форуми, в съответствие с принципа на единство при външното представяне на ЕС.

2. Насърчава глобално членство в КООНМП.

3. Установи при взаимно съгласие диалози на високо равнище по морските дела с ключови партньори, осигурявайки полезни взаимодействия със съществуващи секторни диалози в други области на политиката.

4. Преследва двустранен диалог за ИМП чрез инструментите на ЕПС, и многостранен на равнище морски басейн в съществуващите рамки (напр. Съюз за Средиземноморието, Северното измерение, Полезни взаимодействия за Черно море) като споделя със съседите си най-добри практики за прилагането на инструментите на ИМП и ги насърчава да прилагат такива инструменти.

5. Продължава да работи за придвижване по-нагоре в дневния ред на изменението на климата на океаните и крайбрежията и да предоставя помощ в тази област на развиващите се крайбрежни и островни държави, в съответствие със стратегиите и инициативите на ЕС за сътрудничество за развитие.

6. Продължава да подкрепя интегриран подход, основан на екосистемата за съхраняването и устойчивото използване на морското биологично разнообразие, особено в райони извън национална юрисдикция, включително и за създаването на морски защитени зони.

7. Продължава сътрудничеството с МОТ за насърчаване на достойни условия на работа в морския сектор.

8. Продължи да следва действията си за осигуряване на свобода, безопасност и сигурност на плаването, включително действия за борба с пиратството.

9. Продължи и укрепи сътрудничеството по изследователски дейности с трети държави с цел да увеличи участието в международни изследователски програми от голям мащаб, и с държави, съседни на ЕС, с цел дефиниране на общи регионални морски изследователски стратегии.

10. Осигури съгласуваност между дейностите на различни организации, особено в сферите на риболовните дейности, околната среда и на транспорта.

11. Насърчава ОИСР да развие структура за обмен на най-добри практики за интегриран подход към морското дело.

12. Разработи стратегии за всички, засягащи го споделени морски басейни.

Комисията приканва Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите да одобрят целите на Комисията и предложените действия, така както са изложени в настоящото съобщение, както и да подкрепят и насърчават очертания в него подход.

[1] COM(2009)475/3 Съобщение за увеличаване на международното финансиране за борба с изменението на климата: европейски насоки за постигане на споразумение на срещата в Копенхаге

[2] COM(2007)540) Съобщение за създаване на Световен алианс за борба с изменението на климата между Европейския съюз и бедните развиващи се държави, които са най-уязвими от изменението на климата

[3] COM(2008) 534 окончателен Европейска стратегия за мореплавателските и морските изследвания — Съгласувана рамка на Европейското научноизследователско пространство в подкрепа на устойчиво използване на океани и морета

[4] Доклад за прилагането на европейската стратегия за сигурност – предоставяне на сигурност в променящ се свят, одобрен от Европейския съвет, който бе проведен в Брюксел на 11 и 12 декември 2008 г. и който бе изготвен под отговорността на Върховния представител на ЕС Javier SOLANA.

[5] Съобщение на Комисията „Стратегически цели и препоръки за политиката на ЕС в областта на морския транспорт до 2018 г.“ COM(2009) 8

[6] Особено важни са следните: Международната комисия за съхраняване на атлантическия тон, Организацията за риболовните стопанство от Североизточния Атлантически океан, Организацията за риболовните стопанства от Северозападния Атлантически океан, Организацията за тона в Индийския океан, Западно- и Централнотихоокенската комисия, както и Генералната комисия по рибарство за Средиземно море.

[7] От особена важност са Конвенцията ОСПАР за Североизточния Атлантически океан, Барселонската конвенция за Средиземноморието, Хелзинкската конвенция за Балтийско море и Букурещката конвенция за Черно море.

[8] Съобщение на Комисията „Европейският съюз и арктическият регион“, COM(2008) 763

[9] Съобщение на Комисията „Стратегия на Европейския съюз за региона на Балтийско море“, COM(2009) 248

[10] Съобщение на Комисията „Към интегрирана морска политика за по-добро управление в Средиземноморието“, COM(2009) 0466 окончателен

[11] Съобщение на Комисията „Стратегия за Черно море - нова инициатива за регионално сътрудничество“ СОМ(2007)160 окончателен