Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за създаване на фонд „Убежище и миграция“ /* COM/2011/0751 окончателен - 2011/0366 (COD) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО През последните години политиките, свързани с пространството на свобода, сигурност и правосъдие непрекъснато се разрастват. Тяхното значение бе потвърдено от Стокхолмската програма[1] и свързания с нея План за действие[2], чието изпълнение е стратегически приоритет за следващите пет години и обхваща области като миграция (законна миграция и интеграция; предоставяне на убежище; незаконна миграция и връщане), сигурност (предотвратяване и борба с тероризма и организираната престъпност; полицейско сътрудничество) и управление на външните граници (включително визова политика), както и външното измерение на тези политики. С Договора от Лисабон също така се дава възможност на Съюза да демонстрира по-голяма амбиция при откликване на ежедневните тревоги на гражданите в областта на свободата, сигурността и правосъдието. Стокхолмската програма отчита както възможностите, така и предизвикателствата, поставяни от увеличената мобилност на лицата, и подчертава, че добре управляваната миграция може да е от полза за всички. Европейският съвет отчете също, че в условията на значителните бъдещи демографски предизвикателства пред Съюза, придружени от повишено търсене на работна ръка, гъвкавите миграционни политики ще имат ценен принос за икономическото развитие и резултати на Съюза в по-дългосрочен план. На 29 юни 2011 г. Комисията прие предложение за следващата многогодишна финансова рамка за периода 2014-2020 г.[3] — бюджет за изпълнение на стратегията „Европа 2020“. Във връзка с политиките в областта на вътрешните работи, които включват сигурността, миграцията и управлението на външните граници, Комисията предложи опростяване на структурата на разходните инструменти, като броят на програмите бъде сведен до структура от два стълба: Фонд „Убежище и миграция“ и Фонд „Вътрешна сигурност“. С настоящия регламент се създава фонд „Убежище и миграция“, който се основава на процеса за изграждане на капацитет, разработен с помощта на Европейския фонд за бежанци[4], Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни[5] и Европейския фонд за връщане[6], като го разширява, така че да обхване по-изчерпателно различни аспекти на общата политика на Съюза в областта на убежището и имиграцията, включително действия във или по отношение на трети държави, свързани основно с интересите и целите на ЕС в тези области на политиката, и да отчете новите развития. При разработването на обща политика в областта на убежището с цел да се предостави подходящ статут на всички граждани на трети държави, които се нуждаят от международна закрила, както и да се гарантира зачитането на принципа на забрана за връщане (non-refoulement), прогласен в Договора за функционирането на Европейския съюз, е необходимо, основавайки се на солидарността между държавите-членки, да се създадат механизми, съдействащи за постигането на баланс между държавите-членки в полагането на усилия за прием и понасяне на последиците от приема на лица, нуждаещи се от международна закрила и разселени лица. Тази цел трябва да се придружава от стабилен компонент относно презаселването и преместването. Една добре организирана политика за законна имиграция и по-ефективни стратегии за интеграция, които следват линията на Стокхолмската програма и се подпомагат посредством правните инструменти на Съюза, ще играят централна роля при осигуряване на дългосрочната конкурентоспособност на Съюза и в крайна сметка на бъдещето на неговия социален модел. В тази връзка, по-доброто икономическо и социално интегриране на законно пребиваващите граждани на трети държави остава ключов инструмент за извличане на максимални ползи от имиграцията. Ефективната и устойчива политика за връщане е съществен елемент за изграждането на добре управлявана система на миграция в рамките на Съюза. Тя е също така необходимо допълнение за надеждна политика в областта на законната имиграция и убежището и същевременно е важен компонент в борбата с незаконната имиграция. Неотдавнашните събития на границата между Гърция и Турция и в Южното Средиземноморие показаха също така, колко важно е за Съюза да има цялостен подход към миграцията, който да обхваща различни аспекти, като например засилено управление по границите и управление на Шенгенското пространство, по-целенасочена законна миграция, по-широко разпространение на най-добрите практики в областта на интеграцията, засилена Обща европейска система за убежище, както и по-стратегически подход спрямо отношенията с трети държави по въпросите на миграцията. 2. РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО В съответствие с по-голямото значение, което се отдава на оценката като инструмент при подготовката на дадена политика, в настоящото предложение са взети предвид резултатите от оценката, консултациите със заинтересованите страни и оценката на въздействието. В това отношение особено важни бяха резултатите от докладите за последващата оценка на Европейския фонд за бежанците за периода 2005 — 2007 г., както и относно средносрочната оценка за изпълнението на Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни за периода 2007 — 2009 г. и на Европейския фонд за връщане за периода 2008 — 2009 г. Работата по изготвянето на бъдещите финансови инструменти в областта на вътрешните работи започна през 2010 г. и продължи през 2011 г. Като част от тази подготвителна работа през декември 2010 г. започна проучване за оценка и за оценка на въздействието, извършвано с помощта на външен изпълнител. Проучването приключи през юли 2011 г., като събра наличните резултати от оценката на съществуващите финансови инструменти и предостави информация относно проблематиката, целите и вариантите на политиката, включително и евентуалното им въздействие, разгледано в оценката на въздействието. Въз основа на това проучване Комисията подготви доклад за оценката на въздействието, а на 9 септември 2011 г. Комитетът за оценка на въздействието представи становището си по него. В оценката на въздействието се вземат предвид резултатите от специална обществена консултация онлайн относно бъдещето на финансирането на дейностите в областта на вътрешните работи. Консултацията се проведе от 5 януари до 20 март 2011 г. и в нея можеха да участват всички заинтересовани страни. Бяха получени общо 115 отговора от частни лица и от името на организации, включително 8 документа за изразяване на позиция. В рамките на консултацията изразиха мнение участници от всички държави-членки, както и от някои трети държави. През април 2011 г. конференцията „Бъдещето на финансирането на ЕС в областта на вътрешните работи: нов поглед“ събра заедно основните заинтересовани страни (държави-членки, международни организации, организации на гражданското общество и т.н.) и им даде възможност да споделят своите виждания за бъдещето на финансирането от страна на Съюза в областта на вътрешните работи. Конференцията бе също повод да се потвърдят резултатите от направения анализ и общественото допитване. Въпросът за бъдещето на финансирането от страна на Съюза в областта на вътрешните работи бе повдиган и обсъждан с институционални участници по много поводи, включително на неофициален обяд—дискусия по време на Съвета по правосъдие и вътрешни работи на 21 януари 2011 г., на неофициална закуска с политическите координатори на Европейския парламент на 26 януари 2011 г., по време на изслушването на 10 март 2011 г. на комисар Малмстрьом пред Специалната комисия на Парламента по политическите предизвикателства и бюджетните средства за устойчив Европейски съюз след 2013 г. и по време на обмен на мнения между генералния директор на ГД „Вътрешни работи“ и комисията за граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи на Европейския парламент на 17 март 2011 г. Конкретни експертни становища относно бъдещите финансови инструменти в областта на убежището и миграцията бяха дадени на дискусии, проведени по време на Комитета по въпросите на имиграцията и убежището на 22 февруари 2011 г., на срещата на мрежата на националните центрове за контакт по въпросите на интеграцията на 15 март 2011 г., на срещата на контактния комитет по Директивата за връщането на 18 март 2011 г. и на срещата на Работната група на високо равнище „Миграция и убежище“ на 27 април 2011 г. Освен това, техническите аспекти, свързани с изпълнението на бъдещия финансов инструмент в областта на предоставянето на убежище и миграцията, бяха обсъдени и въз основа на писмено консултиране с експерти на държавите-членки, проведено през април 2011 г. в рамките на съвместния Комитет по Общата програма „Солидарност и управление на миграционните потоци“ (Комитет „SOLID“). Горепосочените консултации, конференции и експертни дискусии потвърдиха, че между основните заинтересовани страни е налице общо съгласие относно необходимостта от разширяване на обхвата на действие на финансирането от страна на Съюза в областта на убежището и миграцията, включително по отношение на външното му измерение, както и относно необходимостта да се работи за по-нататъшно опростяване на механизмите за постигане на резултати и за по-голяма гъвкавост, особено по отношение на реагирането в извънредни ситуации. В областта на убежището и миграцията, заинтересованите страни бяха на мнение, че широките рамки на тематичните приоритети са вече фиксирани от Стокхолмската програма и свързания с нея План за действие. Имаше широка подкрепа за намаляването на броя на финансовите инструменти, като те бъдат обхванати в структура, състояща се от два фонда, при условие, че подобно разрешение действително би довело до опростяване. Заинтересованите страни постигнаха съгласие и относно необходимостта от гъвкав механизъм за реакция при извънредни ситуации, който да позволи на Съюза да откликва бързо и ефективно на кризи, свързани с миграцията и сигурността. Споделеното управление, придружено от преминаване към многогодишно програмиране с определяне на общи цели на равнището на Съюза, се смяташе като цяло за най-подходящият метод на управление за всяко изразходване на средства в областта на вътрешните работи, макар неправителствените организации да смятаха, че следва да се продължи и прилагането на прякото управление. Заинтересованите страни подкрепиха също така засилването на ролята на агенциите в сферата на вътрешните работи с цел насърчаване на сътрудничеството и увеличаване на синергиите. 3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО Правото да се предприемат действия произтича от член 3, параграф 2 от Договора за Европейския съюз, който постановява, че „Съюзът предоставя на своите граждани пространство на свобода, сигурност и правосъдие без вътрешни граници, в което е гарантирано свободното движение на хора в съчетание с подходящи мерки по отношение на контрола на външните граници, убежището, имиграцията, както и предотвратяването и борбата с престъпността“. Действията на Съюза са оправдани предвид целите, заложени в член 67 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „Договорът“), в който се посочват средствата за изграждане на пространство на свобода, сигурност и правосъдие. Правните основания за регламента се съдържат в дял V от Договора относно областта на свобода, сигурност и правосъдие, и по-конкретно в член 78, параграф 2 и член 79, параграфи 2 и 4 които представляват правното основание за действията на Съюза в областта на убежището, имиграцията, управлението на миграционните потоци, справедливото третиране на гражданите на трети държави, пребиваващи законно в държавите-членки, борбата с незаконната имиграция и трафика на хора, включително чрез сътрудничество с трети държави. Посочените членове представляват съвместими правни основания, като се има предвид позицията на Обединеното кралство, Ирландия и Дания по отношение на обхванатите от тези разпоредби области, като по този начин осигуряват съвместими правила за гласуване в Съвета. В допълнение, по отношение на всеки от тях се прилага обикновената законодателна процедура. Обръща се внимание и на член 80 от Договора, в който се подчертава, че тези политики на Съюза и тяхното прилагане се ръководят от принципа на солидарност и на справедливо разпределение на отговорностите между държавите-членки, включително във финансово отношение. Като цяло, това е област, в която интервенциите на Съюза имат очевидна добавена стойност, в сравнение със самостоятелните действия от страна на държавите-членки. Европейският съюз е в по-добра позиция от държавите-членки от гледна точка на това да предостави рамка за изразяване на солидарността на Съюза при управлението на миграционните потоци. По тази причина финансовото подпомагане, предоставяно съгласно настоящия регламент, допринася по-специално за засилване на националните и европейските възможности в разглежданата област. С оглед на това, настоящият регламент има за цел, наред с другото, укрепването и развиването на Общата европейска система за убежище, засилване на солидарността и разпределението на отговорностите между държавите-членки, по-специално по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от миграционните потоци и от потоците на лица, търсещи убежище, насърчаване на разработването на проактивни стратегии в сферата на имиграцията, които подпомагат и са свързани с процеса на интегриране на граждани на трети държави, както и поощряване на интегрирането на граждани на трети държави със специален акцент по отношение на местните и регионални нива в държавите-членки, засилване на капацитета на държавите-членки да прилагат справедливи и ефективни стратегии за връщане, както и подкрепа за развитието на партньорства и сътрудничество с трети държави. Общопризнато е обаче, че интервенциите следва да се осъществяват на подходящо ниво и че ролята на Съюза не трябва да надхвърля необходимото. Както се изтъква в Прегледа на бюджета „бюджетът на ЕС следва да се използва за финансиране на обществените блага на ЕС, на действия, които държавите-членки и регионите не могат да финансират сами, или в областите, в които бюджетът на ЕС може да постигне по-добри резултати“[7]. 4. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА Предложението на Комисията за Многогодишна финансова рамка включва предложение на стойност 3 869 млн. EUR (по текущи цени) за Фонд „Убежище и миграция“ за периода 2014—2020 г. Индикативно посочено, повече от 80 % от тази сума (3 232 млн. EUR) следва да бъдат използвани за национални програми на държавите-членки, а 637 млн. EUR следва да бъдат централно управлявани от Комисията за финансиране на действия на Съюза, на спешни помощи, на Европейската мрежа за миграцията, на техническа помощ, както и за финансиране на изпълнението на специфични оперативни задачи от агенциите на Съюза. милиона EUR (текущи цени) Фонд „Убежище и миграция“ || 3 869 Национални програми || 3 232 Централизирано управление || 637 5. ОСНОВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО 5.1. Средства за държавите-членки Най-голямата част от средствата, предоставяни по линия на фонда, ще бъде отпусната чрез национални програми на държавите-членки, покриващи целия период 2014—2020 г. За тази цел сумата на средствата, които ще се отпуснат на държавите-членки в рамките на фонда, ще се състои от основна сума и променлива сума. След извършване на средносрочен преглед може да се отпусне допълнителна сума, считано от бюджетна година 2018. 5.1.1. Основна сума Основната сума се определя въз основа на последните налични статистически данни относно миграционните потоци, като например броят на първите молби за убежище, положителните решения за предоставяне на закрила на бежанец или на субсидиарна закрила, броят на презаселените бежанци, количеството и потоците на законно пребиваващи граждани на трети държави, броят на решенията за връщане, издадени от националните органи, и броят на извършените връщания[8]. Тези данни са същите, като използваните досега за изчисляване на сумите, отпускани по линия на Европейския фонд за бежанци, Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни и Европейския фонд за връщане. За да се осигури критична маса за изпълнението на националните програми, на всяка държава-членка се добавят като минимална сума 5 млн. EUR. Основните суми, заделени за отделните държави-членки, ще послужат като основа за започването на диалога за политиките и ще бъдат последвани от многогодишното програмиране, с оглед, от една страна, да се подпомогнат ограничен брой задължителни цели (напр. укрепване на изграждането на Обща европейска система за убежище чрез осигуряване на ефективно и еднакво прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището или разработването на програма за подпомагане на доброволното връщане, включваща компонент относно реинтегрирането) и, от друга страна, да се посрещнат специфичните нужди на всяка държава-членка. 5.1.2. Променлива сума Променливата сума ще се отпуска след провеждане на горепосочения диалог за политиките, на онези държави-членки, които искат да работят в оперативните области, които зависят от техния политически ангажимент и готовност за действие, или от способността им да си сътрудничат с други държави-членки. Такива ще са случаите, свързани с изпълнението на специфични действия, като например съвместната обработка на заявленията за убежище, съвместни операции за връщане, създаване на съвместни миграционни центрове, както и с изпълнението на операции по презаселване и преместване. Що се отнася до презаселването, държавите-членки ще получават финансови стимули (еднократни суми) на всеки две години въз основа на поет от тях ангажимент след установяването на общи приоритети на Съюза в областта на презаселването. Тези приоритети ще са резултат от политически процес, в който ще участват по-специално Европейският парламент и Съветът, и който ще отразява развитието на политиката в областта на убежището и миграцията на национално равнище и на равнище Съюз. Чрез тези финансови стимули трябва да се постигнат две цели: количествена, а именно значително увеличаване на броя на презаселванията, които по настоящи данни са твърде малко, и качествена, т.е. укрепване на европейското измерение чрез изпълнението на очертани и динамични общи приоритети на Съюза в областта на презаселването. Освен това, на редовни интервали и въз основа на подобно поемане на ангажимент, държавите-членки ще получават финансови стимули (еднократни суми) за преместване на лица, ползващи се с международна закрила. 5.1.3. Отпускане на средства в средата на периода Част от наличните средства ще се запазят до провеждането на средносрочен преглед. Това ще даде възможност, от една страна, за отпускане на допълнителни суми за държавите-членки, при които има значителни промени в миграционните потоци и при които са налице специфични нужди, свързани със системите им за убежище и прием и, от друга страна, за отпускане на допълнителни суми за онези държави-членки, които желаят да изпълняват специфични действия. Въпросните действия могат да бъдат преразгледани в съответствие с най-новите развития в политиката на убежището и миграцията. 5.2. Агенции на Съюза С цел да използва по-ефективно компетентността и експертния опит на съответните агенции на Съюза в областта на вътрешните работи, Комисията възнамерява също така да се възползва от предоставената от Финансовия регламент[9] възможност да възложи, в рамките на наличните средства по настоящия регламент, изпълнението на конкретни задачи на такива агенции в рамките на мандата им и като допълнение към работните им програми. По отношение на задачите, обхванати от настоящия регламент, това се отнася по-специално за Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (ЕСПОУ) и Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз („Агенция Frontex“) що се касае до дейности в границите на ЕС и извън него, които изискват оперативен експертен опит по въпроси, свързани съответно с убежището и незаконната имиграция. 5.3. Действия във или по отношение на трети държави Фондът подпомага действия, обслужващи най-вече интересите на Съюза, които имат пряко отражение в Съюза и неговите държави-членки и осигуряват нужната приемственост спрямо дейности, изпълнявани на територията на Съюза. Действия, които са пряко насочени към развитие, не получават подпомагане по линия на този фонд. При изпълнението на такива действия ще се търси пълна съгласуваност с принципите и общите цели на външната дейност на Съюза по отношение на съответната държава или регион. 2011/0366 (COD) Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за създаване на фонд „Убежище и миграция“ ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 78, параграф 2 и член 79, параграфи 2 и 4 от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[10], като взеха предвид становището на Комитета на регионите[11], в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: (1) Целта на Съюза да представлява пространство на свобода, сигурност и правосъдие, следва да бъде постигната, inter alia, чрез общи мерки за развиване на политика по въпросите на убежището и имиграцията, която се основава на солидарността между държавите-членки и е справедлива спрямо третите държави и техните граждани. Европейският съвет от 2 декември 2009 г. призна, че финансовите ресурси в Съюза трябва да стават все по-гъвкави и съгласувани, от гледна точка както на обхвата, така и на приложимостта им, за да подпомагат развитието на политиката в областта на убежището и миграцията. (2) С настоящия регламент следва да се създаде фонд „Убежище и миграция“ (наричан по-долу „фондът“) с цел да се допринесе за развитието на общата политика на Съюза в областта на убежището и имиграцията, както и за укрепване на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, при прилагане на принципите на солидарност и разпределение на отговорностите между държавите-членки и сътрудничество с трети държави. (3) Фондът следва да изразява солидарност чрез предоставяне на финансова помощ на държавите-членки. Той следва да подобри ефективното управление на миграционните потоци към Съюза в областите, в които действията на ЕС имат максимална добавена стойност, и по-специално чрез поделяне на отговорността между държавите-членки и разпределение на отговорността и засилване на сътрудничеството с трети държави. (4) За да гарантира еднородна и висококачествена политика в областта на убежището и да приложи по-високи стандарти на международна закрила фондът следва да допринесе за ефективното функциониране на Общата европейска система за убежище, която включва мерки, свързани с политиката, законодателството, изграждането на капацитет, работата в сътрудничество с други държави-членки, агенции на Съюза и трети държави. (5) Целесъобразно е усилията на държавите-членки във връзка с пълното и правилно прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището да бъдат подпомагани и разширени, и по-специално усилията за предоставяне на подходящи условия за прием на лицата, търсещи убежище, на разселените лица и на лицата, ползващи се с международна закрила, за осигуряване на правилно определяне на статута в съответствие с Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила[12], за прилагане на справедливи и ефективни процедури за предоставяне на убежище и насърчаване на добрите практики в областта на предоставянето на убежище, с цел да се защитят правата на лицата, търсещи международна закрила, и да се създадат условия за ефикасна работа на системите за предоставяне на убежище на държавите-членки. (6) Фондът следва да предоставя подходящо подпомагане за съвместните усилия на държавите-членки, насочени към идентифициране, споделяне и насърчаване на най-добрите практики, както и към изграждане на ефективни структури за сътрудничество с цел повишаване качеството на вземането на решения в рамките на Общата европейска система за убежище. (7) Този фонд следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (ЕСПОУ), създадена с Регламент (ЕС) № 439/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 г.[13], с цел да се координира практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището, да се подпомогнат държавите-членки, чиито системи за предоставяне на убежище са подложени на особено голямо натоварване, и да се допринесе за изпълнението на Общата европейска система за убежище. (8) Фондът следва да подпомага усилията на Съюза и на държавите-членки във връзка със засилването на капацитета на държавите-членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките им в областта на убежището, предвид задълженията им съгласно съществуващото законодателство на Съюза. (9) Фондът следва да подпомага усилията, полагани от държавите-членки, за предоставяне на международна закрила и постигане на трайно решение на тяхна територия за бежанците и разселените лица, за които Върховният комисар на ООН за бежанците (ВКБООН) е установил, че отговарят на критериите за презаселване, като например оценката на нуждите от презаселване и прехвърляне на съответните лица на тяхна територия, с цел да им бъде предоставен сигурен правен статут и да бъде насърчена ефективната им интеграция. (10) Фондът следва да предоставя подпомагане за операции по разпределяне на тежестта, изразяващи се в трансфера на лица, търсещи или получили международна закрила, от една държава-членка в друга. (11) Партньорствата и сътрудничеството с трети държави, целящи да се гарантира подходящо управление на наплива от хора, подаващи молби за убежище или други форми на международна закрила, са особено важен елемент от политиката на Съюза в областта на убежището. С цел да се осигури достъп до международна закрила и намиране на трайни решения на възможно най-ранен етап, включително в рамките на регионални програми за закрила[14], фондът следва да включва стабилен компонент, свързан с презаселването на равнище Съюз. (12) С оглед подобряване и засилване на процеса на интегриране в европейските общества фондът следва да улеснява законната миграция към Съюза в съответствие с икономическите и социалните нужди на държавите-членки и да предвижда подготовка на процеса на интегриране още в страната на произход на гражданите на трети държави, идващи в Съюза. (13) За да бъде ефикасен и да постигне най-висока добавена стойност, фондът трябва да следва по-целенасочен подход, в подкрепа на съгласувани стратегии, специално създадени за насърчаване на интеграцията на граждани на трети държави на местно и/или регионално равнище. Тези стратегии следва да се изпълняват главно от местни или регионални власти и от недържавни участници, като същевременно не се изключват националните власти, ако специфичната административна организация на държавата-членка го налага. Изпълняващите организации следва да избират от поредица от мерки, които са на тяхно разположение, онези които са най-подходящи за конкретната им ситуация. (14) Приложното поле на мерките за интегриране следва да включва и бежанците, лицата търсещи убежище или лицата, на които са предоставени други форми на международна закрила, за да се гарантира всеобхватен подход към интеграцията, при който се вземат предвид специфичните особености на тези целеви групи. (15) За да се гарантира последователност на отговора на Европейския съюз по отношение на интегрирането на граждани на трети държави, действията, финансирани по линия на настоящия фонд, следва да са конкретни и да допълват действията, финансирани от Европейския социален фонд. В този контекст, от органите на държавите-членки, отговарящи за прилагането на механизмите по настоящия фонд, следва да се изисква да установят механизми за сътрудничество и координация с органите, определени от държавите-членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд. (16) Фондът следва да подпомага държавите-членки при изготвянето на стратегии за организиране на законната миграция, които укрепват капацитета им за разработване, изпълнение, наблюдение и оценяване като цяло на всички стратегии, политики и мерки в областта на имиграцията и интеграцията, които са в полза на гражданите на трети държави, включително на правните инструменти на Съюза. Фондът следва да подпомага също така обмена на информация, най-добрите практики и сътрудничеството между различните структури на администрацията, както и сътрудничеството с други държави-членки. (17) Съюзът следва да продължи и разшири използването на партньорствата за мобилност като основна стратегическа, всеобхватна и дългосрочна рамка за сътрудничество при управлението на миграцията с трети държави. Фондът следва да подпомага дейности, извършвани в рамките на партньорствата за мобилност, които се осъществяват в Съюза или в трети държави и които целят задоволяване на нуждите и следване на приоритетите на Съюза, и по-специално действия, осигуряващи приемствеността на финансирането, които обхващат както Съюза, така и трети държави. (18) Целесъобразно е да продължат подпомагането и насърчаването на усилията на държавите-членки за подобряване управлението на връщанията във всичките им аспекти, с оглед на непрекъснато справедливо и ефективно прилагане на общите стандарти за връщане, по-специално както са установени в Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни[15]. Фондът следва да насърчава разработването на стратегии за връщане на национално равнище, както и мерките в подкрепа на ефективното им изпълнение в трети държави. (19) По отношение на доброволното връщане на лица, включително лица, които желаят да бъдат върнати, въпреки че не са задължени да напускат територията, следва да се предвидят стимули за връщаните лица, като например преференциално третиране под формата на засилена помощ при връщането. Този вид доброволно връщане е в интерес както на връщаните лица, така и на властите, от гледна точка на съотношението себестойност/ефективност. Държавите-членки следва да бъдат насърчавани да отдават предпочитание на доброволното връщане. (20) От политическа гледна точка обаче, доброволното и принудителното връщане са свързани помежду си и имат взаимно подсилващ ефект, и държавите-членки следва да бъдат насърчавани да подсилват взаимната допълняемост на тези две форми при управлението на връщането на лица. Необходимо е да се извършват принудителни връщания с цел да се запазят надеждността на политиката на Съюза в областта на имиграцията и убежището и системите за имиграция и убежище на държавите-членки. Така възможността за принудително връщане се явява като необходимо условие за да се гарантира, че тази политика няма да бъде компрометирана и че се прилага принципа на правовата държава, който сам по себе си е от основно значение за създаването на пространство на свобода, сигурност и справедливост. По тази причина фондът следва да подпомага действията на държавите-членки за улесняване на принудителното връщане. (21) Наложително е фондът да подпомага специфичните мерки за връщаните лица в страната на връщане, за да може да се осигури ефективното им връщане в техния град или район на произход при добри условия и да се подпомогне трайната им реинтеграция в тяхната общност. (22) Споразуменията на Съюза за обратно приемане са неразделна част от политиката за връщане на Съюза и представляват централен инструмент за ефикасно управление на миграционните потоци, тъй като улесняват бързото връщане на незаконните мигранти. Тези споразумения са съществен елемент от диалога и сътрудничеството с трети държави на произход и на преминаване на незаконни мигранти и прилагането им в трети държави следва да бъде подпомагано в интерес на ефективните стратегии за връщане на национално равнище и на равнище Съюз. (23) Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (Агенция Frontex), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета от 26 октомври 2004 г.[16], една от задачите на която е да предоставя необходимото подпомагане за организиране на съвместни операции по връщане, които се провеждат от държавите-членки, и да определя най-добрите практики в областта на получаването на пътни документи и експулсирането на граждани на трети държави, нелегално пребиваващи на териториите на държавите-членки. (24) Фондът следва да бъде изпълняван при пълно спазване на правата и принципите, заложени в Хартата за основните права на Европейския съюз. По-специално, допустимите действия следва да отчитат специфичното положение на уязвимите лица, по-конкретно като се обръща особено внимание и се предприемат целенасочени действия по отношение на непридружените малолетни и непълнолетни лица и другите малолетни и непълнолетни лица, изложени на риск. (25) Мерките в или по отношение на трети държави, които се подпомагат чрез фонда, следва да се предприемат в синергия и при осигуряване на съгласуваност с други действия извън Съюза, които получават подкрепа чрез инструменти на Съюза за външна помощ, които могат да бъдат както географски, така и тематични. По-специално, при изпълнението на такива действия следва да се търси пълна съгласуваност с принципите и общите цели на външната дейност и външната политика на Съюза по отношение на съответната държава или регион. Те не трябва да имат за цел да подпомагат дейности, които са пряко насочени към развитие, и следва да допълват финансовата помощ, предоставяна по линия на инструментите за външна помощ, когато това е целесъобразно. Ще се гарантира също така съгласуваност с хуманитарната политика на Съюза, по-конкретно по отношение на прилагането на спешната помощ. (26) Значителна част от наличните средства на фонда следва да бъдат отпускани пропорционално на носената от всяка държава-членка отговорност, изразяваща се в усилията по управлението на миграционните потоци, като се прилагат обективни критерии. За тази цел следва да се използват последните налични статистически данни относно миграционните потоци, като например броят на подадените първи молби за убежище, броят на положителните решения за предоставяне на статут на бежанец или за предоставяне на субсидиарна закрила, броят на презаселените бежанци, броят законно пребиваващи граждани на трети държави, броят граждани на трети държави, които са получили разрешение за пребиваване, издадено от държава-членка, броят на решенията за връщане, издадени от националните органи, и броят на извършените връщания[17]. (27) Макар да е целесъобразно отпускането на сумата за всяка държава-членка да се извършва въз основа на последните налични статистически данни, част от наличните средства на фонда следва също така да бъдат отпускани за изпълнението на специфични действия, които изискват съвместни усилия на държавите-членки и водят до значителна добавена стойност за Съюза, както и за изпълнението на програмата на Съюза за презаселване и за осъществяването на преместванията. (28) За тази цел настоящият регламент следва да въведе списък на специфичните действия, които могат да бъдат финансирани по линия на фонда. Допълнителни суми следва да бъдат отпускани на онези държави-членки, които поемат ангажимент за изпълнението на такива действия. (29) В контекста на постъпателното изграждане на програма на Съюза за презаселване, фондът следва да предоставя целева помощ под формата на финансови стимули (еднократни суми) за всеки презаселен бежанец. (30) С оглед увеличаване на ефекта от усилията на Съюза за презаселване при предоставянето на закрила на бежанците и максимално увеличаване на стратегическия ефект от презаселването чрез по-добро набелязване на лицата, които най-много се нуждаят от презаселване, общите приоритети по отношение на презаселването следва да бъдат формулирани на равнището на Съюза на всеки две години въз основа на общите категории, посочени в настоящия регламент. (31) Като се има предвид особената уязвимост на някои категории бежанци, те следва винаги да бъдат включвани в общите приоритети на Съюза за презаселване. (32) Като се вземат предвид нуждите във връзка с презаселванията, установени в общите приоритети на Съюза за презаселването, е необходимо също така по отношение на специфични географски региони и националности, както и за специфичните категории бежанци, които се презаселват, да се предоставят допълнителни финансови стимули за презаселването на лица, в случай че презаселването е определено като най-подходящият отговор на техните специфични нужди. (33) С оглед засилване на солидарността и по-добро поделяне на отговорността между държавите-членки, особено по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците на търсещите убежище, подобен механизъм, основаващ се на финансови стимули, следва да се въведе и за преместването на лицата, ползващи се с международна закрила. (34) С оглед на това да се вземат предвид значителни промени в миграционните потоци и да се посрещнат нуждите на системите за убежище и прием на държавите-членки, следва да се извърши средносрочен преглед. За тази цел следва да се запази финансов резерв, който да бъде разпределен при средносрочния преглед. (35) Подпомагането, предоставяно от Фонда ще бъде по-ефикасно и ще доведе до по-висока добавена стойност, ако в настоящия регламент се определят ограничен брой задължителни цели, които трябва да бъдат преследвани с програмите, изготвяни от всяка държава-членка, като се имат предвид конкретното положение и нужди на съответната държава-членка. (36) За засилената солидарност е важно фондът да предоставя допълнително подпомагане за справяне с извънредни ситуации, свързани със силен миграционен натиск в държави-членки или в трети държави, или в случай на масово навлизане на разселени лица съгласно Директива 2001/55/ЕО на Съвета от 20 юли 2001 г. относно минималните стандарти за предоставяне на временна закрила в случай на масово навлизане на разселени лица и за мерките за поддържане на баланса между държавите-членки в полагането на усилия за прием на такива лица и понасяне на последиците от този прием[18] чрез отпускане на спешна помощ. (37) Настоящият регламент следва да осигури продължаването на Европейската мрежа за миграцията, учредена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета от 14 май 2008 г. за създаване на Европейска мрежа за миграцията[19], и да предостави необходимата финансова помощ за нейните дейности, при съблюдаване на целите и задачите, установени с настоящия регламент. (38) Поради това Решение 2008/381/ЕО следва да бъде отменено. (39) Като се има предвид целта на предоставянето на финансови стимули на държавите-членки под формата на еднократни суми във връзка с презаселването и/или преместването, и тъй като те представляват малка част от действителните разходи, с настоящия регламент следва да се предвидят някои изключения от правилата за допустимост на разходите. (40) С цел допълване или изменение на разпоредбите на настоящия регламент относно еднократните суми за презаселване и преместване, определянето на специфични действия и на общи приоритети на Съюза в областта на презаселването, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведe подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета. (41) За да се гарантира еднообразно, ефикасно и своевременно прилагане на разпоредбите на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията[20]. (42) Финансирането от бюджета на Съюза следва да се съсредоточи върху дейности, при които интервенциите на Съюза могат да придадат допълнителна стойност в сравнение със самостоятелни действия на държавите-членки. Тъй като Европейският съюз е в по-добра позиция от държавите-членки от гледна точка на това да предостави рамка за изразяване на солидарността на Съюза при управлението на миграционните потоци, предоставяното съгласно настоящия регламент финансово подпомагане следва да допринася по-специално за укрепване на националния капацитет и на капацитета на Съюза в тази област. (43) За целите на управлението и прилагането му, фондът следва да представлява част от съгласувана рамка, която се състои от настоящия регламент и Регламент (ЕС) № […/…] на Европейския парламент и на Съвета за определяне на общи разпоредби за фонд „Убежище и миграция“ и за инструмента за финансово подпомагане на полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи[21]. (44) Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да допринесе за ефективно управление на миграционните потоци в Съюза като част от пространството на свобода, сигурност и правосъдие, в съответствие с общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и общата имиграционна политика, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел. (45) Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Европейски фонд за бежанци за периода от 2008 до 2013 г.[22] следва да бъде отменено. (46) Решение № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 г. за създаване на Европейски фонд за връщане за периода от 2008 до 2013 г.[23] следва да бъде отменено. (47) Решение 2007/435/ЕО на Съвета от 25 юни 2007 г. за създаване на Европейски фонд за интеграция на граждани на трети страни за периода 2007—2013 г.[24] следва да бъде отменено. (48) В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Ирландия [не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане/е нотифицирала желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящия регламент]. (49) В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Обединеното кралство [не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане/е нотифицирало желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящия регламент]. (50) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане, ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: ГЛАВА I ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ Член 1 Цел и приложно поле 1. С настоящия регламент се създава фонд „Убежище и миграция“ (наричан по-нататък „фондът“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. 2. С настоящия регламент се определят: а) целите на финансовото подпомагане и допустимите действия; б) общата рамка за изпълнението на допустимите действия; в) наличните финансови средства и тяхното отпускане; г) принципите и механизмът за установяване на общи приоритети на Съюза в областта на презаселването; д) целите, задачите и състава на Европейската мрежа за миграцията. 3. С настоящия регламент се предвижда прилагането на нормите, установени с Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент]. Член 2 Определения За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения: а) „презаселване“ означава процесът, при който по искане на Върховния комисар на ООН за бежанците (ВКБООН), мотивирано от потребност на дадено лице от международна закрила, граждани на трети държави или лица без гражданство, притежаващи статута, определен в Женевската конвенция от 28 юли 1951 г., и на които е разрешено да пребивават в качеството на бежанци в една от държавите-членки, биват прехвърлени от трета държава и се установяват в държава-членка, в която се разрешава пребиваването им с един от следните статути: i) статут на бежанец по смисъла на член 2, буква г) от Директива 2004/83/EО, или ii) статут, предоставящ сходни права и ползи съгласно националното право и правото на Съюза, както и статутът на бежанец; б) „преместване“ означава процесът, при който лицата, посочени в член 4, параграф 1, букви а) и б), се прехвърлят от държавата-членка, предоставила им международна закрила, в друга държава-членка, където ще им бъде предоставена равностойна закрила, или лицата, попадащи в посочената в член 4, параграф 1, буква в) категория, се прехвърлят от държавата-членка, отговорна за разглеждането на тяхната молба, в друга държава-членка, където ще бъде разгледана молбата им за международна закрила; в) „гражданин на трета държава“ означава всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 20, параграф 1 от Договора; г) „непридружено малолетно или непълнолетно лице“ означава гражданин на трета държава или лице без гражданство на възраст под 18 години, което влиза или е влязло на територията на държавите-членки без да е придружено от пълнолетно лице, отговорно за него по силата на закон или на националната практика на съответната държава-членка, и дотогава, докато то не бъде ефективно поето от такова лице; този израз включва също така малолетните и непълнолетните лица, които са изоставени без придружител след влизането им на територията на държавите-членки; д) „членове на семейството“ означава всички лица, които са роднини по възходяща или низходяща линия на издръжка, включително осиновени деца, съпрузи, несключили брак партньори, които имат надлежно доказана дълготрайна връзка или регистрирано партньорство, ако последното е приложимо съгласно националното законодателство на съответната държава-членка; е) „извънредна ситуация“ означава ситуация, която е резултат от: i) силен миграционен натиск в една или повече държави-членки, характеризиращ се с голям и несъразмерен приток на граждани на трети държави, който създава сериозни и неотложни проблеми за съоръженията за прием и местата за задържане, за системите и за процедурите за предоставяне на убежище, ii) прилагане на механизми за временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО, или iii) силен миграционен натиск в трети държави, където бежанци са блокирани вследствие на събития като промяна в политическата обстановка или политически конфликт. Член 3 Цели 1. Общата цел на фонда е да допринася за ефективно управление на миграционните потоци в Съюза като част от пространството на свобода, сигурност и правосъдие, в съответствие с общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и с общата имиграционна политика. 2. В рамките на общата цел, фондът допринася за постигането на следните специфични цели: а) укрепване и развиване на общата европейска система за убежище, включително нейното външно измерение; Постигането на тази цел се измерва посредством показатели, сред които са степента на подобрение на условията за прием на лицата, търсещи убежище, на качеството на процедурите по предоставяне на убежище, на доближаването на процентите уважени молби за признаване на статут на бежанец в различните държави-членки и на усилията на държавите-членки в областта на презаселването. б) подпомагане на законната миграция към Съюза в съответствие с икономическите и социалните нужди на държавите-членки и насърчаване на ефективната интеграция на гражданите на трети държави, включително на лицата, търсещи убежище, и лицата, ползващи се с международна закрила; Постигането на тази цел се измерва посредством показатели, сред които е нивото на повишено участие на граждани на трети държави в заетостта, образованието и демократичните процеси. в) насърчаване на справедливи и ефективни стратегии за връщане в държавите-членки, като се обръща особено внимание на трайния характер на връщането и на ефективното обратно приемане в страните по произход; Постигането на тази цел се измерва посредством показатели, сред които е броят на завърналите се лица. г) засилване на солидарността и на разпределението на отговорностите между държавите-членки, по-специално по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците на миграцията и убежището; Постигането на тази цел се измерва посредством показатели, сред които е нивото на засилена взаимопомощ между държавите-членки, включително чрез практическо сътрудничество и преместване. Член 4 Целеви групи 1. Фондът участва във финансирането на действия, насочени към една или повече от следните категории лица: а) всички граждани на трети държави или лица без гражданство, притежаващи статута, определен в Женевската конвенция, и на които е разрешено да пребивават в качеството на бежанци в една от държавите-членки; б) всички граждани на трети държави или лица без гражданство, които се ползват от някоя от формите на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2004/83/ЕО; в) всички граждани на трети държави или лица без гражданство, които са кандидатствали за една от формите на закрила, посочени в букви а) и б); г) всички граждани на трети държави или лица без гражданство, ползващи се с временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО; д) всички граждани на трети държави или лица без гражданство, които се презаселват или са били презаселени в държава-членка; е) всички граждани на трети държави, които пребивават законно в държава-членка, или които са в процес на придобиване на право на законно пребиваване в държава-членка; ж) всички граждани на трети държави, които се намират на територията на трета държава, имат намерение да мигрират към Съюза и спазват специални мерки, предхождащи заминаването, и/или условия, определени от националното законодателство, включително условия, касаещи способността за интегриране в обществото на дадена държава-членка; з) всички граждани на трети държави, които все още не са получили окончателно отрицателно решение във връзка с молбите им за престой, законно пребиваване и/или международна закрила в дадена държава-членка и които могат да решат да се възползват от доброволното връщане, при условие че не са получили ново гражданство и не са напуснали територията на тази държава-членка; и) всички граждани на трети държави, които се ползват от право на престой, от право на законно пребиваване или от определен вид международна закрила по смисъла на Директива 2004/83/ЕО или временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО в държава-членка, и които са решили да се възползват от доброволното връщане, при условие че не са получили ново гражданство и не са напуснали територията на тази държава-членка; й) всички граждани на трети държави, които не отговарят или занапред вече не отговарят на условията за влизане и/или престой в държава-членка. 2. Целевата група включва членовете на семействата на посочените по-горе лица, когато това е целесъобразно и доколкото се прилагат същите условия. ГЛАВА II Обща европейска система за убежище Член 5 Системи за приемане и убежище 1. В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, буква а), и като се вземат предвид постигнатите заключения от диалога за политиките, посочени в член 13 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], фондът подпомага действия, насочени към лицата, упоменати в член 4, параграф 1, букви а) до д), и свързани по-специално с една или повече от следните дейности: а) предоставяне на материална помощ, образование, обучение, поддържащи услуги, здравеопазване и психологически грижи; б) социално подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и информация или консултации относно възможния изход от процедурата по предоставяне на убежище, включително относно аспекти като доброволното връщане; в) предоставяне на правна и езикова помощ; г) специфично подпомагане на уязвими лица, като например малолетни или непълнолетни лица, непридружени малолетни и непълнолетни лица, лица с увреждания, възрастни хора, бременни жени, самотни родители с малолетни или непълнолетни деца, жертви на трафик, лица с тежки физически или психически заболявания или с посттравматична разстройства, както и лица, които са били подложени на изтезание, изнасилване или други тежки форми на психологическо, физическо или сексуално насилие; д) предоставяне на информация на местните общности, както и обучение на персонала на местните власти, който ще бъде в контакт с приеманите лица; е) прилагане на действия за интеграция от списъка, установен в член 9, параграф 1, когато това е съчетано с приемането на лицата, посочени в член 4, параграф 1, букви а) до д). 2. В новите държави-членки, които се присъединяват към Съюза от 1 януари 2013 г., и в държавите-членки, които са изправени пред специфични структурни проблеми, свързани с недостиг в областта на инфраструктурата и услугите по настаняване, в допълнение към допустимите действия, изброени в параграф 1, фондът може да подпомага и действия, насочени към: а) изграждане, развитие и подобряване на инфраструктурата и услугите по настаняване; б) създаване на административни структури и системи и обучаване на персонала и на съответните съдебни органи, за да се осигурят лесен достъп на търсещите убежище до процедурите за предоставяне на убежище, както и ефикасни и качествени процедури в областта на убежището. Член 6 Капацитет на държавите-членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките им за предоставяне на убежище В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, буква а), и като се вземат предвид постигнатите заключения от диалога за политиките, посочени в член 13 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], са допустими по-специално следните действия: а) действия за подобряване капацитета на държавите-членки за събиране, анализиране и разпространение на информация и статистически данни относно процедурите за предоставяне на убежище, възможностите за приемане, както и относно действията по презаселване и преместване; б) действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките за предоставяне на убежище, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи, разработването на показатели и прилагане на добрите практики. Член 7 Презаселване и преместване В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, букви а) и г), и като се вземат предвид постигнатите заключения от диалога за политиките, посочени в член 13 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], фондът подпомага по-специално следните действия, свързани с презаселването на лицата, посочени в член 4, буква д) и/или с преместването на лицата, посочени в член 4, параграф 1, букви а), б) и в): а) въвеждане и разработване на национални програми за презаселване и преместване; б) изграждане на подходяща инфраструктура и услуги, за да се гарантира гладко и ефективно прилагане на действията по презаселване и преместване; в) изграждане на структури и системи и въвеждане на обучение за персонала във връзка с изпълнение на мисии в трети държави и/или в други държави-членки, провеждане на интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността; г) оценяване от компетентните органи на държавите-членки на потенциални случаи, касаещи презаселване и/или преместване, например провеждане на мисии в третата държава и/или в друга държава-членка, интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността; д) оценка на здравословното състояние и медицинско лечение преди заминаването, мерки за материално подпомагане преди заминаването, мерки по предоставяне на информация преди заминаването, организация на пътуването, включително осигуряване на транспортни медицински услуги; е) предоставяне на информация и помощ при пристигането, включително услуги за устен превод; ж) укрепване на инфраструктурата и услугите в държавите, определени да изпълняват регионални програми за закрила. ГЛАВА III ИНТЕГРИРАНЕ НА ГРАЖДАНИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И ЗАКОННА МИГРАЦИЯ Член 8 Имиграция и мерки преди заминаване С оглед улесняване на законната миграция към Съюза и по-добра подготовка на лицата, посочени в член 4, параграф 1, буква ж), за тяхното интегриране в приемащото общество, в рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, буква б), и като се вземат предвид постигнатите заключения от диалога за политиките, посочени в член 13 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], са допустими по-специално следните действия, осъществявани в държавата на произход: а) информационни пакети и кампании за повишаване на осведомеността, включително посредством лесни за използване комуникационни и информационни технологии и уебсайтове; б) оценка на уменията и квалификациите и засилване на прозрачността и еквивалентността на уменията и квалификациите в държавите на произход; в) професионално обучение; г) провеждане на подробни курсове за ориентиране в гражданското общество и езиково обучение. Член 9 Мерки за интеграция на местно и регионално равнище 1. В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, буква б), допустимите действия се осъществяват в рамките на съгласувани стратегии, изпълнявани от неправителствени организации, местни и/или регионални власти, и които са специално създадени за интегрирането на местно и/или регионално равнище, според случая, на посочените в член 4, параграф 1, букви а) до ж) лица. В този контекст, допустимите действия включват по-специално следното: а) създаване и разработване на такива интеграционни стратегии, включително анализ на нуждите, подобряване на показателите и оценка; б) предоставяне на съвети и подпомагане в области като жилищно настаняване, средства за издръжка, административни и правни насоки, медицински, психологически и социални грижи, грижи за децата; в) действия за въвеждане на граждани на трети държави в приемащото общество, действия, позволяващи на тези граждани да се адаптират към него, действия за информиране на тези граждани за техните права и задължения, както и за предоставяне на възможност за участие в гражданския и културния живот и за споделяне на ценностите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз; г) мерки, съсредоточени върху образованието, в това число езиковото обучение и предварителните действия за улесняване на достъпа до пазара на труда; д) действия, насочени към насърчаване на самоизграждането и към способстване за самоиздръжката на граждани на трети държави; е) действия за насърчаване на пълноценните контакти и конструктивния диалог между гражданите на трети държави и приемащото общество и действия за по-доброто възприемане от приемащото общество, включително чрез участие на медиите; ж) действия, насърчаващи както равните възможности за достъп, така и равните условия при взаимодействието на гражданите на трети държави с публични и частни структури, включително адаптиране на тези структури за работа с граждани на трети държави; з) изграждане на капацитет на изпълняващите организации, включително обмен на опит и добри практики, и работа в мрежа. 2. Действията, посочени в параграф 1, отчитат специфичните потребности на различните категории граждани на трети държави и членове на техните семейства, включително тези, които влизат или пребивават с цел наемане на работа, самостоятелна заетост и събиране на семейството, лицата, ползващи се с международна закрила, лицата, търсещи убежище, презаселените или преместените лица и уязвимите групи от мигранти, и по-специално малолетни и непълнолетни лица, непридружени малолетни и непълнолетни лица, лица с увреждания, възрастни хора, бременни жени, самотни родители с малолетни или непълнолетни деца, жертви на трафик и лица, които са били подложени на изтезания, изнасилване или други тежки форми на психологическо, физическо или сексуално насилие. 3. Действията, посочени в параграф 1 може да се отнасят, когато е целесъобразно, и до граждани на държава-членка, които имат миграционен произход, тоест на които поне един от родителите (т.е. майката или бащата) е гражданин на трета държава. 4. За целите на програмирането и изпълнението на действията, посочени в параграф 1, посоченото в член 12 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент] партньорство включва органи, определени от държавите-членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд. Член 10 Мерки за изграждане на капацитет В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, буква б), и като се вземат предвид постигнатите заключения от диалога за политиките, посочени в член 13 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], допустимите действия включват по-специално следното: а) изграждане на стратегии за насърчаване на законната миграция с цел улесняване на разработването и прилагането на гъвкави процедури за приемане, като наред с останалото това става чрез подпомагане на сътрудничеството между агенциите за набиране на персонал и службите по заетостта в държавите-членки и третите държави, както и чрез подпомагане на държавите-членки при изпълнение от тяхна страна на законодателството на Съюза в областта на миграцията, чрез процеси на консултиране със съответните заинтересовани страни и експертни становища или обмен на информация относно подходи, които са насочени към конкретни националности или категории граждани на трети държави, като се съблюдават нуждите на пазарите на труда; б) засилване на капацитета на държавите-членки за разработване, прилагане, наблюдение и оценка на имиграционните им стратегии, политики и мерки на различните нива и служби в администрациите, и по-специално засилване на капацитета им за събиране, анализиране и разпространяване на данни и статистика за миграционните потоци и процедурите в областта на миграцията, за разрешенията за пребиваване и разработването на инструменти за наблюдение, схеми за оценка, показатели и прилагане на добрите практики за измерване на постиженията на тези стратегии; в) подобряване на междукултурния капацитет на изпълняващите организации, предоставящи обществени и частни услуги, включително образователни институции, които насърчават обмена на опит и добри практики, сътрудничеството и изграждането на мрежа от контакти; г) изграждане на устойчиви организационни структури за интеграция и управление на многообразието, по-специално чрез сътрудничество между различните заинтересовани участници, позволяващо на длъжностни лица от различни нива на националните администрации бързо да получават информация за опита и най-добрите практики на други места и, ако е възможно, да обединят своите ресурси; д) допринасяне за динамичен двустранен процес на взаимодействие, на който се основават стратегиите за интеграция на местно и регионално равнище, чрез разработване на платформи за консултации на граждани на трети държави, обмен на информация между заинтересованите участници и платформи за междукултурен и религиозен диалог между общностите на гражданите на трети държави и/или между тези общности и приемащото общество и/или между тези общности и органите, определящи политиката или вземащи решения. ГЛАВА IV ВРЪЩАНЕ Член 11 Мерки, съпътстващи процедурите за връщане В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, буква в), и като се вземат предвид постигнатите заключения от диалога за политиките, посочени в член 13 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], фондът подпомага действия, насочени към лицата, упоменати в член 4, параграф 1, букви з) до й), и свързани по-специално с една или повече от следните дейности: а) изграждане и подобряване на инфраструктура или услугите, свързани с настаняването, и на условията на приемане или задържане; б) създаване на административни структури и системи и обучение на персонал с оглед осигуряване на гладки процедури за връщане; в) предоставяне на материална помощ, здравни и психологически грижи; г) социално подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и предоставяне на информация или консултации; д) предоставяне на правна и езикова помощ; е) специфично подпомагане на уязвими лица, като малолетни и непълнолетни лица, непридружени малолетни и непълнолетни лица, лица с увреждания, възрастни хора, бременни жени, самотни родители с малолетни или непълнолетни деца, жертви на трафик, и лица, които са били подложени на изтезание, изнасилване или други тежки форми на психологическо, физическо или сексуално насилие. Член 12 Мерки в областта на връщането В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, буква в), и като се вземат предвид постигнатите заключения от диалога за политиките, посочени в член 13 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], фондът подпомага действия, насочени към лицата, упоменати в член 4, параграф 1, букви з) до й), и свързани по-специално с една или повече от следните дейности: а) сътрудничество с консулските власти и имиграционните служби на трети държави с оглед получаването на пътни документи, улесняване на репатрирането и осигуряване на обратно приемане; б) мерки за подпомагане на доброволното връщане, включително медицински прегледи и помощ, организиране на пътувания, финансова помощ, консултации и подпомагане преди и след връщането; в) мерки за даване ход на процеса на реинтегриране с цел постигане на личностно развитие на връщаното лице, като парични стимули, обучение, помощ при настаняване и наемане на работа и подпомагане при започване на икономическа дейност; г) съоръжения и услуги в трети държави, гарантиращи подходящо временно настаняване и приемане при пристигане; д) специфично подпомагане на уязвими лица, като малолетни и непълнолетни лица, непридружени малолетни и непълнолетни лица, лица с увреждания, възрастни хора, бременни жени, самотни родители с малолетни или непълнолетни деца, жертви на трафик, и лица, които са били подложени на изтезание, изнасилване или други тежки форми на психологическо, физическо или сексуално насилие. Член 13 Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, буква в), и като се вземат предвид постигнатите заключения от диалога за политиките, посочени в член 13 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], са допустими по-специално следните действия: а) действия за насърчаване и засилване на оперативното сътрудничество между службите на държавите-членки, отговарящи за връщането, включително що се отнася до сътрудничеството с консулските власти и имиграционните служби на трети държави; б) действия за подпомагане на сътрудничеството между службите на държавите-членки и трети държави, отговарящи за връщането, включително мерки, целящи укрепване на капацитета на третите държави за провеждане на такива дейности по обратно приемане и реинтегриране в рамките на споразумения за обратно приемане; в) действия за подобряване на капацитета за разработване на ефективни и устойчиви политики в областта на връщането, по-специално чрез обмен на информация относно ситуацията в страните на връщане, най-добри практики, обмен на опит и обединяване на средства между държавите-членки; г) действия за подобряване на капацитета за събиране, анализиране и разпространяване на данни и статистика относно процедурите и мерките в областта на връщането, капацитета за приемане и задържане, принудителното и доброволното връщане, наблюдението и реинтеграцията; д) действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките в областта на връщането, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи, разработването на показатели и бенчмаркинг. ГЛАВА V Финансова рамка и рамка за изпълнение Член 14 Общи средства и изпълнение 1. Общите средства за изпълнението на настоящия регламент се определят на 3 869 млн. EUR. 2. Годишните бюджетни кредити за фонда се отпускат от бюджетния орган при спазване на финансовата рамка. 3. Общите средства се привеждат в действие чрез следните способи: а) национални програми, в съответствие с член 20; б) действия на Съюза, в съответствие с член 21; в) спешно подпомагане, в съответствие с член 22; г) Европейска мрежа за миграцията, в съответствие с член 23; д) техническа помощ, в съответствие с член 24. 4. Общите средства, налични по линия на настоящия регламент, се привеждат в действие при споделено управление, в съответствие с [член 55, параграф 1, буква б) от новия Финансов регламент][25], с изключение на действията на Съюза, посочени в член 21, на спешното подпомагане, посочено в член 22, Европейската мрежа за миграцията, посочена в член 23, и техническата помощ, посочена в член 24. 5. Индикативно посочено общите средства се използват както следва: а) 3 232 млн. EUR за национални програми на държавите-членки; б) 637 млн. EUR за действия на Съюза, за спешно подпомагане, за Европейската мрежа за миграцията и за техническа помощ от страна на Комисията. Член 15 Средства за допустими действия в държавите-членки 1. На държавите-членки се отпускат индикативно 3 232 млн. EUR както следва: а) 2 372 млн. EUR съгласно посоченото в приложение I; б) 700 млн. EUR, които се отпускат въз основа на механизма за разпределение, за специфичните действия съгласно посоченото в член 16, за програмата на Съюза за презаселване съгласно посоченото в член 17 и за преместване, съгласно посоченото в член 18; в) 160 млн. EUR в рамките на средносрочния преглед и считано от периода, започващ от 2018 бюджетна година, за да се вземат предвид значителни промени в миграционните потоци и/или да се посрещнат специфичните нужди, установени от Комисията, както е описано в член 19. 2. Със сумата, посочена в параграф 1, буква б), се подпомагат: (a) специфичните действия, изброени в приложение II, (b) презаселването на лицата, посочени в член 4, буква д) и/или преместването на лицата, посочени в член 4, параграф 1, букви а), б) и в). Член 16 Средства за специфични действия 1. На държавите-членки може да бъде отпусната допълнителна сума, съгласно член 15, параграф 2, буква а), при условие че тя е заделена като такава в програмата и че ще се използва за изпълнение на специфични действия. Специфичните действия са изброени в приложение II. 2. За да се вземат предвид нови развития в областта на политиката, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 с цел преработване на приложение ІІ във връзка със средносрочния преглед. Въз основа на преработения списък на специфичните действия държавите-членки могат да получат допълнителна сума, както е предвидено в параграф 1, при условие че има налични средства. 3. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2, се отпускат на държавите-членки с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват или преработват националните им програми, като се взема предвид средносрочния преглед и при спазване на процедурата, предвидена в членове 14 и 15 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент]. Тези суми се използват единствено за изпълнението на специфичните действия. Член 17 Средства за програмата на Съюза за презаселване 1. В допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите-членки получават на всеки две години допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 EUR за всяко презаселено лице. 2. Посочената в параграф 1 еднократна сума се увеличава на 10 000 EUR за всяко лице, което е презаселено в съответствие с общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, определени съгласно параграфи 3 и 4 и изброени в приложение III. 3. На Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26, за да посочва на всеки две години общите приоритети на Съюза в областта на презаселването въз основа на следните общи категории: – лица от държава или регион, определен(а) за прилагане на регионална програма за закрила; – лица от държава или регион, посочен(а) в прогнозите на ВКБООН за презаселване, и в които общи действия на Съюза биха оказали значително въздействие за справяне с нуждите от закрила; – лица от определена категория, отговарящи на критериите на ВКБООН за презаселване. 4. Следните уязвими групи бежанци се включват при всички случаи в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването и отговарят на изискванията за получаване на еднократната сума, предвидена в параграф 2: – жени и деца, изложени на риск, – непридружени малолетни или непълнолетни лица, – лица с медицински нужди, на които може да се намери решение само чрез презаселване, – лица, нуждаещи се от неотложно или спешно презаселване поради необходимост от юридическа или физическа защита. 5. Когато държава-членка презаселва дадено лице съгласно повече от една от категориите, посочени в параграфи 1 и 2, тя получава еднократната сума за това лице само веднъж. 6. Комисията определя сроковете и другите условия за изпълнение, свързани с механизма за отпускане на средства за програмата на Съюза за презаселване, посредством актове за изпълнение в съответствие с процедурата, посочена в член 27, параграф 2. 7. Допълнителните суми, посочени в параграф 1, се отпускат на държавите-членки на всеки две години, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], а по-късно — с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не могат да бъдат прехвърляни към други действия по националната програма. 8. С оглед ефективно преследване на целите на програмата на Съюза за презаселване и при съблюдаване на рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26, за да коригира, ако е необходимо, еднократните суми, посочени в параграфи 1 и 2. Член 18 Средства за преместване 1. В допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите-членки получават, когато се счете за уместно, допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 EUR за всяко лице, преместено от друга държава-членка. 2. Комисията определя сроковете и другите условия за изпълнение, свързани с механизма за отпускане на средства за преместване в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2. 3. Допълнителните суми, посочени в параграф 1, се отпускат на държавите-членки на регулярна основа, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], а по-късно — с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не могат да бъдат прехвърляни към други действия по националната програма. 4. С оглед ефективно преследване на целите за солидарност и разпределение на отговорностите между държавите-членки и при съблюдаване на рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка с коригирането на еднократната сума, посочена в параграф 1. Член 19 Средства в рамките на средносрочния преглед 1. С оглед отпускането на посочената в член 15, параграф 1, буква в) сума, до 31 май 2017 г. Комисията извършва оценка на нуждите на държавите-членки във връзка със системите им за убежище и приемане, положението им по отношение на миграционните потоци през периода 2014—2016 г. и очакваните развития. При извършване на оценката си Комисията използва, inter alia, информацията, събрана от Евростат, както и анализите на риска на Европейската мрежа за миграцията, на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището и на агенция Frontex. Въз основа на този анализ Комисията определя нивото на специфичните нужди що се отнася до системите за убежище и приемане и миграционния натиск в държавите-членки чрез сумиране на фактори, определени както следва: а) системи за убежище и приемане: i) фактор 1 — няма специфични нужди ii) фактор 1,5 — средни специфични нужди iii) фактор 3 — големи специфични нужди б) миграционен натиск: i) фактор 1 — липса на специфичен натиск ii) фактор 1,5 — средноголям специфичен натиск iii) фактор 3 — голям специфичен натиск 2. Въз основа на този модел, с актове за изпълнение Комисията определя държавите-членки, които ще получат допълнителна сума, и утвърждава матрица за разпределение за отпускането на наличните средства на тези държави-членки в съответствие с процедурата, посочена в член 27, параграф 3. Член 20 Национални програми 1. По линия на програмите, които предстои да бъдат разгледани и одобрени в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент], държавите-членки се стремят към постигане по-специално на следните цели: а) укрепване на изграждането на Обща европейска система за убежище чрез осигуряване на ефективно и еднообразно прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището; б) подпомагане изграждането и развитието на Програмата на Съюза за презаселване чрез предлагане на трайни решения за бежанците, които са блокирани в трети държави, по-специално съгласно общите приоритети на Съюза в областта на презаселването; в) въвеждане и развитие на интеграционни стратегии на местно/регионално равнище, обхващащи различни аспекти на двупосочния динамичен процес, посрещане на специфичните нужди на различните категории мигранти и разработване на ефективни партньорства между всички заинтересовани страни; г) разработване на програма за подпомагане на доброволното връщане, която включва компонент относно реинтегрирането. 2. Държавите-членки гарантират, че всички действия, подпомагани по линия на настоящия фонд, са съвместими с достиженията на правото на Съюза в областта на убежището и имиграцията, дори те да не са обвързани от съответните мерки или да не ги прилагат. Член 21 Действия на Съюза 1. По инициатива на Комисията фондът може да бъде използван за финансиране на транснационални действия или действия, представляващи особен интерес за Съюза, които се отнасят до общите и специфичните цели, посочени в член 3. 2. За да отговарят на критериите за финансиране, действията на Съюза трябва да подпомагат по-конкретно: а) задълбочаването на сътрудничеството в Съюза при прилагането на правото на Съюза и добрите практики в областта на убежището, включително презаселването и преместването, на законната миграция, включително интегрирането на граждани на трети държави, и на връщанията; б) създаването на транснационални мрежи за сътрудничество и пилотни проекти, включително иновативни проекти, основаващи се на транснационални партньорства между образувания, намиращи се в две или повече държави-членки, предназначени да стимулират нововъведенията и да улесняват обмена на опит и добра практика; в) проучвания относно възможните нови форми на сътрудничество в рамките на Съюза в областта на убежището, имиграцията, интегрирането и връщането и съответното право на ЕС, разпространяването и обмена на информация относно най-добрите практики и относно всички други аспекти на политиките в областта на убежището, имиграцията, интегрирането и връщането, включително институционална комуникация относно политическите приоритети на Съюза; г) разработването и прилагането от страна на държавите-членки на общи статистически инструменти, методи и показатели за оценяване развитието на политиката в областта на убежището, законната миграция и интегрирането и връщането; д) подпомагане на мерките за подготовка и наблюдение, както и на административната и техническа подкрепа, разработване на механизъм за оценяване, необходим за провеждането на политиките в областта на убежището и имиграцията; е) сътрудничеството с трети държави, особено в рамките на изпълнението на споразуменията за обратно приемане, партньорствата за мобилност и регионалните програми за защита. 3. Посочените в настоящия член действия се изпълняват в съответствие с член 7 от Регламент (ЕС) № …/... [Хоризонталния регламент]. Член 22 Спешно подпомагане 1. Фондът предоставя финансова помощ за посрещане на неотложни и специфични нужди в случай на извънредна ситуация. 2. Спешното подпомагане се осъществява в съответствие с член 8 от Регламент (ЕС) № …/... [Хоризонталния регламент]. Член 23 Европейска мрежа за миграцията 1. Фондът подпомага Европейската мрежа за миграцията и предоставя финансовата помощ, необходима за нейните дейности и бъдещето ѝ развитие. 2. Целта на Европейската мрежа за миграцията е: а) да служи като консултативен съвет на Съюза по въпросите на миграцията и убежището чрез координиране и сътрудничество, както на национално равнище, така и на равнище Съюз, с представители на държавите-членки, на академичните среди, гражданското общество, мозъчни тръстове и други образувания в Съюза или международни образувания; б) да задоволява нуждите на институциите на Съюза и на държавите-членки от информация относно миграцията и убежището, като предоставя актуална, обективна, достоверна и съпоставима информация за миграцията и предоставянето на убежище с цел подпомагане на разработването на политиките в тези области в Европейския съюз; в) да предоставя на обществеността информацията по буква б). 3. За постигането на своята цел Европейската мрежа за миграцията: а) събира и обменя актуални, обективни, достоверни и съпоставими данни и информация от широк набор от източници, включително на срещи, чрез електронни средства, посредством общи проучвания и чрез ad hoc запитвания; б) извършва анализ на данните и информацията, посочени в буква а), включително подобряване на съпоставимостта, и предоставя този анализ в лесно достъпен формат, в частност на лицата, определящи политиката; в) изготвя и публикува периодични доклади за положението в областта на миграцията и убежището в Съюза и държавите-членки; г) чрез предоставяне на изготвената от нея информация, служи на широката публика като референция за обективна, безпристрастна информация относно миграцията и предоставянето на убежище. 4. Европейската мрежа за миграцията, ЕСПОУ и Агенция Frontex гарантират, че съответните им дейности са съвместими и съгласувани. 5. Европейската мрежа за миграцията се състои от: а) Комисията, която координира работата на Европейската мрежа за миграцията и гарантира по-специално, че тя отразява правилно политическите приоритети на Съюза в областта на миграцията и убежището; б) Управителен съвет, който дава политически насоки и одобрява дейностите на Европейската мрежа за миграцията, съставен от представители на Комисията и експерти от държавите-членки, от Европейския парламент и от други релевантни образувания; в) Национални центрове за контакт, определени от държавите-членки, като всеки от тях се състои от най-малко трима експерти, които колективно притежават експертен опит в областта на убежището и миграцията, който покрива аспектите, свързани с определянето на политиките, правото, научните изследвания и статистиката, и които координират и предоставят националния принос за дейностите, посочени в член 19, параграф 1, за да има принос от всички релевантни заинтересовани страни; г) други релевантни образувания на национално равнище и на равнище Съюз в областта на миграцията и убежището. 6. Комисията определя подробните правила за работа на Европейската мрежа за миграцията посредством актове за изпълнение, в съответствие с процедурата, посочена в член 27, параграф 2. 7. Сумата, предоставена за Европейската мрежа за миграцията от годишните бюджетни кредити на фонда, и работната програма, определяща приоритетите за дейностите ѝ, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 27, параграф 3 и, ако е възможно, в съчетание с работната програма за действията и спешното подпомагане на Съюза. 8. Финансовата помощ, предоставяна за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, се отпуска по целесъобразност под формата на безвъзмездни средства за Националните центрове за контакт и на обществени поръчки, като се спазва Финансовия регламент. Член 24 Техническа помощ 1. По инициатива и/или от името на Комисията, за техническа помощ се използват ежегодно до 2,5 млн. EUR от фонда, в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент]. 2. По инициатива на държава-членка, фондът участва в техническата помощ по националната ѝ програма в размер до 5% от общата сума, предоставена на държавата-членка, в съответствие с член 20 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент]. ГЛАВА VI ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ Член 25 Специални разпоредби относно еднократните суми за презаселване и преместване Чрез дерогация от правилата относно допустимостта на разходите, съдържащи се в член 18 от Регламент (ЕС) № …/... [Хоризонталния регламент], и по-специално правилата, отнасящи се до еднократните суми и фиксираните ставки, еднократните суми, отпускани на държавите-членки за презаселване и/или преместване съгласно настоящия регламент, се: – освобождават от задължението да бъдат основани на статистически или исторически данни, и – предоставят, при условие че лицето, във връзка с което се отпуска еднократната сума, е действително презаселено и/или преместено в съответствие с настоящия регламент. Член 26 Упражняване на делегирането 1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия. 2. Делегирането на правомощия, посочено в настоящия регламент, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от деня на влизане в сила на настоящия регламент. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок. 3. Делегирането на правомощия, посочено в настоящия регламент, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. 4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета относно акта. 5. Делегиран акт, приет съгласно настоящия регламент, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от 2 месеца след нотифицирането на Европейския парламент и Съвета относно акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с 2 месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета. Член 27 Процедура по комитология 1. Комисията се подпомага от общия комитет „Убежище, миграция и сигурност“, създаден с член 55, параграф 1 от Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент]. 2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011. 3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Член 28 Преразглеждане Въз основа на предложение на Комисията, Европейският парламент и Съветът преразглеждат настоящия регламент не по-късно от 30 юни 2020 г. Член 29 Прилагане на Регламент (ЕС) № …/… [Хоризонталния регламент] Разпоредбите на [Регламент (ЕС) № …/…] се прилагат спрямо настоящия фонд. Член 30 Отмяна Следните решения се отменят считано от 1 януари 2014 г.: а) Решение № 573/2007/ЕО, б) Решение № 575/2007/ЕО, в) Решение 2007/435/ЕО, г) Решение 2008/381/ЕО. Член 31 Преходни разпоредби 1. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на съответните проекти и годишни програми до тяхното приключване, или на помощи, одобрени от Комисията въз основа на Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо тези помощ към 31 декември 2013 г. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на финансово подпомагане, одобрено от Комисията въз основа на Решение 2008/381/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо това подпомагане към 31 декември 2013 г. 2. При приемане на решения за съфинансиране съгласно настоящия регламент, Комисията взема предвид мерките, приети въз основа на Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО, 2007/435/EО и 2008/381/ЕО преди [датата на публикуване на настоящия регламент в Официален вестник], които имат финансови отражения по време на периода, обхванат от това съфинансиране. 3. Средствата, предвидени за съфинансиране, одобрено от Комисията между 1 януари 2011 г. и 31 декември 2013 г., за които документите, необходими за приключване на действията, не са били изпратени на Комисията до изтичане на крайния срок за внасяне на заключителния доклад, автоматично се оттеглят от Комисията до 31 декември 2017 г., което води до възстановяване на неоснователно изплатените суми. 4. Сумите, свързани с действия, които са спрени заради съдебни производства или административни обжалвания, които имат суспензивно действие, не се вземат предвид при изчисляването на сумата, която подлежи на автоматично оттегляне. Член 32 Влизане в сила и прилагане Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз. Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с Договорите. Съставено в Брюксел на […] година. За Европейския парламент За Съвета Председател Председател ПРИЛОЖЕНИЕ I Индикативни многогодишни разбивки по държави-членки за периода 2014 — 2020 г. ПРИЛОЖЕНИЕ II Списък на специфичните действия съгласно член 16 1. Изграждане и разработване в Съюза на транзитни центрове и центрове за обработка на досиетата на бежанците, по-специално в подкрепа на операции по презаселване в сътрудничество с ВКБООН 2. Нови подходи, в сътрудничество с ВКБООН, относно достъпа до процедурите за предоставяне на убежище, които са насочени към основните държави на транзитно преминаване, като програми за защита на конкретни групи или някои процедури за разглеждане на молбите за предоставяне на убежище 3. Съвместни инициативи между държавите-членки в областта на интеграцията, като определяне на сравнителни показатели, партньорски проверки или изпитвания на европейски модули, например за придобиването на езикови умения или организирането на въвеждащи програми 4. Съвместни инициативи, насочени към намирането и прилагането на нови подходи по отношение на процедурите при първи контакт и стандартите за защита на непридружени малолетни и непълнолетни лица 5. Съвместни операции за връщане, включително съвместни действия за прилагане на споразуменията на Съюза за обратно приемане 6. Съвместни проекти за реинтеграция в държавите на произход с оглед на трайно завръщане, както и съвместни действия за укрепване на капацитета на третите държави за прилагане на споразуменията на Съюза за обратно приемане 7. Съвместни инициативи, насочени към възстановяване на целостта на семейството и реинтегриране на непридружените малолетни и непълнолетни лица в техните държави на произход 8. Създаване на съвместни миграционни центрове в трети държави, както и съвместни проекти за насърчаване на сътрудничеството между агенции за набиране на персонал и служби по заетостта от държавите-членки и трети държави ПРИЛОЖЕНИЕ III Списък на общите приоритети на Съюза в областта на презаселването за 2014 — 2015 г. 1. Регионална програма за закрила в Източна Европа (Беларус, Молдова, Украйна) 2. Регионална програма за закрила в региона на Африканския рог (Джибути, Кения, Йемен) 3. Регионална програма за закрила в Северна Африка (Египет, Либия, Тунис) 4. Бежанци в региона на Източна Африка/Великите езера 5. Иракски бежанци в Сирия, Ливан, Йордания 6. Иракски бежанци в Турция ЗАКОНОДАТЕЛНА ФИНАНСОВА ОБОСНОВКА 1. РАМКА НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО/ИНИЦИАТИВАТА 1.1. Наименование на предложението/инициативата 1.2. Съответна(и) област(и) на политиката в структурата на УД/БД 1.3. Естество на предложението/инициативата 1.4. Цел(и) 1.5. Основания за предложението/инициативата 1.6. Продължителност и финансово отражение 1.7. Предвиден(и) метод(и) на управление 2. МЕРКИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ 2.1. Правила за мониторинг и докладване 2.2. Система за управление и контрол 2.3. Мерки за предотвратяване на измами и нередности 3. ОЧАКВАНО ФИНАНСОВО ОТРАЖЕНИЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО/ИНИЦИАТИВАТА 3.1. Засегната(и) функция(и) от многогодишната финансова рамка и разходен(ни) бюджетен(ни) ред(ове) 3.2. Очаквано отражение върху разходите 3.2.1. Обобщение на очакваното отражение върху разходите 3.2.2. Очаквано отражение върху бюджетните кредити за оперативни разходи 3.2.3. Очаквано отражение върху бюджетните кредити с административен характер 3.2.4. Съвместимост с настоящата многогодишна финансова рамка 3.2.5. Участие на трети страни във финансирането 3.3. Очаквано отражение върху приходите ЗАКОНОДАТЕЛНА ФИНАНСОВА ОБОСНОВКА 1. РАМКА НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО/ИНИЦИАТИВАТА 1.1. Наименование на предложението/инициативата Съобщение „Изграждане на отворена и сигурна Европа: бюджет в областта на вътрешните работи за периода 2014 — 2020 г.“; Предложение за Регламент за определяне на общи разпоредби за фонд „Убежище и миграция“ и за инструмента за финансово подпомагане на полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи; Предложение за Регламент за създаване на фонд „Убежище и миграция“; 1.2. Съответна(и) област(и) на политиката в структурата на УД/БД[26] Понастоящем функция 3, дял 18 — Вътрешни работи Бъдещи многогодишни финансови перспективи: функция 3 (Сигурност и гражданство) – Фонд „Убежище и миграция“ Естество на предложението/инициативата þ Предложението/инициативата е във връзка с нова дейност (финансиране в областта на вътрешните работи за периода 2014—2020 г.) ¨ Предложението/инициативата е във връзка с нова дейност вследствие на пилотен проект/подготвителна дейност[27] ¨ Предложението/инициативата е във връзка с продължаване на съществуваща дейност ¨ Предложението/инициативата е във връзка с дейност, пренасочена към нова дейност 1.3. Цели 1.3.1. Многогодишна(и) стратегическа(и) цел(и) на Комисията, към която(ито) е насочено(а) предложението/инициативата Крайната цел на политиките в областта на вътрешните работи е създаването на пространство без вътрешни граници, в което гражданите на ЕС и на трети държави могат да влизат, да се придвижват, да живеят и да работят, да внасят нови идеи, капитали, знание и иновации или да запълват празноти на националните пазари на труда, уверени, че правата им се зачитат безпрекословно и че сигурността им е гарантирана. Сътрудничеството с държавите извън ЕС и с международните организации е от първостепенно значение за постигането на тази цел. Нарастващото значение на политиките в областта на вътрешните работи бе потвърдено от Стокхолмската програма и свързания с нея План за действие, чието изпълнение е стратегически приоритет за Съюза и обхваща области като миграция (законна миграция и интеграция; убежище; незаконна миграция и връщане), сигурност (предотвратяване и борба с тероризма и организираната престъпност; полицейско сътрудничество) и управление на външните граници (включително визова политика), както и външното измерение на тези политики. С Договора от Лисабон също така се дава възможност на Съюза да демонстрира по-голяма амбиция при откликване на ежедневните тревоги на гражданите в областта на свободата, сигурността и правосъдието. Приоритетите на политиката в областта на вътрешните работи, по-специално интеграцията на граждани на трети държави, следва да бъдат също така разглеждани в контекста на седемте водещи инициативи, представени в стратегията „Европа 2020“, които имат за цел да помогнат на ЕС да преодолее настоящата финансова и икономическа криза и да постигне интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Фонд „Убежище и миграция“ ще предостави финансовата подкрепа, необходима за превръщането на целите на Съюза в областта на вътрешните работи в осезаеми резултати. 1.3.2. Специфична(и) цел(и) и съответна(и) дейност(и) във връзка с УД/БД ФОНД „УБЕЖИЩЕ И МИГРАЦИЯ“ а) укрепване и развиване на общата европейска система за убежище, включително нейното външно измерение; б) подпомагане на законната миграция към Съюза в съответствие с икономическите и социалните нужди на държавите-членки и насърчаване на ефективната интеграция на гражданите на трети държави, включително на лицата, търсещи убежище, и лицата, ползващи се с международна закрила; в) насърчаване на справедливи и ефективни стратегии за връщане на държавите-членки, като се обръща особено внимание на трайния характер на връщането и на ефективното обратно приемане в страните по произход; г) засилване на солидарността и на разпределянето на отговорностите между държавите-членки, по-специално по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците на миграцията и убежището. Текущи съответни дейности във връзка с БД: 18.03 (Европейски бежански фонд, спешни мерки и Европейски фонд за интеграция на граждани на трети страни) и 18.02 (доколкото е засегнат Европейският фонд за връщане). 1.3.3. Очакван(и) резултат(и) и отражение Да се посочи въздействието, което предложението/инициативата следва да окаже по отношение на целевите бенефициери/групи. Въздействието от предложението върху бенефициерите/целевите групи е описано по-подробно в раздел 4.1.2 на оценката на въздействието. Като цяло, извършването на опростяване на всички нива от процеса на финансиране и за всеки метод на управление ще окаже осезаемо благоприятно въздействие върху процесите, съгласно които ще се управлява финансовото подпомагане. Основните бенефициери на финансовото подпомагане в областта на убежището и миграцията ще бъдат службите на държавите-членки, които отговарят за прилагането на съответните достижения на правото или политики, както и международни или неправителствени организации, работещи в областта на убежището и миграцията (процедури за прием, мерки за интеграция и операции по връщане). Целевите групи, които се възползват от промените, са лицата, търсещи убежище, лицата, ползващи се с международна закрила, презаселените бежанци и други граждани на трети държави, пристигащи в ЕС поради различни причини и с различни нужди (например икономически, събиране на семейството, непридружените малолетни или непълнолетни лица и други). Достигането на тези целеви групи ще бъде по-лесно, тъй като обединяването на различни действия за управление на миграцията в един фонд улеснява достъпа до фин