BG Официален вестник на Европейския съюз C 44/109

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Малтретиране на възрастните хора“

(2008/C 44/24)

С писмо от 16 май 2007 г., в съответствие с член 262 от Договора за създаване на Европейската общност, заместник-председателят на Европейската комисия г-жа Margot Wallström се обърна към Европейския икономически и социален комитет с искане за изготвяне на становище относно „Малтретиране на възрастните хора“.

Специализирана секция „Заетост, социални въпроси и гражданство“, натоварена да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 2 октомври 2007 г. (докладчик: г-жа HEINISCH)

На 439-ата си пленарна сесия, проведена на 24 и 25 октомври 2007 г. (заседание от 24 октомври 2007 г.), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 144 гласа „за“ и 3 гласа „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1 Хартата на основните права на Европейския съюз (провъзгласена в Ница на 7 декември 2000 г.) потвърждава и признава правото на възрастните хора на достоен и независим живот и правото им на участие в социалния и културния живот (член 25). В Европа населението на възраст от 65 и повече години се увеличава значително. Предизвикателството на бъдещето е да се справим успешно с тази демографска промяна и да не разглеждаме явлението „застаряване“ като тежест за обществото или като заплаха за отделния човек.

1.2 Един от аспектите на това предизвикателство е въпросът за малтретирането на възрастните хора, тема, която хората продължават да пренебрегват и все още са склонни по-скоро да омаловажават и премълчават. На особени рискове са изложени нуждаещите се от грижи възрастни хора, които са или изолирани, или са в дом за стари хора. Ето защо ЕИСК призовава изрично председателството на Съвета да разгледа темата „Малтретиране на възрастните хора“ и по-специално що се отнася до грижите, които им се оказват. Адресати: председателствата на Съвета на ЕС и Комисията, правителствата на държавите-членки.

1.3 Отговорността за предотвратяване на малтретирането на възрастните хора на първо място е на държавите-членки. Тъй като обаче проблемът съществува във всички държави-членки, ЕИСК счита, че е необходима обща стратегия. — Предвид на това, че малтретирането на възрастните хора представлява нарушаване на правата на човека и на Хартата на основните права на Европейския съюз, ЕИСК призовава Комисията, въз основа на съществуващото законодателство да изработи глобална стратегия за справяне с този проблем. — Тази паневропейска стратегия следва да се базира на проучване по темата „Малтретиране на възрастните хора и по-специално на хората, които се нуждаят от грижи“ в целия ЕС. За да се направи проучване на състоянието на нещата, би било желателно да се съберат не само данни относно разпространението на явлението, но и информация относно различните форми на малтретиране, техните причини и рисковите фактори. В тази връзка е необходимо да се проучи както положението с грижите, оказвани в дома, така и с грижите, оказвани в специализираните институции. — С настоящото проучване би трябвало също така да се установи връзката между степента на риска, на който са изложени възрастните хора, тяхното правно положение и възможностите за подпомагане и подкрепа, и съществуващите разпоредби за борба с малтретирането на децата. — Необходимо е също така в настоящото проучване да се разгледа въпросът за прилагането на Хартата на основните права на Европейския съюз с цел защита на възрастните хора в държавите-членки. Адресати: Европейски парламент, Комисия, Главна дирекция „Трудова заетост, социални въпроси и равни възможности“.

1.4 Борбата с малтретирането на възрастните хора, особено когато се нуждаят от грижи, може да се води ефективно единствено на национално ниво. Ето защо всяка държава-членка, в рамките на изработване на паневропейска стратегия, следва да изготви национален план за действие, насочен към борба срещу това явление, като предостави необходимите средства. В националните планове за действие следва да се вземат под внимание по-специално следните аспекти: — снемане на табуто от малтретирането на възрастните хора, които се нуждаят от грижи, чрез привличане на вниманието на гражданите към този въпрос и към въпроса за полагащите за тях грижи — например посредством информационни и образователни кампании; — изработване на рамкови директиви и правна основа в съответствие с Хартата на основните права на Европейския съюз; — изработване на национални доклади за предотвратяването на малтретирането на възрастните хора, за които се полагат грижи в дома или в специализирани заведения. В тези доклади е необходимо също така да се установи дали държавите-членки разполагат с (минимални) обвързващи стандарти по отношение на грижите, с институциализирани форми на контрол и до каква степен тези стъпки са ефикасни за защита на възрастните хора, за които се полагат грижи в дома или в специализирани заведения; — подобряване на информираността, уменията и сътрудничеството между всички участници и всички институции, които пряко участват в полагането на грижи. Това включва също така обучение и инициативи, предназначени за някои професионални категории: медицински персонал, обслужващ персонал, полиция, както и предоставянето на права на персонала в специализираните заведения да съобщава за случаи на малтретиране; — създаване по цялата територия на лесно достъпни центрове за консултантски услуги (ако е необходимо с гарантиране на конфиденциалността), с цел да се отстранят възможно най-бързо всякакви пропуски в информираността на всички (потенциално) заинтересовани лица относно състоянието на грижите; — създаване на услуги за подпомагане на семействата и на възможности за диалог и подкрепа за полагащия грижи персонал; — създаване на мрежи за сътрудничество, обучение и системен обмен на информация за всички участници и всички институции, пряко свързани с грижите. Адресати: държавите-членки.

1.5 ЕИСК счита, че на национално и европейско ниво е абсолютно необходим обмен относно процедурите и моделите на добри практики с цел да се гарантира качеството при изработване на стандарти в областта на грижите. Адресати: държавите-членки, Европейска мрежа за превенция на престъпността (ЕМПП).

2. Контекст

2.1 Възраст и риск от малтретиране

2.1.1 Демографските прогнози сочат, че до 2050 г. се очаква населението на възраст 65 и повече години в Европа да се увеличи значително (с 58 милиона, тоест 77 %); от всички възрастови групи, сравнително най-бързо ще нарасне броят на лицата от четвъртата възраст (на 80 и повече години). Това развитие ще се отрази в много области на всекидневния живот и на практика ще изправи пред особени предизвикателства всички политики.

2.1.2 Това демографско развитие е само една от причините, поради които става все по-неотложно да се вземат мерки срещу малтретирането на възрастните хора. В действителност този вид малтретиране е тема, която силно се пренебрегва, често се омаловажава и премълчава. При тези обстоятелства не е чудно, че наличните досега емпирични данни са недостатъчни и непълни.

2.1.3 Разбира се, статистиките за престъпността сочат, че рискът от насилие, на който са изложени жените и мъжете над 60 години, е определено по-нисък от този за по-младите граждани; освен това, при разговори с потърпевшите, възрастните хора по-рядко съобщават за случаи на насилие, отколкото по-младите. Всъщност нито статистиките относно престъпността, нито разговорите с жертвите са най-добрите инструменти за оценка и обяснение на специфичните рискове от насилие срещу възрастните хора.

2.1.4 Това се отнася преди всичко за рисковете от малтретиране, на които са изложени възрастните хора в своето близко социално обкръжение, произтичащи от лица, които те познават и на които имат доверие, а може би и зависят от тях. През последните десетилетия науката, политиката и практиката „откриха“, че близкото обкръжение е среда, където нивото на насилие е високо. Все пак това явление засяга най-вече децата и жените (1) и в по-малка степен е малтретиране на възрастните.

2.1.5 Според определението, предложено от Action on Elder Abuse, инициатива, предприета от Световната здравна организация (СЗО), което се наложи в научния и в политическия речник като „малтретиране на възрастните хора“ се разбира всяко отделно или повтаряно действие или всяка липса на адекватно действие, което може да причини вреда на възрастен човек или да го постави в положение на опасност (2).

2.1.6 Наличните резултати показват, че възрастни хора често са обект на лошо, понякога на крайно лошо отношение, което почти винаги се премълчава (3). Резултатите от едно проучване, направено през 2006 г. сред повече от 2 000 души на възраст 66 и повече години в Англия, Шотландия, Уелс и Северна Ирландия, които живеят в частни жилища (в това число в домове за стари хора) (4) са следните: като цяло 2,6 % от запитаните съобщават за насилие, извършено от член на семейството или от приятел(ка) или от полагащо грижи лице през последните дванадесет месеца. Ако се добави и лошото отношение от страна на съседи и познати, нивото се увеличава на 4 %. Преобладаващата форма на малтретиране е неполагането на грижи, следвана от финансово експлоатиране, физически и психически тормоз и по-рядко от сексуален тормоз. Жените по-често съобщават че са били жертви на малтретиране, отколкото мъжете. Тези резултати са сравними с резултатите в други западни държави и донякъде съответстват на броя на случаите на домашно насилие. Според проучване, направено през 2004 г. в Испания, нивото на малтретиране на възрастните хора е почти толкова високо колкото нивото на малтретиране на децата.

2.2 Малтретиране на възрастните хора при полагането на грижи за тях

2.2.1 Понятието „грижи“ тук се разбира в широк смисъл и се простира от подпомагането и подкрепата в дома до интензивните (болнични) грижи.

2.2.2 На особени рискове са изложени нуждаещите се от грижи възрастни хора, които са или изолирани, или са в домове за стари хора. По тази причина в настоящото проучвателно становище вниманието е фокусирано върху тяхното положение, заплахите на които са изложени и възможностите за превенция и намеса.

2.2.3 С изключение на групите от най-възрастните, нуждаещите се от грижи възрастни хора са малцинство: в края на 2003 г. в Германия 1,6 % от хората на възраст 60-64 г. и 9,8 % от тези на 75-79 г. са се нуждаели от грижи; при хората на възраст 90-94 г. процентът се увеличава на 60,4 (5). Предвижданията показват, че в бъдеще ще се увеличава не само броят на възрастните хора (вж. по-горе), но най-вече този на немощните и нуждаещите се от грижи. Предвижда се увеличаване на броя на нуждаещите се от грижи хора с 116-136 % и дори с 138-160 % на лицата, живеещи в домове за стари хора. Рисковете, свързани с нужда от грижи и подпомагане, ще се увеличат най-много при хората от четвъртата възраст (над 80 години) (6).

2.2.4 Малтретиране на възрастните, нуждаещи се от грижи хора се разбира в смисъла, който влага в него геронтологията и не съдържа единствено физическо малтретиране, но и всяко действие и бездействие, което има отрицателно отражение и може да утежни положението и състоянието на възрастния човек (7). Малтретирането може да бъде от различен вид (8): — пряко физическо насилие (удари, разтърсване, щипане, телесни наказания, обездвижване с механични средства, лишаване от помощни средства за придвижване и др.); — непряко физическо насилие (неоправдано предписване на лекарства, например „успокоителни“ и т. н); — сексуално насилие (нарушаване на личната неприкосновеност, интимни контакти с лице без негово съгласие и т.н.); — емоционално или психологическо насилие (вербална агресия, презрително отношение или пренебрежение, емоционална студенина, социално изолиране, заплаха за физическо или друг вид насилие, оскърбления, обиди, и т. н.); — финансова или друг вид материална експлоатация (непозволено използване на парични средства на възрастния, продажби на негови недвижими имоти без позволение, склоняване или натиск с цел даряване на пари, отнемане на пари или ценни предмети, натиск с цел получаване на финансови изгоди, изнудване от страна на измамници във вреда на възрастните хора, и т.н.); — нехайство (неоказване на необходимата всекидневна помощ, хигиенни и други грижи, особено лишаване от храна и течности за пиене, поява на (декубитални) рани вследствие на неполагане на грижи за лежащо болния и др.); — заплаха за изоставяне или за настаняване в дом за стари хора; — злоупотреба под формата на участие в поредица от изследвания без съгласието или против волята на възрастния.

2.2.5 Малтретиране на възрастите хора може да се случи както в дома, така и в специализирано заведение. Не съществуват данни за обхвата на насилието към нуждаещите се от грижи хора в Европа. На разположение са само отделни свидетелства за нехайно отношение, малтретиране и насилие — недобре позната, но важна област.

2.2.5.1 Що се отнася до грижите в дома, според проучванията от 5 до 25 % е делът на актовете на насилие, извършени над нуждаещи се от грижи хора при полагането на грижи (9).

2.2.5.2 Според публикуваните в Германия (10) резултати от едно проучване относно малтретирането и нехайството, на които са станали жертва обитателите на специализирани или не домове за стари хора, повече от 70 % от запитаните лица, полагащи грижи, заявяват, че самите те са извършвали или са видели да бъдат извършвани от други колеги актове на насилие, действия създаващи проблеми или са допускали нехайство (11).

2.3 Разпознаване на малтретирането при полагането на грижи

2.3.1 На практика възприемането на малтретирането често пъти е трудно. Сред главните причини за неосведомеността по този въпрос ще споменем силния срам, който изпитват жертвите, фактът, че зависят от помощта, грижите и вниманието на лицата, които извършват това малтретиране и съответно страхът от отмъщение или влошаване на положението, практическата неспособност да разкажат за случаите на малтретиране, най-вече поради органичното дегенериране на мозъка, както и несигурността как да се действа когато има подозрение, че е налице лошо отношение.

2.4 Положението с предоставянето на грижи в дома

2.4.1 В наши дни личното жилище е все още всекидневната жизнена среда на мнозинството от възрастните хора. В много европейски страни за нуждаещите се възрастни хора се полагат грижи в дома — в Германия това важи за две трети от всички случаи. Едва 7 % от възрастните над 65 и повече години в Германия живеят в домове за стари хора. Грижите се полагат предимно от съпруга(та) или на второ място от дъщерите и снахите. Разбира се, в повечето случаи не се наблюдава малтретиране, но такива случаи все пак съществуват (вж. параграф 2.2.5.1).

2.4.2 Домашните грижи съдържат много трудности, в това число за здравето на полагащите грижи, тяхното благополучие и социалните им контакти. Понякога семействата трябва да понесат значителни лишения, за да се грижат за възрастните си роднини. Проблемът се усложнява от това, че не са достатъчно подготвени да се справят с подобна ситуация и от недостатъчната подкрепа. В тази връзка, грижите за възрастни хора, страдащи от деменция, създават особено големи трудности.

2.4.3 Случаите на малтретиране при полагане на грижи в дома все пак не се дължат само на претовареност на полагащите грижи, а на цяла поредица от рискови фактори. Те включват, по-специално, качеството на взаимоотношенията преди възникването на нуждата от полагане на грижи, наркоманията и психическите разстройства на полагащите грижи, социалната изолация и липсата на подкрепа от страна на обществото, но също така и агресивното поведение на нуждаещото се от грижи лице (12).

2.5 Положението в специализираните заведения

2.5.1 Въпреки, че понастоящем броят на нуждаещите се от грижи възрастни хора, които се лекуват в специализирани заведения е малък, очаква се голямо увеличение на броя на обитаващите домове за стари хора, особено при хората от четвъртата възраст (вж. по-горе параграф 2.2.3). Още сега се наблюдава тенденция на намаляване на домашните грижи за сметка на грижите, предоставяни в стационарни медицински заведения или от служби за амбулаторни грижи.

2.5.2 В повечето домове за стари хора няма случаи на малтретиране. Тази констатация важи най-вече за признатите и контролираните в държавите-членки заведения, които стриктно спазват действащите национални разпоредби в областта на здравеопазването.

2.5.3 Някои домове за стари хора обаче имат лоша репутация. Не съществуват системни проучвания относно малтретирането в домовете за стари хора, но извършените проверки в тези заведения, например от страна на медицинските служби на здравноосигурителните каси, показват, че нередностите в тях не са изолирани случаи (13).

2.5.3.1 Констатирани са случаи на лоши и недостатъчни грижи, особено що се отнася до даването на храна и течности за пиене, предписване на прекалено големи дози психотропни лекарства, сериозни пропуски при използването на медикаменти, както и мерки за ограничаване на свободното движение.

2.5.4 Освен това, вместо грижите да бъдат съобразени с нуждите на пациентите, в зле управляваните домове за стари хора често се констатира известно нехайство и безразличие. Строгите графици често са пречка за самоопределението и самостоятелността на обитателите на домовете.

2.5.5 Липсата на време и претовареността с работа на обслужващия персонал вреди не само на нуждаещите се от грижи, но носи неудовлетворение и на полагащите грижи. Преждевременното напускане и липсата на квалифицирани кандидати усложнява проблема с наемането на персонал в домовете за стари хора. Понастоящем на практика не се полагат усилия, за да се насърчат и направят по-привлекателни грижите за възрастните хора.

2.6 Анализ и предложения на ЕИСК

2.6.1 Малтретирането на възрастните хора е недопустимо където и в каквато и степен да се случва и повече не трябва да бъде пренебрегвано. Комитетът призовава председателствата на ЕС, Европейската комисия и националните правителства да предприемат мерки за отстраняване на причините за малтретирането на възрастните хора, така че възрастните хора да бъдат защитени, независимо дали се намират у дома или в специализираните институции.

2.6.2 Предложенията на ЕИСК се отнасят преди всичко за следните области:

2.6.2.1 Измерение на правата на човека

— Хартата на основните права на Европейския съюз (провъзгласена в Ница на 7 декември 2000 г.) потвърждава и признава правото на възрастните хора на достоен и независим живот и правото им на участие в социалния и културния живот (член 25).

— За постигането на тази цел, според ЕИСК е необходима нова представа за възрастните хора. На явлението дискриминация въз основа на възрастта трябва да се обърне по-голямо внимание, тъй като то често е причина за малтретиране на нуждаещите се от грижи възрастни хора. Предизвикателството би следвало да се състои в това възрастните хора да бъдат по-добре интегрирани в обществото и грижите, които им се предоставят, да бъдат приемани като обща задача.

— Комитетът подчертава, че възрастните хора имат право да изберат да живеят където желаят без страх, че ще бъдат изложени на опасност от малтретиране и че дискриминацията срещу възрастните хора е неприемлива. Хартата на основните права следва да се прилага за защита на възрастните хора, независимо от мястото където те живеят.

— Комитетът подчертава значението на това възрастните хора да могат да избират местоживеенето си с оглед на степента на подкрепа, от която се нуждаят. Следователно Комитетът призовава националните правителства да развият редица възможности за жилищно настаняване и подпомагане, съответстващи на нуждите на лица, живеещи у дома, в защитени жилища, в домове за стари хора или в центрове за предоставяне на дългосрочни здравни грижи.

— Възрастните хора трябва да имат възможност да съобщават за случаи на малтретиране или за своите опасения, като им бъде гарантирана сигурност. Това се отнася и за роднините и други лица, полагащи грижи, които трябва да разполагат с канали, чрез които да изразят своите безпокойства без страх, че техният роднина ще понесе наказание или че за самите тях или за работното им място ще има последици. Трябва да се гарантира, че съобщенията за такива случаи ще бъдат решени тактично и ефективно.

2.6.2.2 Подобряване на данните и нужда от изследвания

— Комитетът препоръчва да се направят допълнителни задълбочени изследвания в рамките на ЕС, за да се установи степента на малтретиране на възрастните хора, с цел да се вземе предвид следното: — да се установят преобладаващите тенденции на малтретиране на възрастните хора като цяло, както и да се дефинира въпросът какво представлява малтретирането в домашна среда или в специализираните заведения; — причините за малтретирането, като се обърне специално внимание на натоварването, на което са изложени членовете на семейството, полагащи грижи и подкрепата, която те получават; — до каква степен се прилага Хартата на основните права по отношение на защитата на възрастните хора; — до каква степен в държавите-членки съществуват стандарти за полагане на грижи за възрастни хора и по какъв начин те се наблюдават и контролират.

2.6.2.3 Снемане на табуто и засилване на съзнанието

— Комитетът призовава националните правителства да предприемат действия за повишаване на съзнанието относно малтретирането на възрастните хора чрез национални кампании в медиите, с практическа подкрепа, оказвана от официални и доброволни организации, за да се снеме табуто, свързано с малтретирането на възрастните хора, където и да се проявява то.

— Комитетът признава, че медиите могат да играят влиятелна роля при промяна на общественото съзнание и подчертава, че трябва да възприемат основана на добра информация и конструктивна позиция.

2.6.2.4 Информация, образование, обучение и превенция

— Комитетът призовава националните правителства да предприемат мерки за: — подобряване на информацията, с която разполагат възрастните хора и техните роднини относно малтретирането на възрастните хора; — да се гарантира, че специалистите, осигуряващи грижи, имат възможност, без да се излагат на опасност, да съобщават за случаи на малтретиране и да им се предоставят достатъчно консултации и подкрепа; — да се гарантира, че медицинските лица и специалистите, осигуряващи грижи, както и полицията, са достатъчно добре обучени, за да разпознават случаите на малтретиране и за да използват механизмите за предотвратяването им; — да се гарантира, че здравните и социалните служби ще получат възможност да предлагат центрове за спешен прием, групи за подкрепа и независими, конфиденциални услуги за телефонни консултации; — да се гарантира, че членовете на семейството, които полагат грижи за възрастни хора, са достатъчно информирани за симптомите и развитието на заболяванията, особено в случай на старческа деменция, така че да се осигури ясно разбиране за степента, до която се изискват грижи, както и че се оказва достатъчна подкрепа, която включва и обучение; — да се гарантира, че членовете на семейството, които полагат грижи за възрастни хора, имат достъп до подходящи дневни грижи, персонална помощ и медицинска подкрепа, за да се намали натоварването, до което евентуално може да доведе полагането на грижи в продължение на 24 часа дневно; — да се гарантира, че на членовете на семейството се предоставят механизми за откъсване от работа, за да могат да осигуряват грижи, без това да навреди на перспективите им на пазара на труда, като това се отнася в еднаква степен за мъжете и за жените.

— Продуктите и услугите на информационните и комуникационните технологии (ИКТ) ще предлагат на все по-голям брой възрастни хора възможността да живеят там, където желаят и следователно да запазят своята автономност, както и високо качество на живот. ИКТ могат не само да им помогнат да извършват ежедневни дейности, но и при необходимост да се използват за следене на здравословното им състояние и активност, като по този начин се намалява нуждата от грижи в специализирани заведения. ИКТ ще повишат сигурността на възрастните хора, ще им гарантират достъп до социалните и медицинските служби, както и до службите за неотложна помощ и по този начин до голяма степен ще им позволят да водят независим, автономен и достоен живот.

2.6.2.5 Изграждане на мрежи

— Комитетът призовава националните правителства да създадат мрежи от различните организации, за да гарантират сътрудничество, обучение и систематичен обмен на информация (14).

2.6.2.6 Институционализиран контрол на грижите

— Комитетът призовава държавите-членки да създадат служби за наблюдение и инспекция на високо ниво, които да гарантират висококачествени услуги за възрастните хора, основаващи се на ясно определени и достъпни за обществеността стандарти за грижи, и тези институции да имат правомощия да предприемат коригиращи мерки, резултатите от които следва да бъдат обявявани публично.

2.6.2.7 Увеличаване разкриваемостта на случаите на малтретиране

— Комитетът подчертава значението на увеличаване на разкриваемостта на случаите на малтретиране на възрастните хора, като се спазва необходимата тактичност, независимо дали става дума за случаи при грижи, оказвани в дома, или грижи, оказвани в специализирани институции, с участието на съответните организации. Трябва да се гарантира, че всеки случай на малтретиране ще бъде разследван и ще бъдат предприети коригиращи мерки. Следва да се признае, че полицията и правосъдието биха могли да бъдат част от този процес.

Брюксел, 24 октомври 2007 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Dimitris DIMITRIADIS

(1) Вж. в тази връзка становище по собствена инициатива на ЕИСК от 16 март 2006 г.„Домашно насилие срещу жените“ (ОВ С 110 от 9 май 2006 г.) и допълнение към становище от 14 декември 2006 г.„Децата — непреки жертви на домашното насилие“ (ОВ С 325 от 30 декември 2006 г.), докладчик по двете становища: г-жа Renate HEINISCH.

(2) Декларация от Торонто за превенцията на малтретирането на възрастните хора: „Под „малтретиране на възрастните хора“ се разбира всяко отделно или повтаряно действие или всяка липса на адекватно действие, което може да причини вреда на възрастен човек или да го постави в положение на опасност. Това действие може да бъде от различен вид: физическо, психологическо/емоционално, сексуално, финансово, или допуснато поради предумишлено или непредумишлено нехайство“ (СЗО 2002 г.) (http://www.who.int/ageing/projects/elder_abuse/alc_toronto_declaration_en.pdf); Action on Elder Abuse (www.elderabuse.org.uk).

(3) На международен симпозиум, проведен в гр. Кьолн през м. май 2006 г. под патронажа на г-н Vladimir SPIDLA, комисар по заетостта, социалната политика и равните възможности, бе отбелязано, че нивото на насилието върху възрастните хора в различните държави-членки варира между 5 и 20 % (Доклад за симпозиума Gewalt und Vernachlässigung gegenüber alten Menschen in häuslicher und institutioneller Pflege във Форум за превенция на престъпността 4/2006 и 1/2007).

(4) UK Study of Abuse and Neglect of Older People (june 2007)

www.natcen.ac.uk.

(5) Федерална статистическа служба (2005 г.), Статистически данни в областта на грижите за възрастните хора 2003 г.- Статистически данни за Германия, Висбаден.

(6) Съвет за превенция на престъпността на федерална провинция Северен Рейн-Вестфалия (2006 г.), Опасности за старите хора, които се нуждаят от грижи.

(7) Това определение съответства на Декларацията от Торонто за превенция на малтретирането на възрастните хора (СЗО 2002 г., вж. по-горе бележка № 2).

(8) Съвет за превенция на престъпността на федерална провинция Северен Рейн-Вестфалия (вж. бележка № 6), Декларация от Торонто (вж. бележка № 2) и проучване, проведено в Обединеното кралство (вж. бележка № 4).

(9) Görgen, Thomas (2005a) Nahraumgewalt im Alter. Рискове за жертвите и възможности за действия за предотвратяване на насилието. Форум за превенция на престъпността 3/2005, стр. 13-16. Данни за някои европейски държави могат да се намерят във Walentich/Wilms/Walter (2005): Gewalt gegen ältere Menschen in der häuslichen und institutionellen Pflege. Bewährungshilfe 2/205, стр. 166-182.

(10) Görgen, Thomas (2005b): „As if I just didn't exist“ — Elder abuse and neglect in nursing homes. In: M. Cain & A. Wahidin (eds): Ageing, crime and society.

(11) Данни относно явленията, свързани с насилие, като например ограничаването свободата на движение и злоупотреба с психотропни медикаменти, се намират в Rolf Hirsch (2005) Aspekte zur Gewalt gegen alte Menschen in Deutschland. Bewährungshilfe 2/2005, стр. 149-165.

(12) Görgen 2005a (вж. бележка № 9).

(13) През 2007 г. във втория доклад на медицинската служба на централното сдружение на германските здравноосигурителни каси относно качеството на грижите, предоставяни в стационарни медицински заведения или от служби за амбулаторни грижи, при 10 % от обитателите в домовете за стари хора е констатирано влошаване на здравето, вследствие на недостатъчни грижи

(http://presseportal.de/pm/57869).

(14) В тази връзка, като пример би могла да се спомене инициативата на Бон (вж. информационната брошура, публикувана под ръководството на Bonner Initiative gegen Gewalt im Alter — Handeln statt Misshandeln e.V.: Alte Menschen in Not — Wir können helfen, Bonn, 2006. Информация относно тази и други инициативи може да се намери в уебсайта на International Network for the Prevention of Elder Abuse (www.inpea.net).