Брюксел, 16.7.2008

COM(2008) 461 окончателен

ДОКЛАД НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА

Преглед на преходните мерки относно придобиването на селскостопанска недвижима собственост, определени в Договора за присъединяване от 2003 г.

ДОКЛАД НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА

Преглед на преходните мерки относно придобиването на селскостопанска недвижима собственост, определени в Договора за присъединяване от 2003 г.

Комисията представя настоящия доклад на Съвета в съответствие с Договора, засягащ условията за присъединяване на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република, и промените в основополагащите договори на Европейския съюз (Договорът за присъединяване от 2003 г.). В седем от десетте нови държави-членки Договорът установи преходни периоди за придобиването на селскостопанска земя от чужди граждани, но и постанови, че „три години след датата на присъединяване се извършва преглед на тези преходни мерки. За тази цел Комисията представя доклад на Съвета.“

Докладът на Комисията относно тези преходни мерки и тяхното въздействие беше предшестван от проучване на ситуацията в селскостопанския сектор в разглежданите страни, извършено за Комисията от консултантска организация[1].

1. Правно основание за доклада на Комисията

Въз основа на Договора за присъединяване от 2003 г. на Чешката република, Естония, Латвия, Литва, Унгария, Полша и Словакия (седемте нови държави-членки, наричани по-долу „7НДЧ“) беше предоставен преходен период за запазване на съществуващото законодателство, ограничаващо придобиването на земеделска земя и гори [2], чрез дерогация от свободата на движение на капитали, защитена от член 56 от Договора за ЕО. По силата на член 24 от Договора тези преходни мерки са изброени съответно в приложения V, VI, VIII, IX, X, XII, и XIV. Главите относно свободното движение на капитали в тези приложения постановяват, че „три години след датата на присъединяване се извършва преглед на тези преходни мерки. За тази цел Комисията представя доклад на Съвета. Съветът може по предложение на Комисията единодушно да реши да съкрати или прекрати преходния период […].“

2. Преходните разпоредби

Свободното движение на капитали е една от основните свободи, гарантирани от общностното право. То включва инвестирането в недвижима собственост[3], без да се засягат преходните периоди, които са установени за закупуването на селскостопанска земя от чужди граждани в седемте нови държави-членки. Основната причина, обосноваваща искането и последвалото предоставяне на тези мерки, изглежда е необходимостта да се защитят социално-икономическите условия за селскостопанските дейности в началото на въвеждането на единния пазар и прехода към Общата селскостопанска политика в 7НДЧ. По-специално мерките следваше да отговорят на възникналите опасения относно възможността за преходно въздействие върху селскостопанския сектор, дължащо се на първоначалните големи разлики в цените на земята и доходите, сравнени с останалата част от ЕС. Временните дерогации бяха замислени и за да улеснят процеса на приватизация и реституция на селскостопанската земя на фермерите в някои страни. Сроковете за тези ограничения бяха определени с оглед на ограничаването на отрицателното въздействие върху развитието на селскостопанския сектор в 7НДЧ, произтичащо от удължените ограничения върху чуждите инвестиции в сектора, за което се считаше че би могло да задържи производителността и конкурентоспособността през следващите години. Преходният период е 12 години за Полша и седем години за Чешката република, Естония, Унгария, Латвия, Литва и Словакия.

3. Цели на доклада

Целта на Комисията е да направи преглед на преходните мерки и техния ефект, с цел да докладва относно възможността да се придвижи напред крайната дата на преходните мерки . Предвид причините за временните дерогации, Комисията определи да проучи дали първоначалните опасения са намалели поради последвалите промени в 7НДЧ достатъчно, за да позволи дерогациите да се прекратят преди крайния срок . Това изискваше проучване и анализ на промените, настъпили след присъединяването, и сравняване на ситуацията и промените в „старите“ държави-членки.

4. Методологически подход

За да разбере настоящото и бъдещо въздействие на ограниченията за собствеността на земя, проучването се съсредоточи върху два въпроса: продължават ли да бъдат основателни опасенията на 7НДЧ относно възможно масово изкупуване на земя от чужденци; и степента, в която ограниченията за чуждата собственост са оказали влияние върху ефективността на замените на земя и разпределянията на земя, и върху ръста на производителността в 7НДЧ. Изследването се съсредоточи върху следните основни въпроси: сравнителен анализ на преходните ограничения в 7НДЧ; други фактори, оказващи влияние върху пазарите на селскостопанска земя и сделките със земя; развитие на пазарите на селскостопанска земя през последните години, по-специално по отношение на цените на земята и наемите и тяхната степен на сближаване с ЕС-15; анализ на ключовите показатели за състоянието на селското стопанство в 7НДЧ в сравнение със съответните показатели за ЕС-15.

5. Общ преглед на ситуацията след три години членство в ЕС.

Правни ограничения за придобиването на селскостопанска недвижима собственост от чужденци в 7НДЧ.

Съществуват различия в начините, по които 7НДЧ формулират своите ограничения за придобиване на селскостопанска недвижима собственост от чужденци. Това се отнася предимно до начините, по които се определя понятието „чужденец“, и до условията, на които чужденците трябва да отговарят, за да придобият (по изключение) правото на собственост върху селскостопанска недвижима собственост.

Що се отнася до определението за чужденци, Унгария е единствената страна, която не приема дружества за собственици на селскостопанска земя (това е недискриминиращо ограничение). Що се отнася до условията за правата за придобиване (по изключение), всички 7НДЧ позволяват придобиването на селскостопанска земя от чужденци, които са били постоянно пребиваващи и са обработвали въпросната земя най-малко три години. Чешката република и Литва отиват дори по-далече, като позволяват придобиването на селскостопанска земя по принцип за такива лица. Естония, Литва и Словакия позволяват придобиването от местни дружества, които са мажоритарно притежавани от чужденци. В допълнение към това в Естония съществува общо освобождаване от ограничението за парцели, по-малки от 10 ha, а в Полша – за по-малко от 1 ha (с изключение на граничните райони). Накрая, Унгария позволява придобиването на много малки стопанства (6000 m2 или по-малки) и на недвижима собственост за селскостопански постройки, необходими за интензивно отглеждане на животни. Най-важното е, че не съществуват ограничения за наемането на селскостопанска земя от чужденци в никоя от 7НДЧ. Разликите показват, че не е в сила пълна и строга забрана за придобиване от чужденци, и поради това тя може да не се разглежда като от съществено значение за постигането на преходните цели.

С оглед на тези различия между 7НДЧ, е интересно да се отбележи в каква степен чужденците действително са били в състояние да закупуват селскостопанска земя. Официалната статистика показва твърде малък дял на чужденците в собствеността върху селскостопанска земя. Например в Унгария сделките със селскостопанска земя, в които са участвали чужденци, представляват по-малко от 0,2 % от общия оборот през 2005 г. и 2006 г. Сред 7НДЧ Латвия има най-високия процент, но все пак той не надвишава 2 % за същия референтен период. Въпреки това, националните експерти по земята, които участваха в изследването, подчертаха, че съществува вероятност официалната статистика да подценява действителната собственост на чужденците върху земята, защото тя не взема предвид сделките на местните посредници или използването на неофициални договори, които не са регистрирани в местните органи.

Ограниченията за собствеността и пазарите на земя

Важно е да се разгледа влиянието на ограниченията за собственост на чужденци в рамките на по-широката перспектива на начина, по който работят пазарите на земя. В контекста на 7НДЧ следва да имаме предвид, че ограниченията не влияят на наемането на селскостопанска земя. Други, институционални фактори, които влияят на сделките със земя, са ограниченията и несъвършенствата на капиталовия пазар. Разходите за сделките на пазарите на земя и неточните права на собственост остават от значение и все още имат значително влияние върху разпределението на земята. Проблемите с несигурните права на собственост и по-специално, незавършената приватизация, влияят както на пазара на продажбите, така и на пазара на наемите, макар и по различен начин и в различна степен, и са основният фактор, възпрепятстващ развитието на продажбите на земя и на наемането на земя.

Чуждестранните инвестиции

Чуждестранните инвестиции в селското стопанство биха могли да имат дългосрочно въздействие върху осигуряването на необходимите капитал и ноу-хау, върху функционирането на пазарите на земя и върху производителност в селското стопанство. От общия дял на ПЧИ в 7НДЧ от 170 милиарда евро (през 2004 г.) по-малко от 1 милиард евро са отишли в селскостопанския сектор досега. Дори и така, това все пак е значителен приток на капитал, като се имат предвид действащите временни ограничения. Това подчертава, че „неофициалната“ чуждестранна собственост вече надхвърля официалната статистика, но и показва наличието на инвестиции във ферми, притежавани от дружества, и наемане на ферми. Към прякото (хоризонтално) въздействие на тези инвестиции в селскостопанския сектор, което все още е ограничено, може да се прибави (вероятно) много по-голямото косвено (вертикално) странично въздействие на инвестициите в хранително-вкусовата промишленост, които понастоящем възлизат на 9 милиарда евро. Всичко това спомага за улесняването на процеса на преход в селскостопанския сектор.

Влияние на присъединяването към ЕС върху пазарите на земя в 7НДЧ

Присъединяването към ЕС имаше и непряк ефект върху селските пазари в 7НДЧ. То стимулира директните инвестиции от бившите 15 държави-членки, като засили гореспоменатите ефекти. Като стимулира реформите във финансовия сектор и насърчи нарастващото присъствие на финансови институции от ЕС-15, то подобри достъпа до кредитиране и застраховане, намалявайки основните препятствия пред по-голямата ефективност на пазарите на земя. Последно, но не и по важност, то доведе да значително увеличение на субсидиите за фермерите в 7НДЧ посредством Общата селскостопанска политика (ОСП). Въпреки че фермите в 7НДЧ отговарят на условията за финансиране само за част от субсидиите, които могат да ползват фермите от ЕС-15, тези субсидии все пак съставляват важен дял от приходите на фермите в 7НДЧ. Те подобряват социалните условия за фермерите в 7НДЧ и наред с подобрения достъп до кредитиране дават навременен тласък на стимулите и възможностите за вътрешните инвеститори да придобият селскостопанска земя и вече доведоха до значително увеличаване на приходите на фермите, на броя на сделките със земя и на цените на земята.

Променящи се пазари на земя в 7НДЧ

Общата площ на наеманата земя е значително по-голяма[4] от общата площ на продаваната земя. Във всички 7НДЧ с изключение на Латвия и Полша, повече от половината селскостопанска земя се отдава под наем и този дял е много по-голям от средното за ЕС-15. В противовес на това размерът за Латвия и Полша варира под средното за ЕС-15.

Важно е да се отбележи, че през последните години върху пазара на продажби на земя важно влияние са оказали публичните продажби на земя по действащите програми за приватизация на земята. Такъв е по-специално случаят в Чешката република, но също така и в Полша и Литва. Приватизацията в голяма степен е приключила в Естония и Латвия и въпреки че в бъдеще все още може да се приватизира обществена земя в Унгария и Словакия, това понастоящем не оказва въздействие върху пазара на продажбите на земя.

Проучването използва национални източници, за да получи данни за цените при продажбите и наемите на земя. Комисията използва също така и стойностите на Евростат, когато съществуваха такива. Както обхватът, така и качеството на статистиката все още се развиват и резултатите често се оповестяват със забавяне. Доколкото можеше да се прецени, за периода 2000 г. – 2006 г. е отбелязано значително повишение на продажните цени на земята (приложение ІІ), измерено в национална валута и коригирано, за да се отчете инфлацията, във всички страни с изключение на Чешката република и Словакия. Средното повишение e варирало от 10 % годишно в Полша до почти 60 % годишно в Латвия. От значение е че голямата част от повишението се е осъществила около годината на присъединяването. В Чешката република и в Словакия цените в действителност са се понижили след 2001 г. По това време в Чешката република значително e нараснал броят на публичните продажби на земя поради приватизацията на оставащата държавна земя.

Цените на наемите изглежда не са се повишили по-значително отколкото общите продажни цени на земята, въпреки че в отделни страни се забелязват тенденции на раздалечаване (приложение ІІ). В Полша повишенията в началото на периода 2000 г. – 2006 г. към края са последвани от намаление. Въпреки това през периода цените на наемите са се повишавали средно с около 4 % годишно. В други страни повишението на цените се е оказало по-устойчиво, като варира от около 6 % годишно в Унгария до повече от 20 % годишно в Литва. Все пак с оглед на факта, че пазара на наеми е бил отворен за чужденци, докато пазара на продажби на земя е бил в голяма степен затворен, е важно да се отбележи, че повишението на цените на наемите като цяло е останало относително умерено.

В края на периода нивата на цените в 7НДЧ все още чувствително са се различавали (приложение ІІІ). Продажните цени на земята , измерени в общата валута, през 2006/2007 г. са били най-ниски в Естония и Литва, като не надвишаваха 800 евро за хектар. Тези стойности са били значително по високи в Полша (1927 евро за хектар[5]) и в Чешката и Словашката републики (съответно 1625 евро за хектар и 1017 евро за хектар). Най-високото нива на цените е отбелязано в Латвия – 3591 евро за хектар. Въпреки това разликата в нивата на цените може частично да бъде приписана на статистическо отклонение, тъй като базата за изчисление на цените може все още да е различна за отделните страни. Цените на наемите отново са следвали различна тенденции. Сред страните, които са предоставили данни, най-ниско ценово равнище е имала Словакия с 18 евро за хектар (през 2005 г.), Унгария – най-високото (67 евро за хектар[6]). Чешката република, Литва и Полша са били по средата, съответно с 32 евро, 33 евро и 41 евро за хектар[7].

Тенденциите при повишението на цените и ценовите равнища изглежда подчертават, че институционалните фактори, различни от отвореността към чуждестранното присъствие, като несъвършенствата на капиталовите пазари, разходите за сделки, несигурните права на собственост, както и незавършената приватизация, все още оказват голямо влияние върху развитието на селскостопанските пазари. В допълнение към това относително неголемите повишения на цените на наемите изглежда показва, че рискът от скокове на цените, дължащи се на чуждестранното присъствие, може би е управляем въпреки всичко.

В резултат от повишението на цените различието в продажните цени на земята между новите и старите държави-членки намалява с течение на времето (приложение ІІІ), въпреки че процесът все още далеч не е приключил. Сравнението с Източна Германия може да е полезно, тъй като в този регион преходният период беше много подобен на този в 7НДЧ, но за разлика от тях той се осъществи в условията на изцяло отворени граници с ЕС от началото на 90-те години. Сравнена с този регион, Полша е достигнала около половината от нивото на цените, докато в Чешката република, Унгария и Словашката република нивата са по-ниски. Единствено Латвия приближава нивата на цените в Източна Германия, които са близки и до цените в съседната Швеция (въпреки това виж горната забележка относно разликите при изчисленията). Отново, имайки предвид, че пазарите на наеми са отворени за чужденци, изненадващо е че сближаването по отношение на цените на наемите не е по-ясно изразено отколкото при продажните цени на земята.

Социално-икономическа структура на селскостопанския сектор

Протичащата трансформация на селскостопанските сектори в 7НДЧ, която води до все по-ефективно използване на земята и производство, вече показва забележителни резултати през годините, преди всичко измерени в добив, но и в нарастваща производителност на труда. Например при производството на зърно (пшеница) централноевропейските 7НДЧ са достигнали около 60 % (Полша) до 90 % (Чешката република) от добива на ЕС-15. Балтийските страни все още изостават. При производството на мляко всички 7НДЧ вече са близо до средния добив за ЕС-15.

Ситуацията не е така благоприятна по отношение на производителността. Например въпреки че различието в производителността на труда (брутна добавена стойност за служител) намалява през годините, все още преобладават големи разлики както между 7НДЧ, така и спрямо ЕС-15.

6. Заключения

a) Опасенията, изразени по време на преговорите за присъединяване на 7НДЧ, и по-специално опасенията относно възможното въздействие на големите разлики в цените на земята и доходите спрямо останалата част от ЕС върху селскостопанския сектор са важни, но те не следва да засенчват основните проблеми, които в известна степен все още задържат структурната реформа в селското стопанство, която е необходима за увеличаването на производителността и доходите в 7НДЧ. Пазарите на селскостопанска земя в рамките на 7НДЧ се влияят от институционални фактори като незавършената приватизация, несигурните условия за собственост и съсобственост и тромавите и скъпоструващи практики за прехвърлянето на земя.

б) Значително чуждестранно присъствие под формата на наета селскостопанска земя в 7НДЧ е било прието, без видимо да причини сътресение на системата, и дори може да се разглежда като подпомагащо преодоляването на гореописаните ограничения. То би могло да окаже положително влияние върху селскостопанската реформа посредством въвеждането на нови технологии и осигуряването на така необходимия капитал. В допълнение към това, в някои от 7НДЧ то може да помогне за отслабване на хватката, в която някои доминиращи настоящи собственици на големи ферми държат малките, разпръснати собственици на земя с несигурни права на собственост, задържаща цените на земята и възпрепятстваща улесняването на преразпределянето на собствеността на земята с оглед на създаването на по-големи съседстващи имоти.

в) Проучването на Комисията показа, че различието между 7НДЧ и ЕС-15 по отношение на доходите и цените на земята е намаляло през последните години. Все пак цените са далече от пълното сближаване, въпреки че то не може нито да се очаква, нито да се разглежда като необходимо условие за прекратяването на дерогациите. Съществува и ясно изразено, но по-малко, раздалечаване на цените в рамките на ЕС-15, макар и на по-високо средно ниво на цените. Разходите за сделките, по-специално засягащи придобиването от чужденци, могат също да играят важна, но по-малка роля в ЕС-15. Досегашното развитие на цените на наемите в 7НДЧ изглежда показва, че без да се предизвиква голям ценови шок, постепенното придвижване на продажните цени на земята към степента на сближаване в ЕС-15 може да продължи, когато пазарите в рамките на 7НДЧ се отворят в същата степен, като тази в ЕС-15.

г) Социално-икономическите условия за селскостопанско производство са се подобрили и се очаква тази тенденция да продължи. Въпреки това остава голямо различието в производителността между 7НДЧ и ЕС-15. Това подчертава необходимостта органите в 7НДЧ да продължат да се занимават с изоставащите институционални фактори, забавящи процеса на рационализиране на използването на земята и на селскостопанското производство. Чуждестранното присъствие в селскостопанския сектор, понастоящем посредством наемане и евентуално посредством собственост върху земята, е плодотворно за този процес, както може да се очаква.

e) Като се имат предвид крайните срокове, установени в Договора за присъединяване от 2003 г., за изготвянето на този доклад проученият период е естествено твърде кратък[8], за да разполагаме с по-изчерпателни емпирични доказателства за въздействието на присъединяването върху придобиването на селскостопанска земя от чужденци. Въпреки това проучването на Комисията показва, че ще бъде разумно от страна на 7НДЧ да използват пълноценно за насърчаване на развитието в сектора, така че да се подготвят за неизбежния край на периодите на дерогации. В този контекст властите в 7НДЧ биха могли да обмислят едно по-малко, средно смекчаване на ограниченията за чуждестранната собственост по начин, който би бил благотворен за селскостопанските реформи. Например би могло да се обмисли въвеждането на следните малки реформи, които вече частично са в сила в някои от 7НДЧ:

- да се увеличи минималната площ на земята, която чужденците могат да закупуват без ограничения. Например може да се обмисли лимит от 10 хектара, както е в Естония; и

- да се разреши на чужденците, които наемат селскостопански имоти, да придобиват селскостопанските постройки и земята, на която са построени, без ограничения.

Отговор на Комисията:

Въз основа на ситуацията в 7НДЧ при прегледа на преходните мерки за придобиване на селскостопанска земя в средата на срока, Комисията не достигна до заключението, че сроковете на тези мерки следва да се съкратят.

ПРИЛОЖЕНИЕ I: Правни ограничения, отнасящи се до придобиването на селскостопанска земя в 7НДЧ

Чешка република | Естония | Унгария | Латвия | Литва | Полша | Словакия |

Могат ли граждани на ЕС да закупуват селскостопанска земя въпреки ограничението? | Да, ако са омъжени/женени за чешки гражданин ако са пребивавали и са се занимавали със селско стопанство в страната в продължение на най-малко три години, могат да закупят който и да е парцел в страната. | Парцели < 10 ha: Да. Не е необходимо да са изпълнени допълнителни условия. Парцели >10 ha: Да, ако са омъжени/женени за естонски гражданин ако са пребивавали и са се занимавали със селско стопанство в страната в продължение на най-малко три години, могат да закупят конкретния парцел, който са ползвали под наем. | Да, ако са омъжени/женени за унгарски гражданин ако са пребивавали и са се занимавали със селско стопанство в страната в продължение на най-малко три години, могат да закупят конкретния парцел, който са ползвали под наем. | Да, ако са пребивавали и са се занимавали със селско стопанство в страната в продължение на най-малко три години, могат да закупят конкретния парцел, който са ползвали под наем ако са омъжени/женени за латвийски гражданин, но само като съсобственици | Да, ако са омъжени/женени за литовски гражданин ако са пребивавали и са се занимавали със селско стопанство в страната в продължение на най-малко три години, могат да закупят който и да е парцел в страната. | Парцел <1 ha, който не е разположен в гранични зони: Да, ако пребивават в Полша в продължение най-малко на пет години ако са омъжени/женени за полски гражданин Други парцели: ако са омъжени/женени за полски гражданин ако са пребивавали и са се занимавали със селско стопанство в страната в продължение на най-малко три години, могат да закупят конкретния парцел, който са ползвали под наем. | Да, ако са омъжени/женени за словашки гражданин ако са пребивавали и са се занимавали със селско стопанство в страната в продължение на най-малко три години, могат да закупят конкретния парцел, който са ползвали под наем. |

Може ли юридическо лице да закупува селскостопанска земя? | Да | Да | Не | Да | Да | Да | Да |

Може ли юридическо лице, което е регистрирано в страната, но е собственост на чужденци, да закупува селскостопанска земя? | Да, ако чужденците са миноритарни собственици на дяловете | Да | Не | Да, ако чужденците са миноритарни собственици на дяловете | Да | Да, ако чужденците са миноритарни собственици на дяловете | Да |

ПРИЛОЖЕНИЕ II: Цени на селскостопанската земя в 7НДЧ, 2000 г.–2006 г. Изразени в национална валута за хектар, по цени от 2005 г.

ПРОДАЖБИ | |2000 |2001 |2002 |2003 |2004 |2005 |2006 | | |Чешка Република (CZK) |61134 | |48976 |50501 |50601 |48279 |45118 | | |Естония (EEK) *) | |3850 | |4985 | |7255 | | | |Латвия (Lats) | | |370 |383 |733 |1602 |2346 | | |Литва (LTL) |1139 |1185 |1663 |1398 |1439 |1851 |2441 | | |Унгария ( 1000 HUF) *) | | | | |174 |196 |[373] **) | | |Полша (PLN) ***) |5476 |5649 |5375 |6088 |6776 |8244 |9171 | | |Словашка република (SKK) |50672 |47113 |45438 |41781 |38908 |37850 |36303 | | | | | | | | | | | | Наеми | |2000 |2001 |2002 |2003 |2004 |2005 |2006 | | |Чешка република (CZK) *) |599 |716 |762 |788 |867 |960 |940 | | |Естония (EEK) | | | | | | | | | |Латвия (Lats) | | | | | | | | | |Литва (LTL) |35 |44 |47 |49 |60 |77 |110 | | |Унгария (HUF) | |12837 |12780 |14851 |14871 |15720 |17101 | | |Полша (PLN)*) |132 |104 |101 |122 |200 |141 |164 | | | Словашка република (SKK) *) | |368 |462 |479 |562 |684 | | |Източници: Евростат, освен ако не е посочено друго. Данни на Евростат, изчислени в цени за 2005 г. въз основа на настоящите цени според Евростат.

*) Събрани от национални източници, както са използвани в „Преглед на преходните ограничения за придобиването на селскостопанска недвижима собственост, запазени от новите държави-членки“.

**) Стойностите за 2006 г. са от СЗСИ, отнасят се до обработваемата земя.

***) Стойности от Евростат, отнасящи се до обработваемата земя.

ПРИЛОЖЕНИЕ III: Цени на селскостопанската земя в 7НДЧ и избрани страни от ЕС-15, 2000 г. – 2006 г. Изразени в евро по текущ курс за хектар

ПРОДАЖБИ | |2000 г. |2001 г. |2002 г. |2003 г. |2004 г. |2005 г. |2006 г. | | |Чешка република |1556 |1403 |1528 |1522 |1561 |1621 | 1625 | | |Естония*) | |218 | |297 | |464 | | | |Латвия | | |546 |526 |1031 |2301 | 3591 | | |Литва |294 |321 |468 |390 |406 |536 | 734 | | |Унгария*) | | | | |676 |742 |[1550] **) | | |Полша***) |1194 |1415 |1307 |1308 |1465 |2049 |2385 | | |Словашка република |895 |878 |888 |912 |946 |981 | 1017 | | | | | | | | | | | | |Дания |10330 |12211 |12920 |14669 |15995 |18787 |22791 | | |Германия |9081 |9427 |9465 |9184 |9233 |8692 | 8909 | | |Западна Германия*) |16830 |17246 |16966 |16489 |16035 | | | | |Източна Германия*) |3631 |3811 |4014 |3831 |3944 | | | | |Франция*) |4913 |5384 |5778 |6079 |6567 | | | | |Нидерландия |35713 |37150 |40150 |34160 |31432 |30235 |31290 | | |Швеция |1989 |1988 |2019 |2126 |2455 |3351 |3706 | | | | | | | | | | | | Наеми | |2000 г. |2001 г. |2002 г. |2003 г. |2004 г. |2005 г. |2006 г. | | |Чешка република*) |15 |20 |24 |24 |27 |32 |32 | | |Естония | | | | | | | | | |Латвия | | | | | | | | | |Литва |9 |12 |13 |14 |17 |22 |33 | | |Унгария | |41 |45 |53 |57 |63 |67 | | |Полша*) |29 |26 |25 |26 |43 |35 |41 | | |Словашка република*) | |7 |9 |10 |14 |18 | | | | | | | | | | | | | |Дания |328 |346 |368 |391 |399 |397 |456 | | |Германия | |164 | |174 | |176 | | | |Западна Германия*) | |225 | |261 | | | | | |Източна Германия*) | |104 | |116 | | | | | |Франция*) |124 |123 |124 |123 |122 | | | | |Нидерландия |405 |443 |445 |445 |447 |462 |466 | | |Швеция |107 |104 |108 |110 |110 |108 |110 | |Източници: Евростат, освен ако не е посочено друго.

*) Събрани от национални източници, както са използвани в „Преглед на преходните ограничения за придобиването на селскостопанска недвижима собственост, запазени от новите държави-членки“.

**) Стойностите за 2006 г. са от СЗСИ, отнасят се до обработваемата земя.

***) Стойности от Евростат, отнасящи се до обработваемата земя.

[1] Център за проучвания на европейската политика, „Преглед на преходните ограничения за придобиването на селскостопанска недвижима собственост, запазени от новите държави-членки“ (http://ec.europa.eu/internal_market/capital/reports).

[2] Обхватът на проучването е ограничен до придобиването на селскостопанска земя и гори. По отношение на второто местожителство преходните мерки, предоставени на Кипър, Чешката република, Унгария и Полша, не подлежат на преглед.

[3] Виж номенклатурата на движенията на капитали, определена в Приложение І на Директива № 88/361/EEО на Съвета от 24 юни 1988 г. относно прилагането на член 67 от Договора (OВ 1988 L 178, стр. 5). Въпреки че тази директива е отменена от Договора от Маастрихт, номенклатурата се признава от Европейския съд като притежаваща указателна стойност.

[4] Наемането на земя е особено важно в Словакия, Унгария, Чешката република, Естония и Литва, където делът на селскостопанската земя, наета от ферми, е повече от 50 %. В Латвия той е 24 %, а в Полша – 22 %. Между 2003 г. и 2005 г. делът на наетата земя спрямо общото използване на земя леко е намалял (с 1 % до 4%) във всички страни, с изключение на Унгария, където е нараснал с 3 %.

[5] Данните за цените на селскостопанската земя за 2005 г. са от проучването „Преглед на преходните ограничения за придобиването на селскостопанска недвижима собственост, запазени от новите държави-членки“. Наличните данни от Евростат за 2005 г. са само за обработваемата земя – 2049 евро за хектар.

[6] Данни за 2006 г. През 2005 г.: 63 евро за хектар.

[7] Данни за 2006 г. През 2005 г. 32 евро, 22 евро и 35 евро съответно.

[8] Статистиката, която е на разположение към датата на приемане на доклада, се отнася само до 2006 г. по отношение на някои държави-членки. Най-изчерпателните данни за цените на земята за целите на сравнението между „нови“ и „стари“ държави-членки са само за 2004 г. и 2005 г.