BG Официален вестник на Европейския съюз C 341/6

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Заетостта на жените и растежът“ (проучвателно становище)

2013/C 341/02

Докладчик: г-жа Indrė VAREIKYTĖ

С писмо от 15 април 2013 г. г-н Vytautas Leškevičius, заместник-министър на външните работи на Република Литва, отправи от името на литовското председателство на Съвета на ЕС искане към Европейския икономически и социален комитет да изготви становище относно:

„Заетостта на жените и растежът“.

Специализирана секция „Заетост, социални въпроси и гражданство“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 5 септември 2013 г.

На 492-рата си пленарна сесия, проведена на 18 и 19 септември 2013 г. (заседание от 18 септември), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 144 гласа „за“, 3 гласа „против“ и 3 гласа „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1 Въпросът за заетостта на жените не следва вече да бъде поставян като поредния дебат за равенството на половете, а да се разглежда по-скоро като икономически императив с оглед на създаването на благосъстояние и работни места в Европейския съюз – социална необходимост, изпълнението на която е едно от условията за справяне с предизвикателствата на демографските, социалните и екологичните проблеми и осигуряване на устойчив растеж.

1.2 Повишаването на заетостта на жените допринесе значително за растежа през последните 50 години. При все това, за да се използва в пълна степен приносът на жените за растежа, трябва да се прилагат по-целенасочени мерки на равнището на ЕС и на национално равнище. Важно е обаче да се гарантира, че подобни политики са всеобхватни и са насочени не само към преодоляване на най-очевидните икономически препятствия, но се отнасят и до областите на данъчното облагане, системите на социални грижи и пенсионните системи, трудовите права, вземането на решения, предприемачеството, образованието, стереотипите и насилието. Ясно е също така, че както жените, така и мъжете трябва да играят своята роля, за да се намери решение на тези комплексни проблеми. Жените и мъжете следва също така да участват в диалога и сътрудничеството между съответните заинтересовани страни и в прилагането на успешните практики.

1.3 Наред със специфичните препоръки, направени по-долу и в целия текст на становището, основните предпоставки за повишаването на заетостта на жените и на техния принос за растежа са: — интегриране на свързаното с пола измерение във всички политики на ЕС; — групиране на данните по полов признак при събирането на статистически данни, за да се гарантира, че се използва минималният набор от 52 свързани с пола показатели (1); — отчитане на аспектите, свързани с пола, при предоставянето на финансиране от ЕС, както и прилагане на препоръките, изложени в оценката на подкрепата на Европейския социален фонд за равенството на половете (2); — намаляване на основаната на пола сегрегация в областта на образованието, така че икономиките да могат да използват в пълна степен потенциала от таланти на жените; — подкрепа за прехода от образование към пазара на труда чрез специфично обучение и развиване на умения; — равноправен достъп до пазара на труда (включително представителство и на двата пола на работното място и реално равноправие по отношение на работното време и възнаграждението); — достоен труд и удовлетворение от работата, включително достъп до услуги, които позволяват постигане на баланс между работата и личния живот, независимо дали се осигуряват от държавата или частния сектор; — адаптиране на данъчните системи и системите на социални грижи, така че вторият работещ в едно семейство да не бъде демотивиран да работи или да работи повече часове; — предоставяне на възможности на жените предприемачи да разширяват своите предприятия и създават работни места; — равноправно участие на мъжете и жените във вземане на решения; — предоставяне на услуги в подкрепа на самотни родители в затруднено положение; — предоставяне на качествени и достъпни целодневни детски заведения на приемлива цена като един от основните движещи сили за стимулиране на участието на жените на пазара на труда; — борба с всички видове свързани с пола стереотипи посредством политики, осигуряващи равни възможности в областта на образованието, равен достъп до пазара на труда и напредък в кариерата; — предотвратяване на дискриминацията и тормоза на работното място и борба с насилието, основаващо се на пола.

2. Въздействие върху растежа

2.1 Комитетът е твърдо убеден, че ако не е приобщаващ и устойчив, икономическият растеж сам по себе си вече не е достатъчен, за да гарантира реален напредък на обществата. По този начин равенството на половете се превръща във важно условие за постигане на подобен напредък. Едновременно с това измерването на БВП вече не следва да се основава само на парадигмата „производство и потребление“, а следва да включва показатели като благосъстояние и устойчивост (в икономическо, социално и екологично отношение), за да се премине към „по-балансирана политика“ (3).

2.2 Равенството на половете често се разглежда като пречка или като разход. Необходимо е да се признае, че неравенството има цена, а равенството на половете носи положителен икономически принос като инвестиция и производствен фактор.

2.3 Целите на стратегията „Европа 2020“ и по-специално повишаването на равнището на заетост сред хората на възраст между 20 и 64 години на 75 % до 2020 г. и намаляването на броя на хората, изправени пред риска от бедност, с поне 20 милиона души, не могат да бъдат постигнати без по-голямо участие на жените на пазара на труда и в обществения живот. Наред с това постигането на пълно сближаване на нивото на участие на пазара на труда би довело до увеличение на БВП на глава от населението с 12 % до 2030 г. (4).

2.4 В контекста на намаляващото население в работоспособна възраст (5) Европа няма да постигне растежа, към който се стреми, ако не бъде увеличен потенциалът на жените на пазара на труда. През 2012 г. процентът на заетост при мъжете (на възраст между 20 и 64 години) беше 74,6 %, докато при жените този процент беше само 62,4 %. Ако заетостта се измерва в еквивалент на пълно работно време, ситуацията е още по-лоша, тъй като сегашното равнище на заетост на жените отговаря на 53,5 % от общия брой на жените, работещи на пълно работно време (6).

2.5 Повишаването на заетостта на жените е допринесло значително за растежа през последните 50 години. Важно е обаче да се отбележи, че домакинската работа, която жените извършват без възнаграждение, не се взема предвид като принос към икономиката. Създаването на работни места с цел предоставяне на услуги на семействата би допринесло за превръщането на тази невидима форма на труд в платен труд и би създало данъчни приходи, пенсионни вноски и т.н.

2.6 ЕИСК обръща внимание върху факта, че безработните жени, невинаги се включват в статистиките и не са регистрирани като такива, но всъщност представляват неизползван потенциал. По-ниското равнище на заетост сред жените не означава безработица в пряк смисъл, а по-скоро неактивност, незаетост или недеклариран труд, тъй като „демотивиращият“ ефект създава слабо предлагане на женски труд. Следователно статистическите данни на национално и европейско равнище не могат правилно да отчетат реалната ситуация. ЕИСК призовава за по-детайлна разбивка на събираните и изготвяните на европейско равнище статистически данни по сектори на частните услуги.

2.7 ЕИСК отбелязва, че в годишния обзор на растежа трябва да се определят цели за заетостта на жените (7), тъй като целенасочени политики могат да доведат до намаляване на неравнопоставеността между жените и мъжете и до насърчаване на приобщаването, като повишат значително потенциала за растеж на икономиката на ЕС (8). Подобни политики – включващи, но не и ограничени до предоставянето на услуги за зависими членове на семейството и премахването на финансовите фактори, демотивиращи втори работещ член в семейството – са от основно значение за повишаването на участието на жените на пазара на труда. Държавите членки следва да използват подобни политики за подобряване на пригодността за заетост и за подкрепа на достъпа до работни места и завръщането на работа.

2.8 Строгите мерки за бюджетни ограничения водят до съкращения в публичния сектор и услугите, а за жените съществува по-голяма вероятност да загубят работните си места, тъй като те представляват мнозинството от работещите в публичния сектор. Групите, които търпят най-значителен спад на своя стандарт на живот поради съкращенията в публичните услуги, са самотните родители, повечето от които са жени. Едновременно с това жените са мнозинството от хората, предоставящи неплатени грижи, поради което е вероятно те да бъдат първите пострадали от съкращаването на услугите за социални грижи (9). Комисията следва да изготви цялостно проучване на въздействието на бюджетните ограничения върху равните възможности, за да се предвидят по-качествени решения, и да извърши проучване относно това как мерките за строги бюджетни ограничения са се отразили върху количеството и качеството на заетостта на жените както в публичния сектор, така и в сектора на частните услуги.

2.9 Трябва да се отбележи, че тези, които определят политиките в ЕС, поставят акцент върху общата пригодност за заетост, но не определят мерки за ангажиране на потенциала на икономически неактивните жени, които могат да дадат значителен принос за растежа в ЕС.

2.10 ЕИСК препоръчва при предоставянето на средства от ЕС да се отчитат в по-голяма степен аспектите, свързани с пола, и насърчава институциите на ЕС и държавите членки да приложат препоръките, изложени в Оценката на подкрепата на Европейския социален фонд за равенството на половете (10).

3. Образование

3.1 Повишаването на равнището на образование доведе до около 50 % ръст на БВП в държавите от ЕС между 1960 г. и 2008 г., като приблизително половината от този ръст се дължи на повишаването на равнището на образование на жените (11).

3.2 Докладите на Европейския институт за равенство между половете (EIGE) (12) и на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) показват, че жените имат по-малко възможности за заетост от мъжете по различни причини и получават по-ниско възнаграждение за същия труд, въпреки че понастоящем имат по-високо равнище на образование от мъжете в повечето държави от ЕС.

3.3 Систематичните неравенства между половете (13) при подбора на специалности са пречка за това икономиките да използват в пълна степен потенциала на техните таланти и поради това водят до лошо разпределение на човешкия капитал и загуба на потенциални иновации и икономически растеж. Институциите на ЕС и държавите членки следва да търсят решение на проблема за неравнопоставеността между половете в образованието чрез промени в нагласите сред учениците, преподавателите, родителите и обществото като цяло. Подобна намеса следва да започне на ранен етап в живота на учениците, преди да се затвърдят стереотипните представи и нагласи относно способностите на момчетата и момичетата и техните предпочитания.

3.4 Комитетът препоръчва да се обърне особено внимание на инициативи и проекти, финансирани от инструменти на ЕС (Европейски социален фонд, програми за учене през целия живот и др.) Тези инструменти биха могли да бъдат използвани, за да се подобрят възможностите на жените, завръщащи се на пазара на труда, да възстановят уменията си и да получат достъп до заетост и/или за кариерното им развитие.

4. Пазарът на труда

4.1 Повечето държави членки на ЕС са изправени пред двойния проблем на застаряващо население и ниска раждаемост. Тези фактори означават, че ако през следващите двадесет години равнището на участие на мъжете и жените на пазара на труда се запази, работната сила ще намалява (14).

4.2 Необходимо е устойчиво да се променят доминиращите неравенства между половете в европейските общества. Подкрепата за по-добър баланс между професионалния и семейния живот за мъжете е важна стъпка за постигане на по-равно разпределение на платения и неплатения труд между жените и мъжете. По-равнопоставеното споделяне на родителския отпуск би намалило нежеланието на работодателите да наемат жени в детеродна възраст.

4.3 Промените в търсенето на пазара на труда – например във връзка с появата на нови производствени методи и различните условия на труд и по-специално вследствие на прехода от преработка и селско стопанство към услуги – са важни движещи сили за разширяването на участието на жените на пазара на труда и фактор за по-значителното търсене на жени на пазара на труда.

4.4 Въпреки че заетостта на непълен работен ден насърчи повече жени да се присъединят към официалната работна сила, в дългосрочен план тя може да ограничи възможностите за обучение и перспективите за растеж в кариерата, да се отрази отрицателно върху пенсионните обезщетения и да увеличи риска от бедност, както в краткосрочен план, така и на старини. Това е особено очевидно при увеличилата се през последните години заетост на непълен работен ден не по собствен избор (15): в резултат на кризата на жените се предлага заетост на непълен работен ден и те са принудени да я приемат, или защото не им се предлага друго трудово правоотношение или защото не искат да изгубят работното си място. Следва да се обърне внимание на значителния дисбаланс между жените и мъжете по отношение на заетостта на непълен работен ден (31,6 % и съответно 8 %). Трябва да се премахнат всички бариери пред преминаването от заетост на непълен към заетост на пълен работен ден.

4.5 Комитетът отбелязва, че политиките, които насърчават домакинствата с двама работещи и помагат на работещите родители да се справят със семейните си ангажименти, са важни фактори за увеличаване на участието на жените. Важна роля играе също и подходящият микс между паричните помощи и помощите в натура.

4.6 По-високите ставки за данъчно облагане на втория работещ могат да обезкуражат участието на жените в работната сила, тъй като обезкуражават участието на жените на пазара на труда (16). Поради това данъчните системи и системите за социална сигурност трябва да бъдат адаптирани, така че да не се демотивира вторият работещ член в семейството.

4.7 Особено внимание следва да се обърне на неофициалния труд и несигурната заетост, включително и на фиктивната самостоятелна заетост. Те засягат жените в по-голяма степен от мъжете, поради което жените са по-уязвими по отношение на експлоатацията. Държавите членки на ЕС следва да ратифицират незабавно Конвенция 189 на МОТ относно достойния труд за домашните работници (17), в която се определят трудови стандарти за домашните работници.

5. Възнаграждения и пенсии

5.1 ЕИСК призовава тези, които определят политиките, да намалят неравенствата между половете, като намалят различията в заплащането между жените и мъжете (средно 16,2 %), тъй като равното възнаграждение ще донесе ползи не само за жените, но и за цялото общество – според Оценката на европейската добавена стойност намаляването на различията в заплащането между жените и мъжете с един процентен пункт води до увеличение на икономическия растеж с 0,1 % (18).

5.2 ЕИСК изразява също така загриженост във връзка с извънредно големите различия между половете по отношение на пенсиите, чието средно равнище за ЕС-27 е 39 % (19) – повече от два пъти по-голямо от разликата в заплащането. Особено тревожен аспект е липсата на видимост на проблема. В повечето държави от ЕС не само съществуват значителни различия, но те са също и от извънредно сложно естество, тъй като зависят от трудовия стаж (по-специално прекъсвания по отношение на възнаграждението, брой на отработените часове и години), пенсионните системи и по-специално от въздействието на възнаграждението по време на кариерата върху пенсионните обезщетения и степента, в която пенсионните системи компенсират прекъсването на кариерата за полагане на грижи за деца или зависими роднини.

5.3 Ето защо ЕИСК счита, че както намаляването на различията в заплащането между жените и мъжете, така и добавянето на „време за семейството“ – грижи за деца и за възрастни хора, оказване на помощ на член на семейството по време на кратко и/или продължително заболяване и др., в системите за натрупване на пенсионни права на мъжете и на жените (с гарантиране на работниците на възможността да получават отпуск по семейни причини за полагане на грижи и за оказване на помощ) ще доведат до намаляване на неравенството между половете по отношение на пенсиите (20).

6. Предприемачество

6.1 Наскоро проведено проучване на ОИСР (21) показва, че неравенствата между половете по отношение на предприемачеството са съществени и твърдо установени в много измерения, включително във връзка със субективните предпочитания в областта на предприемачеството, размера на предприятията и финансовите резултати, достъпа до финансов капитал и неговото използване. Когато стартират своя бизнес, жените предприемачи преследват допълнителни цели освен извличането на максимална печалба и по-широките им критерии за ефективност и успех изтъкват приноса им за социалното и икономическото развитие.

6.2 ЕИСК счита, че подпомагането на повече жени да започнат бизнес и подкрепата за растежа на фирмите, ръководени от жени, могат да допринесат (22) за изграждането на по-конкурентоспособна икономика и икономически растеж, а също и да намалят социалното изключване. Необходими са значителни мерки, за да се използва в пълна степен потенциалът на предприятията за устойчив икономически растеж и създаване на работни места в Европа, особено след кризата.

6.3 ЕИСК вече предложи да бъдат предприети следните стъпки за насърчаване на предприемачеството сред жените в ЕС (23): — да се създаде служба на европейските жени, собственици на предприятия, за да се създаде инфраструктура, подпомагаща предприемачеството сред жените; — да се определи директор по въпросите на предприемачеството сред жените в рамките на Европейската комисия и министерствата на предприемачеството в държавите членки с цел повишаване на осведомеността за икономическите ползи от насърчаването на повече жени да започнат и да развиват бизнес; — да се събират групирани по полов признак данни относно предприемачеството сред жените в Европа.

7. Вземане на решения

7.1 Международните проучвания (24) потвърждават, че жените на ръководни постове имат положително въздействие върху корпоративните финансови резултати, корпоративната култура, стила на управление и устойчивостта спрямо кризата. Жените поемат по-малко рискове и дават приоритет на устойчивото развитие, но бариерите пред постигането на равенство между половете са по-значителни, отколкото се признава открито.

7.2 ЕИСК се надява, че в дух на саморегулиране всички публични и частни органи за вземане на решения ще приемат минимален стандарт за равноправно участие във вземането на решения. Регистрираните на борсата дружества и органите от публичния сектор следва да насърчават прозрачни процедури за кандидатстване и назначаване, както и култура на приобщаване и свобода на избор. Въпреки това едва ли ще бъде постигнато много без волята на мъжете и жените за предприемане на положителни действия.

7.3 ЕИСК би препоръчал политиците и дружествата да разгледат отново следните въпроси, за да гарантират постигането на баланс между половете в състава на всички органи, които вземат решения: — по-добра обществена видимост на жените на висши длъжности; — по-голяма прозрачност при търсенето и набирането на професионални таланти; — постигане и запазване на критична маса; — оспорване на стереотипите, свързани с полово профилираните роли; — планиране на приемствеността при ръководните кадри; — създаване на инкубатори за талантливи професионалисти; — подкрепа за създаването на мрежи за наставничество в публичния и частния сектор; — разпространение на примери на добри практики; и — създаване на координирана европейска база данни за квалифицираните жени, способни да заемат ръководни длъжности.

7.4 С оглед на изпълнението на Стратегията за равенство между жените и мъжете за периода 2010-2015 г. (25), ЕИСК насърчава равното представителство на мъжете и жените в публичния живот и, по-специално, в политиката, тъй като настоящото по-слабо представителство ограничава правата на участие на жените (26). Институциите на ЕС и държавите членки, както и организациите на социалните партньори следва да водят със своя пример и да въведат цели за равенство между половете в своите политически и административни органи, най-вече на най-високо равнище.

8. Грижи за децата

8.1 Важен фактор, който оказва влияние върху участието на жените на пазара на труда, е достъпът до целодневни заведения за грижи за децата, по-специално за малки деца. Увеличаването на публичните разходи за грижите за децата е пряко свързано с нарастването на заетостта на пълно работно време сред жените (27).

8.2 Поради това е необходимо да бъдат постигнати целите от Барселона. Според наскоро изготвен доклад на Комисията обаче през 2010 г. само 10 държави членки са постигнали целта от Барселона за децата под 3-годишна възраст. През същата година, що се отнася до категорията на децата между 3-годишна възраст и възрастта за задължително училищно образование, само 11 държави членки са постигнали целта за 90 % (28).

8.3 Тъй като държавите членки с най-висока раждаемост са и тези, които са положили най-много усилия да улеснят съвместяването на професионалния и семейния живот от страна на родителите, и в които има високи равнища на заетост на жените (29), държавите членки следва да предоставят по-ефективна, достъпна и качествена подкрепа за семействата с деца на приемлива цена, чрез политики (30) като: — инвестиции в децата посредством програми за интервенции в ранна детска възраст, по-специално такива, които предоставят на семействата услуги, насочени към семейството, в домашни условия, както и в специализирани центрове; — съвместяване на семейния и професионалния живот чрез координация в редица области като осигуряването на грижи за децата, родителски отпуск и създаването на работни места, съвместими със семейния живот; — създаване на рамка, благоприятстваща повишаването на раждаемостта, в допълнение към политиките за съвместяване на професионалния и семейния живот чрез ефективно данъчно облагане (напр. схемата от ваучери за детски грижи в Обединеното кралство) и политики, целящи по-широко споделяне на разходите за отглеждане на деца и създаване на условия младите двойки да получат достъп до жилища на приемлива цена и да стъпят здраво на пазара на труда.

9. Стереотипи и дискриминация

9.1 Въпреки че повишаването на образователното равнище на момичетата през последните десетилетия доведе до повишаване на потенциала за доход на жените, нагласите на обществото по отношение на заетостта на жените и сблъсъкът между семейните ценности и равноправието са пречка пред по-добър баланс между половете на пазара на труда.

9.2 ЕИСК изразява особена загриженост във връзка с дискриминацията срещу жените мигранти, жените с увреждания или жените от етнически малцинства. Във връзка с това Комитетът призовава за бързо прилагане на Директивата за принципа на равно третиране (31).

9.3 Насилието срещу жените представлява не само неприемливо социално явление, но е свързано и с висока икономическа цена. Счита се, че в 47-те държави членки на Съвета на Европа насилието срещу жените води до годишни разходи от най-малко 32 милиарда евро (32). Важна роля трябва да играят публичните политики за борба с насилието, основаващо се на пола; традиционните представи за ролята на жените в обществото ще се променят единствено когато жените получат равноправен достъп до власт наравно с мъжете.

9.4 Ролята на медийната индустрия е от решаващо значение за насърчаването на равенството между половете. Медиите не само отразяват, но и създават социокултурни модели и норми и са мощен фактор за изграждане на общественото мнение и културата. Наред с това именно съдържанието на медиите насърчава по-широкото разбиране на сложното естество на равенството между половете сред всички участници в обществото, включително тези, които определят политиките и обществеността, поради което трябва спешно да се потърси решение на проблема с продължаващото неравноправие под формата на по-слабо представителство (особено на по-високо равнище), пречки за напредък в кариерата и ниско заплащане (в сравнение с мъжете) в медийния сектор (33).

Брюксел, 18 септември 2013 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Henri MALOSSE

(1) United Nations Economic and Social Council, Report of the Secretary-General of the Statistical Commission on Gender Statistics (Икономически и социален съвет на ООН, Доклад на генералния секретар на Комисията по статистика относно свързаните с пола статистически данни) (E/CN.3/2013/10).

(2) Европейска комисия, ГД „Трудова заетост, социални въпроси и равни възможности“, 2011 г.

(3) Становище на ЕИСК относно „Отвъд БВП – включване на гражданското общество в процеса на избор на допълнителни показатели“ (ECO/301, ОВ С 181, 21.6.2012 г., стp. 14-20).

(4) „Closing the Gender Gap: Act Now“ („Да преодолеем неравенствата между половете – да действаме сега“), ОИСР, декември 2012 г.

(5) Очаква се през следващите три десетилетия населението в работоспособна възраст да намалява ежегодно с между 1 и 1,5 милиона души, както показват последните данни в страните от ОИСР и Европейския съюз, ОИСР, 2012 г.

(6) „Female labour market participation“ („Участие на жените на пазара на труда“), Европейска комисия, 2013 г.

(7) Годишен обзор на растежа за 2013 г., Европейска комисия, 2012 г.

(8) Работен документ на службите на Комисията относно напредъка в областта на равенството между жените и мъжете през 2012 г. – Придружаващ документ към доклада на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите – Доклад за 2012 г. относно прилагането на Хартата на ЕС за основните права, SWD (2013) 171 final.

(9) "TUC Women and the Cuts Toolkit" („Наръчник на британския конгрес на профсъюзите – Жените и бюджетните съкращения“), Британски конгрес на профсъюзите, 2011 г.

(10) Европейска комисия, ГД „Трудова заетост, социални въпроси и равни възможности“, 2011 г.

(11) Effects of Reducing Gender Gaps in Education and Labour Force Participation on Economic Growth in the OECD („Въздействие на намаляването на неравнопоставеността между половете в областта на образованието и участието на пазара на труда върху икономическия растеж в ОИСР“), DELSA/ELSA/WD/SEM(2012)9, ОИСР, 2012 г.

(12) Доклад за индекса на равенство между половете, Европейски институт за равенство между половете, 2013 г.

(13) През 2010 г. жените в Европа представляваха 77 % от висшистите в сектора на образованието, 74 % от тези в сферата на здравеопазването и социалните грижи и 65 % от завършилите висше образование в областта на хуманитарните науки. От друга страна, те бяха само 25 % от висшистите в областта на инженерството и 38 % от тези в областта на точните науки, математиката и информатиката. Доклад относно инициативата за равенство между половете: Равенството между половете в областта на образованието, заетостта и предприемачеството, ОИСР, 2011 г.

(14) Drivers of Female Labour Force Participation in the OECD („Движещи сили на участието на жените на пазара на труда в ОИСР“), DELSA/ELSA/WD/SEM(2013)1, ОИСР, 2013 г.

(15) От общия брой трудови правоотношения за заетост на непълен работен ден при жените 23,4 % не са по собствен избор (средно за ЕС за 2011 г.). Източник: Lisbon Assessment Framework Database.

(16) Drivers of Female Labour Force Participation in the OECD („Движещи сили на участието на жените на пазара на труда в ОИСР“), DELSA/ELSA/WD/SEM(2013)1, ОИСР, 2013 г.

(17) Международна организация на труда, Конвенция 189 – Конвенция относно домашните работници, 2011 г.

(18) Европейски парламент, Предложение за резолюция (B7-XXXX/2013), 17 юни 2013 г.

(19) The Gender Gap in Pensions in the EU (Неравенствата между половете по отношение на пенсиите в ЕС), Европейска комисия, ГД „Правосъдие“, 2013 г.

(20) В становището си относно „Връзката между равенството между половете, икономическия растеж и равнището на заетост“ (SOC/338, ОВ C 318, 23.12.2009, стp. 15–21), ЕИСК се застъпва за това времето, отделено за полагане на грижи, да се финансира по същия начин като пенсионирането.

(21) Women Entrepreneurs in the OECD: key evidence and policy challenges („Жените предприемачи в ОИСР – основни факти и политически предизвикателства“), DELSA/ELSA/WD/SEM(2013)3, OECD, 2013 г.

(22) World Bank, Female Entrepreneurship: Program Guidelines and Case Studies („Световна банка – програмни насоки и анализ на казуси в областта на предприемачеството сред жените“), 11/04/2013 – „Така например в Съединените щати фирмите, притежавани от жени, отбелязват два пъти по-голям растеж в сравнение с всички други фирми, допринасят с почти 3 трилиона долара за икономиката на САЩ и са пряко отговорни за създаването на 23 милиона работни места“.

(23) ОВ C 299, 4.10.2012 г., стр. 24.

(24) „Women Matter“ („Жените играят важна роля“), McKinsey; „Do Women in Top Management Affect Firm Performance?“ („Оказват ли влияние жените на ръководни длъжности върху резултатите на фирмите?“), Smith and Verner; „Diversity and gender balance in Britain plc“ („Представителството и на двата пола на работното място и баланс между половете в корпоративна Британия“), TCAM; „Mining the Metrics of Board Diversity“ („Задълбочен анализ на динамиката в разнообразието в състава на управителните съвети на дружествата“), Thomson Reuters и др.

(25) „Стратегия за равенство между жените и мъжете за периода 2010-2015 г.“, Европейска комисия, 2010 г.

(26) "Database on women & men in decision making" (База данни за жените и мъжете в областта на вземането на решения), Европейска комисия, ГД „Правосъдие“.

(27) „Closing the Gender Gap: Act Now“ (Да преодолеем неравенствата между половете - да действаме сега), ОИСР, 2012 г.

(28) „Цели от Барселона“, Европейска комисия, 2013 г.

(29) ОВ C 318, 23.12.2009 г., стp. 15-21.

(30) „Extending opportunities: How active social policy can benefit us all“ („Разширяване на възможностите: как активната социална политика може да бъде от полза за всички“), ISBN 92-64-00794-6, ОИСР, 2005 г.

(31) COM(2008) 426 final, 2.7.2008 г.

(32) ОВ C 351, 15.11.2012 г., стp. 21-26.

(33) Европейски институт за равенство между половете (EIGE), „Преглед на прилагането Платформата за действие от Пекин в държавите членки на ЕС: Жените и медиите – постигане на напредък в областта на равенството между половете при взимането на решения в медийни организации“, 2013 г.