BG Официален вестник на Европейския съюз C 81/131

Становище на Европейски икономически и социален комитет относно „Документ за размисъл относно бъдещето на финансите на ЕС“

[COM(2017) 358 final]

(2018/C 081/18)

Докладчик: Stefano PALMIERI Съдокладчик: Petr ZAHRADNÍK

Консултация Европейска комисия, 4.8.2017 г. Правно основание член 304 от Договора за функционирането на Европейския съюз Компетентна секция „Икономически и паричен съюз, икономическо и социално сближаване“ Приемане от секцията 5.10.2017 г. Приемане на пленарна сесия 19.10.2017 г. Пленарна сесия № 529 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 138/8/14

Преамбюл

Настоящото становище е част от по-широк пакет от четири становища на ЕИСК относно бъдещето на европейската икономика (Задълбочаване на Икономическия и паричен съюз и икономическата политика на еврозоната, Съюз на капиталовите пазари и Бъдещето на финансовите средства на ЕС) (1) . Пакетът се вписва в контекста на процеса, стартиран неотдавна от Европейската комисия с Бялата книга за бъдещето на Европа, и взема под внимание речта на председателя Юнкер за състоянието на Съюза през 2017 г. В съответствие с резолюцията си относно бъдещето на Европа (2) и с предходните си становища относно завършването на изграждането на ИПС (3) , в настоящия пакет от становища ЕИСК подчертава необходимостта от създаване, във връзка с управлението на ЕС, на общо виждане, което да стига далеч отвъд техническите подходи и мерки и да е преди всичко въпрос на политическа воля и обща перспектива.

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК счита, че ако от една страна Документът за размисъл относно бъдещето на финансите на ЕС дава възможност да се очертаят някои от предизвикателствата, пред които Съюзът ще се изправи през следващите години, то от друга в него се набляга на свързването на възможните решения по отношение на бюджета с петте различни сценария, определени от Европейската комисия в „Бялата книга за бъдещето на Европа“.

1.2. ЕИСК припомня, че европейските граждани имат нужда от повече (и по-добра), а не от по-малко Европа, за да се преодолее политическата криза в ЕС, дължаща се на липсата на стратегическо виждане за бъдещето и на способност за даване на адекватен отговор на икономическата и финансова криза. Все по-голямо е разминаването между опасенията и очакванията на европейските граждани, които търсят конкретни ползи за своето ежедневие, и предоставените понастоящем на ЕС ограничени правомощия и финансови ресурси. Спада доверието в Европейския проект и самия Съюз и се поставят под въпрос, като по този начин се отключват отправяните понастоящем националистически и популистки претенции.

1.3. ЕИСК изразява съгласие с подхода, посочен в документа за размисъл, според който основният принцип на бюджета на ЕС трябва да бъде стремежът към европейска добавена стойност чрез постигане на по-добри резултати в сравнение с отделните некоординирани национални бюджети. Това изисква излизане от логиката на „подобаващата възвращаемост“, от разделянето на държави членки „нетни вносители“ или „нетни получатели“ и от специалните корекции за отделните държави членки.

1.4. ЕС би трябвало първо да набележи политическите приоритети с висока европейска добавена стойност и едва след това да определи необходимите ресурси за тяхното постигане и за реформа на бюджета на ЕС. При този сценарий ЕИСК счита за малко вероятно бюджетът на ЕС да продължи да бъде по-малко от 1 % от доходите и само 2 % от публичните разходи на 28-те държави, което е недостатъчно предвид предизвикателствата, сътресенията и кризите, с които трябва да се справя.

1.5. Реформата на бюджета на ЕС задължително ще трябва да предвижда и качествено подобрение чрез преопределяне на неговата структура както по отношение на разходните пера, така и на собствените ресурси, като се имат предвид подходящите критерии за рационализиране, ефикасност и ефективност и се поддържа пряк и прозрачен диалог с гражданите.

1.6. Количественото и качественото адаптиране на бюджета изисква сериозни и задълбочени консултации с гражданското общество, така както същото е представено в ЕИСК, за да се отразят действителните нужди на териториите и да се гарантира положителен ефект за всички граждани, в интерес на обществото.

1.7. По отношение на разходите ЕИСК определя като програми с висока европейска добавена стойност средносрочните и дългосрочните инвестиции в икономическото, социалното и екологичното развитие, заетостта, иновациите и конкурентоспособността; защитата на най-необлагодетелстваните региони и най-уязвимите социални групи; гъвкавия и своевременен отговор на асиметричните сътресения и на внезапните кризи, включително чрез самостоятелен бюджет на еврозоната.

1.8. По-специално, ЕИСК смята за важна функцията за макроикономическо стабилизиране в еврозоната, тъй като отрицателното въздействие върху социалните групи и производствените сектори, които са „губещи“ в резултат от глобализацията и технологичната еволюция, е сред причините за стратегическата криза на ЕС и за появата на популистките течения.

1.9. По отношение на приходите ЕИСК изразява съгласие с анализа, направен в доклада „Бъдещо финансиране на ЕС“ на групата на високо равнище за собствените ресурси (HLGOR), за да се стигне до нов бюджет с преобладаващи собствени, самостоятелни, прозрачни и справедливи ресурси, при равна тежест за гражданите в най-неравностойно положение и за малките и средните предприятия.

1.9.1. ЕИСК потвърждава положителната си оценка за общата консолидирана основа за облагане с корпоративен данък (ОКООКД), както и за облагането на финансовите сделки, горивата и емисиите на въглероден диоксид. Ако средствата от това облагане се събират на европейско равнище, те биха били в състояние както да установят транснационална данъчна основа, така и да служат за справяне с глобалните последици върху околната среда.

1.10. ЕИСК счита, че ако от една страна последиците от Брексит за многогодишната финансова рамка (МФР) за периода след 2020 г. може да представляват заплаха за „проекта“ ЕС поради проведените от държавите членки преговори въз основа на принципа на „подобаващата възвращаемост“, то от друга те все пак може да се окажат важна възможност, тъй като чрез утвърждаването на принципа на „европейската добавена стойност“ може да доведат до качествено и количествено подобряване на бюджета на ЕС.

1.10.1. Поради тази причина ЕИСК счита за целесъобразно възможно най-скоро: — Европейската комисия да определи количественото отражението на Брексит — съгласно различните сценарии за „твърд“ или „мек“ Брексит — върху системата на приходите и разходите на ЕС и съответните последици за МФР за периода след 2020 г.; — да се започне прозрачна и публична дискусия относно МФР за периода след 2020 г. с институционалните, икономическите и социалните участници, представителите на гражданското общество и гражданите на ЕС; — да не се намаляват, обаче, ресурсите, предназначени за политиките на сближаване и за социалните цели. Това ще даде възможност за повторно обединяване на системата от разнопосочни и противоречиви интереси между страните посредством намирането на приемливо решение за МФР за периода след 2020 г.

2. Общи бележки

2.1. Използваният в „Документа за размисъл относно бъдещето на финансите на ЕС“ подход свързва възможните решения по отношение на бюджета с предизвикателствата на Съюза спрямо петте различни сценария, определени от Комисията в „Бялата книга за бъдещето на Европа“. ЕИСК разкритикува този подход в своята неотдавнашна резолюция относно Бялата книга (4), като определи петте сценария като „изкуствени“, тъй като са насочени единствено към държавите членки, без каквото и да било пряко значение за европейските граждани, които очакват споделена и ясна стратегия.

2.1.1. Това означава пропускане на важна възможност, като се има предвид, че голяма част от документа — касаеща добавената стойност на европейските финанси, определянето на тенденциите и предизвикателствата, различните варианти за бъдещето на финансите на ЕС — заслужава широка подкрепа по отношение на извършения в нея анализ, макар и да липсва споделено, ефективно и ефикасно политическо предложение.

2.2. През последните години Комитетът набеляза (5) отворените проблеми за европейската икономика и общество, основните принципи, които трябва да се спазват, и пътищата, които да се следват за възстановяването и подобряването на ефективността на действията на институциите на ЕС. ЕИСК припомня, че европейските граждани имат нужда от повече (и по-добра), а не от по-малко Европа (6), именно защото политическата криза в ЕС се дължи на липсата на стратегическа визия за бъдещето и на способност за даване на адекватен отговор на икономическата и финансовата криза.

2.3. През 2016 г. във връзка с междинния преглед на МФР за периода 2014—2020 г. (7) ЕИСК посочи, че трябва да бъдат признати положените от Комисията усилия и най-вече механизмите за гъвкавост, въведени с цел справяне с непредвидените кризи, както и насоченият към резултати и ефективност подход. Въпреки това конкретните предложения и отпуснатите средства — още тогава — изглеждаха недостатъчни за справяне с предизвикателствата и приоритетите на ЕС, тъй като МФР е резултат от неамбициозен компромис между държави членки, заинтересовани от своето „нетно салдо“ и от ползите за конкретни групи по интереси, а не инструмент за преследване на интересите на ЕС като цяло.

2.4. В този контекст е приемлив подходът, посочен в документа за размисъл, според който „същността на един модернизиран бюджет на ЕС“ се състои в „добавената стойност, която се получава от обединяването на ресурсите и постигането на резултати, които некоординираните национални разходи не биха могли да постигнат“ (8).

2.5. За да има „повече“ и по-добра Европа, трябва първо да набележим политическите приоритети с висока европейска добавена стойност и след това да определим необходимите ресурси за тяхното постигане, като реформираме по съответен начин бюджета на ЕС. При този сценарий вече няма да бъде приемливо ЕС да заделя от бюджета си по-малко от 1 % от доходите и само 2 % от публичните разходи на 28-те държави, с тенденция, която впрочем продължава да регресира (9). Това равнище изглежда крайно недостатъчно спрямо новите предизвикателства, с които ЕС трябва да се справя, и спрямо сътресенията и кризите, на които трябва да отговаря.

2.5.1. Количественото увеличаване на бюджета на Съюза ще трябва да бъде придружено от значително подобряване на качеството му с преопределяне на неговата структура както по отношение на разходните пера, така и на собствените ресурси. За тази цел е необходимо да се вземат предвид подходящи критерии за рационализиране, ефикасност и ефективност на бюджета и да се прилагат форми на пряка и прозрачна комуникация с гражданите.

2.5.2. Количественото и качественото подобряване на бюджета на ЕС трябва да премине също така през сериозна и задълбочена консултация с гражданското общество, така както същото е представено в рамките на ЕИСК, за да се гарантира, че разходните пера отразят действителните нужди на териториите и оказват положително въздействие върху благосъстоянието на гражданите, в интерес на обществото.

2.6. С появата на новите предизвикателства, свързани с променените геополитически сценарии и необходимото адаптиране към последиците от икономическата и финансовата криза, не е случайно, че ЕС демонстрира крайна недостатъчност на своя бюджет и навлиза в криза, която първоначално е икономическа и финансова, за да се превърне след това в социална и накрая в политическа.

2.6.1. Това е политическа криза, която се поражда от разликата между нарастващите опасения и съответните очаквания по отношение на Съюза от страна европейските граждани, които искат конкретни ползи за своето ежедневие, и настоящите ограничени правомощия и ограничени финансови ресурси, отпуснати на самия Съюз. Именно поради това разминаване се зараждат нарастващата нетърпимост и проявите на национализъм и популизъм, които поставят под въпрос европейския проект и самия Съюз.

2.7. Дискусията за бъдещето на ЕС се води на практика във време, когато европейските граждани изпитват множество безпокойства и несигурност от икономически, социален, политически и институционален характер (10). Първо, все още сериозните последствия от финансовата и икономическата криза, особено в някои от по-тежко засегнатите държави членки в някои географски райони, и по-специално по отношение на средните и ниските доходи. Второ, произтичащият от това широко разпространен скептицизъм по отношение на способността на политиката, на държавите членки и на ЕС да запазят икономическия просперитет и социалното сближаване в ерата на глобализацията и международната конкуренция (11). Трето, нарастващият приток на мигранти и бежанци, бягащи от войни и бедност в Африка и Близкия изток. Четвърто, в последно време, излизането на Обединеното кралство от ЕС, от което става ясно, че Съюзът не е очевиден и необратим избор и че подобно решение би могло да се разпространи и в други държави членки.

3. Конкретни бележки

3.1. По отношение на разходите, принципът на европейската добавена стойност представлява ключовия елемент, което — от една страна — може да изглежда парадоксално във време, когато се увеличават гласовете, призоваващи за предоставяне на повече свобода на националните правителства и стигащи до крайната хипотеза за излизане от ЕС. От друга старана, обаче, логиката на „подобаващата възвращаемост“, на разделянето на държавите членки на „нетни вносители“ или „нетни получатели“ и специалните корекции за отделните държави членки вече е трудно защитима.

3.1.1. Комисията обаче постъпи правилно, като отново подчерта този принцип, тъй като наличието на широк политически консенсус в подкрепа на действията на ЕС може да даде възможност бюджетът му да се съсредоточи върху постигането на реални ползи за европейските граждани на равнище ЕС, които отделните държави членки не са в състояние да постигнат сами.

3.1.2. Поради тази причина ЕИСК изразява съгласие с Комисията, че принципът на европейската добавена стойност трябва да стои в центъра на дебата за бъдещето на европейските финанси и трябва да се изразява в (12): — постигането на целите, определени от основните принципи на правния ред на ЕС, и по-специално член 3 от Договора за ЕС, който поставя целта да се осигурят достойни условия на живот за гражданите при зачитане на тяхното благоденствие (13); — определянето на бюджет, който да предвижда създаването на европейски обществени блага и да бъде в състояние да допринася за защитата на основните европейски свободи, единния пазар и икономическия и паричен съюз (14).

3.1.3. Именно в този контекст става изключително важно цялостното изпълнение на член 311 от ДФЕС, въз основа на който „Съюзът си осигурява средствата, необходими за постигане на неговите цели и успешното изпълнение на неговите политики“.

3.2. В документа за размисъл са представени множество доказателства, че решението на предизвикателствата и кризите от глобално естество трябва задължително да намери отговор от европейски характер, като съсредоточи в достатъчна степен бюджетните ресурси на ЕС, използва взаимодействията с националните бюджети и ги насочи към тези програми с висока европейска добавена стойност, които са в състояние: — да възстановят със средносрочни и дългосрочни инвестиции икономическото, социалното и екологичното развитие, заетостта, иновациите и конкурентоспособността на фона на намиращите се в застой производителност и инвестиции, застаряването на населението и изменението на климата; — да защитават най-необлагодетелстваните региони и най-уязвимите социални групи, засегнати както от продължаващата икономическа криза, така и от отрицателните последици от глобализацията (15); — да реагират незабавно и гъвкаво — както по отношение на приходите, така и на разходите — на асиметричните сътресения, които засягат някои държави членки, на миграционната криза и бежанците, на тревогите в областта на вътрешната сигурност, на външните критични ситуации и общата отбрана.

3.3. Сред елементите с по-голяма европейска добавена стойност, вече определените от ЕИСК мерки относно МФР отразяват съдържанието на резолюцията на ЕИСК относно Бялата книга (16): — координирана европейска промишлена политика за увеличаване на заетостта и насърчаване на конкурентоспособността в една социална пазарна икономика, като се улесняват диалогът между всички заинтересовани страни, инвестициите и подкрепата за малките и средните предприятия (МСП); — социално сближаване във възходяща посока успоредно с икономическото сближаване от гледна точка на резултатите в сферата на заетостта и социалната сфера, чрез въвеждане на европейския стълб на социалните права и разширяване на Европейския социален фонд (ЕСФ); — миграционна политика, която да гарантира на бежанците предвидената от международното право закрила и тяхната интеграция в ЕС, обща система за убежище, борба с незаконната миграция и трафика на хора и насърчаване на законните пътища за достъп; — борба с изменението на климата въз основа на споразумението от Париж и екологичния преход, чрез включване на популяризирането на Програмата за устойчиво развитие за 2030 г. във всички политики на ЕС; — реформа на Общата селскостопанска политика (ОСП), така че да се постигнат както целите за качество на околната среда, развитие на селските райони, продоволствена сигурност и подпомагане на доходите на селскостопанските производители; — реформа на политиката на сближаване, с ясно определяне на резултатите, тяхната системна проверка по време на изпълнението и последваща оценка на въздействието чрез повишаване на прозрачността и насърчаване на мобилизирането на партньорството; — осигуряване на големи инвестиции в инфраструктура, трансевропейски мрежи и научни изследвания и иновации, като се започне от ЕФСИ и Европейския фонд за стратегически инвестиции „Хоризонт 2020“; — самостоятелен бюджет на еврозоната, в състояние да осигурява временен, но значителен трансфер на ресурси в случай на регионални сътресения, да противодейства на тежки рецесии в зоната като цяло и да осигурява финансова стабилност (17), с функция за макроикономическо стабилизиране за защита на инвестициите и борба срещу безработицата и несигурността.

3.3.1. Функцията за макроикономическо стабилизиране е от особено значение, тъй като една от причините за стратегическата криза на ЕС и появата на популистки тенденции е отрицателното въздействие върху социалните групи и икономическите сектори, които „губят“ от глобализацията и промените в технологиите и информатиката. Ако от една страна е намаляла способността на държавите членки да действат самостоятелно и да влияят върху пазара на труда и социалната система, от друга все още не са създадени мрежи за социална защита на равнището на ЕС, които да позволят на всички граждани да се възползват от растежа и глобалната конкуренция (18).

3.4. Следователно бюджетът на ЕС трябва да служи за осигуряване на необходимите средства за постигане на стратегическите приоритети, като използва подходящи критерии за рационализиране, ефикасност и ефективност в своята структура и в начина, по който се оценява и актуализира (19): — възприемане на по-категорична ориентация към резултати и ефективност; — оценяване на качеството на регулаторната рамка за разпределяне на бюджетните разходи на ЕС; — анализ на развитието на разходите като средносрочнен непрекъснат процес, в рамките на който всяка дейност очертава траектория на развитие, необходима за реализирането на съответните резултати; — необходимост от отчитане на тясната връзка между бюджета на ЕС, управлението на икономическата политика и настоящата динамика на европейската икономика; — необходимост от гарантиране на приемственост на бюджетната политика на ЕС и изпълнение и оценка на нейните цели.

3.4.1. По-специално, правилото за балансиран бюджет трябва да бъде придружено от други показатели, които измерват ефективността на разходите и резултатите по отношение на благосъстоянието на гражданите и които ще бъдат определени в контекста на европейския семестър с подходящи методи и форми, в съгласие с Европейския парламент и националните парламенти.

3.5. Освен това огромният набор от наличните ресурси на равнище ЕС вече е твърде сложен и слабо прозрачен. В допълнение към традиционните помощи и субсидии, тя включва и финансови инструменти за активиране на частни ресурси чрез ефекта на лоста — посредством ЕФСИ и структурните фондове — и различните инструменти, като Европейския механизъм за стабилност (ЕМС), създадени от държавите в еврозоната, но извън периметъра на ЕС, с цел финансово стабилизиране (20).

3.6. По отношение на приходите ЕИСК изразява съгласие с анализа, направен в доклада „Бъдещо финансиране на ЕС“ на председателстваната от Mario Monti група на високо равнище за собствените ресурси (HLGOR) (21). Особено важно е съгласуването на нов бюджет с преобладаващи самостоятелни собствени, прозрачни и справедливи ресурси. Тези ресурси биха влизали директно в бюджета на ЕС, без да преминават през държавите членки, но и без да се увеличава данъчната тежест и да се натоварват още повече гражданите в неравностойно положение и малките и средните предприятия.

3.6.1. По-специално, някои от предложените в този доклад нови ресурси биха притежавали европейска добавена стойност по отношение на приходите, когато се събират на по-подходящо равнище, както за да се установи транснационална данъчна основа, така и за да се противодейства на глобалните последици за околната среда: корпоративното данъчно облагане (ОКООКД) (22), и по-специално облагането на многонационалните предприятия, финансовите сделки, горивата и емисиите на въглероден двуокис.

3.6.2. В този контекст ЕИСК отново подчертава значението на борбата срещу данъчните измами, включително чрез повишаване на прозрачността (23), и срещу всички форми на нелоялна данъчна конкуренция между държавите членки.

3.7. Брексит ще доведе до неизбежни последици за формирането на бюджета на ЕС след 2020 г. Освен количественото изражение, което все още не е официално установено от нито една институция на ЕС (24), възможните алтернативни последици за компенсиране на предизвикания от Брексит бюджетен дефицит могат да бъдат представени от следните три варианта: i) увеличаване на националните вноски от страна на държавите — членки на ЕС; ii) съкращаване на разходите на ЕС; iii) комбинация от предходните две алтернативи. Именно в този контекст Брексит представлява едновременно заплаха и възможност за бюджета на ЕС.

3.7.1. Представлява заплаха, тъй като ако в предстоящите преговори за МФР за периода след 2020 г. доминира принципът на „подобаващата възвращаемост“, те ще изострят вече съществуващото разделение между държавите членки нетни вносители и нетни бенефициери, като се отдалечат от принципа на европейската добавена стойност, и по този начин ще увеличат несигурността, която обхваща европейския проект.

3.7.2. В същото време Брексит представлява важна възможност за реформиране на бюджета на ЕС, като го подобри в количествен и качествен аспект, чрез извършване на обстоен преглед на неговите механизми за разходи и — с приемането на предложението на доклада Monti — чрез активиране на важна система от собствени ресурси на ЕС. Така ще бъде възможно да се оформи бюджет на ЕС, който да бъде модел за подражание, ефективен, ефикасен и прозрачен, достоен да получи доверието на европейските граждани и да направи лесно разпознаваеми за тях предимствата на Европа и цената на „отказа от Европа“.

3.7.3. Поради това е целесъобразно: а) да се определи количествено възможно най-скоро — от страна на Европейската комисия и въз основа на различните сценарии за „твърд“ или „мек“ Брексит — въздействието върху приходите и разходите на бюджета на ЕС, което всъщност трябваше вече да бъде посочено в документа за размисъл, включително с оглед на предложението за МФР за периода след 2020 г.; б) да се започне сериозна, прозрачна и публична дискусия относно бюджета на ЕС с всички институционални, политически и социални участници, гражданското общество и европейските граждани; в) да не се намаляват, обаче, ресурсите, предназначени за политиките на сближаване и за социалните цели, като основни инструменти за икономическо развитие на ЕС. По този начин, при формирането на бюджета на ЕС, на фона на разнопосочните и противоречиви интереси ще бъде възможно да се определи прозрачно и демократично изборът, който е в състояние да възстанови същите тези интереси, като доведе до широко споделени решения между страните.

Брюксел, 19 октомври 2017 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Georges DASSIS

(1) Пакетът включва становищата на ЕИСК „Икономическата политика на еврозоната (2017 г.) (допълнение към становище) (вж. страница 216 от настоящия брой на Официален вестник), „Съюз на капиталовите пазари: междинен преглед“ (вж. страница 117 от настоящия брой на Официален вестник), „Задълбочаване на ИПС до 2025 г.“ (вж. страница 124 от настоящия брой на Официален вестник) и „Финансите на ЕС до 2025 г.“.

(2) Резолюция на ЕИСК от 6 юли 2017 г. относно „Бялата книга на Комисията за бъдещето на Европа и извън нея“, ОВ C 345, 13.10.2017 г., стр. 11.

(3) ОВ C 451,16.12.2014 г., стр. 10 и ОВ C 332, 8.10.2015 г., стр. 8.

(4) Резолюция на ЕИСК от 6 юли 2017 г.: „Бялата книга на Комисията за бъдещето на Европа и извън нея“: „ЕИСК не счита, че изборът между сценарии е успешен метод за насърчаване на чувство за обща цел или за определяне на пътя напред“, ОВ C 345, 13.10.2017 г., стр. 11.

(5) ОВ C 248, 25.8.2011 г., стр. 75; ОВ C 229, 31.7.2012 г., стр. 32; ОВ C 451, 16.12.2014 г., стр. 10 и ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 62.

(6) „…като измести фокуса от субсидиарността към „повече и по-добра Европа“, ОВ C 351, 15.11.2012 г., стр. 36.

(7) ОВ C 75, 10.3.2017 г., стр. 63, параграф 1.1.

(8) COM(2017) 358 final, стр. 6 (версия на български език).

(9) Таванът на бюджета е определен на 1,2 % от брутния национален доход (БНД) с решение на Съвета относно собствените ресурси на ЕС (2014/335/ЕС, Евратом), но посочената в настоящото становище логика (т.е. първо да се идентифицират политическите приоритети и след това да се определят необходимите за постигането им ресурси) предполага, че бюджетът на ЕС не трябва да се ограничава до предварително фиксиран таван.

(10) ОВ C 75, 10.3.2017 г., стр. 63, параграф 2.3.

(11) Само една трета от европейските граждани имат доверие в ЕС и неговите институции. Европейска комисия, Public opinion in the European Union („Общественото мнение в Европейския съюз“) — Стандартен Евробарометър 85, май 2016 г.,

(12) COM(2017) 358 final, стр. 9 (версия на български език)

(13) „Съюзът има за цел да насърчава мира, ценностите си и благоденствието на своите народи….“

(14) „Съюзът установява вътрешен пазар. Той работи за устойчивото развитие на Европа, основаващо се на балансиран икономически растеж и ценова стабилност, силно конкурентна социална пазарна икономика, която има за цел пълна заетост и социален прогрес…“ (член 3, параграф 3 от ДЕС).

(15) COM(2017) 240 final; Growing unequal? Income distribution and poverty in OECD countries („Задълбочаващо се неравенство: разпределение на доходите и бедността в страните от ОИСР“); ОИСР, 2008 г., Divided we stand: why inequality keeps rising („Ние сме разделени: защо неравенството продължава да расте?“); ОИСР, 2011 г., In it together. Why less inequality benefits all,., („Заедно: защо намаляването на неравенството е от полза за всички?“), ОИСР, 2015 г.

(16) Резолюция на ЕИСК от 6 юли 2017 г.„Бялата книга на Комисията за бъдещето на Европа и извън нея“, параграф 13, ОВ C 345, 13.10.2017 г., стр. 11.

(17) ОВ C 177, 18.5.2016 г., стр. 41, параграф 3.5.

(18) ОВ C 75, 10.3.2017 г., стр. 63, параграф 4. Вж. също P. De Grauwe, What Future for the EU After Brexit? („Какво е бъдещето на ЕС след Брекзит?“), CEPS, октомври 2016 г.

(19) ОВ C 75, 10.3.2017, стр. 63.

(20) „Бъдещото финансиране на ЕС. Окончателен доклад и препоръки на групата на високо равнище за собствените ресурси“, декември 2016 г., стр. 82–84

(21) „Бъдещото финансиране на ЕС. Окончателен доклад и препоръки на групата на високо равнище за собствените ресурси“, декември 2016 г.

(22) Положително оценена от ЕИСК още през 2011 г. в становището относно „Предложение за директива на Съвета относно обща консолидирана основа за облагане с корпоративен данък (ОКООКД)“ОВ C 24, 28.1.2012 г., стр. 63 и през 2017 г. в становището относно „Обща (консолидирана) основа за облагане с корпоративен данък“, което е в процес на приемане.

(23) ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 62.

(24) Предвиждането за средна годишна нетна вноска на Обединеното кралство в бюджета на ЕС — направено от няколко изследователски институти — варира в диапазона от 8 милиарда евро (Институт за фискални изследвания, Център за европейски политически изследвания), през 10 милиарда евро (Институт „J.Delors“, Берлин — Фондация „Bertelsman“), до 20 — 27 милиарда евро (Център за европейска политика). Вж. Institute for Fiscal Studies (Институт за данъчни проучвания), 2016 г., The Budget of the EU: a guide („Бюджетът на ЕС: ръководство“). Информационна бележка на Института за данъчни проучвания (IFS) BN 181. Browne, J., Johnson, P., Phillips, D.; CEPS (Център за европейски политически изследвания), 2016, The impact of Brexit on the EU Budget: A non-catastrophic event („Отражението на Брексит върху бюджета на ЕС не е катастрофално събитие“). J.Nunez Ferrer; D. Rinaldi, Policy Brief 347 (Обзор на политиките № 347); J.Delors Institute Berlin — Bertelmans Stiftung, 2017 г., Brexit and the EU Budget: Threat or Opportunity? („Брексит и бюджетът на ЕС: заплаха или възможност?“) J. Haas- E. Rubio; EPC (Комитет за икономическа политика), 2017 г., EU Budget post-Brexit — Confronting reality, exploring viable solutions („Бюджетът на ЕС след Брексит —изправен пред реалността, обмислящ жизнеспособни решения“). E. Chonicz. Дискусионен документ