BG Официален вестник на Европейския съюз C 54/24

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Отношенията между ЕС и Русия“

(становище по собствена инициатива)

(2011/C 54/05)

Докладчик: г-н VOLEŠ

На своята пленарна сесия, проведена на 17 и 18 февруари 2010 г., Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността си, да изготви становище по собствена инициатива относно:

„Отношенията между ЕС и Русия“.

Специализирана секция „Външни отношения“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 23 ноември 2010 г.

На 467-ата си пленарна сесия, проведена на 8 и 9 декември 2010 г. (заседание от 9 декември 2010 г.), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 195 гласа „за“ и 8 гласа „въздържал се“.

1. Препоръки

1.1 ЕИСК приветства съвместната декларация относно „Партньорството за модернизация“, приета на срещата на високо равнище ЕС-Русия в Ростов-на-Дон (31 май – 1 юни 2010 г.), която включва и призив към гражданското общество за насърчаване на неговото участие в сътрудничеството между ЕС и Русия посредством засилен диалог. Отношенията ЕС-Русия имат стратегическо значение за двете страни и следва да се основават на взаимно доверие. Гражданските общества в ЕС и Русия следва да активизират своето сътрудничество и да допринесат за осъществяването на инициативата „Партньорство за модернизация“. ЕИСК е готов да даде своя активен принос в това отношение.

1.2 По отношение на общите пространства, ЕИСК подкрепя съществуващата структура, но призовава гражданското общество от двете страни да участва по-активно в представянето на своите възгледи и инициативи в различните области на действие.

1.3 ЕИСК призовава за включване на повече заинтересовани страни в диалога за икономическите и търговските връзки и за разглеждане на въпроса за създаването на широк и представителен Бизнес форум ЕС-Русия.

1.4 ЕИСК подкрепя усилия за бързо постигане на напредък в преговорите за облекчаване и либерализация на визовия режим.

1.5 В консултациите за правата на човека между ЕС и Русия следва да участват повече недържавни действащи лица. ЕИСК е готов да се присъедини към тази платформа.

1.6 Следва да има повече платформи, позволяващи на организациите на гражданското общество от ЕС и Русия да допринасят за проследяването и мониторинга на отношенията между ЕС и Русия. Форумът на гражданското общество ЕС-Русия, който е подобен на Форума на гражданското общество на Източното партньорство, би могъл да се превърне в такъв инструмент.

1.7 ЕИСК призовава за разширяване на личните контакти и обмена в областта на образованието и междукултурния диалог като инструмент за подобряване на взаимното разбирателство и доверие.

1.8 Позицията на държавите-членки по отношение на Русия следва да бъде по-добре координирана, така че ЕС да изразява единна позиция, като поставя амбициозни, но същевременно реалистични цели и проявява достатъчна гъвкавост.

1.9 ЕИСК счита, че членството на Русия в СТО е от основно значение, подкрепя напълно този процес и би искал той да приключи колкото може по-скоро.

1.10 ЕС следва да преразгледа правилата за финансова подкрепа на НПО посредством Европейския инструмент за демокрация и човешки права, който предвижда значителен дял съфинансиране, и по този начин не позволява на голям брой руски НПО да използват тези средства.

1.11 ЕИСК препоръчва да се потърсят възможности за включване на Русия в големи регионални проекти, които ще бъдат обсъдени със страните от Източното партньорство (ИП), по-специално в областта на околната среда, общественото здравеопазване, транспорта и енергийната ефективност. Руското гражданско общество следва да бъде поканено да присъства на заседанията на различните платформи на Форума на гражданското общество на страните от ИП, на които ЕС, ИП и Русия ще обсъждат подобни проекти от общ интерес. Препоръчва се също така по-силен ангажимент на гражданското общество в прилагането на политиката за Северното измерение, Стратегията за региона на Балтийско море, Черноморското взаимодействие и други съответни инициативи.

1.12 ЕИСК отново отправя предложението в предстоящото споразумение да се включи създаването на съвместен орган на гражданското общество на ЕС и Русия.

1.13 ЕИСК ще създаде контактна група, посветена на отношенията ЕС-Русия, и ще продължи да развива своето взаимодействие с Обществената палата на Руската федерация (ОПРФ), като същевременно предлага да се разшири участието в общите дейности на други организации на гражданското общество, които не са представени в ОПРФ.

2. Отношения между ЕС и Русия: текущо състояние

2.1 През последните две десетилетия в отношенията ЕС-Русия се наблюдаваха периоди на спад и на подем. Военният конфликт между Русия и Грузия през август 2008 г. и спорът за газа между Русия и Украйна през 2009 г. оказаха отрицателно въздействие върху взаимоотношенията. Въпреки това двете страни продължават своите усилия за преодоляване на застоя. Основната цел на настоящото становище е да представи препоръките на ЕИСК за подобряване на отношенията ЕС-Русия и за това как гражданското общество от ЕС и от Руската федерация би могло да допринесе за тази цел.

2.2 Преговорите по ново двустранно споразумение ЕС-Русия, което следва да замени Договора за партньорство и сътрудничество от 1994 г., бяха започнати в Ханти-Мансийск през юни 2008 г. и бяха открити официално през юли 2008 г. Двете страни подходиха към преговорите с различен акцент върху характера на новото споразумение. ЕС иска да сключи всеобхватно и подробно стратегическо споразумение, докато руската страна предпочита сключването на основно рамково политическо споразумение, последвано от подробни секторни споразумения в секторите, в които Русия има интерес (1).

2.3 Дванадесетият кръг от преговорите между ЕС и Руската федерация, които се водят от работните групи, съответстващи на общите пространства, започна в средата на ноември 2010 г. Европейската комисия се отнася към постигнатите досега резултати от преговорите с предпазлив оптимизъм. Въпреки това все още е твърде рано да се прецени кога биха могли да завършат преговорите по новото споразумение.

2.4 Бавният напредък на текущите преговори по новото споразумение отразява различията в начина, по който двете страни разглеждат своите взаимоотношения. ЕС подкрепя сложната обществена, политическа и икономическа модернизация в съответствие с европейските достижения на правото и институции. Русия от друга страна иска да бъде разглеждана като суверенна световна сила със свой собствен подход към демокрацията, човешките права, икономическите интереси и интересите в областта на сигурността (2). За да играе тази роля, Русия използва всички свои предимства – доставки на природен газ и нефт, ядрено оръжие, космически програми и др., включително положението си в международните организации като Съвета за сигурност на ООН, Шанхайската организация за сътрудничество, ОНД, Г-20 и др. Въпреки това международната проекция на тези амбиции е ограничена поради неблагоприятните социално-икономически условия понастоящем в Русия (3).

2.5 Позициите на ЕС и Русия се различават значително по въпроса за евентуални промени в Европейската архитектура за сигурност. Русия иска да преразгледа Европейската архитектура за сигурност и това желание беше отразено в предложението за сключване на нов Европейски договор за сигурност, което президентът Дмитри Медведев отправи през юни 2008 г.

2.6 Дълбоки различия остават и в областта на енергийната сигурност. Русия иска да получи специално отношение в качеството си на основен доставчик на ЕС на природен газ и нефт, като това включва и преференциално отношение към нейните енергийни предприятия и техния достъп до пазара на ЕС, включително признаване на нейното особено положение и интереси в енергийните сектори на Беларус и Украйна (4). През август 2009 г. Русия се оттегли от Договора за енергийната харта (Energy Charter Treaty - ECT). От своя страна ЕС разглежда ECT като основа за всяка по-нататъшна либерализация на енергийния пазар, включително неговото отваряне за руските енергийни предприятия. Неотдавнашната инициатива на президента Медведев за сключване на нов Световен договор за енергийна сигурност, който да замени ECT, беше насочена към държавите от Г-20, а не само към ЕС, въпреки че ЕС остава основният търговски партньор на Русия в областта на енергетиката.

2.7 Русия се опитва да управлява своите интереси по отношение на ЕС, като развива специални отношения с традиционните „големи“ европейски сили. Действително държавите-членки на ЕС поддържат собствени двустранни отношения с Русия, които отразяват техните традиции и интереси, но е от основно значение те да работят за осигуряването на по-добра координация на своите позиции и дейности с оглед на формулирането на обща политика на ЕС по отношение на Русия. Новият договор от Лисабон укрепи Общата политика на ЕС в областта на сигурността и външните отношения и даде нови правомощия на ЕС във връзка с енергийната сигурност.

2.8 Русия и ЕС не са постигнали съгласие и по отношение на Източното партньорство, което Русия разглежда като опит за разширяване на сферата на влияние на ЕС. От своя страна ЕС разглежда Източното партньорство като инструмент за споделяне на общите си ценности и стандарти със своите източни съседи, тъй като прилагането им води до тяхната икономическа и социална модернизация и допринася за сигурността и стабилността на целия европейски континент.

2.9 Сътрудничеството между Русия и ЕС се е променило в положителна светлина в контекста на политиката за Северното измерение, прилагана съвместно от ЕС, Русия, Норвегия и Исландия. Бяха постигнати конкретни резултати във връзка с партньорските проекти в областта на околната среда, общественото здравеопазване, културата, транспорта и инфраструктурата. ЕИСК продължава да допринася за прилагането на тази политика, като подчертава значението на включването на гражданското общество в нея в становището си относно политиката за Северното измерение (5).

2.10 Въпреки горепосочените недоразумения и трудности, както в ЕС, така и в Русия преобладава общо и принципно разбиране за стратегическото значение на двустранните отношения. Политическата воля за надграждане на двустранните отношения беше ясно изразена в заключенията на срещата на високо равнище ЕС-Русия в Ростов-на-Дон (31 май – 1 юни 2010 г.), включително в Съвместната декларация относно инициативата „Партньорство за модернизация“ (6).

3. Поуки, извлечени от общите пространства

3.1 Общи констатации

3.1.1 Институционализираният диалог в рамките на общите пространства (7) е най-интензивният диалог с трета страна в историята на външните отношения на ЕС. С оглед на преговорите по новото споразумение между ЕС и Русия, от установеното сътрудничество в рамките на общите пространства ЕС-Русия би трябвало да се извлекат следните поуки (8):

— структурата на общите пространства (ОП) е добре установена институционална рамка за поддържане на политически и секторен диалог между ЕС и Русия по широк кръг от теми и следва да се запази;

— въпреки някои положителни примери на напредък по секторните въпроси, резултатите от ОП бяха по скоро скромни в сравнение с първоначалните очаквания на двете страни;

— за подобряване на диалога и сътрудничеството е необходимо да има повече политическа воля, взаимно доверие и способност на двете страни да се договорят за срокове и ценности, включително за взаимно договорените стандарти.

3.2 Общо икономическо пространство

3.2.1 С учредяването на Общото икономическо пространство (ОИП) ЕС целеше да създаде отворен и интегриран пазар между ЕС и Русия. Напредъкът към тази цел е бавен и зоната за свободна търговия изглежда твърде далечна реалност. От основно значение е Русия да стане член на СТО и ЕИСК приветства желанието на руската страна да се присъедини към СТО възможно най-скоро. Обаче създаването на Митническия съюз с Казахстан и Беларус повдигна много въпроси за отражението му върху преговорите със СТО.

3.2.2 Диалогът за ОИП в различни области е многостепенен и включва всички аспекти на икономическите, търговските, финансовите и индустриалните въпроси (9). ЕИСК препоръчва диалогът за ОИП да обхване също заетостта и социалната политика с участието на социалните партньори, които все още не са включени в процеса на преговорите, като се отчитат същевременно и границите на компетентността на ЕС в тези области. Следва да се обърне особено внимание на въпросите на общественото здравеопазване, включително санитарните и фитосанитарните мерки и защитата на потребителите.

3.2.3 Кръглата маса на индустриалците от ЕС и Русия е институционалната платформа за включване на бизнеса в ОИП. Силната подкрепа, която деловите общности от двете страни оказват за по-дълбока икономическа интеграция, има положителни страни, но някои работни групи, създадени с цел улесняване на диалога между ЕС и Русия по въпросите на регулирането и промишлеността, все още не функционират (10), а политиците и държавната администрация не вземат под внимание препоръките и предложенията. По-широкото и по-системно включване на съответните заинтересовани страни в процеса на преговорите ще допринесе за установяването и отстраняването на „изкуствените“ препятствия, които пречат на търговията и инвестициите. Следва да се създадат инструменти в подкрепа на това включване. Бизнес форум ЕС-Русия, на който са представени основните участници от икономиката и деловите среди, би могъл да се превърне в такъв инструмент.

3.2.4 Основният въпрос за всички работни групи в рамките на ОИП следва да бъде отстраняването на препятствията пред бизнеса и инвестициите, недопускането на протекционизма, гарантирането на лоялна конкуренция и воденето на преговори за хармонизирането на законодателството и стандартите. ЕИСК призовава за по-голяма отчетност на напредъка и укрепване на руския капацитет за прилагане на законодателните промени на практика. Също така Договорът от Лисабон предоставя на ЕС правомощия в областта на инвестициите, по отношение както на регулирането, така и на защитата им. Ето защо ЕС би трябвало да включи основни инвестиционни разпоредби в новото споразумение, което ще замени и актуализира споразумението за партньорство и сътрудничество, включително разпоредби за справедливо и равно третиране и по-специално сигурни и надеждни клаузи за арбитраж, които да защитават отношенията между инвеститорите и държавата.

3.2.5 Финансовите инструменти на ЕС, предназначени за подкрепа на сътрудничеството в тази област, следва да бъдат по-добре свързани с политиките, а административните процедури за тяхното прилагане трябва да бъдат опростени. Етапите, свързани с осъществяването и оценката на процеса, трябва да бъдат укрепени. По-специално следва да се създадат фондове за малки проекти с опростени процедури, така че да има средства за по-широк кръг от целеви групи и институции, включително за жените предприемачи, МСП, социалната икономика и те да се използват за малки, но конкретни и насочени към резултати проекти (11). Евентуалното намаляване на наличните средства следва да бъде компенсирано от по-значително съфинансиране от руска страна, като тя следва да има по-голямо въздействие и участие в програмите и проектите.

3.3 Общо пространство на свобода, сигурност и правосъдие

3.3.1 Пространството на свобода, сигурност и правосъдие е много важно, тъй като обхваща въпроси като демокрацията, зачитането на правата на човека и основните свободи. Двете страни имат общ интерес да се справят с предизвикателства като организираната престъпност, тероризма, наркотиците и незаконната миграция.

3.3.2 Един от основните въпроси на преговорите е политиката в областта на визите и реадмисията. ЕИСК отправя искане да се отчита гледната точка на гражданското общество за улесняване на издаването на визи за бизнеса, организациите на гражданското общество и студентите, издаване на многократни визи на жители на граничните региони, намаляване или премахване на таксите за визи, регистрация на чуждите граждани и нейното опростяване, балансирано и недискриминационно прилагане на съответните правила, свързани с разрешителните за работа и престой, като се зачитат правомощията на държавите-членки в тези области. ЕИСК подкрепя бързо облекчаване и либерализация на визовия режим, която се основава на изпълнението на ангажименти, по които е постигната взаимна договореност.

3.3.3 ЕС трябва да продължи своите усилия, насочени към включването на други недържавни действащи лица в консултациите между ЕС и Русия относно правата на човека.

3.4 Общо пространство на външна сигурност

3.4.1 Съвместните ангажименти на ЕС и Русия в областта на общата сигурност са ограничени. След положителния опит от успешните мисии в Западните Балкани и Чад, ЕС несъмнено следва да се стреми да включва Русия в съвместните дейности, насочени към поддържане на сигурността.

3.4.2 ЕС беше поканен от Русия да посредничи при уреждането на конфликта с Грузия след конфликта между Русия и Грузия през август 2008 г. Русия трябва да изпълни всички задължения по споразуменията от 12 август и 8 септември 2008 г. Мисията за наблюдение на ЕС в Грузия (EUMM) е жизненоважен фактор във връзка с усилията за стабилизация на Грузия. Достъпът на EUMM до Южна Осетия и Абхазия остава ключов, все още не изпълнен елемент от нейния мандат. В тази връзка сътрудничеството на Русия от изключително важно значение.

3.4.3 Въпреки своите различни виждания за сигурността в Европа и света, двете страни следва да продължат да поддържат двустранния диалог за сигурността и диалога, воден посредством съществуващите международни институции, които следва да се използват за обсъждане на отношенията ЕС-Русия: ООН, Съвета на Европа, ОИСР, Съвета НАТО-Русия.

3.4.4 В отношенията си с Русия ЕС не може да пренебрегне интересите на своите източни съседи, както и обратното, и той трябва твърдо да отстоява своя ангажимент за улесняване на трансформацията на източните партньори.

3.4.5 Единната позиция по ключовите въпроси (отношенията с Русия, енергийната политика, отношенията с Източните партньори) ще укрепи позицията на ЕС в преговорите с Руската федерация. ЕС трябва преди всичко да изразява единна позиция.

3.4.6 При официални контакти организациите на гражданското общество, научноизследователските институти и мозъчните тръстове в ЕС и Русия си сътрудничат по все още тесен кръг от въпроси. Недостатъчните контакти и липсата на сътрудничество водят до стереотипно разбиране на интересите и намеренията на „другия“ партньор. Следователно двустранният диалог на гражданското общество следва да бъде принос за търсенето на нов подход към въпросите от взаимен интерес като международния тероризъм и неговите корени.

3.5 Общо пространство на научни изследвания, образование и култура

3.5.1 Това общо пространство може да служи за пример за най-успешно сътрудничество между ЕС и Русия, в което преобладават сериозните научни проекти.

3.5.2 Признак на успеха е активната ангажираност на двете страни, която личи от програмите, предоставените фондове и подхода отдолу-нагоре, който означава, че на научните структури се дава възможност да организират работа си и да изберат най-подходящите форми (12).

3.5.3 От друга страна този успех контрастира с доста ограничената мобилност в областта на образованието, в която беше осъществен незначителен обмен, например посредством програмите Темпус и Еразмус Мундус. Трудно е също така да се получи допълнителна информация за функционирането на работните групи. Следва да се обърне по-голямо внимание на младежката мобилност и междукултурния обмен. Гражданското общество трябва да се включва повече и в преговорите и в последващите действия, свързани със споразуменията в това общо пространство, за да наблюдава въздействието на изследователските проекти в обществото на знанието.

4. Състоянието на гражданското общество в Русия

4.1 Наличната информация за състоянието на руското гражданско общество и социалния и гражданския диалог (13) показва, че то все още не отговоря напълно на европейските стандарти, въпреки че неговото положение и влияние се подобриха частично след последната оценка на отношенията ЕС-Русия (14).

4.2 Създадената през 2006 г. Обществена палата на Руската федерация се превърна в официален орган, който представлява гражданското общество в Русия. Палатата беше създадена с указ на президента, който назначава една трета от нейните членове. Палатата успя да се превърне в инструмент за изразяване на възгледите на гражданското общество по важни въпроси на национално и регионално равнище, на което в много региони бяха създадени местни камари. Палатата представя своите препоръки относно законодателните проекти и извършва анализ на секторите и на положението в регионите. Позициите на палатата понякога са много открити и критични по отношение на правителствените политики (15).

4.3 Съгласно публикувания от ОПРФ доклад за състоянието на гражданското общество в Руската федерация през 2009 г. (16), броят на регистрираните в Русия неправителствени организации с идеална цел достигна 6 70 000 юридически лица. Между 2004 г. и 2009 г. общият им брой намаля със 17 %. ОПРФ препоръчва да се промени класификацията на неправителствените организации с идеална цел и да се използва методът на ООН, при който институциите, създадени от държавните органи, не се считат за НПО.

4.4 Според областта на своята дейност най-голям брой НПО работят в социалната сфера (54 %), на второ място е науката и образованието (44 %), следвана от защитата на правата (42 %), благотворителността (39 %), туризма и спорта (32 %), културата (30 %), информацията (27 %), здравеопазването (22 %), околната среда (12 %), общините (9 %), религията (9 %), икономиката (6 %), жилищното настаняване (5 %) и други (5 %).

4.5 ОПРФ установи отношения с чуждестранните организации партньори, включително ЕИСК (меморандум за разбирателство от 2008 г.), стана член на Международната асоциация на икономическите и социални съвети и сродните институции (AICESIS) и беше домакин на заседанието на нейния управителен съвет през декември 2009 г. Оттогава насам отношенията между ЕИСК и ОПРФ бяха укрепени чрез организирането на съвместни семинари на теми от общ интерес и приемането на съвместни заключения в резултат от тези семинари (17).

4.6 Руските ръководители започват да осъзнават, че без участието на гражданското общество няма да бъде възможно да се реализира стратегическата цел за модернизация на Русия. През последната година бяха приети редица изменения на съществуващото законодателство, за да се подобри състоянието на гражданското общество, като това включва и облекчаване на ограниченията върху дейността на финансираните от чужбина НПО.

4.7 Въпреки постепенното подобряване на разбирането на ролята на организираното гражданско общество за модернизацията на руската политическа система, все още предстои да се измине дълъг път.

4.8 Социалният диалог между социалните партньори на национално равнище се провежда в рамките на руската тристранна комисия за регулиране на социалните и трудовите отношения. Общите споразумения се договарят между всички руски синдикати и сдружението на работодателите с участието на правителството. Колективните трудови договори обикновено се сключват в предприятията, в които има представителства на синдикатите, въпреки че понякога споровете водят до стачки. Русия е ратифицирала повечето от конвенциите на МОТ, но пълното спазване на тези конвенции е от решаващо значение.

4.9 Работодателите са представени от Руския съюз на индустриалците и предприемачите (РСИП) в качеството му на независима неправителствена организация. Съюзът представлява над 120 регионални съюза и промишлени сдружения на основните индустрии в икономиката и играе активна роля като социален партньор в Руската тристранна комисия. Той може да започне процес по изготвяне на нови проектозакони и полага постоянни усилия за подобряване на съществуващото законодателство, свързано с икономиката и предприемачеството. Съюзът си сътрудничи тясно с BusinessEurope и подкрепя подобряването на деловите отношения между Русия и ЕС, както и неговите държави-членки.

4.10 Освен РСИП съществуват и други организации, които представляват предприемачите и работодателите, като Търговската и промишлена палата на Руската федерация (18), Сдружението на руските мениджъри, Опора России (сдружение на МСП) и други. Те са представени в ОПРФ.

4.11 Синдикатите са представени от две организации на профсъюзите - Федерацията на независимите профсъюзи в Русия (ФНПР) и Руската конфедерация на труда (РКТ). И двете организации членуват в Международната конфедерация на профсъюзите (МКП) и регионалната й структура за Европа – паневропейския регионален съвет (ПЕРС) (19).

4.12 ЕИСК изразява загриженост във връзка с проблемите, пред които са изправени синдикатите в Русия и които се засилват през последните години. Свободните синдикати смятат, че неспазването на основните права на работниците на сдружаване, колективни трудови договори и стачки е най-острият проблем. Има очевидни случаи на неприкрит натиск върху синдикатите, техните членове и лидери, за да се попречи на тяхната законна дейност, и случаи на дискриминация. Липсва ефективна правна защита на работниците от правителствената администрация, която отговаря за изпълнението на законодателството в промишлените отношения.

4.13 Съществуват най-различни неправителствени организации. Областите, в които те имат интереси, са посочени в параграф 4.4. Несъгласните с правителството организации за защита на правата на човека (20) се сблъскват с различни пречки, натиск и заплахи. НПО, които представят потребителите, еколозите, социалната икономика, младежта и др. (21), се сблъскват най-вече с финансови проблеми. Освен организациите на гражданското общество, които работят на федерално равнище, съществуват хиляди НПО, които са активни на регионално и местно равнище и някои от тях са изправени пред бойкот или враждебно отношение от страна на местните власти.

5. Предложения на ЕИСК за подобряване на отношенията ЕС-Русия

5.1 Общи предложения

5.1.1 Изграждането на взаимно доверие между Русия и ЕС е крайно необходимо. Това е задача най-вече за политическите лидери, но също и за гражданските общества от двете страни, които трябва да играят основна подкрепяща роля в този процес. Едва ли е възможно без доверие да се постигне по-нататъшен напредък в преговорите между ЕС и Русия по новия договор и развитие на диалога в рамките на структурата на Общите пространства.

5.1.2 От страна на ЕС общ подход, договорен от държавите-членки, по-ясни цели, реалистични амбиции и по-голяма гъвкавост биха могли да допринесат за напредъка в отношенията ЕС-Русия като цяло и по-конкретно за изграждането на четирите Общи пространства.

5.1.3 Отношенията между ЕС и Русия се нуждаят от нов политически тласък, който би позволил на двете страни да съживят сътрудничеството и да си възвърнат усещането за стратегическо партньорство. Програмата на Партньорството за модернизация, която беше договорена на срещата на високо равнище в Ростов-на-Дон на 1 юни 2010 г., следва да се разглежда от страна на ЕС като насочен към бъдещето пакет от предложения за сътрудничество. Те следва да дадат нов импулс на отношенията между ЕС и Русия въз основа на поуките, извлечени от Общите пространства, и същевременно да допълват предложението за Източно партньорство, което вече е отправено към шест Източноевропейски държави.

5.1.4 ЕИСК приветства факта, че програмата на Партньорството за модернизация, включва не само технологически и икономически аспекти, но и насърчаване на личните контакти и засилване на диалога с гражданското общество с цел насърчаване на участието на отделните лица и предприятия. Ние сме убедени, че модернизацията на руското общество не може да бъде осъществена, без да се обърне специално внимание на въпроси като правата на човека, демокрацията, борбата с корупцията, върховенството на закона, свободата на медиите, социалния диалог, засилването на ролята на гражданското общество в подготовката, осъществяването и проследяването на необходимите реформи.

5.1.5 За да стане помощта, която ЕС оказва на дейността на руските НПО, по-достъпна и оперативна, ЕИСК препоръчва да се обмисли евентуално намаляване на съществуващото изискване за 20 % съфинансиране за руските НПО, ако те искат да кандидатстват за подкрепа в рамките на Европейския инструмент за демокрация и права на човека. Изискването за съвместно финансиране при получаването на средства от ЕИДПЧ ограничава съществено броя на руските НПО, които биха могли да се възползват от подкрепата на ЕС.

5.1.6 Загрижеността на Русия по отношение на инициативата Източно партньорство не бива да означават, че ЕС не е в състояние да предложи и потърси сътрудничество и партньорство с Русия в конкретни региони и регионални проекти, при условие че техните общи съседи вземат равноправно и конструктивно участие. Във връзка с това следва да се отчетат препоръките, изразени в становищата на ЕИСК относно Северното измерение (5), стратегията за Балтийско море (22), Черноморското взаимодействие (23), Източното партньорство (24) и Дунавската стратегия. Важно е целите, договорени от Европейския съюз с Източните партньори и Русия, да бъдат възможно най-съвместими. Секторният диалог с Руската федерация и договореният с Източните партньори план за действие следва да водят в същата посока, въпреки че по всяка вероятност те имат друг обхват и амбиция.

5.1.7 ЕС, Руската федерация и техните общи съседи следва да разработят общи проекти в области като енергийната политика, развитието на инфраструктурите, управлението на границите, екологичните въпроси и доближаването на стандартите, които биха допринесли за преодоляване на разделителните линии, до които евентуално може да доведе осъществяването на Източното партньорство.

5.1.8 Гражданското общество следва да бъде включено в определянето на проектите, които представляват интерес за ЕС, страните от Източното партньорство и Русия, а организациите на руското гражданско общество следва да бъдат канени от съответните работни групи на Форума на гражданското общество за Източното партньорство винаги, когато се обсъждат въпроси, отнасящи се до целия регион. Сходният форум на гражданското общество ЕС-Русия би могъл да стане инструмент за включване на организациите на руското гражданско общество в развитието на отношенията между ЕС и Русия.

5.2 Ролята на ЕИСК

5.2.1 ЕИСК и независимите организации на руското гражданско общество следва да бъдат канени да участват в консултациите между ЕС и Русия относно правата на човека, които се провеждат от 2005 г.

За да се укрепи взаимодействието между европейското и руското гражданско общество, следва да се предприемат следните стъпки:

5.2.2.1 да се създаде нова контактна група в рамките на специализирана секция REX на ЕИСК, която ще се занимава с отношенията между ЕС и Русия;

5.2.2.2 да се предложи създаването на съвместен орган на гражданското общество на ЕИСК и руското гражданско общество като една от точките на бъдещото споразумение между ЕС и Русия. Неговата основна цел следва да бъде принос на гражданското общество за развитие на сътрудничеството между ЕС и Русия;

5.2.3 Следва да се продължи и да се доразвие взаимодействието с Обществената палата на Руската федерация и да се предприемат стъпки за подобряване на диалога, така че той да стане постоянен и редовен. Същевременно ЕИСК следва да поиска от руската страна да покани за участие в съвместните дейности представители на други организации на гражданското общество, които понастоящем не са представени в ОПРФ.

5.2.4 ЕИСК следва също така да продължи да дава своя принос към съществуващите контакти между европейското и руското гражданско общество в контекста на политиката за Северното измерение, Стратегията за региона на Балтийско море, Черноморското взаимодействие и други съответни регионални инициативи.

Брюксел, 9 декември 2010 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Staffan NILSSON

(1) Среща на представителите на ЕИСК със заместник министър-председателя на Руската федерация, г-н Александър Жуков, 29 юни 2010 г.

(2) Вж. Стратегия за националната сигурност на Руската федерация до 2020 г., одобрена с Указ № 537 на президента на Руската федерация от 12 май 2009 г.

(3) Стратегия за националната сигурност на Руската федерация до 2020 г., одобрена с Указ № 537 на президента на Руската федерация от 12 май 2009 г.; вж. част 2 – Съвременният свят и Русия – сегашно състояние и тенденции на развититето, стр. 4-8 и част 9- стратегическа стабилност и равноправно стратегическо партньорство, стр. 29-31.

(4) Енергийна стратегия на Русия за периода до 2030 г., одобрена с Указ на правителството на Руската федерация № 1715 от 13 ноември 2009 г.; вж. част 9.- външна енергийна политика, стр. 55-58.

(5) ОВ C 309, 16.12.2006 г., стр. 91-95.

(6) Приоритетните области на партньорството за модернизация ще включват: разширяване на възможностите за инвестиции в ключовите сектори, които стимулират растежа и иновациите, укрепване и задълбочаване на двустранните търговски и икономически отношения, и насърчаване на малките и средните предприятия; насърчаване на съгласуването на техническите регламенти и стандарти, както и зачитане в голяма степен на правата върху интелектуалната собственост, подобряване на транспорта; насърчаване на устойчива икономика с ниски емисии на въглерод и енергийната ефективност, както и международни преговори за борбата срещу изменението на климата; подобряване на сътрудничеството в областта на иновациите, НИРД и космическите изследвания; осигуряване на балансирано развитие посредством справяне с регионалните и социалните последствия от преструктурирането на икономиката; осигуряване на ефективно функциониране на съдебната система и засилване на борбата срещу корупцията; насърчаване на личните връзки; засилване на диалога с гражданското общество с цел насърчаване на участието на отделни лица и предприятия.

(7) През май 2003 г. ЕС и Русия се договориха за нов структурен формат на сътрудничеството в рамките на четири Общи пространства: Общо икономическо пространство, Общо пространство на свобода, сигурност и правосъдие, Общо пространство на външна сигурност и Общо пространство на научни изследвания, образование и култура. През май 2005 г. двете страни се споразумяха относно пакет от пътни карти за реализиране на общите пространства. Вж. също http://ec.europa.eu/external_relations/russia/docs/commonspaces_prog_report_2009_en.pdf.

(8) Вж. „Searching for New Momentum in EU-Russia Relations. Agenda, Tools and Institutions.“ („Търсене на нов тласък в отношенията ЕС-Русия. Програма, инструменти и институции“) Bratislava: Research Centre of the Slovak Foreign Policy Association, 2009 г.

(9) В рамките на ОИП съществуват следните основни работни групи: Транспорт; Политика в областта на промишлеността и предприятията; Регулаторен диалог по промишлени продукти; Космос; Информационно общество; Селско стопанство; Рибарство; Макроикономическа политика; Финансови услуги; Енергетика; Обществени поръчки; Околна среда; Улесняване на търговията; Права върху интелектуалната собственост; Инвестиции; Междурегионално сътрудничество; Статистика; Макроикономически и финансови въпроси.

(10) Работни групи, включително подгрупите за строителни продукти, машини и електрическо оборудване, оценка на съобразността и стандартизация, авиокосмически сектор, конкуренция и обществено здравеопазване.

(11) Световна търговия, справедлива търговия, лоялна конкуренция, достъп до правосъдие, защита на личните данни и личния живот, устойчивост, енергийна ефективност, водоснабдяване, обучение на потребителите, електронна търговия, политика в областта на храните, групови действия, здравеопазване, отговорност за дефектни стоки и некачествени услуги, финансови въпроси, телекомуникации, договорни условия и др.

(12) В областите здравеопазване, храни, селско стопанство и биотехнологии съществуват следните работни групи: нанотехнологии и нови материали, енергетика, въздухоплаване и околна среда, ядрен разпад и ядрен синтез, информационни и комуникационни технологии. Бяха създадени и седем групи в областта на космическото сътрудничество.

(13) Доклад за състоянието на гражданското общество в РФ, публикуван от ОПРФ през 2009 г. http://www.oprf.ru/documents/1151/1256/, Информационен документ на ГД „Външни отношения“ за Европейския парламент от февруари 2009 г.

(14) ОВ C 294, 25.11.2005 г., стр. 33-37.

(15) Вж. сайта на Обществената палата на Руската федерация, включително списъка на документи (становища, доклади за мониторинг, изказвания и др) http://www.oprf.ru. По-съществените постижения, свързани с успешна намеса пред държавните власти на федерално и регионално равнище ще откриете в колоната „Ние го постигнахме!“: http://www.oprf.ru/ru/press/984/.

(16) Вж. бележка под линия № 13.

(17) Информация за съвместните семинари и текстът на съвместните заключения могат да бъдат намерени на адрес: http://www.eesc.europa.eu/?i = portal.en.events-and-activities-eu-russia-june-2010.

(18) Търговската и промишлена палата на Руската федерация е член на Асоциацията на европейските търговски палати (Eurochambres).

(19) Сегашният председател на ФНПР беше избран за председател на Паневропейския регионален съвет (ПЕРС). Съгласно нейния устав генералният секретар на Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) е генерален секретар на ПЕРС.

(20) Някои от най-видните са Център за развитите на демокрацията и правата на човека, Руски институт за правата на човека, Младежко движение за правата на човека, фондация „Обществена присъда“, фондация за защита на гласността, Сдружение „Голос“ за защита на правата на гласоподавателите, Human Rights Watch (руски отдел), Мемориал (група за правата на човека), СОВА и др.

(21) Такива като Свобода на избора, междурегионална организация на автомобилистите, Грийнпис Русия, Bellona (опазване на околната среда), Институт за колективни действия, Движение срещу незаконната миграция, Памят (опазване на историческите паметници и историческа памет), Руска православна църква, Общество за руско-чеченско приятелство, Аналитично-информационен център СОВА, Съюз на комитетите на войнишките майки, World Wildlife Fund (руски отдел).

(22) ОВ C 277, 17.11.2009 г., стр. 42-48.

(23) ОВ C 27, 3.2.2009 г., стр. 144-151.

(24) ОВ C 277, 17.11.2009 г., стр. 30-36.