BG Официален вестник на Европейския съюз C 296/19

Окончателен доклад на служителя по изслушването по Дело COMP/39.129 — Електрически трансформатори

(Съгласно членове 15 и 16 от Решение 2001/462/ЕО, ЕОВС на Комисията от 23 май 2001 г. относно мандата на служителите по изслушването в някои производства по конкуренция — ОВ L 162, 19.6.2001 г., стр. 21)

2009/C 296/07

Това дело по конкуренция касае картелно споразумение между производители на електрически трансформатори.

Проектът на решение поражда следните констатации:

Изложение на възражения

Изложението на възражения (ИВ) беше прието на 20 ноември 2008 г. и за него бяха уведомени следните седем групи предприятия: ABB Ltd; AREVA T&D SA; ALSTOM; Siemens AG; Fuji Electrics Holdings Co. Ltd; Hitachi Ltd; и Toshiba Corporation (Страните).

В ИВ Комисията стига да предварителното заключение, че Страните са нарушили член 81 от Договора за ЕО между 1993 г. и 2003 г., като са спазвали устна уговорка (джентълменското споразумение), чрез което японските производители са се съгласили да не продават електрически трансформатори в Европа, а европейските производители са се съгласили да не продават в Япония.

Срок за отговор на ИВ

Първоначално на Страните беше дадена възможност да отговорят на ИВ в рамките на шест седмици. Всички Страни отправиха до мен искания за удължаване на срока, които аз частично удовлетворих. Всички Страни отговориха на ИВ в рамките на удължения срок.

Достъп до преписката

На Страните беше даден достъп до преписката по разследването на Комисията на CD-ROM. До корпоративните декларации на кандидатите за имунитет и снизходителност обаче беше даден достъп само в помещенията на Комисията.

В изпълнение на известието на Комисията за достъп до преписката (1) беше даден допълнителен достъп до някои постъпили документи, които Комисията получи след устното изслушване и на които Комисията възнамеряваше да разчита като инкриминиращи доказателства за окончателното решение.

Устно изслушване

По искане на Страните на 17 февруари 2009 г. се състоя устно изслушване, на което бяха представени всички Страни.

По време на устното изслушване на една от Страните беше дадена възможност да отговори писмено на зададен въпрос. Този отговор впоследствие беше предоставен на всички Страни за коментари, което доведе до гореспоменатия допълнителен достъп.

Главни процедурни въпроси, повдигнати от Страните

Страните повдигнаха редица възражения по отношение на правата на защита, които след внимателно проучване считам за неоснователни. Главните възражения бяха следните:

— Комисията разчита на самоинкриминиращи доказателства, внесени от кандидат за имунитет, въпреки че искането му е отхвърлено. Известието за снизходителност от 2002 г. предвижда, че кандидатът за имунитет може да оттегли доказателствата, които е представил за целите на заявлението му за имунитет, ако то не бъде прието (2). Тъй като съответният кандидат не се е възползвал от тази възможност, Комисията е била свободна да разчита на тези доказателства без да нарушава правата на защита.

— Комисията разчита на доказателства, които е иззела по време на инспекции по друго (но свързано) дело. Разследването ми показа, че същите доказателства впоследствие са били предоставени доброволно във връзка със заявление за снизходителност и в отговор на искане на информация по настоящото дело. Съответно фактът, че тези доказателства също са били иззети от Комисията по време на инспекции по различно дело, не може да води до нарушаване на правата за защита.

— Европейските Страни са били информирани за точния обхват на разследването на ранен етап на производството, докато японските Страни са били информирани за това едва с уведомлението за ИВ. В това отношение отбелязвам, че разследването, освен върху джентълменското споразумение, първоначално се фокусираше и върху известно поведение вътре в ЕС, за което японските Страни не бяха обвинени, че са участвали. Фактът, че европейските Страни бяха информирани за намаления обхват на разследването срещу тях, не предполага никаква дискриминация и със сигурност не води до нарушаване на правата на защита на японските Страни.

— Противно на принципа за еднакво третиране, някои документи от преписката са били разкрити на кандидат за снизходителност преди уведомлението за ИВ, но не са били разкрити на други Страни по производството. Според мен не е недопустимо съответната служба на Комисията да обсъжда някои сведения със Страните по време на фазата на разследване с цел по-добре да разбере и да напредне с разследването. Точно такъв е случаят с кандидатите за снизходителност. Във всички случаи конкретната информация впоследствие е станала достъпна за всички Страни по време на процедурата за достъп до преписката. Съответно, това ранно разкриване не би могло да наруши принципа за еднакво третиране или да наруши правата за защита на другите Страни.

— Една от Страните твърди, че никога не е получила писмено потвърждение за подаването на заявлението за снизходителност, което впоследствие беше отхвърлено. Страната също твърди, че съответната служба на Комисията не е посочила ясно в писмото си за отхвърляне на заявлението за снизходителност датата, на която е направила сравнение между предоставената информация и вече наличната в Комисията информация. В изпълнение на известието за снизходителност от 2002 г. (3) кандидатът за снизходителност получава писмено потвърждение за датата, на която е получено заявлението. Съответно липсата на такова потвърждение представлява процедурно нарушение. Освен това, и особено в отсъствието на такова потвърждение, считам също, че това представлява процедурно нарушение за неясно посочване на датата на сравнение в писмото за отхвърляне на заявлението за снизходителност. Независимо от това и като остава открит въпросът дали датата на сравнение би имала решаващо въздействие за статута на снизходителност към кандидата, не считам че някоя от тези процедурни нередности е с такъв характер, че би довела до нарушаване на правата на защита.

Проектът на решение

В проекта на решение Комисията основно запазва възраженията си, както са определени в изложението на възражения, въпреки че продължителността на нарушението е намалена значително.

Моето виждане е, че проектът на решение се занимава само с възраженията, по отношение на които на Страните е била дадена възможността да изразят своите възгледи.

Заключение

С оглед на горните констатации считам, че правото да бъдат изслушани е било спазено по отношение на всички Страни от производството по това дело.

Брюксел, 5 октомври 2009 година. Michael ALBERS

(1) ОВ C 325, 22.12.2005 г., стр. 7, точка 27.

(2) ОВ C 45, 19.2.2002 г., стр. 3, точка 17.

(3) ОВ C 45, 19.2.2002 г., стр. 3, точки 14 и 25.