Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество в областта на наказателното правосъдие (Евроюст) /* COM/2013/0535 final - 2013/0256 (COD) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО Звеното „Евроюст“ беше създадено с Решение 2002/187/ПВР на Съвета[1] с оглед засилване на борбата с тежката организирана престъпност в Европейския съюз. Оттогава звеното „Евроюст“ съдейства за координацията и сътрудничеството между националните разследващи и прокурорски органи при разглеждането на дела, засягащи няколко държави членки. То спомогна за изграждането на взаимно доверие и за преодоляването на трудностите, свързани с изключително разнообразните правни системи и традиции в ЕС. Чрез бързото решаване на правни проблеми и установяването на това кои са компетентните органи в други държави, Евроюст съдейства за изпълнение на молбите за сътрудничество и прилагане на инструментите за взаимно признаване. През тези години станахме свидетели на непрекъснатото развитие на организацията, за да се превърне понастоящем в основен участник в съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси. Борбата с организираната престъпност и разбиването на престъпните организации продължават да бъдат ежедневно предизвикателство. За съжаление през последното десетилетие се наблюдава рязко увеличение на трансграничната престъпност. Няколко примера за това са трафикът на наркотици, трафикът на хора, тероризмът и киберпрестъпността, включително детската порнография. Обща черта на всички тези престъпни дейности е, че се извършват през границите от силно подвижни и гъвкави групи, действащи в рамките на множество юрисдикции и престъпни сектори. Ето защо, за да бъде борбата с тях ефективна, е необходим съгласуван общоевропейски отговор. Разрастването на трансграничното измерение на престъпността, както и диверсификацията на престъпните дейности, извършвани от тези групи, затрудняват отделните държави членки да разкриват и да се борят с трансграничната престъпност, и по-специално с организираната престъпност. В този контекст Евроюст продължава да играе изключително важна роля за подобряване на съдебното сътрудничество и координацията между компетентните съдебни органи на държавите членки и за подпомагане на разследванията, в които участват трети държави. С Договора от Лисабон се въвеждат нови възможности за повишаване на ефикасността на Евроюст в борбата с тези видове престъпления. В член 85 от Договора за функционирането на Европейския съюз изрично се предвижда, че мисията на Евроюст е да подкрепя и засилва координацията и сътрудничеството между националните разследващи и прокурорски органи по отношение на тежката престъпност, засягаща две или повече държави членки или изискваща наказателно преследване върху обща основа. Ето защо е важно да се гарантира, че Евроюст се използва по възможно най-добрия начин и че пречките пред ефективното му функциониране са премахнати[2]. През 2008 г. беше извършена широкомащабна реформа на Решението за Евроюст с цел укрепване на Евроюст.[3] Датата за транспониране беше 4 юни 2011 г. Правилното изпълнение на измененото решение е важно, но не следва да възпрепятства напредъка в преодоляването на новите предизвикателства и подобряването на функционирането на Евроюст, като наред с това се запазват аспектите, които засилват оперативната му ефективност. В член 85 от ДФЕС се предвижда също, че структурата, функционирането, областта на действие и функциите на Евроюст се определят чрез регламенти, приети в съответствие с обикновената законодателна процедура. Той изисква също така чрез тях да се определят реда и условията за участие на Европейския парламент и на националните парламенти в оценяването на дейността на Евроюст. Освен това вследствие на съобщението на Комисията „Европейските агенции — Пътят напред“[4] Европейският парламент, Съветът и Комисията се споразумяха да започнат междуинституционален диалог за подобряване на съгласуваността, ефективността и работата на децентрализираните агенции, което доведе до сформирането през март 2009 г. на междуинституционална работна група (МРГ). По време на този диалог бяха обсъдени редица ключови въпроси, в това число ролята и мястото на агенциите в институционалния пейзаж на ЕС, тяхното създаване, структура и функциониране и въпроси, свързани с тяхното финансиране, бюджет, надзор и управление. Този процес доведе до възприемането на общ подход по въпросите на децентрализираните агенции на ЕС, одобрен от Европейския парламент, Съвета и Комисията през юли 2012 г. и с който те трябва да се съобразяват във връзка с всички свои бъдещи решения относно децентрализираните агенции на ЕС, след извършването на анализ за всеки отделен случай. В настоящото предложение за регламент се вземат предвид всички тези компоненти и се съдържа единна и обновена правна уредба за нова Агенция за сътрудничество в областта на наказателното правосъдие (Евроюст), която е правоприемник на звеното „Евроюст“, създадено с Решение 2002/187/ПВР на Съвета. Като се запазват компонентите, които се оказаха ефикасни за управлението и функционирането на звеното „Евроюст“, регламентът модернизира правната уредба на звеното и опростява функционирането и структурата му в съответствие с Договора от Лисабон и изискванията на общия подход, доколкото неговото естество му позволява това. Тъй като предложението за настоящия регламент се приема едновременно с предложението за регламент за създаване на Европейска прокуратура, бяха включени разпоредби, за да се гарантира, че тази прокуратура се създава на основата на Евроюст съгласно член 86 от ДФЕС, както и че Евроюст може да подпомага дейността ѝ. 2. РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ С цел изготвяне на настоящия регламент Комисията проведе консултации със специализираните заинтересовани страни по редица въпроси. В най-общи линии целта на предложението е, като се използва предоставената от Договора от Лисабон възможност, да се модернизира Евроюст, за да се сдобие с по-добра управленска структура, която да способства за намаляване на изпитваната от колегиума понастоящем административна тежест и да му позволи да се съсредоточи върху основната си мисия. На 18 октомври 2012 г. Комисията организира консултативна среща с експерти от държавите членки, представители на секретариата на Съвета, Европейския парламент и Евроюст с цел обсъждането на въпроси, свързани с евентуална реформа въз основа на член 85 от ДФЕС. Въпросите включваха засиленото управление, парламентарното участие на европейско и национално равнище и евентуалните допълнителни правомощия, както и връзката със създаването на Европейска прокуратура. Като цяло на срещата беше изразена подкрепа за подобряването на управленската структура и ефикасността на Евроюст. Евроюст също участва пряко в процеса на консултации и даде своя принос чрез представяне на становища и срещи със службите на Комисията. Освен това обсъждането на реформата се проведе в контекста на различни семинари, като стратегическия семинар „Евроюст и Договора от Лисабон: към по-ефективни действия“ (Брюж, 20—22 септември 2010 г.) и конференцията на Евроюст и ERA (Академията по европейско право) на тема „10 години Евроюст: оперативни резултати и бъдещи предизвикателства“ (10 Years of Eurojust: Operational Achievements and Future Challenges), която се проведе в Хага на 12 и 13 ноември 2012 г. Освен това бъдещето на Евроюст беше предмет на обсъждане на специалното неофициално заседание на Съвета по повод на десетгодишнината от създаването на звеното „Евроюст“ през февруари 2012 г. Становищата на заинтересованите страни бяха събрани и чрез поръчаното от Комисията „Проучване относно засилването на дейността на Евроюст“[5], в което се прави обстоен преглед на съществуващите проблеми и се представят няколко варианти на политика за намиране на техните решения. 3. ПРЕДЛОЖЕНИЕ 3.1. Правно основание Член 85 от ДФЕС е правното основание на предложението, като в него се предвижда използването на регламент. 3.2. Субсидиарност и пропорционалност Съществува необходимост от действия от страна на ЕС, тъй като предвидените мерки са присъщи за ЕС, поради това че налагат създаването на субект, чиято мисия е да подкрепя и засилва координацията и сътрудничеството между националните съдебни органи по отношение на тежката престъпност, засягаща две или повече държави членки или изискваща наказателно преследване върху обща основа. Тази цел може да бъде постигната само на равнището на Съюза, в съответствие с принципа на субсидиарност. В съответствие с принципа на пропорционалност настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел. 3.3. Обяснение на предложението по глави Основните цели на предложението са: · да се увеличи ефикасността на Евроюст, като тя се сдобие с нова управленска структура; · да се подобри оперативната ефективност на Евроюст, като статутът и правомощията на националните членове бъдат хомогенно определени; · да се предвидят редът и условията за участие на Европейския парламент и националните парламенти в оценяването на дейността на Евроюст в съответствие с Договора от Лисабон; · да се приведе правната уредба на Евроюст в съответствие с общия подход, като наред с това се зачита в пълна степен специалната ѝ роля по отношение на координацията на текущите наказателни разследвания; · да се гарантира, че Евроюст може да си сътрудничи тясно с Европейската прокуратура след учредяването ѝ. 3.3.1. Глава I — Цел и функции В тази глава се урежда създаването на Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество в областта на наказателното правосъдие (Евроюст) като правоприемник на звеното „Евроюст“, създадено с Решение 2002/187/ПВР на Съвета. В нея също така се определят функциите и компетентността на агенцията. Компетентността е самостоятелно определена в приложението към проекта за регламент. 3.3.2. Глава II — Структура и организация на работата на Евроюст Тази глава съдържа някои от основните компоненти на реформата. Раздел II е посветен на националните членове на Евроюст. Реформата запазва тяхната връзка със собствената им държава членка, но същевременно изрично изброява оперативните правомощия, с които разполагат. Това ще им позволи да сътрудничат помежду си и с националните органи по по-ефективен начин. С раздели III, IV и V се създава новата структура на Евроюст, като съответно се уреждат функциите на колегиума, изпълнителния съвет и административния директор. Управлението на Евроюст се подобрява, като се прави ясно разграничение между двата състава на колегиума — в зависимост от това дали изпълняват оперативни или управленски функции. Единият състав се занимава с основната дейност на Евроюст по подкрепа и координация на националните разследвания. Другият състав се занимава например с приемането на работната програма, годишния бюджет и годишния отчет на агенцията. Създава се нов орган — изпълнителен съвет, — който има за задача да подготвя управленските решения на колегиума и да осъществява пряко някои административни функции. Комисията се представлява в колегиума, когато той осъществява управленските си функции, както и в изпълнителния съвет. Накрая, процедурата за назначаване, отговорностите и функциите на административния директор са ясно определени. С тази структура се въвежда двойно равнище на управление, предвидено в общия подход, като наред с това се запазват особеностите на Евроюст и се гарантира нейната независимост. Освен това тя е ефективна от гледна точка на разходите и допринася за ефикасността на Евроюст, тъй като националните членове ще бъдат подпомагани при решаването на бюджетни и административни въпроси, което ще им позволи да се съсредоточат върху оперативните си функции. 3.3.3. Глава ІІІ — Оперативни функции Тази глава запазва съществуващите механизми за оперативната ефективност на Евроюст, в това число дежурния координационен център (ДКЦ), националната система за координация по Евроюст (НСКЕ), обмена на информация и последващите действия във връзка с молбите на Евроюст. Структурата на деловодната система на Евроюст си остава същата. 3.3.4. Глава IV — Обработване на информацията В тази глава се предвижда, че приложимият към обработването на всички лични данни от Евроюст режим е Регламент (ЕО) № 45/2001[6]. Освен това регламентът уточнява и допълва Регламент (ЕО) № 45/2001 по отношение на оперативните лични данни, като зачита особеностите на дейностите в областта на съдебното сътрудничество и наред с това отчита необходимостта от съгласуваност и съвместимост с приложимите принципи за защита на данните. Продължава да бъде възможно налагането на ограничения във връзка с обработването на лични данни. В главата също така разпоредбите за правата на субектите на данни се привеждат в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001 и се вземат под внимание стандартите на защита, предвидени в пакета за реформата в областта на защитата на данните, приет от Комисията през януари 2012 г. Освен това в главата се предвижда важна промяна в механизма за надзор. В нея се установява компетентността на Европейския надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД), що се отнася до мониторинга на обработването на всички лични данни от Евроюст. ЕНОЗД ще поеме функциите на Съвместния надзорен орган, създаден с решението на Съвета относно звеното „Евроюст“. 3.3.5. Глава V — Отношения с партньорите Тази глава отразява значението на партньорството и сътрудничеството между Евроюст и други институции, органи и агенции на ЕС в борбата им с престъпността. Тя урежда подробно, на първо място, отношенията със секретариатите на Европейската съдебна мрежа, мрежата от експерти на съвместните екипи за разследване и мрежата по отношение на лицата, отговорни за геноцид, чийто домакин е Евроюст. В главата също така се съдържа специална разпоредба за отношенията с Европейската прокуратура. На второ място, сътрудничеството с Европол е изключително важно, особено по отношение на неговата роля при предоставянето на информация на Евроюст в съответствие с член 85 от ДФЕС. Въвежда се конкретна разпоредба, с която се определят ясно привилегированите отношения между двете агенции, за да се увеличи тяхната ефективност в борбата с тежките видове международни престъпления в рамките на компетентността им. Тя съдържа механизъм за проверка на съвпаденията на данни при сравняване на съответните им информационни системи и последвалия от това обмен на данни. Практическите подробности ще бъдат уредени чрез споразумение. Много често в делата, свързани с тежката и организираната престъпност се откриват връзки с трети държави, което подчертава решаващото значение на тясното сътрудничество с тези държави. Договорът от Лисабон промени начина, по който Европейският съюз организира външните си отношения, и тези промени засягат и агенциите. Вследствие на това агенциите повече не могат да договарят сами международни споразумения, като такива споразумения трябва да се сключват в съответствие с член 218 от ДФЕС. Евроюст обаче ще може да сключва договорености за работа с оглед засилване на сътрудничеството с компетентните органи на трети държави, по-специално чрез обмен на информация. Вече съществуващите международни споразумения запазват своето действие. 3.3.6. Глава VI — Финансови разпоредби Тези разпоредби имат за цел да модернизират бюджета на Евроюст, негово съставяне и изпълнение, представянето на отчетите и разпоредбите относно освобождаването от отговорност. 3.3.7. Глава VII — Разпоредби относно персонала Тези разпоредби отразяват принципите на общия подход, като наред с това зачитат особеностите на Евроюст. Поради смесеното естество на Евроюст и важността на оперативната връзка между националните бюра и собствените им държави членки заплатите и възнагражденията на служителите се поемат от държавите членки. Административният директор на Евроюст продължава да се назначава от колегиума на Евроюст, но вече въз основа на списък с кандидати, съставен от Комисията, след провеждането на открита и прозрачна процедура за подбор. По този начин се зачита самостоятелността на агенцията, като наред с това се гарантира извършването на щателна оценка на кандидатите. Подобна процедура е предвидена за освобождаването от длъжност на административния директор. 3.3.8. Глава VIII — Оценка и отчитане В тази глава правната уредба на Евроюст се привежда в съответствие с повишената демократична легитимност на Евроюст, която се изисква съгласно Договора от Лисабон. В нея ясно се определят реда и условията за участие на Европейския парламент и на националните парламенти в оценяването на дейността на Евроюст. Това е направено по ефективен от гледна точка на разходите начин, въз основа на годишния отчет на Евроюст, като наред с това се запазва оперативната независимост на Евроюст. Предвижда се също така извършването на периодична цялостна оценка на Евроюст в съответствие с общия подход. 3.3.9. Глава IX — Общи и заключителни разпоредби Тази глава съдържа разпоредби за привеждането на регламента за Евроюст в съответствие с общия подход, както и разпоредби относно влизането в сила на регламента. 4. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА Реформата на управлението („управителен съвет“ паралелно с колегиум) няма да има отражение върху разходите и в настоящото предложение не се предвиждат нови функции за Евроюст, различни от тези по подпомагане на Европейската прокуратура, което ще се извършва без никакви разходи. 2013/0256 (COD) Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество в областта на наказателното правосъдие (Евроюст) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 85 от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, след консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: (1) звеното „Евроюст“ беше създадено с Решение 2002/187/ПВР на Съвета[7] като орган на Европейския съюз с правосубектност, за да насърчава и подобрява координацията и сътрудничеството между компетентните съдебни органи на държавите членки, особено във връзка с тежката организирана престъпност. Решение 2003/659/ПВР на Съвета[8] и Решение 2009/426/ПВР на Съвета[9] за укрепване на Евроюст измениха правната уредба на Евроюст. (2) В член 85 от Договора се предвижда, че Евроюст се урежда с регламент, който се приема в съответствие с обикновената законодателна процедура. Той изисква също така определяне на реда и условията за участие на Европейския парламент и на националните парламенти в оценяването на дейността на Евроюст. (3) В член 85 от Договора се предвижда също така, че мисията на Евроюст е да подкрепя и засилва координацията и сътрудничеството между националните разследващи и прокурорски органи по отношение на тежката престъпност, засягаща две или повече държави членки или изискваща наказателно преследване върху обща основа, на базата на извършените оперативни действия и на информацията, предоставена от органите на държавите членки и от Европол. (4) Тъй като Европейската прокуратура следва да бъдат създадена на основата на Евроюст, настоящият регламент съдържа необходимите разпоредби за уреждане на отношенията между Евроюст и Европейската прокуратура. (5) Европейската прокуратура следва да има изключителна компетентност да разследва и да повдига и поддържа обвинението за престъпления, засягащи финансовите интереси на Съюза, като наред с това Евроюст следва да може да подкрепя националните органи, когато те разследват и повдигат и поддържат обвинението за тези видове престъпления в съответствие с регламента за създаване на Европейска прокуратура. (6) С цел Евроюст да може да изпълни мисията си и да развие пълния си потенциал в борбата с тежката трансгранична престъпност, нейните оперативни функции следва да бъдат засилени чрез намаляване на административното натоварване на националните членове и разширяване на нейното европейско измерение чрез участието на Комисията в управлението на агенцията и по-голямото участие на Европейския парламент и на националните парламенти в оценяването на дейността ѝ. (7) Поради тази причина Решение 2002/187/ПВР на Съвета следва да бъде отменено и заменено с настоящия регламент, с който се уреждат редът и условията за парламентарно участие, модернизира се структурата на Евроюст и се опростява настоящата ѝ правна уредба, като се запазват компонентите, които се оказаха ефикасни за функционирането ѝ. (8) Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз. (9) Следва да бъдат определени видовете тежки престъпления, засягащи две или повече държави членки, за които Евроюст е компетентна. Освен това следва да бъдат определени случаите, които въпреки че не обхващат две или повече държави членки, налагат организирането на наказателно преследване върху обща основа. Такива случаи следва да обхващат разследвания и действия по повдигане и поддържане на обвинението, засягащи само една държава членка и трета държава, както и случаи, засягащи само една държава членка и Съюза. (10) При осъществяване на оперативните си функции във връзка с определени наказателни дела, по молба на компетентните органи на държавите членки или по собствена инициатива, Евроюст следва да действа чрез един или няколко от националните си членове или като колегиален орган. (11) С цел да се гарантира, че Евроюст може да подкрепя и координира трансграничните разследвания по подходящ начин, е необходимо всички национални членове да разполагат с еднакви оперативни правомощия, за да сътрудничат помежду си и с националните органи по по-ефективен начин. На националните членове следва да се предоставят подходящи правомощия, чрез които Евроюст да може да изпълни надлежно мисията си. Тези правомощия следва да включват достъп до съответната информация в националните публични регистри, издаване и изпълняване на молби за взаимна помощ и взаимно признаване, пряк контакт и обмен на информация с компетентните органи, участие в съвместните екипи за разследване и със съгласието на националния компетентен орган или в случай на спешност — разпореждане на действия по разследване и контролирани доставки. (12) Необходимо е Евроюст да се сдобие с административна и управленска структура, която ѝ позволява да изпълнява функциите си по-ефективно и да зачита принципите, приложими към агенциите на Съюза, като наред с това се запазват особеностите на Евроюст и се гарантира нейната независимост при осъществяване на оперативните ѝ функции. За тази цел следва да бъдат изяснени функциите на националните членове, колегиума и административния директор и да бъде създаден изпълнителен съвет. (13) Следва да бъдат предвидени разпоредби, чрез които да се направи ясно разграничение между оперативните и управленските функции на колегиума, за да се сведе до минимум административната тежест върху националните членове, така че акцентът да се постави върху оперативната работа на Евроюст. Управленските функции на колегиума следва да включват по-специално приемането на работните програми на Евроюст, бюджета, годишния отчет за дейността, подходящи финансови правила и договорености за работа с партньорите. Той следва да упражнява правомощията на орган по назначаването по отношение на персонала на агенцията, включително на административния директор. (14) С цел да се подобри управлението и да се опростят процедурите на Евроюст, следва да бъде създаден изпълнителен съвет, който да подпомага колегиума при изпълнение на управленските му функции и да позволи опростяване на процеса за взимане на решения относно неоперативни и стратегически въпроси. (15) Комисията следва да се представлява в колегиума, когато той осъществява управленските си функции, както и в изпълнителния съвет, за да се осигури неоперативен надзор и предоставянето на стратегически насоки на Евроюст. (16) С цел да се осигури ефикасното ежедневно управление на Евроюст, административният директор следва да бъде неин законен представител и управител, който отговаря пред колегиума и изпълнителния съвет. Административният директор следва да подготвя и изпълнява решенията на колегиума и изпълнителния съвет. (17) Създаването в рамките на Евроюст на дежурен координационен център (ДКЦ) е необходимо, за да се осигури непрекъснат достъп до Евроюст и тя да може да се намесва при спешни случаи. Всяка държава членка следва да отговаря за това нейните представители в ДКЦ да могат да действат денонощно, седем дни в седмицата. (18) В държавите членки следва да се създадат национални системи за координация на Евроюст, за да се координира работата, извършвана от националните кореспонденти за Евроюст, националните кореспонденти за Евроюст по въпросите на тероризма, националните кореспонденти за Европейската съдебна мрежа и до три други звена за контакт, както и от представителите на мрежата на съвместните екипи за разследване и на мрежите, създадени с Решение 2002/494/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. за създаване на европейска мрежа на точки за контакт по отношение на лицата, отговорни за геноцид, престъпления срещу човечеството и военни престъпления[10], Решение 2007/845/ПВР на Съвета от 6 декември 2007 г. относно сътрудничеството между Службите за възстановяване на активи на държавите членки при проследяване и установяване на облаги или друго имущество, свързани с престъпления[11], и Решение 2008/852/ПВР на Съвета от 24 октомври 2008 г. относно мрежа от звена за контакт срещу корупцията[12]. (19) С цел насърчаване и укрепване на координацията и сътрудничеството между националните разследващи и прокурорски органи от решаващо значение е Евроюст да получава съответната необходима за изпълнението на нейните функции информация от националните органи. За тази цел компетентните национални органи следва да информират националните си членове относно създаването на съвместни екипи за разследване и резултатите от техните разследвания, относно случаите, които са от сферата на компетентност на Евроюст, пряко свързани с най-малко три държави членки, и за които има подадени молби или решения за съдебно сътрудничество до най-малко две държави членки, както и при определени обстоятелства, относно споровете за компетентност, контролираните доставки и системните затруднения в областта на съдебното сътрудничество. (20) Докато обработването на лични данни от Евроюст попада в приложното поле на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни[13], обработването на лични данни от органите на държава членка и предаването им на Евроюст са уредени от Конвенция № 108 на Съвета на Европа [да се замени със съответната директива в сила към момента на приемане]. (21) Когато Евроюст предава лични данни на орган на трета държава или на международна организация или Интерпол по силата на международно споразумение, сключено съгласно член 218 от Договора, трябва да се гарантира, че са спазени разпоредбите за защита на личните данни на настоящия регламент в съответствие с достатъчните гаранции, предоставени по отношение на защитата на неприкосновеността на личността и личния живот и на основните права и свободи на лицата. (22) Евроюст следва да бъде упълномощена да обработва определени лични данни на лица, които съгласно националното законодателство на съответните държави членки са заподозрени в извършване или участие в престъпление от компетентността на Евроюст или са осъдени за подобно престъпление. Не се предвижда Евроюст да извършва автоматизирано сравняване на ДНК профили или отпечатъци. (23) За постигането на своите цели Евроюст следва да може да удължава сроковете за съхраняване на личните данни, като се спазва принципът на ограничаване в рамките на целта, приложим към обработването на лични данни в контекста на дейностите на Евроюст. Такива решения следва да се вземат след внимателно разглеждане на всички засегнати интереси, включително тези на субектите на данни. Когато е изтекъл давностният срок за наказателно преследване във всички заинтересовани държави членки, всички решения за удължаване на срокове за обработването на лични данни следва да се вземат само ако съществува конкретна необходимост да се предостави помощ съгласно настоящия регламент. (24) Евроюст следва да поддържа привилегировани отношения с Европейската съдебна мрежа на основата на консултации и взаимно допълване. Настоящият регламент следва да спомогне за изясняване на съответните роли на Евроюст и Европейската съдебна мрежа и на техните взаимоотношения, като наред с това запази особеностите на Европейската съдебна мрежа. (25) Евроюст следва да поддържа отношения на сътрудничество с други органи и агенции на Съюза, с Европейската прокуратура, с компетентните органи на трети държави, както и с международни организации, доколкото е необходимо за изпълнението на функциите ѝ. (26) С цел подобряване на оперативното сътрудничество между Евроюст и Европол, и най-вече с цел установяване на връзки между данните, с които вече разполагат двете агенции, Евроюст следва да предостави на Европол достъп до данните, с които разполага, и да ѝ позволи да извършва търсене в тези данни. (27) Евроюст следва да може да обменя лични данни с други органи на Съюза, доколкото е необходимо за изпълнението на функциите ѝ. (28) Следва да се предвиди Евроюст да може да изпраща магистрати за връзка в трети държави с оглед постигането на цели, подобни на целите, поставени на магистратите за връзка, командировани от държавите членки въз основа на Съвместно действие 96/277/ПВР на Съвета от 22 април 1996 г. относно рамката за обмен на магистрати за връзка за подобряване на съдебното сътрудничество между държавите членки на Европейския съюз[14]. (29) Следва да се предвиди Евроюст да може да координира изпълнението на молби за съдебно сътрудничество, отправени от трета държава, когато те са свързани с едно и също разследване и изискват изпълнение в поне две държави членки. (30) С цел гарантиране на пълна автономност и независимост на Евроюст, следва да ѝ се предостави самостоятелен бюджет, приходите по който постъпват основно от бюджета на Съюза, с изключение на заплатите и възнагражденията на националните членове и техните помощници, които се поемат от собствената им държава членка. Бюджетната процедура на Съюза следва да е приложима дотолкова, доколкото се засягат вноската на Съюза и други субсидии, платими от общия бюджет на Съюза. Одитът на счетоводните отчети следва да се извършва от Сметната палата. (31) С цел повишаване на прозрачността и демократичния контрол по отношение на Евроюст е необходимо да се осигурят механизми за участие на Европейския парламент и на националните парламенти в оценяването на дейността на Евроюст. Парламентарното участие не трябва да накърнява принципите на независимост по отношение на действия, предприети по определени оперативни случаи, или задълженията за дискретност и поверителност. (32) Целесъобразно е редовно да се оценява прилагането на настоящия регламент. (33) Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета[15] следва да се прилага за Евроюст. (34) Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF)[16], следва да се прилага за Евроюст. (35) Необходимите разпоредби относно настаняването на Евроюст в държавата членка, в която е седалището на агенцията, а именно Нидерландия, и конкретните правила, приложими по отношение на целия персонал на Евроюст и членовете на техните семейства, следва да се определят в споразумение за седалището. Освен това приемащата държава членка следва да осигури възможно най-добри условия за осигуряване на доброто функциониране на Евроюст, включително училища за децата и транспорт, за да се привлекат висококачествени човешки ресурси от възможно най-широк географски обхват. (36) Тъй като създадената с настоящия регламент агенция „Евроюст“ заменя и наследява звеното „Евроюст“, създадено с Решение 2002/187/ПВР, тя следва да бъде правоприемник по отношение на всички негови договори, в това число трудови договори, поети задължения и придобито имущество. Международните споразумения, сключени от Евроюст, установени въз основа на посоченото решение, следва да останат в сила. (37) Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаването на субект, който отговаря за подкрепата и засилването на координацията и сътрудничеството между съдебните органи на държавите членки по отношение на тежката престъпност, засягаща две или повече държави членки или изискваща наказателно преследване върху обща основа, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и следователно поради обхвата и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел. (38) [В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, тези държави членки са нотифицирали желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.] ИЛИ [Без да се засяга член 4 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство и Ирландия не участват в приемането на настоящия регламент и не са обвързани от него, нито от неговото прилагане.]. (39) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане, ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: ГЛАВА I ЦЕЛ И ФУНКЦИИ Член 1 Агенция на Европейския съюз за сътрудничество в областта на наказателното правосъдие 1. С настоящия регламент се създава Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество в областта на наказателното правосъдие (Евроюст). 2. Създадената с настоящия регламент агенция „Евроюст“ е правоприемник на звеното „Евроюст“, създадено с Решение 2002/187/ПВР на Съвета. 3. Във всяка държава членка Евроюст притежава най-широката правоспособност, предоставяна на юридическите лица съгласно съответното национално право. Тя може по-специално да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна по съдебни производства. Член 2 Функции 1. Евроюст подкрепя и засилва координацията и сътрудничеството между националните разследващи и прокурорски органи по отношение на тежката престъпност, засягаща две или повече държави членки или изискваща наказателно преследване върху обща основа, на базата на извършените оперативни действия и на информацията, предоставена от органите на държавите членки и от Европол. 2. При изпълнение на функциите си Евроюст: а) взема под внимание всяка молба, подадена от компетентен орган на държава членка, или всяка информация, предоставена от орган, компетентен по силата на разпоредбите, приети в рамките на Договорите, или събрана от самата Евроюст; б) съдейства за изпълнение на молбите за съдебно сътрудничество и решенията в тази област, включително такива, основани на инструменти, които привеждат в действие принципа на взаимно признаване; 3. Евроюст осъществява своите функции по молба на компетентните органи на държавите членки или по собствена инициатива. Член 3 Компетентност на Евроюст 1. Евроюст е компетентна по отношение на видовете престъпления, изброени в приложение 1. Евроюст обаче не е компетентна по отношение на престъпленията, за които е компетентна Европейската прокуратура. 2. Евроюст е компетентна също така по отношение на свързаните престъпления. За свързани престъпления се считат следните деяния: а) престъпления, извършени с цел набавяне на средства за извършване на деяния, изброени в приложение 1; б) престъпления, извършени с цел улесняване или извършване на деяния, изброени в приложение 1; в) престъпления, извършени с цел да се осигури безнаказаност за извършването на деяния, изброени в приложение 1; 3. По молба на компетентен орган на държава членка Евроюст може също така да подпомага разследвания и действия по повдигане и поддържане на обвинението, засягащи само тази държава членка и трета държава, когато с въпросната трета държава е сключено споразумение за сътрудничество или съществува договореност за създаване на сътрудничество съгласно член 43 или когато в определени случаи има съществен интерес за предоставяне на такава помощ. 4. По молба на компетентен орган на държава членка или на Комисията Евроюст може да подпомага разследвания и действия по повдигане и поддържане на обвинението, засягащи само тази държава членка и Съюза. Член 4 Оперативни функции на Евроюст 1. Евроюст: а) информира компетентните органи на държавите членки за разследвания и действия по повдигане и поддържане на обвинението, за които е била информирана и които имат отражение на съюзно равнище, или които може да засегнат държави членки, различни от пряко засегнатите държави членки; б) подпомага компетентните органи на държавите членки за осигуряване на възможно най-добрата координация на разследванията и действията по повдигане и поддържане на обвинението; в) оказва съдействие за подобряване на сътрудничеството между компетентните органи на държавите членки, по-специално въз основа на анализите на Европол; г) сътрудничи и се консултира с Европейската съдебна мрежа по наказателноправни въпроси, включително като използва и съдейства за подобряване на документалната база данни на Европейската съдебна мрежа; д) предоставя оперативна, техническа и финансова подкрепа за трансграничните операции и разследвания на държавите членки, включително за съвместните екипи за разследване; 2. Като изложи съображенията си за това, при осъществяване на функциите си Евроюст може да поиска от компетентните органи на засегнатите държави членки: а) да предприемат разследване или действия по повдигане и поддържане на обвинението във връзка с определени деяния; б) да приемат, че някой от тях може да е в по-добра позиция да предприеме разследване или действия по повдигане и поддържане на обвинението във връзка с определени деяния; в) да осъществят координация помежду си; г) да създадат съвместен екип за разследване, като спазват съответните инструменти за сътрудничество; д) да ѝ предоставят всяка информация, необходима за изпълнение на нейните функции; е) да предприемат специални действия по разследване; ж) да предприемат всякакви други действия, оправдани с оглед на разследването или повдигането и поддържането на обвинението. 3. Евроюст може също така: а) да предоставя на Европол становища, основани на анализите, извършени от Европол; б) да предоставя логистична подкрепа, в това число помощ във връзка с писмени преводи, устни преводи и организацията на координационни заседания. 4. Когато две или повече държави членки не могат да постигнат съгласие относно това коя от тях следва да предприеме разследване или действия по повдигане и поддържане на обвинението в резултат на молба, отправена в съответствие с параграф 2, буква б), Евроюст издава писмено становище по случая. Становището се адресира своевременно до засегнатите държави членки. 5. По молба на компетентен орган Евроюст издава писмено становище относно системни откази или затруднения при изпълнението на молби за съдебно сътрудничество или решения в тази област, включително такива, основани на инструменти, които привеждат в действие принципа на взаимно признаване, при условие че въпросът не е могъл да бъде разрешен по взаимно съгласие между компетентните национални органи или чрез намесата на съответните национални членове. Становището се адресира своевременно до засегнатите държави членки. Член 5 Осъществяване на оперативните функции 1. При предприемане на някое от действията по член 4, параграфи 1 или 2 Евроюст действа чрез един или няколко от засегнатите национални членове. 2. Евроюст действа като колегиален орган: а) при предприемане на някое от действията по член 4, параграфи 1 или 2, когато: i) това бъде поискано от един или няколко от националните членове, засегнати от случай, разглеждан от Евроюст; ii) случаят е свързан с разследвания или действия по повдигане и поддържане на обвинението, които имат отражение на съюзно равнище или които може да засегнат държави членки, различни от пряко засегнатите държави членки; б) при предприемане на някое от действията по член 4, параграфи 3, 4 или 5; в) при разглеждане на въпрос от общ характер, свързан с постигане на нейните оперативни цели; г) когато това е предвидено в други разпоредби на настоящия регламент. 3. При изпълнение на функциите си Евроюст посочва дали действа чрез един или няколко от националните членове или като колегиален орган. ГЛАВА II СТРУКТУРА И ОРГАНИЗАЦИЯ НА РАБОТАТА НА ЕВРОЮСТ Раздел I Структура Член 6 Структура на Евроюст Евроюст се състои от: а) национални членове; б) колегиум; в) изпълнителен съвет; г) административен директор. Раздел II Национални членове Член 7 Статут на националните членове 1. Всяка държава членка в съответствие със собствената си правна система командирова към Евроюст по един национален член, чието обичайно място на работа е седалището на Евроюст. 2. Всеки национален член се подпомага от един заместник и един помощник. Обичайното място на работа на заместника и помощника е седалището на Евроюст. Националният член може да бъде подпомаган от няколко заместници или помощници и при необходимост и със съгласието на колегиума обичайното им място на работа може да бъде седалището на Евроюст. 3. Националните членове и заместниците им имат качеството на прокурор, съдия или полицейски служител с равностойна компетентност. Компетентните национални органи им предоставят правомощията, предвидени в настоящия регламент, за да могат да изпълняват функциите си. 4. Заместникът може да действа от името на националния член или да го замества. Помощникът също може да действа от името на националния член или да го замества, ако има предвидения в параграф 3 статут. 5. Оперативната информация, която се обменя между Евроюст и държавите членки, се изпраща чрез националните членове. 6. Националните членове се свързват пряко с компетентните органи на своята държава членка. 7. Заплатите и възнагражденията на националните членове, заместниците и помощниците се поемат от собствената им държава членка. 8. Когато националните членове, заместниците и помощниците действат в рамките на функциите на Евроюст, разходите, свързани с изпълнението на тези дейности, се считат за оперативни разходи. Член 8 Правомощия на националните членове 1. Националните членове разполагат със следните правомощия: а) да улесняват или по друг начин да подкрепят издаването и изпълнението на молби за взаимна правна помощ или взаимно признаване или да ги издават и изпълняват самите те; б) да се свързват пряко и да обменят информация с всеки компетентен национален орган на държавата членка; в) да се свързват пряко и да обменят информация с всеки компетентен международен орган в съответствие с международните задължения на своята държава членка; г) да участват в съвместни екипи за разследване, включително в тяхното създаване. 2. В съгласие с компетентния национален орган националните членове: а) разпореждат действия по разследване; б) разрешават и координират контролирани доставки в държавата членка в съответствие с националното законодателство. 3. При спешни случаи, когато не може да бъде постигнато своевременно съгласие, националните членове са компетентни да предприемат действията по параграф 2, като информират националния компетентен орган за това във възможно най-кратък срок. Член 9 Достъп до националните регистри В съответствие с националното право националните членове имат достъп до следните видове регистри на своята държава членка или най-малкото могат да получат информацията, която се съдържа в тях: а) регистри за съдимост, б) регистри на задържаните лица, в) регистри на разследванията, г) ДНК регистри; д) други публични регистри на техните държави членки, когато такава информация е необходима за изпълнение на функциите им. Раздел III Колегиум Член 10 Състав на колегиума 1. Колегиумът се състои от: а) всички национални членове, когато колегиумът изпълнява оперативните си функции по член 4; б) всички национални членове и двама представители на Комисията, когато колегиумът осъществява управленските си функции по член 14; 2. Мандатът на членовете и техните заместници е най-малко четири години и може да бъде подновен еднократно. При изтичане на мандата им или в случай на оставка членовете остават на служба до подновяване на мандата им или докато бъдат заменени. 3. Административният директор участва в управителните заседания на колегиума без право на глас. 4. Колегиумът може да покани всяко лице, чието становище може да представлява интерес, да участва в заседанията му като наблюдател. 5. Членовете на колегиума могат, съгласно разпоредбите на неговия процедурен правилник, да бъдат подпомагани от съветници или експерти. Член 11 Председател и заместник-председател на Евроюст 1. Колегиумът избира председател и двама заместник-председатели измежду националните членове с мнозинство от две трети от своите членове. 2. Заместник-председателите заместват председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения. 3. Мандатът на председателя и заместник-председателите е четири години. Те могат да бъдат преизбрани еднократно. Когато национален член е избран за председател или заместник-председател на Евроюст, неговият мандат като национален член се удължава, за да може той да изпълни функцията си на председател или заместник-председател. Член 12 Заседания на колегиума 1. Председателят свиква заседанията на колегиума. 2. Колегиумът провежда най-малко едно оперативно заседание на месец. С цел осъществяване на управленските си функции колегиумът провежда най-малко две редовни заседания годишно. Освен това той провежда заседания по инициатива на председателя, по искане на Комисията или по искане на най-малко една трета от членовете си. 3. Европейският прокурор получава дневния ред на всички заседания на колегиума и има право да участва в тях, но без право на глас, всеки път, когато се обсъждат въпроси, за които прецени, че са от значение за функционирането на Европейската прокуратура. Член 13 Правила за гласуване в колегиума 1. Освен ако не е предвидено друго, колегиумът приема решенията си с мнозинство от членовете си. 2. Всеки член има право на един глас. В отсъствието на член, който има право на глас, заместникът му може да упражни неговото право на глас. 3. Председателят и заместник-председателите имат право на глас. Член 14 Управленски функции на колегиума 1. При осъществяване на управленските си функции колегиумът: а) приема всяка година програмния документ на Евроюст с мнозинство от две трети от членовете си в съответствие с член 15; б) приема годишния бюджет на Евроюст с мнозинство от две трети от членовете си и осъществява други функции във връзка с бюджета на Евроюст в съответствие с глава VI; в) приема консолидирания годишен отчет за дейността на Евроюст, изпраща го на Европейския парламент, националните парламенти, Съвета, Комисията и Сметната палата в срок до [датата е предвидена в Рамковия финансов регламент] на следващата година и го оповестява публично; г) приема програмирането на човешките ресурси като част от програмния документ; д) приема финансовите правила, приложими спрямо Евроюст, в съответствие с член 52; е) приема правила за предотвратяване и управление на конфликти на интереси, които да прилага по отношение на своите членове; ж) съгласно параграф 2 упражнява по отношение на персонала на агенцията правомощията, предоставени от Правилника за длъжностните лица[17] на органа по назначаването, както и тези, предоставени от Условията за работа на другите служители[18] на органа, оправомощен да сключва трудови договори („правомощия на органа по назначаването“); з) назначава административния директор и при необходимост удължава срока на мандата му или го отстранява от длъжност в съответствие с член 17; и) назначава счетоводител и длъжностно лице по защита на данните, които са функционално независими при изпълнението на своите задължения; й) приема договорености за работа, сключени в съответствие с член 43; к) избира председател и заместник-председатели в съответствие с член 11; л) приема свой процедурен правилник. 2. На основание член 2, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица и член 6 от Условията за работа на другите служители на Съюза и съгласно процедурата, предвидена в член 110 от същия правилник, колегиумът взема решение за делегиране на съответните правомощия на орган по назначаването на административния директор и определя условията, при които делегираните правомощия могат да бъдат оттеглени. Административният директор е упълномощен от своя страна да делегира тези правомощия на други лица. 3. Когато това се налага поради изключителни обстоятелства, колегиумът може с решение да оттегли временно правомощията на орган по назначаването, делегирани на административния директор, и тези, които административният директор от своя страна е делегирал на други лица, и да ги упражнява пряко или да ги делегира на някой от членовете си или на служител, различен от административния директор. 4. Колегиумът взема решения относно назначаването, продължаването на мандата и отстраняването от длъжност на административния директор с мнозинство от две трети от членовете си. Член 15 Годишно и многогодишно програмиране 1. До [30 ноември всяка година] колегиумът приема програмен документ, съдържащ многогодишната и годишната програми, въз основа на проект, представен от административния директор, като взема предвид становището на Комисията. Той го изпраща на Европейския парламент, Съвета и Комисията. Програмният документ става официален след окончателното приемане на общия бюджет и при необходимост се коригира съответно. 2. Годишната работна програма включва подробните цели и очакваните резултати, включително показателите за изпълнението. В нея също така са описани действията, които ще се финансират, и са посочени финансовите и човешките ресурси, разпределени за всяко действие, в съответствие с принципите за бюджетиране и управление по дейности. Годишната работна програма е съгласувана с многогодишната работна програма по параграф 4. В годишната работна програма ясно се указва кои функции са добавени, променени или отменени в сравнение с предходната финансова година. 3. Колегиумът внася изменения в приетата годишна работна програма, ако на агенцията бъде възложена нова функция. Всяко съществено изменение на годишната работна програма се приема по същата процедура като първоначалната годишна работна програма. Колегиумът може да делегира на административния директор правомощието да внася несъществени изменения в годишната работна програма. 4. В многогодишната работна програма е заложено общото стратегическо програмиране, включително целите, очакваните резултати и показателите за изпълнението. В нея се съдържа също програмиране на ресурсите, включително на многогодишния бюджет и персонала. Програмирането на ресурсите се актуализира ежегодно. Стратегическото програмиране се актуализира при необходимост, и най-вече за да се реагира на констатациите в оценката по член 56. Раздел IV Изпълнителен съвет Член 16 Функциониране на изпълнителния съвет 1. Колегиумът се подпомага от изпълнителен съвет. Изпълнителният съвет не участва в оперативните функции на Евроюст, предвидени в членове 4 и 5. 2. Изпълнителният съвет също така: а) подготвя решенията, които трябва да бъдат приети от колегиума в съответствие с член 14; б) приема стратегия за борба с измамите, пропорционална на риска от измами, като взема предвид разходите и ползите от действията, които следва да бъдат предприети; в) приема необходимите правила за прилагане на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители в съответствие с член 110 от Правилника за длъжностните лица; г) осигурява подходящи последващи действия във връзка с констатациите и препоръките, направени вследствие на вътрешни или външни одитни доклади, оценки и разследвания, включително извършваните от Европейския надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) и Европейската служба за борба с измамите (OLAF); д) взема всички решения относно създаването и при необходимост изменението на вътрешните административни структури на Евроюст; е) подпомага и съветва административния директор при изпълнението на решенията на колегиума с цел да се укрепи надзорът на административното и бюджетното управление, без да се засягат задълженията на административния директор по член 18; ж) взема всяко друго решение, което не е изрично възложено на колегиума по силата на членове 5 и 14 или на административния директор по силата на член 18; з) приема свой процедурен правилник. 3. При необходимост в спешни случаи изпълнителният съвет може да взема определени временни решения от името на колегиума по въпроси от административно и бюджетно естество, които подлежат на потвърждение от колегиума. 4. Изпълнителният съвет се състои от председателя и заместник-председателите на колегиума, един представител на Комисията и още един член на колегиума. Председателят на колегиума е също така председател на изпълнителния съвет. Изпълнителният съвет взема решенията си с мнозинство от членовете си, като всеки от тях има право на един глас. Административният директор участва в заседанията на изпълнителния съвет, но няма право на глас. 5. Мандатът на членовете на изпълнителния съвет е четири години, с изключение на мандата на члена на колегиума, който е назначен за срок от две години на ротационен принцип. Мандатът на членовете на изпълнителния съвет приключва с приключването на мандата им на национални членове. 6. Изпълнителният съвет провежда най-малко едно редовно заседание на всеки три месеца. Освен това той се свиква по инициатива на председателя или по искане на Комисията или поне на двама от останалите членове. 7. Европейският прокурор получава дневния ред на всички заседания на изпълнителния съвет и има право да участва в тях, но без право на глас, всеки път, когато се обсъждат въпроси, за които прецени, че са от значение за функционирането на Европейската прокуратура. 8. Европейският прокурор може да отправя писмени становища до изпълнителния съвет, на които изпълнителният съвет отговаря писмено и своевременно. Раздел V Административен директор Член 17 Статут на административния директор 1. Административният директор се назначава като срочно нает служител на Евроюст по член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз. 2. Колегиумът назначава административния директор от списък с кандидати, предложен от Комисията, след провеждането на открита и прозрачна процедура за подбор. За целите на сключване на договора с административния директор Евроюст се представлява от председателя на колегиума. 3. Мандатът на административния директор е пет години. Преди края на този срок Комисията прави оценка, при която се взема предвид оценката на резултатите от работата на административния директор. 4. По предложение на Комисията, в което е взета предвид посочената в параграф 3 оценка, колегиумът може еднократно да продължи мандата на административния директор за не повече от пет години. 5. Административен директор, чийто мандат е бил продължен, не може да участва в друга процедура за подбор за същата длъжност след края на целия срок. 6. Административният директор се отчита за дейността си пред колегиума и изпълнителния съвет. 7. Административният директор може да бъде отстранен от длъжност единствено с решение на колегиума по предложение на Комисията. Член 18 Отговорности на административния директор 1. За административни цели Евроюст се ръководи от административния си директор. 2. Без да се засягат правомощията на Комисията, на колегиума или на изпълнителния съвет, административният директор е независим при изпълнението на своите задължения и не търси, нито приема инструкции от никое правителство или друг орган. 3. Административният директор е законният представител на Евроюст. 4. Административният директор отговаря за изпълнението на възложените на Евроюст административни функции. По-конкретно, административният директор отговаря за: а) ежедневното управление на Евроюст; б) изпълнението на решенията, приети от колегиума и изпълнителния съвет; в) изготвянето на програмния документ и представянето му на изпълнителния съвет и на колегиума след консултации с Комисията; г) изпълнението на програмния документ и отчитането пред изпълнителния съвет и колегиума относно неговото изпълнение; д) изготвянето на годишния отчет за дейностите на Евроюст и представянето му пред изпълнителния съвет за допълване и пред колегиума за одобрение; е) изготвянето на план за действие въз основа на заключенията на вътрешните или външните одитни доклади, оценките и разследванията, включително извършваните от Европейския надзорен орган по защита на данните и Европейската служба за борба с измамите, и представянето на доклади за напредъка два пъти годишно пред изпълнителния съвет, Комисията и Европейския надзорен орган по защита на данните; ж) защитата на финансовите интереси на Съюза чрез прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и при установяването на нередности, чрез събирането на недължимо платените суми и когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции; з) изготвянето на стратегия на Евроюст за борба с измамите и представянето ѝ пред изпълнителния съвет за одобрение; и) изготвянето на проект за финансовите правила, приложими по отношение на Евроюст; й) изготвянето на проект на разчет за приходите и разходите на Евроюст и изпълнението на бюджета ѝ. ГЛАВА III ОПЕРАТИВНИ ВЪПРОСИ Член 19 Дежурен координационен център (ДКЦ) 1. С цел изпълнение на функциите си при спешни случаи в Евроюст действа дежурен координационен център (ДКЦ), който е в състояние да получава и обработва по всяко време изпратените до него молби. С дежурния координационен център може да се влезе във връзка денонощно, седем дни в седмицата, чрез единно звено за контакт на ДКЦ в Евроюст. 2. Дежурният координационен център разчита на по един представител (представител на дежурния координационен център) от всяка държава членка, като това може да е или националният член или неговият заместник, или помощник, който имат право да замества националния член. Представителят на дежурния координационен център действа денонощно, седем дни в седмицата. 3. Представителите на дежурния координационен център действат незабавно за изпълнението на молбата в своята държава членка. Член 20 Национална система за координация по Евроюст 1. Всяка държава членка определя един или няколко национални кореспондента за Евроюст. 2. Всяка държава членка създава национална система за координация по Евроюст, за да осигури координация на работата на: а) националните кореспонденти за Евроюст; б) националния кореспондент за Евроюст по въпросите на тероризма; в) националния кореспондент за Европейската съдебна мрежа по наказателноправни въпроси и до три други звена за контакт на тази Европейска съдебна мрежа; г) националните членове или звената за контакт на мрежата на съвместните екипи за разследване и на мрежите, създадени с Решение 2002/494/ПВР, Решение 2007/845/ПВР и Решение 2008/852/ПВР. 3. Лицата по параграфи 1 и 2 запазват своите длъжност и статут съгласно националното право. 4. Националните кореспонденти за Евроюст отговарят за функционирането на националната система за координация по Евроюст. Когато кореспондентите за Евроюст са няколко, един от тях отговаря за функционирането на националната система за координация по Евроюст. 5. В рамките на държавите членки, националната система за координация по Евроюст улеснява изпълнението на функциите на Евроюст, по-специално като: а) гарантира, че предвидената в член 24 деловодна система получава информация, отнасяща се до засегнатата държава членка, по ефикасен и надежден начин; б) съдейства да се определи дали даден случай следва да бъде разгледан с помощта на Евроюст или на Европейската съдебна мрежа; в) съдейства на националния член да установи кои органи са компетентни за изпълнението на молбите за съдебно сътрудничество и решенията в тази област, включително такива, основани на инструменти, които привеждат в действие принципа на взаимно признаване; г) поддържа тесни връзки с националното звено на Европол. 6. С цел постигането на посочените в параграф 5 цели, лицата по параграф 1 и параграф 2, букви а), б) и в), са свързани с деловодната система, а лицата по параграф 2, буква г) могат да бъдат свързани с нея в съответствие с настоящия член и с членове 24, 25, 26 и 30. Свързването с деловодната система се поема от общия бюджет на Европейския съюз. 7. Създаването на националната система за координация по Евроюст и определянето на национални кореспонденти не възпрепятства преките контакти между националния член и компетентните органи на неговата държава членка. Член 21 Обмен на информация с държавите членки и между националните членове 1. Компетентните органи на държавите членки обменят с Евроюст всяка информация, необходима за изпълнение на функциите ѝ в съответствие с членове 2 и 4, както и с правилата за защита на данните на настоящия регламент. Това включва най-малко информацията по параграфи 5, 6 и 7. 2. Предаването на информация на Евроюст се тълкува като молба за помощ към Евроюст по конкретния случай единствено ако компетентен орган я определи като такава. 3. Националните членове могат без предварително разрешение да обменят помежду си или с компетентните органи на своите държави членки всяка информация, необходима за изпълнение на функциите на Евроюст. По-специално компетентните национални органи своевременно информират своите национални членове за случаите, които ги засягат. 4. Компетентните национални органи информират своите национални членове за създаването на съвместни екипи за разследване и за резултатите от работата на тези екипи. 5. Компетентните национални органи информират своевременно своите национални членове за всеки случай, свързан с престъпления, които са от сферата на компетентност на Евроюст, засягащ най-малко три държави членки и за който има молби за съдебно сътрудничество или решения в тази област, включително такива, основани на инструменти, които привеждат в действие принципа на взаимно признаване, подадени до най-малко две държави членки. 6. Компетентните национални органи информират своите национални членове за: а) случаите, по които са възникнали или има вероятност да възникнат спорове за компетентност; б) контролирани доставки, засягащи най-малко три държави, поне две от които са държави членки; в) системни затруднения или откази за изпълнение на молби за съдебно сътрудничество и решения в тази област, включително такива, основани на инструменти, които привеждат в действие принципа на взаимно признаване. 7. Националните органи не са длъжни да предоставят информация по даден случай, ако това би означавало: а) накърняване на съществени интереси на националната сигурност; или б) застрашаване на безопасността на гражданите. 8. Настоящият член не засяга условията, предвидени в двустранни или многостранни споразумения или договорености между държавите членки и трети държави, включително условията, поставени от трети държави за използване на предоставената информация. 9. Посочената в настоящия член информация се предоставя по структуриран начин, установен от Евроюст. Член 22 Информация, предоставяна от Евроюст на компетентните национални органи 1. Евроюст предоставя на компетентните национални органи информация за резултатите от обработването на данни, включително за наличието на връзки със случаи, които вече са въведени в деловодната система. Тази информация може да включва лични данни. 2. Когато компетентен национален орган поиска от Евроюст да му предостави информация, Евроюст я предоставя в сроковете, поискани от този орган. Член 23 Последващи действия във връзка с молбите и становищата на Евроюст Компетентните национални органи отговарят своевременно на молбите и становищата на Евроюст, изразени съгласно член 4. Ако компетентните органи на засегнатите държави членки решат да не изпълнят молба по член 4, параграф 2 или решат да не се съобразят с писмено становище по член 4, параграфи 4 и 5, те своевременно информират Евроюст за своето решение и основанията за него. Когато не е възможно да се представят основания за отказа за изпълнение на молба, тъй като това би накърнило съществени интереси на националната сигурност или би застрашило безопасността на гражданите, компетентните органи на държавите членки могат да изтъкнат основания от оперативно естество. Член 24 Деловодна система, индекс и временни работни досиета 1. Евроюст въвежда деловодна система, съставена от временни работни досиета и от индекс, която съдържа посочените в приложение 2 лични данни и информация, която няма личен характер. 2. Деловодната система има следното предназначение: а) да осигурява подкрепа за управлението и координацията на разследванията и действията по повдигане и поддържане на обвинението, за които Евроюст предоставя помощ, по-специално чрез система от връзки между информацията; б) да улеснява достъпа до информация за текущите разследвания и действия по повдигане и поддържане на обвинението; в) да улеснява контрола за законосъобразност и спазването на разпоредбите на настоящия регламент по отношение на обработването на лични данни. 3. Деловодната система може да се свърже със защитената далекосъобщителна връзка по член 9 от Решение 2008/976/ПВР. 4. Индексът съдържа позовавания на временните работни досиета, обработвани в рамките на Евроюст, и не може да съдържа други лични данни, освен посочените в точка 1, букви а)—и), к) и м) и параграф 2 от приложение 2. 5. При изпълнение на задълженията си националните членове могат да обработват във временно работно досие данни по отделните случаи, по които работят. Те предоставят на длъжностното лице по защита на данните достъп до временното работно досие. Засегнатият национален член информира длъжностното лице по защита на данните за създаването на всяко ново временно работно досие, което съдържа лични данни. 6. При обработването на оперативни лични данни Евроюст не може да създава друго автоматизирано досие с данни, освен досието в деловодната система или временно работно досие. 7. Деловодната система и нейните временни работни досиета са на разположение за ползване от Европейската прокуратура. 8. Разпоредбите относно достъпа до деловодната система и временните работни досиета се прилагат mutatis mutandis за Европейската прокуратура. Информацията, въведена в деловодната система, временните работни досиета и индекса от Европейската прокуратура, обаче не е на разположение за достъп на национално равнище. Член 25 Функциониране на временните работни досиета и индекса 1. Засегнатият национален член създава временно работно досие за всеки случай, във връзка с който му е предадена информация, доколкото това предаване е съобразено с настоящия регламент или с други приложими правни инструменти. Националният член носи отговорност за воденето на временните работни досиета, които е създал. 2. Националният член, който е създал временно работно досие, решава във всеки отделен случай дали да запази временното работно досие поверително или — когато е необходимо, за да може Евроюст да изпълнява функциите си, — да предостави достъп до досието или до части от него на други национални членове или на служители на Евроюст, оправомощени от административния директор. 3. Националният член, който е създал временно работно досие, решава кои данни, свързани с това временно работно досие, се въвеждат в индекса. Член 26 Достъп на национално равнище до деловодната система 1. Посочените в член 20, параграф 2 лица, доколкото са свързани с деловодната система, могат да имат достъп само до: а) индекса, освен ако националният член, който е взел решение да въведе данните в индекса, изрично е отказал такъв достъп; б) временните работни досиета, създадени от националния член на тяхната държава членка; в) временните работни досиета, създадени от националните членове на други държави членки и до които националният член на тяхната държава членка е получил достъп, освен ако националният член, който е създал досието, изрично е отказал такъв достъп. 2. Националният член, в рамките на предвидените в параграф 1 ограничения, решава каква степен на достъп до временните работни досиета да се предостави в неговата държава членка на лицата по член 20, параграф 2, доколкото те са свързани с деловодната система. 3. Всяка държава членка, след консултация с националния член, решава каква степен на достъп до индекса да предостави в тази държава членка на лицата по член 20, параграф 2, доколкото те са свързани с деловодната система. Държавите членки уведомяват Евроюст и Комисията за своето решение във връзка с прилагането на настоящия параграф. Комисията информира останалите държави членки за това. 4. Лица, които са получили достъп в съответствие с параграф 2, имат достъп най-малко до индекса, доколкото е необходимо за достъпа до временните работни досиета, до които им е предоставен достъп. ГЛАВА IV ОБРАБОТВАНЕ НА ИНФОРМАЦИЯТА Член 27 Обработване на лични данни 1. Доколкото е необходимо за изпълнение на изрично определената ѝ функция, в рамките на компетентността ѝ и с цел изпълнение на оперативните ѝ функции, Евроюст може да обработва чрез автоматизирани средства или в структурирани, ръчно обработвани файлове в съответствие с настоящия регламент само посочените в точка 1 от приложение 2 лични данни на лица, които съгласно националното законодателство на засегнатите държави членки са заподозрени в извършване или участие в престъпление от компетентността на Евроюст или са осъдени за подобно престъпление. 2. По отношение на лица, които съгласно националното законодателство на съответните държави членки се считат за свидетели или за пострадали в рамките на наказателно разследване или повдигане и поддържане на обвинението по един или няколко видове престъпления и престъпленията по член 3, или на лица, ненавършили 18 години, Евроюст може да обработва само посочените в точка 2 от приложение 2 лични данни. Обработването на такива лични данни може да се извърши единствено ако това е абсолютно необходимо за изпълнение на изрично определената функция на Евроюст, в рамките на нейната компетентност и с цел изпълнение на оперативните ѝ функции. 3. В изключителни случаи и за ограничен период, който не може да надвишава времето, необходимо за приключване на случая, във връзка с който се обработват данните, Евроюст може да обработва и лични данни, различни от посочените в параграфи 1 и 2, свързани с обстоятелствата на извършено престъпление, когато данните са пряко свързани и се съдържат в текущи разследвания, координирани от Евроюст или по които Евроюст подпомага координацията, и обработването им е абсолютно необходимо за целите на параграф 1. Длъжностното лице по защита на данните по член 31 се уведомява незабавно за прибягването до настоящия параграф и за конкретните обстоятелства, които обосновават необходимостта от обработване на такива лични данни. Когато такива други данни се отнасят за свидетели или за пострадали по смисъла на параграф 2, решението за обработването им се взема съвместно от поне двама национални членове. 4. Лични данни, обработвани чрез автоматизирани или други средства, които разкриват расов или етнически произход, политически мнения, религиозни или философски убеждения, членство в професионални съюзи, както и данни относно здравето или половия живот, могат да бъдат обработвани от Евроюст само когато такива данни са абсолютно необходими за съответните национални разследвания, както и с цел координация в рамките на Евроюст и ако допълват други лични данни, които са вече обработени. Длъжностното лице по защита на данните се уведомява незабавно за прибягването до настоящия параграф. Такива данни не могат да бъдат обработвани в индекса по член 24, параграф 4. Когато такива други данни се отнасят за свидетели или за пострадали по смисъла на параграф 2, решението за обработването им се взема от колегиума. 5. Регламент (ЕО) № 45/2001 се прилага за обработването на лични данни от Евроюст при осъществяване на дейността ѝ. Настоящият регламент уточнява и допълва Регламент (ЕО) № 45/2001 по отношение на обработването на лични данни от Евроюст във връзка с оперативните ѝ функции. Член 28 Давностни срокове за съхраняването на лични данни 1. Личните данни, обработвани от Евроюст, не могат да бъдат съхранявани след първата настъпила дата измежду следните: а) датата, на която възможността за търсене на наказателна отговорност е погасена поради изтичане на давността във всички държави членки, засегнати от разследването и действията по повдигане и поддържане на обвинението; б) датата, на която лицето е било оправдано и съдебното решение е станало окончателно; в) три години след датата, на която съдебното решение на последната от държавите членки, засегнати от разследването или действията по повдигане и поддържане на обвинението, е станало окончателно; г) датата, на която Евроюст и засегнатите държави членки се установили по взаимно съгласие или са се уговорили, че повече не е необходимо Евроюст да координира разследването и действията по повдигане и поддържане на обвинението, освен ако съществува задължение за предоставяне на информация на Евроюст в съответствие с член 21, параграфи 5 или 6; д) три години след датата, на която данните са били предадени в съответствие с член 21, параграфи 6 или 7. 2. Спазването на сроковете за съхраняване по параграф 1, букви а), б), в) и г) се проверява постоянно чрез подходящо автоматизирано обработване. Във всички случаи необходимостта от съхраняване на данните се проверява на всеки три години след въвеждането им. Ако данните, отнасящи се до лицата по член 27, параграф 4, се съхраняват за срок, по-дълъг от пет години, Европейският надзорен орган по защита на данните се уведомява за това. 3. Когато един от сроковете за съхраняване по параграф 1, букви а), б), в) и г) е изтекъл, Евроюст проверява дали е необходимо данните да се съхраняват по-дълго, за да може да изпълни функциите си, и по изключение може да реши да съхрани съответните данни до извършване на следващата проверка. Основанията за удълженото съхраняване трябва да бъдат мотивирани и протоколирани. Ако не е взето решение за удължаване на срока за съхраняване на личните данни, те се заличават автоматично след три години. След като обаче възможността за търсене на наказателна отговорност е погасена поради изтичане на давността във всички засегнати държави членки, както е предвидено в параграф 1, буква а), данните могат да се съхраняват само ако са необходими, за да може Евроюст да предоставя помощ в съответствие с настоящия регламент. 4. Когато в съответствие с параграф 3 данните са били съхранявани след датите по параграф 1, Европейският надзорен орган по защита на данните извършва на всеки три години проверка относно необходимостта от съхраняване на въпросните данни. 5. Когато дадено досие съдържа неавтоматизирани и неструктурирани данни, след изтичане на срока за съхраняване на последната единица автоматизирани данни всички документи от досието се връщат на органа, който ги е предоставил, и всички копия се унищожават. 6. Когато Евроюст е координирала разследване или действия по повдигане и поддържане на обвинението, засегнатите национални членове информират Евроюст и другите засегнати държави членки относно всички окончателни съдебни решения, свързани със случая, за да може inter alia да се приложи параграф 1, буква б). Член 29 Водене на дневници и документация 1. За целите на извършване на проверки за законосъобразност на обработването на данни, за самонаблюдение и за да се гарантира целостта и сигурността на данните, Евроюст води дневници за всяко събиране, промяна, достъп, разкриване, комбиниране или заличаване на лични данни, използвани за оперативни цели. Тези дневници или документация се заличават след 18 месеца, освен ако данните са необходими и след това за целите на текущия контрол. 2. Дневниците или документацията, изготвени съгласно параграф 1, се предоставят при поискване на Европейския надзорен орган по защита на данните. Европейският надзорен орган по защита на данните използва информацията само с оглед осъществяване на контрол на защитата на данните, като гарантира надлежното им обработване и тяхната цялост и сигурност. Член 30 Разрешен достъп до лични данни За изпълнение на функциите на Евроюст и при ограниченията, предвидени в членове 24, 25 и 26, достъп до личните данни, обработвани от Евроюст с цел изпълнение на оперативните ѝ функции, имат само националните членове, техните заместници и помощници, лицата по член 20, параграф 2, доколкото са свързани с деловодната система, и оправомощения персонал на Евроюст. Член 31 Назначаване на длъжностното лице по защита на данните 1. Изпълнителният съвет назначава длъжностно лице по защита на данните в съответствие с член 24 от Регламент (ЕО) № 45/2001. 2. При изпълнение на задълженията по член 24 от Регламент (ЕО) № 45/2001 длъжностното лице по защита на данните: а) се уверява, че за предаването на лични данни се пази запис в писмена форма; б) си сътрудничи с персонала на Евроюст, отговарящ за процедурите, обучението и даването на консултациите във връзка с обработването на данни; в) изготвя годишен отчет и го изпраща на колегиума и на Европейския надзорен орган по защита на данните. 3. При изпълнението на функциите си длъжностното лице по защита на данните има достъп до всички данни, обработвани от Евроюст, и до всички нейни помещения. 4. Членовете на персонала на Евроюст, подпомагащи длъжностното лице по защита на данните при изпълнение на неговите задължения, имат достъп до личните данни, обработвани от Евроюст, и до нейните помещения, доколкото е необходимо за изпълнение на функциите им. 5. Ако длъжностното лице по защита на данните смята, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 или на настоящия регламент, свързани с обработването на лични данни, не са спазени, то уведомява административния директор и иска от него да отстрани неизпълнението в определен срок. Ако административният директор не отстрани свързаното с обработването неизпълнение в определения срок, длъжностното лице по защита на данните информира колегиума и договаря с него определен срок за отговор. Ако колегиумът не отстрани свързаното с обработването неизпълнение в определения срок, длъжностното лице по защита на данните отнася въпроса на вниманието на Европейския надзорен орган по защита на данните. 6. Изпълнителният съвет приема правилата за изпълнение по член 24, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 45/2001. Член 32 Ред и условия за упражняване на правото на достъп 1. Всеки субект на данни, желаещ да упражни правото си на достъп до лични данни, може за тази цел да отправи безплатно искане към определения за тази цел орган в държава членка по свой избор. Органът незабавно препраща искането до Евроюст, при всички случаи в срок от един месец след получаването му. 2. Евроюст своевременно отговаря на искането, при всички случаи в срок от три месеца след получаването му. 3. Евроюст се консултира с компетентните органи на засегнатите държави членки относно решението, което трябва да бъде взето. Вземането на решение за достъп до данните зависи от тясното сътрудничество между Евроюст и държавите членки, пряко засегнати от съобщаването на тези данни. Когато държава членка възразява срещу предложения от Евроюст отговор, тя уведомява Евроюст за основанията си. 4. Когато правото на достъп е ограничено съгласно член 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 45/2001, Евроюст уведомява субекта на данни писмено в съответствие с член 20, параграф 3 от този регламент. Информацията за основните причини може да не се дава, ако нейното предоставяне би лишило ограничението от действие. Субектът на данни се информира поне за това, че всички необходими проверки, извършвани от Европейския надзорен орган по защита на данните, са направени. 5. Евроюст документира основанията да не се съобщават основните причини за ограничението по параграф 4. 6. Засегнатите от искането национални членове го разглеждат и вземат решение от страна на Евроюст. Искането се обработва изцяло в срок от три месеца от неговото получаване. Ако членовете не могат да постигнат съгласие, те отнасят въпроса до колегиума, който взема решението си по искането с мнозинство от две трети. 7. Когато в прилагане на членове 46 и 47 от Регламент (ЕО) № 45/2001 Европейският надзорен орган по защита на данните проверява законосъобразността на обработването, извършено от Евроюст, той информира субекта на данни поне за това, че всички необходими проверки, извършвани от него, са направени. Член 33 Право на коригиране, заличаване и ограничаване на обработването 1. Ако личните данни, които трябва да бъдат коригирани, заличени или чието обработване трябва да бъде ограничено в съответствие с членове 14, 15 или 16 от Регламент (ЕО) № 45/2001, са предоставени на Евроюст от трети държави, международни организации, частни страни, частни лица или са получени в резултат на собствени анализи на Евроюст, Евроюст коригира, заличава или ограничава обработването на тези данни. 2. Ако личните данни, които трябва да бъдат коригирани, заличени или чието обработване трябва да бъде ограничено в съответствие с членове 14, 15 или 16 от Регламент (ЕО) № 45/2001, са предоставени на Евроюст пряко от държави членки, Евроюст коригира, заличава или ограничава обработването на тези данни в сътрудничество с държавите членки. 3. Ако неточните данни са били предадени чрез друго подходящо средство или ако грешките в данните, предоставени от държавите членки, се дължат на грешно предаване или са били предадени в нарушение на разпоредбите на настоящия регламент, или са в резултат на тяхното въвеждане, възпроизвеждане или съхраняване по неправилен начин или в нарушение на разпоредбите на настоящия регламент от страна на Евроюст, Евроюст коригира или заличава данните в сътрудничество със засегнатите държави членки. 4. В случаите по членове 14, 15 и 16 от Регламент (ЕО) № 45/2001 всички адресати на такива данни се уведомяват незабавно в съответствие с член 17 от същия регламент. В съответствие с приложимите за тях разпоредби, адресатите тогава коригират, заличават или ограничават обработването на тези данни в своите системи. 5. Евроюст своевременно уведомява субекта на данни писмено, при всички случаи в срок от три месеца от получаване на искането, че отнасящите се до него данни са коригирани, заличени или че обработването им е било ограничено. 6. Евроюст уведомява писмено субекта на данни за отказа за коригиране, заличаване или ограничаване на обработването, както и за възможността за обжалване на отказа пред Европейския надзорен орган по защита на данните и за търсене на защита по съдебен ред. Член 34 Отговорност в областта на защитата на данните 1. Евроюст обработва личните данни по такъв начин, че да могат да се установят органът, предоставил данните, или източникът, от който те са били взети. 2. Отговорността за качеството на личните данни се носи от държавата членка, предоставила личните данни на Евроюст, а за личните данни, предоставени от органи на ЕС, трети държави или международни организации, както и за личните данни, извлечени от Евроюст от публично достъпни източници — от Евроюст. 3. Отговорността за спазването на Регламент (ЕО) № 45/2001 и на настоящия регламент се носи от Евроюст. Отговорността за законосъобразността на предаването на лични данни, предоставени на Евроюст от държавите членки, се носи от държавите членки, предоставили данните, а за личните данни, предоставени на държавите членки, органи на ЕС и трети държави или организации — от Евроюст. 4. При спазване на останалите разпоредби на настоящия регламент Евроюст отговаря за всички обработвани от нея данни. Член 35 Сътрудничество между Европейския надзорен орган по защита на данните и националните органи по защита на данните 1. Европейският надзорен орган по защита на данните работи в тясно сътрудничество с националните органи, компетентни да упражняват надзор върху защитата на данните, по отношение на конкретни въпроси, за които е необходимо участие на национално равнище, по-специално ако самият той или национален орган, упражняващ надзор върху защитата на данните, установи значително разминаване между практиките на държавите членки или предаване на лични данни по комуникационните канали на Евроюст, което може да е незаконосъобразно, или в контекста на въпроси, повдигнати от един или няколко национални надзорни органа, във връзка с прилагането и тълкуването на настоящия регламент. 2. В случаите по параграф 1 Европейският надзорен орган по защита на данните и националните органи, компетентни да упражняват надзор върху защитата на данните, могат според нуждите и като работят в рамките на съответните си правомощия, да обменят релевантна информация, да си оказват помощ при извършването на одити и проверки, да проучват затрудненията при тълкуването или прилагането на настоящия регламент, да разглеждат проблемите, свързани с осъществяването на независим надзор или с упражняването на правата на субектите на данни, да изготвят съгласувани предложения за съвместни решения на всякакви проблеми и да повишават осведомеността за правата на защита на данните. 3. При необходимост националните надзорни органи и Европейският надзорен орган по защита на данните провеждат заседания за целите на настоящия член. Разноските и организирането на тези заседания са за сметка на Европейския надзорен орган по защита на данните. Процедурните правила се приемат на първото заседание. Допълнителни работни методи се разработват съвместно според нуждите. Член 36 Право на подаване на жалба до Европейския надзорен орган по защита на данните 1. Когато жалба, подадена от субект на данни съгласно член 32, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001, се отнася за решение по член 32 или 33, Европейският надзорен орган по защита на данните се консултира с националните надзорни органи или с компетентния съдебен орган в държавата членка — източник на данните, или държавата членка, която е пряко засегната. Решението на Европейския надзорен орган по защита на данните, с което може да се стигне до отказ за съобщаване на всякаква информация, се взема в тясно сътрудничество с националния надзорен орган или компетентния съдебен орган. 2. Когато жалбата се отнася до обработване на данни, предоставени на Евроюст от държава членка, Европейският надзорен орган по защита на данните се уверява, че необходимите проверки са правилно направени в тясно сътрудничество с националния надзорен орган на държавата членка, която е предоставила данните. 3. Когато жалбата се отнася до обработване на данни, предоставени на Евроюст от органи на ЕС, трети държави или организации или частни страни, Европейският надзорен орган по защита на данните се уверява, че Евроюст е направила необходимите проверки. Член 37 Отговорност за непозволено или неправилно обработване на данни 1. Евроюст носи отговорност съгласно член 340 от Договора за всички вреди, причинени на дадено лице, произтичащи от непозволено или неправилно обработване на данни, осъществено от нея. 2. Жалбите, подадени срещу Евроюст за търсене на отговорност по параграф 1, се разглеждат от Съда на ЕС съгласно член 268 от Договора. 3. Всяка държава членка носи отговорност в съответствие с националното си право за всички вреди, причинени на дадено лице, произтичащи от непозволено или неправилно обработване, осъществено от нея, на изпратени до Евроюст данни. ГЛАВА V ОТНОШЕНИЯ С ПАРТНЬОРИТЕ РАЗДЕЛ I ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ Член 38 Общи разпоредби 1. Доколкото е необходимо за изпълнение на функциите ѝ, Евроюст може да установява и поддържа отношения на сътрудничество с органите и агенциите на Съюза в съответствие с целите им, с компетентните органи на трети държави, с международни организации и с Международната организация на криминалната полиция (Интерпол). 2. Доколкото е свързано с изпълнение на функциите ѝ и при спазване на възможните ограничения по член 21, параграф 8, Евроюст може пряко да обменя с посочените в параграф 1 субекти цялата информация, с изключение на личните данни. 3. При спазване на разпоредбите на член 4 от Регламент (ЕО) № 45/2001 Евроюст може да получава и обработва лични данни, получени от субектите по параграф 1, доколкото е необходимо за изпълнение на функциите ѝ и при спазване на разпоредбите на раздел IV. 4. Лични данни се предават от Евроюст на трети държави, международни организации и Интерпол само ако това е необходимо за предотвратяването и борбата с престъпленията, които са от компетентността на Евроюст, и в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент. Ако данните, които подлежат на предаване, са предоставени от държава членка, Евроюст иска съгласието на тази държава членка, освен ако: а) може да се приеме, че държавата членка дава разрешение, тъй като не е ограничила изрично възможността за последващо предаване на данни; или б) държавата членка е дала своето предварително разрешение за такова последващо предаване на данни, като това разрешение може да е принципно или да зависи от определени условия. Това съгласие може да бъде оттеглено по всяко време. 5. Забранява се последващо предаване към трети държави на лични данни, които държавите членки, органи или агенции на Съюза, трети държави и международни организации или Интерпол са получили от Евроюст, освен ако, след като са били взети предвид обстоятелствата по конкретния случай, Евроюст е дала изричното си съгласие за конкретна цел, която не е несъвместима с целта, с която данните са били предадени. РАЗДЕЛ II ОТНОШЕНИЯ С ПАРТНЬОРИТЕ Член 39 Сътрудничество с Европейската съдебна мрежа и с други мрежи на Европейския съюз, които участват в сътрудничеството по наказателноправни въпроси 1. Евроюст и Европейската съдебна мрежа по наказателноправни въпроси поддържат помежду си привилегировани отношения на основата на консултации и взаимно допълване, по-специално между националния член, звената за контакт на Европейската съдебна мрежа на същата държава членка и националните кореспонденти за Евроюст и за Европейската съдебна мрежа. За да се гарантира ефикасно сътрудничество, се предприемат следните мерки: а) националните членове информират звената за контакт на Европейската съдебна мрежа за всеки отделен случай, за който считат, че мрежата би могла да обработи по-ефикасно; б) секретариатът на Европейската съдебна мрежа е част от персонала на Евроюст. Той функционира като самостоятелен отдел и може да използва административните ресурси на Евроюст, които са му необходими за изпълнение на функциите на Европейската съдебна мрежа, включително за покриване на разходите по пленарните заседания на мрежата; в) звената за контакт от Европейската съдебна мрежа могат да участват на срещи с Евроюст след покана за конкретно дело. 2. Секретариатът на Мрежата на съвместните екипи за разследване и на мрежата, създадена с Решение 2002/494/ПВР, са част от персонала на Евроюст. Тези секретариати функционират като самостоятелни отдели и могат да използват административните ресурси на Евроюст, които са им необходими за изпълнение на функциите им. Евроюст осигурява координацията между секретариатите. Настоящият параграф се прилага за секретариата на всяка нова мрежа, създадена с решение на Съвета, в което се предвижда, че секретариатът се осигурява от Евроюст. 3. Мрежата, създадена с Решение 2008/852/ПВР, може да поиска Евроюст да ѝ осигури секретариат. Ако бъде отправено подобно искане, се прилага параграф 2. Член 40 Отношения с Европол 1. Евроюст взема всички необходими мерки, за да може Европол в рамките на своя мандат да има непряк достъп, въз основа на система, свързана с наличието или липсата на попадение, до информацията, предоставена на Евроюст, без да се засягат възможните ограничения, посочени от предоставящите държави членки, органи на Съюза, трети държави, международни организации или Интерпол. В случай на попадение Евроюст започва процедурата, чрез която може да бъде обменена информацията, генерирала попадението, в съответствие с решението на държавата членка, органа на Съюза, третата държава, международната организация или Интерпол, предоставил(а) информацията на Евроюст. 2. Търсенията в информацията съгласно параграф 1 се извършват само с цел да се определи дали информацията, с която разполага Евроюст, съответства на информацията, която се обработва в Европол. 3. Евроюст допуска да се извършват търсения съгласно параграф 1 само след като получи от Европол информация за членовете на персонала, които са определени като оправомощени да извършват такива търсения. 4. Ако при извършване на дейностите на Евроюст по обработване на информация, отнасяща се до конкретно разследване, Евроюст или някоя държава членка установи необходимост от координация, сътрудничество или помощ в съответствие с мандата на Европол, Евроюст ги уведомява за това и започва процедурата за обмен на информация в съответствие с решението на държавата членка, предоставяща информацията. В такива случаи Евроюст се консултира с Европол. 5. Европол спазва възможните принципни или специфични ограничения за достъп или използване, посочени от държавите членки, органите или агенциите на Съюза, третите държави, международните организации или Интерпол. Член 41 Отношения с Европейската прокуратура 1. Евроюст създава и поддържа специални отношения с Европейската прокуратура, основани на тясно сътрудничество и развиване на оперативните, административните и управленските връзки помежду им, както е определено по-долу. За тази цел европейският прокурор и председателят на Евроюст редовно се срещат, за да обсъждат въпроси от взаимен интерес. 2. Евроюст своевременно обработва искането за подкрепа от страна на Европейската прокуратура и при необходимост разглежда такива искания, както ако бяха получени от национален орган, компетентен в областта на съдебното сътрудничество. 3. При необходимост Евроюст използва националните системи за координация по Евроюст, създадени в съответствие с член 20, както и отношенията, установени с трети държави, включително своите магистрати за връзка, с цел оказване на подкрепа за сътрудничеството, установено в съответствие с параграф 1. 4. Сътрудничеството, установено в съответствие с параграф 1, води до обмен на информация, включително на лични данни. Всички данни, обменени по този начин, се използват само за целите, за които са предоставени. Всяко друго използване на данните е позволено само доколкото попада в рамките на мандата на органа, получаващ данните, и при условие, че бъде предварително разрешено от органа, предоставил данните. 5. С цел да се определи дали информацията, която е налична в Евроюст, съвпада с информацията, обработвана от Европейската прокуратура, Евроюст въвежда механизъм за автоматична проверка на съвпаденията на данни при сравняване на данните, въведени в деловодната ѝ система. Когато се установи съвпадение между данните, въведени в деловодната система от Европейската прокуратура, и данните, въведени от Евроюст, обстоятелството, че съществува съвпадение, ще се съобщава едновременно на Евроюст и на Европейската прокуратура, както и на държавата членка, предоставила данните на Евроюст. В случаите, в които данните са предоставени от трета държава, Евроюст информира със съгласието на Европейската прокуратура само тази трета държава за установеното съвпадение. 6. Евроюст определя и информира Европейската прокуратура за членовете на персонала, които имат достъп до резултатите от механизма за проверка на съвпаденията на данни при сравняване на данните. 7. Евроюст подпомага функционирането на Европейската прокуратура чрез услуги, които биват предоставяни от нейния персонал. Във всички случаи тази подкрепа включва: а) техническа помощ за изготвянето на годишния бюджет, програмния документ, съдържащ годишната и многогодишната програма, и плана за управление; б) техническа помощ за набирането на персонал и управляване на кариерите; в) услуги, свързани със сигурността; г) услуги в областта на информационните технологии; д) финансово управление, счетоводни и одиторски услуги; е) всякакви други услуги от общ интерес. Услугите, които следва да се предоставят, се уреждат подробно в споразумение между Евроюст и Европейската прокуратура. 8. Европейският прокурор може да отправя писмени становища до колегиума, на които колегиумът отговаря писмено и своевременно. Във всички случаи такива писмени становища винаги се представят при приемане на годишния бюджет и годишната работна програма. Член 42 Отношения с други органи и агенции на Съюза 1. Евроюст създава и поддържа отношения на сътрудничество с Европейската мрежа за съдебно обучение. 2. OLAF може да съдейства за координационната дейност на Евроюст по отношение на защитата на финансовите интереси на Съюза в съответствие с мандата на OLAF по силата на Регламент (ЕС, Евратом) № [...]/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF), и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета. 3. За целите на получаване и предаване на информация между Евроюст и OLAF и без да се засяга член 8, държавите членки се уверяват, че националните членове на Евроюст се считат за компетентни органи на държавите членки единствено за целите на Регламент (ЕО) № 1073/1999 и Регламент (Евратом) № 1074/1999 на Съвета[19]. Обменът на информация между OLAF и националните членове не засяга информацията, която трябва да се предоставя на други компетентни органи съгласно посочените регламенти. РАЗДЕЛ III МЕЖДУНАРОДНО СЪТРУДНИЧЕСТВО Член 43 Отношения с органите на трети държави и международни организации 1. Евроюст може да установява договорености за работа със субектите по член 38, параграф 1. 2. Евроюст може, съгласувано с компетентните органи, да определи звената за контакт в трети държави с цел улесняване на сътрудничеството. РАЗДЕЛ IV ПРЕДАВАНЕ НА ЛИЧНИ ДАННИ Член 44 Предаване на лични данни на органи или агенции на Съюза При спазване на възможните ограничения по член 25, параграф 8, Евроюст може да предава лични данни пряко на органите или агенциите на Съюза, доколкото е необходимо за изпълнение на функциите ѝ или на функциите на получаващия орган или агенция на Съюза. Член 45 Предаване на лични данни на трети държави и международни организации 1. Евроюст може да предава лични данни на орган на трета държава или на международна организация или Интерпол, доколкото е необходимо за изпълнение на функциите ѝ, само въз основа на: а) решение на Комисията, прието съгласно членове 25 и 31 от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[20], че въпросната държава или международна организация или обработващ сектор в третата държава или международната организация осигурява достатъчна степен на защита (решение относно достатъчната степен на защита); или б) международно споразумение, сключено между Съюза и въпросната трета държава или международна организация съгласно член 218 от Договора, с което се предоставят достатъчни гаранции по отношение на защитата на личния живот и на основните права и свободи на лицата; или в) споразумение за сътрудничество, сключено между Евроюст и въпросната трета държава или международна организация съгласно член 27 от Решение 2002/187/ПВР. За такова предав