РЕЧНИК НА ТЕРМИНИТЕ

АКТБ : Държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн

ЕФР : Европейски фонд за развитие

НПО : Неправителствена организация

ОБП : Обща бюджетна подкрепа

ОИСР : Организация за икономическо сътрудничество и развитие

ООН : Организация на обединените нации

СБП : Секторна бюджетна подкрепа

ХИВ/СПИН : Човешки имунодефицитен вирус/Синдром на придобитата имунна недостатъчност

ЦХР : Цели на хилядолетието за развитие

ЦХР1 : Първа цел на хилядолетието за развитие (преодоляване на крайната бедност и глада)

ЦХР4 : Четвърта цел на хилядолетието за развитие (намаляване на детската смъртност)

ЦХР5 : Пета цел на хилядолетието за развитие (подобряване здравословното състояние на майките)

FIDP : Програма за диверсификация на приходите на земеделските стопанства

FSBL : Бюджетен ред за продоволствена сигурност

FSTP : Тематична програма за продоволствена сигурност

КРАТКО ИЗЛОЖЕНИЕ

I. Продоволствената сигурност е съществен проблем в Субсахарска Африка, където 30 % от населението е засегнато от глад.

II. Палатата провери дали помощта за развитие от Европейския съюз (ЕС), предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка, е ефективна — дали тази помощ отговаря на нуждите и приоритетите на съответните държави и дали интервенциите на ЕС са ефективни. Одитът се съсредоточи върху пряката помощ за развитие от ЕС за трите аспекта на продоволствената сигурност — наличие, достъп и усвояване на храната (хранене). Одитът не разгледа дали въпросът за продоволствената сигурност е интегриран във всички свързани с него области на сътрудничеството с ЕС, като например здраве, образование или водоснабдяване и канализация.

III. Палатата достигна до заключението, че помощта за развитие от ЕС, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка, като цяло е ефективна и представлява съществен принос към постигането на тази сигурност. Въпреки това са възможни значителни подобрения в няколко области.

IV. В държавите, където продоволствената сигурност е част от стратегията за сътрудничество по ЕФР, помощта за развитие от ЕС отговаря във висока степен на нуждите и приоритетите. Комисията концентрира предоставянето на помощ за развитие в държавите с най-висок брой население, засегнато от недохранване. Комисията обаче не е обърнала достатъчно внимание на възможностите за предоставяне на подкрепа от ЕС в други страни, които също страдат от хронична продоволствена несигурност и са засегнати от закъснения или отклонения по отношение на постигането на ЦХР1 (преодоляване на крайната бедност и глада).

V. Европейският фонд за развитие (ЕФР) и Тематичната програма за продоволствена сигурност се допълват взаимно. Инструментът за продоволствена помощ, създаден с цел да реагира на кризата с цените на хранителните продукти от 2007—2008 г., не е планиран да противодейства на дългосрочна нестабилност на цените на хранителните продукти.

VI. Помощта от ЕС е добре насочена към нуждите и приоритетите на държавите по отношение на наличието и достъпа до храни. Комисията обаче не се е концентрирала достатъчно върху въпроса за храненето и е следвало да положи повече усилия за насърчаване на съответните държави да приемат на по-ранен етап подходящи политики и програми в областта на храненето. Неотдавна Комисията предприе няколко инициативи, насочени към разрешаване на този проблем.

VII. Интервенциите на ЕС са ефективни в по-голямата си част. Те са разработени добре, основават се на стабилни познания на нуждите и приоритетите и включват задълбочен диалог с правителствата на държавите партньори и с широк кръг заинтересовани страни. Често обаче интервенциите не си поставят достатъчно ясни цели. Понякога те са и прекалено амбициозни, особено проектите на неправителствените организации. Интервенциите имат за цел да постигнат дълготрайни резултати, като предоставят на местното население възможността да се справи с причините, свързани с продоволствената несигурност, най-вече чрез увеличаване на земеделската продукция и насърчаване на доходоносни дейности.

VIII. В повечето случаи интервенциите подобряват наличието и достъпа до храни за бенефициентите. Те помагат за увеличаването и диверсификацията на земеделската продукция и доходите и финансират програми за защита на най-уязвимите слоеве на населението. При половината от интервенциите съществуват добри перспективи за устойчивост, но за останалите интервенции бъдещите резултати не са толкова ясни. Големите държавни програми за земеделие и социално подпомагане не са финансово устойчиви и до голяма степен зависят от продължителното финансиране от страна на донорите.

IX. Палатата отправя следните препоръки за подобряване на ефективността на помощта за развитие от ЕС, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка:

a) за програмния период след 2013 г. Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да извършат структурирана оценка на състоянието на продоволствената сигурност във всяка държава и да разгледат систематично възможностите за предоставяне на подкрепа от ЕС в тази област.

б) Комисията следва да разгледа, по възможност заедно с други партньори за развитие, доколко е осъществимо въвеждането на постоянен инструмент за финансиране на спешни и допълнителни мерки, които могат да са необходими за преодоляване на последиците от възможни бъдещи хранителни кризи в развиващите се страни.

в) При определянето на стратегията за сътрудничество Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да обърнат приоритетно внимание на областта на храненето, като определят и разработят съответните интервенции и проведат диалог относно политиките с правителствата партньори, по-специално в рамките на програмите за бюджетна подкрепа.

г) Комисията следва да определи цели за интервенциите, които да са достатъчно точни и измерими с показатели за изпълнението. Тя следва да гарантира, че целите са постижими, като извършва по-добри оценки на риска и предположенията относно успешното изпълнение на интервенциите.

д) Комисията следва да оказва по-добра подкрепа за финансовата устойчивост на програмите за земеделие и социално подпомагане. За да постигне това, тя следва да:

i) акцентира повече върху развитието на ефективни земеделски информационни служби, инфраструктура след прибирането на реколтата и земеделски кредити;

ii) гарантира, че програмите за социално подпомагане подкрепят по подходящ начин развитието на уменията на бенефициентите за извършване на доходоносни дейности.

ВЪВЕДЕНИЕ

ДЕФИНИРАНЕ НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ

1. Продоволствената сигурност е дефинирана като състояние, при което "всички хора по всяко време имат физически, социален и икономически достъп до достатъчни, безопасни и питателни храни, за да задоволят своите хранителни нужди и предпочитания от храни за активен и здравословен живот" [1]. Обикновено се различават три нейни аспекта, които следва да бъдат изпълнени едновременно и да са устойчиви във времето:

a) наличие на храна на национално и регионално равнище;

б) физически и икономически достъп до храна на ниво домакинства;

в) хранене, или усвояване на храните на индивидуално ниво.

ПРОДЪЛЖИТЕЛНА ПРОДОВОЛСТВЕНА НЕСИГУРНОСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА

2. Продоволствената сигурност от дълго време е глобален проблем — според оценките един милиард души страдат от недохранване в света [2] (вж. фигура 1). В началото на 90-те години този брой намалява, достигайки около 800 милиона към 1995 г. През последните десет години отново се наблюдава увеличение на общия брой на гладуващите, особено след неочакваното рязко увеличаване на цените на хранителните продукти в целия свят през 2007 и 2008 г. и последвалата икономическа криза през 2008—2009 г.

ФИГУРА 11

БРОЙ НА ХОРАТА, СТРАДАЩИ ОТ ГЛАД

+++++ TIFF +++++

Източник: Организация на ООН за прехрана и земеделие.

3. Този проблем продължава да бъде особено сериозен в Южна Азия и Субсахарска Африка. Най-голям брой гладуващи хора живеят в Южна Азия, където все пак е постигнат известен напредък, особено през 90-те години. Необходимостта от подобрение е най-голяма в Субсахарска Африка, където броят на гладуващите хора е по-висок, отколкото през 1990 г., и през 2010 г. достигна 239 милиона души, или 30 % от населението (вж. картата в приложение I).

4. През септември 2011 г., след два последователни дъждовни сезона с много малко валежи, Африканският рог е засегнат от най-сериозната суша от 60 години насам. Това води до силна криза за хранителни продукти, която създава условия за поява на системен глад в някои части на Кения и Сомалия. Съчетанието между рязко увеличаване на цените на хранителните продукти, извънредно висока смъртност на добитъка, конфликти и ограничен достъп до хуманитарна помощ влошава продоволствената сигурност на повече от 12 милиона души и увеличава процента на детско недохранване и детска смъртност.

ФИГУРА 2

НЕДОХРАНВАНЕ ПРИ ДЕЦА ПОД ПЕТГОДИШНА ВЪЗРАСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА: ШИРОКО РАЗПРОСТРАНЕНО ПОДНОРМЕНО ТЕГЛО

+++++ TIFF +++++

Източник: ЕСП, въз основа на данни на oрганизацията на ООН за прехрана и земеделие (ФАО).

5. В Субсахарска Африка съществува хронично недохранване с устойчиво висок процент на засегнатото население, особено сред децата (вж. фигура 2 [3]). Според последните проучвания на Организацията на ООН за прехрана и земеделие (ФАО), средно 47 % от децата под петгодишна възраст страдат от хронично недохранване (спиране на растежа [4]), 30 % са с тегло под нормата [5], а 9 % от децата са засегнати от остро протеиново недохранване (атрофия [6]), което се свързва с висок процент на смъртност. Възрастните също страдат от недохранване, като са засегнати средно 12 % от жените. Най-вредните последици от недохранването се проявяват по време на бременност и през първите две години от живота на децата. Въздействието му върху физическото и когнитивното развитие е необратимо и е главната причина за смъртността сред децата и майките, както и за болестите при децата под петгодишна възраст.

6. В приложения II—IV е представен преглед на състоянието на продоволствената сигурност в Етиопия, Малави и Руанда, които бяха посетени от служителите на Палатата като част от извършения одит (вж. точка 16).

ОСНОВНИ ФАКТОРИ ЗА ПРОДОВОЛСТВЕНА НЕСИГУРНОСТ

7. Много фактори, причиняващи бедност и възпиращи развитието, допринасят за продоволствената несигурност:

a) ниска земеделска производителност: в Субсахарска Африка меж- ду 70 % и 80 % от населението живее в селски райони, като ос- новният поминък е земеделието [9999]. Производителността нараства с не повече от 1—2 % годишно. Този темп на растеж не е доста- тъчен дори за компенсация на годишния прираст на населени- ето от 2,2 % [8888]. Сред главните причини за това са малкият размер на стопанствата, прекалената зависимост от дъждовна вода за напояване на земеделските площи и недостатъчният достъп до производствени ресурси (семена, торове, пестициди).

б) Слаби инвестиции и отпускане на все по-малък дял от донор- ската помощ за земеделие и развитие на селските райони: раз- виващите се страни заделят средно 5 % от националните си бю- джети за земеделие и развитие на селските райони, т.е. много по-малко от целевото ниво от 10 %, определено в Декларацията от Мапуто (вж. точка 9) [7777]. В Субсахарска Африка донорите също пренебрегват сектора на земеделието, като за него са отпусна- ти само 8 % от секторната официална помощ за развитие през 2009 г., в сравнение с 16 % през 1996 г. (вж. фигура 3).

в) Ниска покупателна способност: поради слабата заетост, недос- татъчния брой доходоносни дейности и липсата на социално- осигурителни механизми бедното население често не разполага със средства за храна.

г) Незадоволителна инфраструктура за съхраняване, обработка и разпространение: тези фактори затрудняват физическия дос- тъп до хранителни продукти на ниво отделни домакинства.

д) Недостатъчен прием на храни и неподходящи хранителни практики: тези фактори водят до недохранване. Те са свързани с липсата на информираност относно правилното хранене или с недостатъчно разнообразни източници на храна, незадоволи- телно здравеопазване, незадоволителен достъп до питейна вода и санитарни съоръжения, както и с неграмотност сред жените.

е) Фактори, които като цяло са извън контрола на отделните раз- виващи се държави:

i) жертвите на природни или предизвикани от човека бедствия често са принудени да напуснат своите домове и стопанства и са изправени пред заплахата не само от гладуване, но и от гладна смърт;

ii) връзките между финансовите пазари и спекулациите на земеделските форуърдни пазари, както и разработването на био-горива, допринасят за липсата на хранителни продукти и за увеличаването на техните цени. Те включват и мащабно придобиване на обработваема земя в Субсахарска Африка от чуждестранни компании и правителства [7], които невинаги гарантират спазването на африканските национални интереси.

ФИГУРА 3

ГОДИШНИ ПОЕТИ ЗАДЪЛЖЕНИЯ В РАМКИТЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПОМОЩ ЗА РАЗВИТИЕ В СУБСАХАРСКА АФРИКА: ОБЩИ ТЕНДЕНЦИИ И ДЯЛ НА СРЕДСТВАТА ЗА ЗЕМЕДЕЛИЕ

+++++ TIFF +++++

Източник: Организация за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР).

МЕЖДУНАРОДНИ И ЕВРОПЕЙСКИ ПЛАНОВЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ

8. През ноември 1996 г. на Световната среща на върха по въпросите на прехраната в Рим са приети декларация и план за действие относно сигурността на прехраната в света. Те се ангажират с постоянни усилия за премахване на глада във всички държави, като целта им е да се намали наполовина броят на населението, страдащо от недохранване, до 2015 г. Централната роля на продоволствената сигурност в дневния ред на сътрудничеството за развитие е призната и в Цел на хилядолетието за развитие № 1 (ЦХР 1), приета през септември 2000 г. от Общото събрание на ООН [8].

9. На второто редовно събрание на Африканския съюз през юли 2003 г. държавните глави и правителствените ръководители на африканските държави приемат Декларацията от Мапуто относно земеделието и продоволствената сигурност в Африка. Те се ангажират да засилят развитието на земеделието и свързаните с него дейности за получаване на допълнителни ползи, развитието на селските райони и продоволствената сигурност на национално и местно ниво и предвиждат да отделят 10 % от съответните си национални бюджети за сектора на земеделието до 2008 г. Цялостната програма за развитие на селското стопанство в Африка има за цел премахването на глада и намаляването на бедността чрез земеделие и предвижда целево ниво за годишен растеж в сектора на земеделието от 6 %.

10. Европейският консенсус за развитие от декември 2005 г. [9] (наричан по-нататък "Европейският консенсус") посочва земеделието, развитието на селските райони и продоволствената сигурност като част от областите, в които ще бъде концентрирана помощта за развитие на ЕС. По отношение на земеделието акцентът е поставен върху достъпа до ресурси (земя, вода, финансови средства), конкурентоспособността на местните и международните пазари и управлението на риска, както и върху глобалната изследователска дейност в областта на земеделието. При продоволствената сигурност дейностите се съсредоточават върху превенцията, защитните мерки, подобряването на достъпа до ресурси, качеството на храненето и развитието на капацитет.

11. През март 2010 г. Комисията изготви съобщение до Съвета и до Европейския парламент относно рамковата политика на ЕС за подпомагане на развиващите се страни да се справят с проблемите, свързани със сигурността на прехраната [10]. Предвид непостоянния и недостатъчен напредък по отношение на постигането на продоволствена сигурност и изпълнението на ЦХР1, това съобщение има за цел да установи изчерпателен подход за ЕС и неговите държави членки в борбата срещу глада и недохранването в света. То поставя следните цели:

a) ускоряване на растежа в сектора на земеделието, като се акцентира върху интензификацията на екологично ефективното земеделие за дребните производители и по-специално жените;

б) подобряване на достъпа до храни чрез заетост и доходоносни дейности;

в) формулиране на политики и стратегии в областта на храненето и установяване на механизми за координация между секторите на земеделието, здравеопазването, образованието и социалната защита;

г) подобряване на предотвратяването и управлението на кризи, по-специално чрез установяване на тесни връзки между участниците в хуманитарните процеси и процесите на развитие и на ефективни системи за ранно предупреждение на национално или регионално ниво.

12. От 1996 г. насам Комисията използва в Субсахарска Африка четири основни инструмента за финансиране на интервенции в областта на продоволствената сигурност (вж. фигура 4):

ФИГУРА 4

ПРЕГЛЕД НА ОСНОВНИТЕ ИЗТОЧНИЦИ НА ФИНАНСИРАНЕ ОТ ЕС ЗА ПРОДОВОЛСТВЕНА СИГУРНОСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА (ПО ПЕРИОДИ НА ПОЕМАНЕ НА ЗАДЪЛЖЕНИЯ)

+++++ TIFF +++++

Източник: Европейска сметна палата.

a) като географски инструмент ЕФР [11] е основната рамка за сътрудничество с отделните субсахарски държави. Той предоставя пряка помощ на страни, в които продоволствената сигурност, земеделието или развитието на селските райони са посочени в документите за национална стратегия [12] и в националните индикативни програми като целеви сектори на сътрудничеството. Също така могат да се предоставят средства (макар и в по-ограничен размер) за нецелеви области от помощта по ЕФР или по т.нар. "пакет Б", който е предназначен за покриване на непредвидени нужди;

б) три тематични инструмента са финансирани от общия бюджет на Европейския съюз ("общ бюджет"):

i) през периода 1996—2006 г. е създаден бюджетен ред за продоволствена сигурност (FSBL) [13] за финансиране на три основни вида интервенции на ниво държави:

- хранителна помощ с предимно краткосрочни операции;

- дългосрочна финансова или техническа помощ в подкрепа на продоволствената сигурност (например доставката на семена, инструменти и други ресурси, необходими за производството на хранителни култури);

- системи за ранно сигнализиране и системи за съхранение;

+++++ TIFF +++++

ii) Тематичната програма за продоволствена сигурност по Инструмента за сътрудничество за развитие [14] обхваща периода 2007—2013 г. Инструментът се фокусира на регионално, континентално и световно ниво върху подкрепата за изследователски дейности и технологии в областта на земеделието и устойчивото управление на природни ресурси и екосистеми, укрепването на връзките между информацията в областта на продоволствената сигурност/системите за ранно предупреждение и разработването на ефективни стратегии за реакция, както и върху разглеждането на възможностите за прилагане на континентален и регионален подход по отношение на продоволствената сигурност. При определени обстоятелства той може да се прилага и на ниво държави;

iii) през декември 2008 г. е създаден Инструментът за продоволствена помощ [15], който е предназначен за бързо реагиране на кризата, предизвикана от нестабилните цени на храните в развиващите се държави. Основните цели на Инструмента за продоволствена помощ са да увеличи земеделската продукция, да смекчи негативните последици от увеличението на цените на храните върху местното население и да укрепи производствения капацитет и управлението на земеделския сектор с цел подобряване устойчивостта на интервенциите. Инструментът предвижда предоставяне на помощ за подобряване на достъпа до земеделски производствени ресурси и услуги и до защитни мерки.

13. Както е показано на фигура 5, средствата, отпуснати за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка за периода 2002—2010 г. по четирите инструмента, посочени в точка 12, възлизат на 3,177 милиарда евро.

ФИГУРА 5

ПОМОЩ ОТ ЕС ЗА ПРОДОВОЛСТВЕНА СИГУРНОСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА В ПЕРИОДА 2002—2010 Г.

+++++ TIFF +++++

Източник: Европейска сметна палата.

ОБХВАТ И ПОДХОД НА ОДИТА

14. Целта на одита на Палатата е да оцени ефективността на предоставяната от ЕС помощ за развитие, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка — регион, където продоволствената несигурност е особено сериозен проблем (вж. точки 4—6). Одитът се съсредоточи върху два основни въпроса:

a) Отговаря ли предоставяната от ЕС помощ за развитие, насочена към продоволствената сигурност, на нуждите и приоритетите на съответните държави?

б) Ефективни ли са интервенциите на ЕС?

15. Одитът се съсредоточи върху пряката помощ за развитие от ЕС, насочена към трите аспекта на продоволствената сигурност, а именно наличие, достъп и усвояване на храните за периода 2002—2010 г. Одитната дейност се фокусира върху интервенциите, подкрепени на ниво държави по четирите географски и тематични инструмента, посочени в точка 12. Одитът не разгледа:

a) дали въпросът за продоволствената сигурност е интегриран в интервенциите в други сектори (като например здравеопазване, образование, водоснабдяване и канализация, мир и стабилност или търговия);

б) интервенциите на регионално, континентално и световно ниво;

в) спешната и хуманитарната помощ.

16. Одитът беше извършен в периода май 2010 г.—април 2011 г. Той включи:

a) преглед на документите, отразяващи политиките, и провеждане на интервюта със служителите на Комисията в Брюксел;

б) преглед на модела и изпълнението на Тематичната програма за продоволствена сигурност и Инструмента за продоволствена помощ [16];

в) посещения на три държави, които са определили продоволствената сигурност, земеделието и/или развитието на селските райони като целеви сектори по деветия и десетия ЕФР: Етиопия, Малави и Руанда. По време на тези посещения одиторите на Палатата интервюираха служители на делегациите на ЕС, представители на националните органи, други донори, НПО и бенефициенти. Те провериха също 22 интервенции, за да оценят в каква степен те отговарят на нуждите и приоритетите на бенефициентите и дали са постигнали или има вероятност да постигнат своите цели. Интервенциите бяха оценени по методологията на Комисията за ориентиран към резултатите мониторинг (ROM) (вж. приложение V);

г) документна проверка на стратегиите на ЕС за сътрудничество по въпросите на продоволствената сигурност в три други държави, които са определили продоволствената сигурност, земеделието и/или развитието на селските райони като целеви сектори по деветия и десетия ЕФР: Бурунди, Еритрея и Нигер;

д) преглед на предоставяната от ЕС подкрепа за продоволствена сигурност в десет държави, които също страдат от хронична продоволствена несигурност, но не са определили продоволствената сигурност, земеделието и/или развитието на селските райони като целеви сектори по деветия и десетия ЕФР: Ботсуана, Камерун, Демократична република Конго, Гамбия, Лесото, Либерия, Мали, Свазиленд, Танзания и Замбия.

17. В таблица 1 е представен размерът на помощта за развитие от ЕС, насочена към продоволствена сигурност и предоставена за периода 2002—2010 г. по четирите инструмента, посочени в точка 12, в 16-те държави от одитната извадка.

+++++ TIFF +++++

ТАБЛИЦА 1

ПОМОЩ ЗА РАЗВИТИЕ ОТ ЕС, НАСОЧЕНА КЪМ ПРОДОВОЛСТВЕНА СИГУРНОСТ ЗА ПЕРИОДА 2002—2010 Г. ЗА 16-ТЕ ДЪРЖАВИ, ВКЛЮЧЕНИ В ОДИТНАТА ИЗВАДКА.

Източник: Европейска сметна палата.

(в млн. евро) |

Държава | 9ти ЕФР | 10ти ЕФР | Бюджетен ред за продоволствена сигурност (FSBL) | Инструмент за продоволствена помощ | Тематична програма за продоволствена сигурност (FSTP) | Друг бюджетен ред | Общо |

Държави, в които продоволствената сигурност е част от целеви сектор по деветия и десетия ЕФР

Етиопия | 78,0 | 146,2 | 36,2 | 44,6 | 2,2 | 3,7 | 310,9 |

Малави | 76,3 | 62,0 | 63,7 | 18,5 | 3,3 | — | 223,8 |

Нигер | 53,1 | 39,4 | 21,8 | 19,6 | — | 4,9 | 138,8 |

Руанда | 64,0 | 40,0 | 4,4 | 15,6 | — | 12,1 | 136,2 |

Бурунди | 74,8 | 6,1 | 9,2 | 14,4 | 9,1 | 3,0 | 116,6 |

Етритрея | 7,9 | 4,9 | 20,4 | 13,6 | 6,3 | 13,6 | 66,6 |

Държави, в които продоволствената сигурност не е част от целеви сектор по деветия и десетия ЕФР

ДР Конго | 34,7 | — | 26,3 | 39,8 | 21,6 | 2,3 | 124,8 |

Замбия | 16,6 | 26,6 | 4,3 | 15,4 | 2,0 | — | 64,9 |

Мали | 1,8 | 20,5 | 8,0 | 26,3 | 0,1 | 2,0 | 58,7 |

Либерия | — | 22,7 | 5,7 | 14,1 | 8,0 | 2,7 | 53,3 |

Танзания | 8,0 | 5,0 | — | 31,7 | — | — | 44,6 |

Камерун | 10,4 | 18,7 | — | 2,5 | — | 1,3 | 32,9 |

Свазиленд | 25,7 | 0,9 | — | — | — | 3,0 | 29,6 |

Гамбия | — | 2,6 | — | 5,5 | — | — | 8,1 |

Лесото | 2,0 | — | — | 5,4 | — | — | 7,4 |

Ботсуана | 4,0 | — | — | — | — | — | 4,0 |

ОБЩО | 457,2 | 395,7 | 200,0 | 266,9 | 52,6 | 48,7 | 1421,1 |

КОНСТАТАЦИИ И ОЦЕНКИ

ПОМОЩТА ЗА РАЗВИТИЕ ОТ ЕС, ПРЕДНАЗНАЧЕНА ЗА ПРОДОВОЛСТВЕНА СИГУРНОСТ, Е УМЕСТНА, НО ТРЯБВА ДА СЛЕДВА ПО-ЦЯЛОСТЕН ПОДХОД

18. Настоящият раздел разглежда въпроса дали помощта за развитие от ЕС, предназначена за продоволствена сигурност, отговаря на нуждите и приоритетите на съответните държави. Палатата провери дали:

a) стратегиите за сътрудничество на ЕФР вземат предвид състоянието на продоволствената сигурност в съответните държави;

б) Комисията използва Тематичната програма за продоволствена сигурност и Инструмента за продоволствена помощ като механизми, допълващи ЕФР;

в) интервенциите на ЕС отговарят на нуждите и приоритетите на съответните държави.

КОМИСИЯТА Е ФОКУСИРАЛА ДЕЙНОСТТА СИ ВЪРХУ СЪОТВЕТНИТЕ ДЪРЖАВИ, НО НЕ Е ОБЪРНАЛА ДОСТАТЪЧНО ВНИМАНИЕ НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ ПРИ ИЗГОТВЯНЕТО НА СТРАТЕГИИТЕ ЗА СЪТРУДНИЧЕСТВО ПО ЕФР ЗА ДРУГИ ДЪРЖАВИ В СИТУАЦИЯ НА ПРОДОВОЛСТВЕНА НЕСИГУРНОСТ

19. В таблица 2 е посочен делът на населението, засегнато от глад, и тенденциите към постигане на ЦХР1 в държавите от Субсахарска Африка. Тя показва и държавите, за които е отпусната пряка помощ за продоволствена сигурност по целевите сектори продоволствена сигурност, земеделие и/или развитие на селските райони по деветия и десетия ЕФР.

20. За периода 1996—2006 г. бюджетния ред за продоволствена сигурност е предвиден като основен инструмент на Комисията за предоставяне на помощ от ЕС за продоволствена сигурност, като около 80 % от средствата, отпуснати по него, са предоставени чрез споразумения за финансиране с националните правителства [17]. В същото време обаче някои от държавите, които получават средства по бюджетния ред за продоволствена сигурност, са определили продоволствената сигурност или област, свързана с нея, като целеви сектор и в своите документи за национална стратегия и поради това са получили значително финансиране и от ЕФР.

ТАБЛИЦА 2

ЦЕЛЕВИ СЕКТОРИ НА СЪТРУДНИЧЕСТВОТО С ЕС ПО ДЕВЕТИЯ И ДЕСЕТИЯ ЕФР, СВЪРЗАНИ С ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ, И СЪСТОЯНИЕТО НА ПРОДОВОЛСТВЕНА НЕСИГУРНОСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА

Държава | Население, страдащо от недохранване | GHI 2010 | Тенденция към постигане на ЦХР1 | Целеви сектор 9ти ЕФР | Целеви сектор 10ти ЕФР |

в млн. | в проценти |

ДР Конго | 41,9 | 69 | Изключително тревожно | Отклонения | Agri | — |

Етиопия | 31,6 | 41 | Тревожно | Напредък | FS | RD-FS |

Танзания | 13,7 | 34 | Тревожно | Отклонения | — | — |

Кения | 11,2 | 31 | Сериозно | Закъснение | RD | Agri-RD |

Нигерия | 9,2 | 6 | Сериозно | Постигната | — | — |

Судан | 8,8 | 22 | Тревожно | Напредък | FS | — |

Мозамбик | 8,1 | 38 | Тревожно | Напредък | FS - Agri | Agri - RD |

Ангола | 7,1 | 41 | Тревожно | Напредък | FS | RD |

Уганда | 6,1 | 21 | Сериозно | Отклонения | RD | RD |

Замбия | 5,2 | 43 | Тревожно | Отклонения | — | — |

Бурунди | 4,7 | 62 | Изключително тревожно | Отклонения | RD | Rehab - RD |

Мадагаскар | 4,5 | 25 | Тревожно | Отклонения | RD | RD - Agri -FS |

Камерун | 3,9 | 21 | Сериозно | Напредък | — | — |

Малави | 3,9 | 28 | Сериозно | Напредък | RD | Agri - FS |

Чад | 3,8 | 37 | Изключително тревожно | Напредък | — | — |

Зимбабве | 3,7 | 30 | Тревожно | Закъснение | — | — |

Руанда | 3,1 | 34 | Тревожно | Закъснение | RD | RD |

Еритрея | 3,0 | 64 | Изключително тревожно | Закъснение | — | FS |

Кот д'Ивоар | 2,8 | 14 | Сериозно | Закъснение | RD | — |

Нигер | 2,7 | 20 | Тревожно | Напредък | RD -FS | RD |

Сенегал | 2,0 | 17 | Сериозно | Закъснение | — | — |

Того | 1,8 | 30 | Тревожно | Напредък | — | — |

Сиера Леоне | 1,8 | 35 | Тревожно | Закъснение | — | — |

Централноафриканска република | 1,7 | 40 | Тревожно | Закъснение | — | — |

Гвинея | 1,6 | 17 | Сериозно | Закъснение | — | — |

| | | | | | |

| Увеличение / влошаване / отклонения | FS: Продоволствена сигурност |

| Намаление / подобрение | Agri: Земеделие |

| Няма увеличение | RD: Развитие на селските райони |

| | | | | GHI: Индекс на глада в световен мащаб |

| | | | | Rehab: Възстановяване |

ТАБЛИЦА 2

ЦЕЛЕВИ СЕКТОРИ НА СЪТРУДНИЧЕСТВОТО С ЕС ПО ДЕВЕТИЯ И ДЕСЕТИЯ ЕФР, СВЪРЗАНИ С ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ, И СЪСТОЯНИЕТО НА ПРОДОВОЛСТВЕНА НЕСИГУРНОСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА

Източник: Европейска сметна палата въз основа на данни от доклад на ФАО относно състоянието на продоволствената несигурност в света за 2010 г., Индекс на глада в световен мащаб за 2010 г., доклад на ФАО относно напредъка по ЦХР1 и документи за национална стратегия по деветия и десетия ЕФР. http://www.fao.org/fileadmin/templates/es/Hunger_Portal/MDG_Progress_per_country.pdf

Държава | Население, страдащо от недохранване | GHI 2010 | Тенденция към постигане на ЦХР1 | Целеви сектор 9ти ЕФР | Целеви сектор 10ти ЕФР |

в млн. | в проценти |

Мали | 1,5 | 12 | Сериозно | Постигната | — | — |

Гана | 1,2 | 5 | Сериозно | Постигната | RD | — |

Буркина Фасо | 1,2 | 9 | Тревожно | Напредък | FS | — |

Либерия | 1,2 | 33 | Тревожно | Отклонения | — | — |

Бенин | 1,0 | 12 | Сериозно | Напредък | — | — |

Ботсуана | 0,5 | 25 | Сериозно | Отклонения | — | — |

Конго | 0,5 | 15 | Сериозно | Постигната | — | — |

Намибия | 0,4 | 19 | Сериозно | Напредък | RD | RD |

Лесото | 0,3 | 14 | Сериозно | Закъснение | — | — |

Гамбия | 0,3 | 19 | Сериозно | Отклонения | RD | — |

Свазиленд | 0,2 | 18 | Сериозно | Отклонения | — | — |

Мавритания | 0,2 | 7 | Сериозно | Напредък | — | — |

Мавриций | 0,1 | 5 | Умерено | Напредък | — | — |

Кабо Верде | Няма данни | Няма данни | Няма данни | — | — |

Коморски острови | Няма данни | Тревожно | Няма данни | — | — |

Джибути | Няма данни | Тревожно | Няма данни | — | — |

Екваториална Гвинея | Няма данни | Няма данни | Няма данни | — | — |

Гвинея Бисау | Няма данни | Тревожно | Няма данни | — | — |

Сао Томе и Принсипи | Няма данни | Няма данни | Няма данни | — | — |

Сейшели | Няма данни | Няма данни | Няма данни | — | — |

Сомалия | Няма данни | Няма данни | Няма данни | — | — |

Южна Африка | Няма данни | Няма данни | Няма данни | — | — |

| | | | | | |

| Увеличение / влошаване / отклонения | FS: Продоволствена сигурност |

| Намаление / подобрение | Agri: Земеделие |

| Няма увеличение | RD: Развитие на селските райони |

| | | | | GHI: Индекс на глада в световен мащаб |

| | | | | Rehab: Възстановяване |

21. Възприетият от 2007 г. насам подход предвижда средствата от ЕС за продоволствена сигурност на ниво държави да се предоставят от географските инструменти за финансиране. В случая на държавите от Субсахарска Африка това е ЕФР. От държавите се очаква да интегрират политиките си за продоволствена сигурност в общите национални планове за развитие, докато Комисията се стреми да насочва своята стратегията на национално ниво посредством един документ за планиране (документ за национална стратегия), а не чрез серия от отделни инструменти. Този подход отразява препоръка, изказана в Специален доклад № 2/2003 на Палатата относно изпълнението на политиката за продоволствена сигурност в развиващите се страни, финансирано от общия бюджет на Европейския съюз [18].

22. Както е представено в таблица 2, продоволствената сигурност системно е част от стратегията за сътрудничество по деветия и десетия ЕФР. Акцентирането върху нея е уместно, тъй като тези държави са сред страните с най-висок брой население, засегнато от недохранване, като повечето от тях са класирани в категория "тревожно" или "изключително тревожно" равнище по индекса на глада в световен мащаб [19]. Около половината от тези страни също така са засегнати от закъснения или отклонения по отношение на постигането на ЦХР1.

23. Тази таблица показва също така, че продоволствената сигурност, земеделието и развитието на селските райони са избирани като целеви сектори по-рядко при десетия ЕФР (12 държави), отколкото при деветия ЕФР (17 държави). Тази тенденция е в противоречие с критичната ситуация при ЦХР1 (при която отклоненията са най-големи от всички ЦХР) и с приоритетното значение, което се очакваше ЕФР да придаде на продоволствената сигурност при вземането на решение за отделянето и` от предоставяната на национално ниво помощ по бюджетния ред за продоволствена сигурност.

24. В няколко държави, като например Демократична република Конго, Судан, Чад, Зимбабве, Сиера Леоне и Либерия, помощта от ЕС за продоволствена сигурност се насочва най-вече чрез Тематичната програма за продоволствена сигурност. Счита се, че тези държави се намират в състояние на продължителна криза, а целта на Тематичната програма за продоволствена сигурност е да подпомага процеса на свързване на помощта, възстановяването и развитието (LRRD), или да действа в държави, където поради извънредни обстоятелства географските инструменти не функционират според предвиденото (вж. точки 29 и 30).

25. Няколко други държави обаче, които не са в подобна ситуация, но все пак са засегнати от хронична продоволствена несигурност и страдат от закъснения или отклонения в процеса на постигане на ЦХР1, са получили малко или не са получили никаква помощ за развитие от ЕС в тази област. Такъв е например случаят с Танзания, Замбия, Ботсуана, Лесото, Гамбия и Свазиленд. Поделянето на отговорностите с другите партньори за развитие не може да обясни напълно този факт, тъй като е широко прието [20], че въпросите на земеделието и храненето не получават достатъчно внимание и средства от страна на донорите.

26. Палатата признава, че Комисията не носи цялостната отговорност за определяне на стратегията за сътрудничество по ЕФР и за подбора на интервенциите, които трябва да бъдат изпълнявани в сътрудничество с държавата партньор и чрез координиране и допълване с дейностите на другите партньори за развитие. Палатата установи обаче, че Комисията не обръща достатъчно внимание на продоволствената сигурност при изготвяне на стратегията за сътрудничество по ЕФР за държавите, посочени в точка 25, по-специално при десетия ЕФР. Както е посочено в Специален доклад № 2/2003 на Палатата (точка 90), Палатата счита, че документите за национална стратегия следва изрично да включват концепцията за продоволствена сигурност. Това не е изпълнено при документите за национална стратегия на посочените по-горе държави, които не предоставят задоволителна оценка на състоянието на продоволствената несигурност, причините за възникването и` и нуждите на съответната държава по отношение на трите аспекта на продоволствената сигурност (вж. каре 1).

КАРЕ 1

НЕЗАДОВОЛИТЕЛНИ ОЦЕНКИ НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ В ПОВЕЧЕТО ДОКУМЕНТИ ЗА НАЦИОНАЛНА СТРАТЕГИЯ

От разгледаните десет документа за национална стратегия, два (на Замбия и на ДР Конго) не посочват какво е състоянието на продоволствена несигурност — съответно тревожно и много тревожно. Значението на земеделието за осигуряване на прехраната в селските райони е подчертано в няколко документа за национална стратегия, но без да бъде свързано с продоволствената сигурност с цел да се установят ключовите стратегически елементи на проблемите с наличието на хранителни продукти, до каква степен отделните домакинства могат да си позволят задоволяването на основни хранителни нужди, както и отражението на недостатъчната продукция на отглеждани за храна култури върху хранителния статус. Всички документи за национална стратегия включват раздел за анализ на бедността, но само в два (Лесото и Мали) се съдържа оценка на въздействието на бедността върху достъпа до храна. В областта на храненето информация за процента деца под петгодишна възраст, засегнати от недохранване, е предоставена само в три документа за национална стратегия (Мали, Танзания и Замбия). Нуждите и приоритетите в областта на продоволствената сигурност се споменават рядко и само в два документа (Либерия и Мали) се описват дейностите, необходими за подобряване на националната продоволствена сигурност.

27. На срещата на високо равнище на Общото събрание на ООН през септември 2010 г. председателят на Европейската комисия Барозу обяви лансирането на инициатива за ЦХР на стойност един милиард евро, финансирана от неразпределени резерви на ЕФР, която има за цел да насърчи напредъка в държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн по тези ЦХР, чието изпълнение е най-слабо, включително и ЦХР1 [21]. Въпреки че това подчертаване на значението на продоволствената сигурност е уместно, то показва, че е било възможно този въпрос да получи по-висок приоритет при програмирането на десетия ЕФР.

+++++ TIFF +++++

ТЕМАТИЧНАТА ПРОГРАМА ЗА ПРОДОВОЛСТВЕНА СИГУРНОСТ ДОБРЕ ДОПЪЛВА ЕФР, НО МОДЕЛЪТ НА ИНСТРУМЕНТА ЗА ПРОДОВОЛСТВЕНА ПОМОЩ СТРАДА ОТ ОГРАНИЧЕНИЯ, СВЪРЗАНИ С ПРОДЪЛЖАВАЩАТА НЕСТАБИЛНОСТ НА ЦЕНИТЕ НА ХРАНИТЕ

ТЕМАТИЧНА ПРОГРАМА ЗА ПРОДОВОЛСТВЕНА СИГУРНОСТ

28. Тематичната програма за продоволствена сигурност има по-ограничен обхват от предходния инструмент — бюджетния ред за продоволствена сигурност, което води до по-добра съгласуваност на инструментите на ЕС за външна помощ и по-специално до по-добро допълване с ЕФР. Основната характеристика на новия подход, използван при Тематичната програма за продоволствена сигурност, е неговият фокус на регионално, континентално и световно ниво.

29. Основната функция на Тематичната програма за продоволствена сигурност на национално ниво е да подпомага процеса на свързване на помощта, възстановяването и развитието (LRRD), като допълва хуманитарните операции на генерална дирекция "Хуманитарна помощ и гражданска защита" и действа като свързващо звено с бъдещи интервенции в областта на развитието (например в Судан и в Сиера Леоне). Тя представлява по-гъвкав източник на финансиране, отколкото документите за национална стратегия по ЕФР, които имат дългосрочна програмна рамка и като цяло ограничени възможности за преразглеждане при средносрочния преглед.

30. Тематичната програма за продоволствена сигурност се прилага и в държави, които са засегнати от сериозна продоволствена несигурност, но където ЕФР не функционира нормално поради политическите обстоятелства и заради това не е било възможно да се изготвят документи за национална стратегия (например в Сомалия и в Зимбабве), или където националните правителства на практика не контролират цялата територия (например в Демократична република Конго).

31. За периода на многогодишната индикативна програма — 2011—2013 г. [22] Тематичната програма за продоволствена сигурност приема нова допълваща роля на национално ниво. Програмата е използвана за предоставяне на допълнително финансиране за някои държави с хронична продоволствена несигурност, които обаче не са избрали продоволствената сигурност като целеви сектор по десетия ЕФР. Понастоящем Комисията има готовност да отпусне на тези държави средства по Тематичната програма за продоволствена сигурност, ако продоволствената сигурност е приоритетна област за съответните правителства и ако е вероятно тя да бъде определена като приоритет в сътрудничеството с ЕС за следващия програмен период, който започва през 2014 г. Този подход отразява факта, че продоволствената сигурност и/или свързаните с нея области са избирани по-рядко като целеви сектори по десетия ЕФР, отколкото показват предвижданията след приключването на бюджетния ред за продоволствена сигурност (вж. точки 23 и 25).

ИНСТРУМЕНТ ЗА ПРОДОВОЛСТВЕНА ПОМОЩ

32. Инструментът за продоволствена помощ е създаден с цел бърза реакция на кризата от 2007—2008 г., причинена от нестабилните цени на храните в развиващите се страни. Предвид изискваната значителна подготвителна дейност от страна на Комисията и интеринституционалните процедури, необходими за въвеждане на инструмента, създаването му само за десет месеца представлява значително постижение за Комисията [23]. От друга страна, в ситуация на международна криза за период от десет месеца могат да настъпят много промени и в действителност през втората половина на 2008 г., преди инструментът за продоволствена помощ да започне да бъде прилаган, цените на храните всъщност претърпяват рязък спад (вж. фигура 6).

33. Освен това действието на инструмента за продоволствена помощ е предвидено само за кратък период от време (от 2008 г. до 2010 г.), въпреки че е признато, че "всички данни относно перспективата за пазарите на храни водят до заключението, че голямата нестабилност на цените на храните би могла да продължи да съществува през следващите години" [24]. Цените на храните действително падат рязко през втората половина на 2008 г., но след това отново претърпяват съществено покачване, като в първите месеци на 2011 г. достигат до нови рекордни височини (вж. фигура 6). Това поставя под въпрос доколко е уместно използването на еднократна ad hoc помощ в отговор на едно увеличение на цените на храните, което вероятно не представлява краткосрочен ценови шок, а е по-скоро част от ясно изразена дългосрочна тенденция на повишаване.

ФИГУРА 6

ИНДЕКС НА ЦЕНИТЕ НА ХРАНИТЕ НА ФАО ЗА ПЕРИОДА 2002—2011 Г.

+++++ TIFF +++++

Източник: Реален ценови индекс за хранителните продукти на ФАО от януари 2002 г. до септември 2011 г.

34. Въпреки че основното предназначение на Инструмента за продоволствена помощ е да допълва инструментите на политиката за развитие на ЕС, като се насочи най-вече към периода от предоставяне на спешна помощ до установяването на средно или дългосрочно сътрудничество за развитие [25], това не е отразено във времевите рамки на Инструмента. Предвидено е неговите интервенции да стартират през периода 2009—2010 г. По отношение на сътрудничеството за развитие на ЕС това оставя най-малко две години до започването на следващия програмен период за дългосрочно сътрудничество за развитие чрез документите за национална стратегия по ЕФР, през които няма интервенции. Предвид целите на Инструмента за продоволствена помощ би било по-подходящо да се определи по-дълъг период за прилагането му.

ИНТЕРВЕНЦИИТЕ НА ЕС ОТГОВАРЯТ НА НУЖДИТЕ И ПРИОРИТЕТИТЕ НА СЪОТВЕТНИТЕ ДЪРЖАВИ, НО ВЪПРОСЪТ ЗА ХРАНЕНЕТО Е ПРЕНЕБРЕГВАН

35. В шестте разгледани държави, където продоволствената сигурност, земеделието или развитието на селските райони са целеви сектори за сътрудничество с ЕС по деветия и десетия ЕФР [26], Палатата провери дали интервенциите на ЕС:

a) са насочени към нуждите и приоритетите на държавите по отношение на трите аспекта на продоволствената сигурност; и дали

б) са насочени към най-уязвимите групи. Уместността на разгледаните 22 интервенции беше оценена въз основа на методологията на Комисията за ориентиран към резултатите мониторинг (ROM) (вж. приложение V). Резултатите са изложени в приложение VI.

ТРИ АСПЕКТА НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ

36. И в шестте държави интервенциите, финансирани от ЕФР и от общия бюджет, отговарят на нуждите и приоритетите, определени в националните стратегии за намаляване на бедността и секторните стратегии, свързани с продоволствената сигурност. Като цяло основният фокус е поставен върху наличието и достъпа до храна. По-малко внимание се обръща на хранителния режим.

НАЛИЧИЕ НА ХРАНА

37. По отношение на наличието на храна интервенциите имат за цел да подпомогнат усилията на държавите за увеличаване на производството на хранителни култури чрез подобряване на производителността. Това следва да се постигне най-вече посредством по-интензивно и по-добро използване на основни земеделски производствени суровини (най-вече подобрени семена и торове), земеделска диверсификация, напоителни схеми от малък мащаб, устойчиво управление на природните ресурси (например вода) и подобряване на достъпа до земеделски кредити и консултации. В Етиопия, Малави и Нигер е предоставена подкрепа и за националните механизми за предотвратяване и управление на кризи (вж. каре 2).

38. Стратегиите за сътрудничество по деветия и десетия ЕФР в Етиопия не предвиждат действия по аспекта за наличие на храна, въпреки че в документите за национална стратегия е записано, че увеличаването на земеделската продукция и производителност е един от стълбовете на правителствената политика за продоволствена сигурност и плана за ускорено и устойчиво развитие за премахване на бедността (PASDEP), чрез които следва да се постигне дългосрочна продоволствена сигурност и икономически растеж. Освен това малко донори подпомагат Програмата за растеж на земеделието, която е изправена пред сериозен недостиг на средства. Комисията е финансирала някои проекти на НПО в рамките на бюджетния ред за продоволствена сигурност и Инструмента за продоволствена помощ, но те са краткосрочни и нискомащабни и не са съизмерими с нуждите на страната.

КАРЕ 2

НАЛИЧИЕ НА ХРАНИ

Стратегическите приоритети на Малави включват стимулиране на земеделското производство чрез диверсификация към по-устойчиви на суша култури, напоителни схеми от малък мащаб и подобряване на работата на Националната агенция по продоволствения резерв. ЕС и другите партньори за развитие подпомагат Програмата за субсидиране на земеделски производствени ресурси (FISP), която е най-голямата държавна програма в страната и възлиза на около 10 % от държавния бюджет. FISP предоставя субсидирани торове и подобрени царевични семена на дребните земеделски производители и на тези, които произвеждат за собствени нужди (които представляват 90 % от населението). Това е допринесло за увеличаването на производството на царевица и в резултат от това през последните четири години страната може да посрещне собствените си нужди от този продукт.

ДОСТЪП ДО ХРАНА

39. Интервенциите имат за цел да подобрят икономическия, физическия и социалния достъп до храна. Като цяло те подкрепят развитието на земеделски и неземеделски доходоносни дейности, създаването на земеделски организации и подобряването на инфраструктурата в селските райони, по-специално на пътищата и пазарните съоръжения. Комисията подпомага също така интервенции за защита, като например програми за обществени строителни дейности, които предоставят на домакинствата без или с малка по размер земеделска земя възможност за доходоносни дейности. За най-уязвимите домакинства, които често нямат работен капацитет, Комисията финансира програми за социално подпомагане, предоставящи финансови средства без ответни вноски (например в Етиопия и Руанда) (вж. каре 3).

ХРАНЕНЕ

40. В нито една от разгледаните шест държави проблемът за храненето не е засегнат в стратегиите за сътрудничество и интервенциите по деветия и десетия ЕФР. Това предизвиква особено безпокойство в случая на Етиопия, Еритрея, Малави и Нигер, които са определили продоволствената сигурност като целеви сектор за сътрудничество с ЕС [27], но не е възможно да се постигне напредък в това отношение, освен ако не се обърне достатъчно внимание и на трите аспекта на продоволствената сигурност.

КАРЕ 3

ДОСТЪП ДО ХРАНА

В Етиопия Програмата за защита на производството (PSNP) предоставя чрез предвидими и стабилни трансфери финансови средства и хранителни продукти на 8,3 милиона бенефициенти в райони с хроничен недостиг на храна, за да подобри достъпа им до храна и да намали зависимостта на държавата от хранителна помощ при извънредни ситуации. Тази помощ зависи от това дали бенефициентите са заети в програми за обществени строителни дейности. Това не важи за бенефициентите от уязвими групи, за които трансферите не са обвързани с условия. Разходите за PSNP за периода 2005—2014 г. са 3,6 милиарда долара и са финансирани основно от партньорите за развитие.

Програмата за секторна бюджетна подкрепа, насочена към социална защита и финансирана по десетия ЕФР, подпомага в Руанда изпълнението на стратегията за социална защита. Една от целите на тази стратегия е да установи система от програми за прехвърляне на финансови средства без ответни вноски, които: a) да предоставят на възрастни хора и техните домакинства гарантиран минимален доход; б) да предоставят основна финансова подкрепа на най-уязвимите домакинства, които не получават помощ по други програми за предоставяне на финансови средства; в) да позволи на правителството да реагира бързо и ефикасно в спешни ситуации.

41. Освен това, с изключение на Малави и Нигер, по тематичните програми са финансирани малко интервенции. Липсата на достатъчно внимание и финансиране за областта на храненето не са нови проблеми за външната помощ от ЕС. Този въпрос вече беше повдигнат през юли 2004 г. при оценката на бюджетния ред за продоволствена сигурност [28] и през септември 2009 г. при средносрочния преглед на Тематичната програма за продоволствена сигурност [29]. Това е повод за значително безпокойство предвид вредните последици от недохранването (вж. точка 5).

42. Правителствата на тези шест държави, които определят политики и програми в тази област едва от 2007—2009 г. [30], не са отдали приоритетно значение на борбата срещу недохранването. Комисията не предприела проактивни действия за насърчаване на тези държави да изготвят подобни политики и програми на по-ранен етап и да увеличат възможностите си за получаване на подкрепа от ЕС. Документите за национална стратегия по деветия и десетия ЕФР като цяло не съдържат изчерпателна оценка на хроничното недохранване, въпреки че някои документи посочват този проблем, те не анализират неговите причини, нито нуждите и приоритетите, по които трябва да се работи.

43. Освен това Комисията не е използвала диалога по политиките като възможност да повдигне въпроса за недохранването пред правителствата партньори. Това може да се окаже трудно в някои държави, където гладът и недохранването са много чувствителни политически теми и правителствата ги обсъждат неохотно с партньорите за развитие (например в Еритрея и в Нигер). Въпреки това Комисията може да използва този подход в държави, където диалогът по политиките е добър, по-специално където той е поставен в подходящи рамки, свързани с програмите за бюджетна подкрепа (например в Руанда).

44. Наскоро Комисията предприе редица инициативи за по-успешно разрешаване на въпросите на храненето. През март 2010 г. тя прие съобщение, което установява съгласуван подход при справянето с проблемите, свързани с продоволствената сигурност (вж. точка 11). Съобщението подчертава мащаба на недохранването и определя като приоритет за помощта от ЕС изготвянето на политики и стратегии в областта на храненето и установяването на механизми за координация между секторите на земеделието, здравеопазването, образованието и социалната защита. Комисията изготви също така ръководни насоки за своите служители относно включването на въпроса за храненето в програмирането на помощта и разработването на интервенции [31], а през 2010 г. създаде специализиран технически екип с консултантски функции.

45. Когато Комисията подпомага областта на храненето, подкрепата се насочва основно чрез системата на ООН, или, в повечето от останалите случаи, чрез проекти на НПО. Целите на проектите са свързани с превенцията и установяването на недохранване на ниво домакинства и общности. Проектите обхващат дейности като образователни сесии относно разнообразяването на хранителния режим, готварски уроци, обществени кухни и билкови градини, училищни градини, акции за премерване на децата и обществени центрове за допълнително хранене. Дейностите по някои проекти във връзка с недохранването се извършват чрез предоставяне на деинституционализирани здравни услуги в съответната общност (Community Based Treatment — CBT) [32] или чрез здравните служби. Други проекти се борят с недохранването в градовете чрез иновативни подходи като биологично градинарство и нискомащабно производство на млечни продукти (вж. каре 4).

НАСОЧВАНЕ КЪМ НАЙ-УЯЗВИМИТЕ ГРУПИ

46. В държави, в които по-голямата част от населението се изхранва чрез земеделие и е заплашено от продоволствена несигурност, насочването на мерките към групите, които имат най-голяма нужда от подпомагане, е голямо предизвикателство. Развиващите се страни често не разполагат с надеждна демографска и финансова информация за отделните домакинства и нямат административен капацитет за прилагане на процедури по насочване на помощта. Също така съществува риск насочването на правителствените програми да става въз основа на критерии, които не са свързани с бедността. Някои от най-нуждаещите се лица могат да бъдат изключени от прилаганите в техните общности мерки поради причини като ниското им обществено положение или отдалечеността на домовете им.

КАРЕ 4

ХРАНЕНЕ

"Зелено здраве — домашно градинарство за увеличаване на производството на храни в уязвимите домакинства" е проект на НПО, финансиран от Инструмента за продоволствена помощ в селската част на областта Зомба в Малави. Проектът е насочен към 5000 лица в уязвимо положение, засегнати от Човешки имунодефицитен вирус/Синдром на придобитата имунна недостатъчност (ХИВ/СПИН), които са изложени на особени страдания в случай на недостатъчен прием на храна. Целта на проекта е да насърчи домашното градинарство като средство за увеличаване на производството на храна от участниците и подобряване на хранителния им статус и общото им здравословно състояние. Дейностите по проекта включват обучение по прости, достъпни и устойчиви системи за увеличаване на производството на храни, управление на водните ресурси и предоставяне на градински производствени суровини. В областта на храненето проектът обучава бенефициентите как да отглеждат зеленчуци, плодове и билки, които са хранителни и полезни за имунната система. С цел популяризиране на нови култури и нови начини за използване на старите култури се създават демонстрационни градини и се провеждат обучения по готварство.

47. Като се имат предвид тези ограничения, Палатата установи, че механизмите за насочване на действията в трите посетени по време на одита държави (Етиопия, Малави и Руанда) са ефективни в по-голямата си част (вж. каре 5). Интервенциите на Комисията се съсредоточават върху най-засегнатите от продоволствена несигурност региони и групи от населението. Интервенциите в областта на земеделието са добре насочени към бедни дребни земеделски производители, които имат волята и потенциала да увеличат и разнообразят продукцията си. Понякога обаче липсва добра оценка дали бенефициентите имат техническия и финансовия капацитет, необходим за извършване на предвидените земеделско-стопански дейности. Програмите за сигурност и социална защита и интервенциите, свързани с храненето, са насочени към нуждите на най-бедните и уязвими групи, като жени, сираци, домакинства, ръководени от деца, маргинализирани общности, домакинства, в които живеят болни или засегнати от вируса ХИВ/СПИН лица.

ИНТЕРВЕНЦИИТЕ НА ЕС КАТО ЦЯЛО СА ЕФЕКТИВНИ, НО УСТОЙЧИВОСТТА ИМ ЧЕСТО Е ПРОБЛЕМНА

48. Този раздел разглежда въпроса дали в трите посетени държави i) интервенциите на ЕС са планирани добре; ii) предвидените резултати са постигнати; iii) резултатите са или е вероятно да бъдат устойчиви. Планирането, резултатите и устойчивостта на проверените 22 интервенции бяха оценени въз основа на методологията на Комисията за мониторинг, ориентиран към резултатите (вж. приложение V). Резултатите са изложени в приложение VI.

КАРЕ 5

НАСОЧВАНЕ НА ИНТЕРВЕНЦИИТЕ

Правителството на Руанда е категорично ангажирано с намаляването на бедността и е съсредоточило действията си в приетата през 2007 г. Стратегия за икономическо развитие и намаляване на бедността. Финансираната по деветия ЕФР Децентрализирана програма за намаляване на бедността в селските райони е възприела подход на действия в общността ("Ubudehe"), основан на традиционната система на солидарност в Руанда за насочване на помощта към бенефициентите. Тя следва колективен процес на селищно ниво, за да класифицира домакинствата в седем нива на бедност и да избере приоритетните домакинства за подпомагане. Понастоящем правителството използва същия подход за своите програми за социална защита.

ИНТЕРВЕНЦИИТЕ НА ЕС КАТО ЦЯЛО СА ПЛАНИРАНИ ДОБРЕ, ВЪПРЕКИ ЧЕ ЦЕЛИТЕ ИМ ЧЕСТО НЕ СА ДОСТАТЪЧНО ЯСНИ ИЛИ СА ПРЕКАЛЕНО АМБИЦИОЗНИ

49. Почти всички разгледани интервенции се основават на солидни познания за ситуацията, основните причини за хроничния недостиг на храна и недохранването, най-засегнатите и най-уязвимите области и групи от населението и основните нужди и приоритети, на които следва да се обърне внимание:

a) ръководените от правителството интервенции се разработват в близко сътрудничество на съответните министерства и делегацията на ЕС, а в някои случаи участват и други донори;

б) големият практически опит на НПО играе съществена роля при планирането на техните интервенции, които следват подход на активно участие, ръководен от съществуващите нужди. Той включва голям брой заинтересовани страни, като например децентрализирани правителствени служби, органи на местното управление и местни общности;

в) в повечето случаи се организират работни срещи за оценка на нуждите и обсъждане и разяснение на планираните дейности, ролите и отговорностите на основните партньори и механизмите и графика на изпълнение.

50. Програмите за обща бюджетна подкрепа и секторна бюджетна подкрепа в Руанда са основани на надеждна оценка на държавната макроикономическа политика, програмата за реформа в управлението на публичните финанси и секторните политики и стратегии по отношение на земеделието и социалната защита. По отношение на програмата за обща бюджетна подкрепа, финансирана от Инструмента за продоволствена помощ в Малави, съществува добър анализ на допълните бюджетни разходи в резултат от увеличението на цените на торовете, но липсва анализ на ситуацията на продоволствена сигурност.

51. Целите, поставени на етапа на разработване на интервенциите, са с различно качество. Често те не отговарят на всички критерии SMART [33] и по-специално не са измерими поради липсата на показатели за изпълнението, които да определят целеви нива и/или изходно положение, спрямо което да се измерва напредъка. Поради това е трудно да се оцени до каква степен са постигнати тези цели. Въпреки това в някои случаи определянето на целите се е подобрило в началния етап на изпълнението.

52. Понякога поставените цели могат да бъдат прекалено амбициозни, особено при проектите на НПО, които имат скромни бюджети и сравнително кратък период на изпълнение. Това е важи специално за проектите на НПО, финансирани по Инструмента за продоволствена помощ: те имат около 20-месечен срок за изпълнение, който на практика е съкратен до около 15 месеца, тъй като първите месеци са били определени за процедурите по възлагане на обществени поръчки и други подготвителни дейности. В някои случаи интервенциите се основават на необосновани предположения относно условията, необходими за успешно изпълнение на проектите, като например институционален и управленски капацитет на националните или местните органи, качество на инфраструктурата в селските райони или наличието на подходящ персонал (например диетолози и земеделски консултанти).

53. Програмите за бюджетна подкрепа в Малави и Руанда препращат към целите на националните стратегии за намаляване на бедността и секторните политики и програми. Те не определят как ще подпомогнат постигането на целите, поставени от правителствата. В своя Специален доклад № 11/2010 [34] Палатата препоръчва Комисията да подобри определянето на целите на програмите за обща бюджетна подкрепа.

54. Показателите за изпълнение, използвани при програмите за бюджетна подкрепа в Руанда, са конкретни, измерими, достижими и планирани със срокове. Те са и актуални, но съществува дублиране между отделните програми за бюджетна подкрепа, като всички се фокусират върху една програма от Стратегическия план за преобразуване на земеделието, по която е постигнат значителен напредък. Липсват показатели, свързани с други правителствени програми в сектора на земеделието, където напредъкът е бавен, по-специално в областта на институционалното развитие и инфраструктурите за съхранение, обработка и разпространение на продукти. Това незадоволително допълване между програмите за бюджетна подкрепа не представлява ефективен подход към диалога по политиките.

55. Предвидено е средствата по програмата за обща бюджетна подкрепа в Малави да бъдат предоставени в един фиксиран транш, без условия/показатели за изпълнение или изисквания за диалог по политиките на продоволствената сигурност. Това намалява потенциалните ползи от предоставянето на помощ чрез бюджетна подкрепа, а не чрез финансиране на конкретни проекти.

56. Устойчивостта е интегрален елемент от модела на интервенциите. Те имат за цел да постигнат дълготрайни резултати като предоставят на местното население възможност да предприеме действия срещу причините за продоволствената несигурност, най-вече чрез увеличаване на земеделското производство и насърчаване на доходоносни дейности. Те са съгласувани с националните или местните планове за развитие и, както е посочено в точка 49, включват заинтересованите страни във всички етапи на изпълнението, като по този начин насърчават ангажираността. Повечето интервенции предвиждат изходна стратегия, при която активите и отговорността за продължаване на дейността се прехвърлят официално на местни структури (вж. каре 6).

КАРЕ 6

МОДЕЛ НА ИНТЕРВЕНЦИИТЕ

ДОБРА ПРАКТИКА

Моделът на Програмата за диверсификация на приходите от земеделски стопанства (Farm Income Diversification Programme — FIDP) е насочен към предоставяне на възможности на отделните общности да подобрят своята продоволствена сигурност по устойчив начин. Подходът на FIDP подпомага устойчивостта и`:

правителството на Малави е силно ангажирано с проекта, който се изпълнява чрез децентрализирани национални структури;

FIDP се насочва от нуждите, стимулирайки ангажираността на участниците като предоставя възможности за действие на общностите. FIDP предоставя необходимите начални производствени ресурси на земеделските производители, които първи демонстрират капацитет за обединяване в клубове и желание да предприемат нови дейности за диверсификация на приходите си;

изгражда се капацитет на различни нива (райони, земеделски консултанти, водещи земеделски производители, министерства и университети), а FIDP използва водещите земеделски производители при обучението и подпомагането на другите производители.

СЛАБА ПРАКТИКА

"Насърчаване на градското земеделие" е проект, който има за цел да подобри храненето и здравето на засегнатите от ХИВ/СПИН в Адис Абеба. Проектът е разработен от НПО и местни партньори, разполагащи със задълбочени познания относно градските земеделски дейности. Проектът се основава на уместни предположения по отношение на продоволствената сигурност. Въпреки това са подценени някои рискове, като например трудностите при получаване на земеделски производствени суровини и земя от местните органи. Проблемът със земята се оказва значително препятствие в етапа на изпълнение на проекта и накрая става причина за изоставянето или значителното съкращаване на някои дейности, като например изграждането на три зеленчукови центъра за ХИВ организациите – бенефициенти по проекта.

ИНТЕРВЕНЦИИТЕ НА ЕС ПОСТИГАТ ПОВЕЧЕТО ОТ ПРЕДВИДЕНИТЕ РЕЗУЛТАТИ

57. Палатата не може да оцени до каква степен програмите на ЕС за бюджетна подкрепа в Малави и Руанда са допринесли за резултатите на правителствените програми, тъй като съществуват редица сложни странични фактори и липсва установена методология за оценка [35]. Поради тези причини приложение VI не съдържа оценка на тези програми. Въпреки това в тези силно зависими от предоставяната помощ държави програмите на ЕС за бюджетна подкрепа са осигурили ключово финансиране на националните програми за земеделие и социална защита.

58. По-голямата част от разгледаните интервенции успешно са подобрили наличието на храна за бенефициентите — в Малави и Руанда те ефективно подкрепят правителствените програми за субсидиране на земеделските производствени суровини и усилията за разпространяване на нови и екологично устойчиви земеделски практики и допринасят за значителното увеличаване и диверсификация на земеделската продукция и доходи.

59. И в трите държави различни трудоемки програми за обществени строителни дейности с цел изграждане и поддръжка на инфраструктурата в селските райони (най-вече за пътища, пазари и съоръжения за опазване на почвата и водата) предоставят източник на доходи за бедното население и подобряват разпределението на храните в съответните държави. В Етиопия подобни програми осигуряват по-предвидими доходи за бенефициентите и намаляват тяхната зависимост от спешна хранителна помощ. Необвързаното с условия прехвърляне на финансови средства в рамките на защитните интервенции подобрява начините за изкарване на прехрана на някои от най-уязвимите групи, както и капацитета им да се изхранват сами.

60. По-широкият достъп до повече налични и разнообразни източници на храна е необходимо условие за по-добро хранене. Освен това малкото на брой интервенции, насочени към храненето (вж. точки 40—44) ефективно са повишили осведомеността сред майките и лицата, грижещи се за деца, относно причините за недохранването, както и при предоставянето на информация относно добрите практики при отглеждането и храненето на децата. В Етиопия проучвателни кампании на територията на цялата страна са позволили да се открият и да се вземат мерки по случаи на сериозно остро недохранване сред децата под петгодишна възраст.

61. Основните фактори, които влияят отрицателно върху резултатите от интервенциите, са:

a) слабости в модела на проектите, по-специално прекалено амбициозни цели, необосновани предположения или ad hoc проектни структури, които не включват местните институции в изпълнението на дейностите;

б) ограничен държавен интерес към някои дейности, като например хранителна подкрепа; както и

в) закъснения, които са възпрепятствали изпълнението на планираните дейности (вж. каре 7).

КАРЕ 7

РЕЗУЛТАТИ ОТ ИНТЕРВЕНЦИИТЕ

ДОБРА ПРАКТИКА

Децентрализираната програма за намаляване на бедността в селските райони (DPRPR) в Руанда има успех на територията на цялата страна. Няколко проекта, финансирани от DPRPR, като например радикално терасиране, разпространение на семена, торове и добитък, изграждане на пътища, мостове и пазари, са довели до по-голямо наличие и разнообразие на храните. Достъпът до храна е увеличен също така посредством доходоносни дейности. Независимата оценка на проекта отбелязва, че 96 % от бенефициентите считат, че са по-малко бедни в края на проекта, отколкото преди началото му, а само 10 % все още изпитват затруднения при изхранването на семействата си, в сравнение с 97 % преди проекта. Значим ефект от DPRPR е промяната на начина на мислене, която тя предизвиква в селските райони. С придобитата след успеха на проектите им увереност земеделските производители са предприели инициатива за изготвяне на нови проекти, които не са нито предвидени, нито финансирани от DPRPR, като например земеделски кредит, професионално обучение и изграждане на домове за най-уязвимите.

СЛАБА ПРАКТИКА

Поради незадоволителния модел на проекта и недостатъчната ангажираност на правителството, програмата за хранителна рехабилитация в Малави не е успяла да увеличи капацитета на звената за хранителна рехабилитация за продължаване действието на Интегрираната система за наблюдение на храненето и продоволствената сигурност (INFSSS). Проектът е постигнал отчасти предвидените резултати: през периода на неговото действие са издавани месечни бюлетини, макар и със закъснения от 7—8 месеца, а данни за недохранените деца са били събрани само от половината постове. Скоро след приключването на проекта събирането на данните и функционирането на INFSSS са преустановени.

УСТОЙЧИВОСТТА НА РЕЗУЛТАТИТЕ ЧЕСТО Е ПРОБЛЕМНА

62. Перспективите за устойчивост са добри при половината от интервенциите, но при останалите съществуват по-малко гаранции за трайни резултати. Като цяло съответните правителства са силно ангажирани и демонстрират ясно желание да продължат изпълнението на програмите след края на интервенциите на ЕС. Ангажираността е сериозна и при бенефициентите, които са свидетели на положителни промени в начините на изкарване на прехраната си и продоволствената сигурност и са придобили капацитет и мотивация за поддържане и развиване на съответните дейности.

63. Големите държавни програми за земеделие и социално подпомагане представляват сериозна бюджетна тежест за тези държави [36] и финансирането им зависи от продължителната и значителна донорска помощ. Незадоволителният достъп до ефективни земеделски консултантски услуги, съоръжения, предназначени за периода след събиране на реколтата (съхраняване, обработка и маркетинг) и земеделски кредит продължава да възпрепятства много земеделски производители да разширят дейността си и да постигнат икономическа устойчивост. Докато земеделските производители не са в състояние да закупуват производствени суровини на пазарни цени, за правителствата е трудно да обмислят постепенното намаляване на високите понастоящем субсидии (в Руанда те например са в размер на 50 %) като начин за поддържане на разумни разходи по тези програми. Подкрепата, предоставяна за насърчаване на производствените възможности на бенефициентите, е незадоволителна, което е една от причините за малкия брой лица, напускащи програмите за социална защита, а следователно и за високите разходи по тези програми (вж. каре 8).

+++++ TIFF +++++

64. Периодът на изпълнение на проектите на НПО понякога е твърде кратък, за да може да се гарантира, че бенефициентите са придобили умения да прилагат нововъведените земеделски или хранителни практики. Освен това често правителството или местните органи нямат желание или капацитет да поемат дейностите или да предоставят подкрепа след приключване на проектите.

КАРЕ 8

УСТОЙЧИВОСТ НА РЕЗУЛТАТИТЕ

ДОБРА ПРАКТИКА

Програмата за подобряване на производството на храни за домашна и пазарна употреба в Arba Minch Zuria Woreda и Chencha Woreda в Региона на южните нации в Етиопия има много добри перспективи за устойчивост, тъй като включва:

a) модел на проекта, насърчаващ активното участие и ангажираността сред целевите местни домакинства от земеделски производители и бенефициентите от местните управленски органи. Нуждите се установяват на местно ниво, а споразумението за изпълнение се подписва с местните власти;

б) ясно определена изходна стратегия, която включва определени специфични дейности, свързани с предаването на практиките и крайните резултати от проекта;

в) вид самовъзстановяваща се схема, основана на револвиращ фонд, която не зависи от бъдещо финансиране и ще улесни достъпа на земеделските производители до по-евтини производствени суровини;

г) от самото начало на проекта е осигурена институционална подкрепа, като на службите на местното управление, областните и районните технически служби на Кооперативния съюз и на отделните земеделски производители се предоставят дейности за изграждане на капацитет.

СЛАБА ПРАКТИКА

Правителството и отделните общности в Етиопия са сериозно ангажирани с Програмата за защита на производството, но финансовата устойчивост представлява съществен проблем. Поради нереалистичните цели и незадоволителната подкрепа за осигуряване на допълнителни доходи само 6 % от бенефициентите са "завършили" програмата до 2010 г., т.е. започнали са да осигуряват прехраната си и не се нуждаят повече от помощ по нея. Програмният компонент за укрепване на активите на домакинствата е планиран и за следващия етап, но с недостатъчно финансови средства.

ЗАКЛЮЧЕНИЯ И ПРЕПОРЪКИ

65. Палатата заключава, че помощта за развитие от ЕС, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка, като цяло е ефективна.

66. Помощта за развитие от ЕС има важен принос за напредъка на държавите партньори към постигане на продоволствена сигурност:

a) ЕС е важен международен участник в сектора на продоволствената сигурност в голям брой субсахарски държави и предоставя ефективна подкрепа по отношение на наличието и достъпа до храна;

б) Помощта за развитие от ЕС в голяма степен отговаря на нуждите и приоритетите на държавите членки, а ЕФР и Тематичната програма за продоволствена сигурност се допълват добре;

в) Инструментът за продоволствена помощ е създаден в сравнително кратък срок и представлява поемане на значителен допълнителен ангажимент от ЕС за подобряване на продоволствената сигурност в развиващите се страни;

г) интервенциите на ЕС като цяло са добре планирани, постигат повечето от предвидените резултати и половината от тях имат добри перспективи за устойчивост.

67. Въпреки това съществуват възможности за значително подобрение в няколко области;

a) предвид мащаба на продоволствената несигурност в региона и всеобщо признатото недостатъчно финансиране на секторите на земеделието и храненето от страна на донорската общност, Комисията не е разгледала достатъчно подробно какъв е възможният обхват на помощта от ЕС в други държави, които също са изправени пред хронична продоволствена несигурност и са засегнати от отклонения или закъснения по отношение на постигането на ЦХР1:

б) Комисията не е отдала необходимото приоритетно значение на храненето и не е положила достатъчно усилия за насърчаване на държавите да формулират на по-ранен етап подходящи политики и програми в областта на храненето;

в) Инструментът за продоволствена помощ не е планиран да противодейства на дългосрочна нестабилност на цените на хранителните продукти и не допълва ЕФР по предвидения начин;

г) целите на интервенциите не са достатъчно ясни и понякога са прекалено амбициозни;

д) въпреки сериозната ангажираност на правителствата на държавите партньори и на бенефициентите, големите държавни програми за земеделие и социално подпомагане не са финансово устойчиви и зависят от продължителна и значителна по размер донорска подкрепа.

68. Палатата отправя следните препоръки за подобряване на ефективността на помощта за развитие от ЕС, предназначена за продоволствена сигурност в Субсахарска Африка:

ПРЕПОРЪКА 1

За програмния период след 2013 г. Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да извършат структурирана оценка на продоволствената сигурност във всяка страна и да разглеждат систематично възможния обхват на помощта от ЕС в тази област.

ПРЕПОРЪКА 2

Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да разгледат, по възможност заедно с другите партньори за развитие, доколко е възможно създаването на постоянен инструмент за финансиране на спешни и допълнителни мерки, необходими за справяне с последствията от евентуални бъдещи кризи с хранителните продукти в развиващите се страни.

ПРЕПОРЪКА 3

Комисията и Европейската служба за външна дейност следва да отдадат съответното приоритетно значение на храненето при изготвянето на стратегията за сътрудничество, определянето и разработването на интервенциите и провеждането на диалог по политиките с правителствата на държавите партньори, по-специално в рамките на програмите за бюджетна подкрепа.

ПРЕПОРЪКА 4

Комисията следва да определи цели за интервенциите, които да са достатъчно точни и измерими посредством показатели за изпълнението. Тя следва да гарантира, че тези цели са постижими, като извършва по-добри оценки на риска и на предположенията относно успешното изпълнение на интервенциите.

ПРЕПОРЪКА 5

Комисията следва да подпомага по-добре финансовата устойчивост на програмите за земеделие и социално подпомагане. При това Комисията следва да:

a) се фокусира повече върху развитието на ефективни земеделски консултантски услуги, инфраструктура, предназначена за периода след прибиране на реколтата, и земеделски кредит;

б) гарантира, че програмите за социално подпомагане подкрепят по подходящ начин развитието на възможностите на бенефициентите за доходоносни дейности.

Настоящият доклад беше приет от Одитен състав III, ръководен от Karel PINXTEN, член на Сметната палата, в Люксембург на заседанието му от 10 януари 2012 г.

За Сметната палата

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Председател

[1] Римска декларация за сигурността на прехраната в света и план за действие, приет на Световната среща на върха по въпросите на прехраната. Организация на ООН за прехрана и земеделие (ФАО), 1996 г.

[2] Недохранване или хроничен глад е състояние на лицата, чийто прием на хранителни продукти редовно е по-нисък от минималните им нужди. Средно необходимият минимален прием на енергия на човек е около 1800 kcal на ден. Точната му стойност зависи от възрастта и телесната маса на лицето, както и от евентуална бременност или кърмене (Източник: ФАО, вж. www.fao.org/hunger/en).

[3] Данните са за последната година, в която е извършено проучване във всяка държава.

[4] Спиране на растежа: показателят височина/възраст измерва линейния растеж и показва дълготрайните ефекти от недохранването, което не се влияе от сезонните промени.

[5] Поднормено тегло: показателят тегло/възраст комбинира информация за спиране на растежа и атрофия. Децата могат да бъдат с поднормено тегло, защото страдат от спиране на растежа, атрофия, или и двете едновременно.

[6] Атрофия: показателят височина/тегло указва текущия хранителен статус на дадено дете и отразява скорошния хранителен прием и/или случай на болест. Тежката атрофия често се свързва с остър недостиг на храна.

[9999] Източник: Световната банка и ФАО.

[8888] Източник: Фонд на ООН за населението.

[7777] Някои държави постигат или надхвърлят това целево ниво, като например Малави и Етиопия.

[7] По данни на ФАО между 2004 г. и началото на 2009 г. най-малко 2,5 милиона хектара са прехвърлени от местни ползватели на чуждестранни инвеститори само в пет африкански държави (Етиопия, Гана, Мадагаскар, Мали и Судан).

[8] ЦХР1 определя като показатели за мониторинг на напредъка процентът деца под петгодишна възраст с поднормено тегло и делът на населението с енергиен прием под минималните стойности. Продоволствената сигурност има важно значение и за ЦХР4 (намаляване на детската смъртност при децата под петгодишна възраст с две трети от 1990 г. до 2015 г.) и ЦХР5 (намаляване на смъртността при майките с три четвърти от 1990 г. до 2015 г.).

[9] Съвместно изявление на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на развитие на Европейския съюз: "Европейски консенсус" (ОВ C 46, 24.2.2006 г., стр. 1).

[10] COM(2010) 127 окончателен от 31 март 2010 г.

[11] ЕФР е основният инструмент за предоставяне на помощ за развитие от ЕС в държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ) и отвъдморските страни и територии. Финансира се от държавите членки. За повече подробности относно специфичните характеристики на ЕФР вж. точки 2—8 от годишния доклад на Палатата за 2010 г. относно ЕФР (ОВ C 326, 10.11.2011 г., стр. 251).

[12] Документите за национална стратегия се изготвят от съответните държави от АКТБ или отвъдморски страни или територии и ЕС за всеки програмен период на ЕФР. Те определят основните посоки на сътрудничеството. Тези документи включват анализ на ситуацията в дадената държава и стратегията на ЕС за реакция посредством определянето на целеви и нецелеви сектори, като целевите сектори представляват приоритетните области за финансиране.

[13] Регламент (ЕО) № 1292/96 на Съвета от 27 юни 1996 г. за политиката и управлението на хранителните помощи и специалните операции в подкрепа на продоволственото осигуряване (ОВ L 166, 5.7.1996 г., стр. 1).

[14] Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. за създаване на финансов инструмент за сътрудничество за развитие (ОВ L 378, 27.12.2006 г., стр. 41).

[15] Регламент (ЕО) № 1337/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. за създаване на инструмент за бързи ответни мерки във връзка с покачващите се цени на храните в развиващите се страни (ОВ L 354, 31.12.2008 г., стр. 1).

[16] За FSBL вж. Специален доклад на Палатата № 2/2003 относно изпълнението на политиката за продоволствена сигурност в развиващите се страни, финансирана от основния бюджет на Европейския съюз (ОВ C 93, 17.4.2003 г., стр. 1).

[17] Приложение III от Тематичния стратегически документ и Многогодишната индикативна програма за 2007—2010 г. (Европейска комисия, документ C/2007/1924, 4 май 2007 г.). Останалите средства са предоставени чрез НПО (15 %) и международни организации (5 %).

[18] ОВ C 93, 17.4.2003 г., стр. 1.

[19] Индексът на глада в световен мащаб (Global Hunger Index — GHI) е комплексен статистически инструмент, разработен от Международния научноизследователски институт за политика в областта на храните с цел да опише ситуацията в съответните държави. Той комбинира три показателя с еднаква тежест: i) дял на хората, страдащи от недохранване, като процент от населението; ii) процент на децата под петгодишна възраст с поднормено тегло; iii) процент на смъртност при децата под петгодишна възраст. Индексът класира държавите по скала от 100 точки, като 0 е най-доброто равнище ("липса на глад"), а 100 — най-лошото, макар че нито една от тези крайни стойности не се достига в действителност. Стойностите под 5.0 означават ниско равнище на глад, стойностите между 5.0 и 9.9 отразяват умерено равнище на глад, тези между 10.0 и 19.9 показват наличието на сериозен проблем, между 20.0 и 29.9 означават тревожно равнище, а стойностите над 30.0 показват изключително тревожно равнище на глад.

[20] По-специално от Световната банка, ФАО, Международния фонд за земеделско развитие, както и от Комисията, която заявява, че намаляването на дела на земеделието като част от публичната помощ за развитие и по-ниското му класиране сред приоритетите на развиващите се страни влошават ситуацията (Продоволствена сигурност: разбиране и посрещане на предизвикателството на бедността, стр. 5, октомври 2009 г.).

[21] Тези средства са предназначени за държавите, поели най-големи ангажименти и с най-големи нужди. Инициативата за ЦХР има два компонента: първият е в размер на 300 милиона евро и е заделен за държавите с "добри резултати" според оценката на средносрочния преглед на документите за национална стратегия по десетия ЕФР, а вторият, в размер на 700 милиона евро, е отворен за всички страни по ЕФР.

[22] Европейска комисия, документ C/2010/9263, 21.12.2010 г.

[23] След съобщението от Комисията от 20 май 2008 г., озаглавено "Справяне с предизвикателствата на нарастващите цени на хранителните стоки — насоки за действия на ЕС" (COM(2008)321 окончателен от 20 май 2008 г.) и резолюцията на Европейския парламент от 22 май 2008 г. относно повишаването на цените на хранителните продукти в ЕС и в развиващите се страни (P6_TA(2008)0229), на 16 декември 2008 г. беше приет Регламент (ЕО) № 1337/2008. На 30 март 2009 г. Комисията прие решението за прилагане на Инструмента за продоволствена помощ.

[24] Съображение 1 от Регламент (ЕО) № 1337/2008.

[25] Съображение 2 и член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1337/2008.

[26] Бурунди, Еритрея, Етиопия, Малави, Нигер и Руанда.

[27] За Бурунди и Руанда целевият сектор е развитие на селските райони.

[28] Тематична оценка на политиката на хранителни помощи и управлението на хранителни помощи и специални операции в подкрепа на продоволствената сигурност, юли 2004 г.

[29] Тематична програма за продоволствена сигурност, средносрочен преглед (2007—2009 г.), окончателен доклад, септември 2009 г.

[30] Малави и Етиопия приемат националните си стратегии в областта на храненето съответно през 2007 и 2008 г. В Руанда през 2009 г. е изготвена извънредна национална програма за премахване на недохранването и е създадена оперативна група по въпросите на храненето. От 2007 г. Нигер разполага с план за действие в извънредни ситуации за предотвратяване на кризи по отношение на продоволствената сигурност и по въпросите на храненето. В Бурунди наскоро е създадена работна група по инициативата на Световната продоволствена програма, която има за цел да създаде национален форум по въпросите на продоволствената сигурност и храненето. Националната стратегия за продоволствена сигурност на Еритрея от 2004 г. признава проблема с недохранването, но се концентрира върху достъпа и наличието на храни.

[31] Рамков документ "Améliorer la contribution de la CE à la lutte contre la malnutrition maternelle et infantile ainsi que ses causes" (Подобряване на приноса на ЕО в борбата срещу недохранването на майките и децата и срещу причините за възникването му), януари 2009 г.

[32] Съвместно изявление на Световната здравна организация, Световната продоволствена програма, Постоянния комитет на ООН за храненето и Детския фонд на ООН за управление на острото недохранване в общностите обосновава подхода CBT с факта, че голям брой деца със сериозно остро недохранване могат да бъдат лекувани в общността, в която живеят, без да се налага приемането им в здравно заведение или център за терапевтично хранене. За този подход е необходимо навременно откриване на острото недохранване в общността и предоставяне на лечение на лицата без медицински усложнения в техните домове чрез готови терапевтични храни или други продукти, богати на хранителни вещества.

[33] Формулирани по конкретен, измерим, достижим, актуален и планиран със срокове начин.

[34] Препоръка 1, букви в) и г) от Специален доклад № 11/2010 "Управление на Комисията по отношение на общата бюджетна подкрепа за държавите от АКТБ, Латинска Америка и Азия".

[35] Точки 86 и 87 от Специален доклад № 11/2010.

[36] В Малави Програмата за субсидиране на земеделските производствени суровини възлиза на 10 % от националния бюджет за 2009 г. и 71 % от бюджета за земеделие.

--------------------------------------------------

ПРИЛОЖЕНИЕ 1I

ПРОДОВОЛСТВЕНА СИГУРНОСТ В СУБСАХАРСКА АФРИКА И ЮЖНА АЗИЯ

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

Забележка: Данните за Индекса на глада в световен мащаб са за 2010 г., данните за дела на населението, страдащо от недохранване — за 2004-2006 г., данните за децата с поднормено тегло са за последната година от периода 2003-2008 г., за която има налична информация, а данните за детската смъртност са за 2008 г.

Границите, имената и наименованията, използвани в тази карта, не означават, че те са официално потвърдени или приети от Международния научноизследователски институт за политика в областта на храните (IFPRI) или от неговите партньори или сътрудници.

Източнин: Адаптирано и препечатано със съгласието на Международния научноизследователски институт за политика в областта на храните www.ifpri.org. Картата се базира на данни на Организацията на ООН за прехрана и земеделие, UNICEF, MEASURE DHS (Демографски и здравни проучвания) и Световната здравна организация. Докладът, от който е взета тази карта, може да бъде намерен онлайн на адрес: http://www.ifpri.org/publication/2009-global-hunger-index.

--------------------------------------------------

ПРИЛОЖЕНИЕ II

ПРЕГЛЕД НА СЪСТОЯНИЕТО НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ В ЕТИОПИЯ

Продоволствената несигурност e траен проблем в Етиопия. Въпреки постоянната подкрепа от страна на донорската общност през последните 20 години, броят на лицата, нуждаещи се от продоволствена помощ, се е увеличил от 6,7 милиона през 1994 г. на 12,6 милиона през 2010 г. [1] Основните причини за продоволствената несигурност са високият прираст на населението (годишният прираст е около два милиона души), който заедно с малкия размер на стопанствата и зависимостта от дъждовна вода за напояване води до прекалена тежест за земята [2] и ерозия на почвата. Това от своя страна намалява земеделската производителност и добивите. Друга важна причина за продоволствената несигурност е несигурният характер на правата на земевладение. Земята принадлежи на държавата, а земеделските производители притежават права на ползване, като това не стимулира, а затруднява достъпа им до кредити, необходими за извършване на производствени инвестиции. Неефикасните вътрешни пазари и неподходящата транспортна инфраструктура допринасят за увеличаването на цените на храните и допълнително затрудняват достъпа до храни. Освен това така се усложнява и физическото разпространение на излишъците към районите с производствен недостиг и се увеличава нуждата от внос на храни.

Макар през последните пет години националното земеделско производство да се е увеличило [3], Етиопия все още е зависима от търговски внос на хранителни продукти и хранителна помощ. Така например през последното десетилетие вносът на хранителна помощ е бил в размер средно на 700000 тона [4]. Въпреки това липсват надеждни данни относно нуждите от храни в национален план поради значителните разлики (до 40 %) [4] между данните за хранителната продукция, публикувани от министерство на земеделието, и тези на централната статистическа агенция.

Понастоящем населението на Етиопия се изчислява на 77,5 милиона души, от които 85 % зависят от земеделието като основен източник на прехрана. Делът на земеделието в брутния вътрешен продукт (БВП) е 45 % и следователно развитието му е от съществено значение за намаляване на нивото на бедност. От изготвянето на първата си обща стратегия за земеделския сектор [5] правителството на Етиопия финансира земеделската продукция и производителност като основен начин за постигане на продоволствена достатъчност и насърчаване на икономическия растеж.

Продоволствената сигурност е приоритет в рамките на националните стратегии за намаляване на бедността. В Документа за устойчиво развитие и намаляване на бедността, който се отнася до периода 2002—2005 г., се признава нуждата от подобряване на наличието на хранителни продукти и достъпа до тях. Документът за устойчиво развитие и намаляване на бедността е последван от План за ускорено и устойчиво развитие за премахване на бедността (PASDEP), който обхваща периода 2005—2010 г. и включва политика за продоволствена сигурност като част от политиката за развитие на земеделието. Този приоритет отново присъства в текущата стратегия за намаляване на бедността за периода 2010—2015 г., а именно в Националния план за растеж и преобразуване.

Първата политика за продоволствена сигурност, одобрена през 2001 г., има за цел да увеличи наличието на хранителни продукти, да подобри достъпа до храни и да затвърди мерките за реагиране при спешни ситуации. Тази политика подчертава намеренията на правителството да премине от хранителна помощ към подпомагане, което е по-предвидимо и ориентирано към развитието. През 2003 г. коалицията за продоволствена сигурност между правителството и донорската общност одобрява проект за Програма за защита на производството (PSNP). От 2005 г. по PSNP се предоставят обвързани с условия и безусловни трансфери на парични средства и/или храни за приблизително 8 милиона души, които в противен случай биха се нуждаели от хранителна помощ, предоставена чрез спешни призиви за помощ. Целта на програмата е да се подобри достъпът до хранителни продукти, като едновременно се запазят производствените активи на уязвимите домакинства.

Политиката за продоволствена сигурност се прилага посредством програмите за продоволствена сигурност, които досега са обхванали периодите 2005—2010 г. и 2010—2014 г. Програмите за продоволствена сигурност се състоят от четири стълба: i) програма за защита на производството (PSNP); ii) доброволно преселване на населението; iii) програма за укрепване на активите на домакинствата (HAB); и iv) програма за допълнителни инвестиции в инфраструктурата в селските райони.

По отношение храненето свързаните с ЦХР показатели изостават [6]. Първата национална стратегия за храненето е приета през 2008 г. и се прилага от министерството на здравеопазването посредством Националната хранителна програма за 2008—2013 г. Нейната цел е да намали процента на недохранено население в Етиопия, по-специално сред децата под петгодишна възраст, бременните и кърмещите жени.

[1] Агенция за превенция и готовност при бедствия, Етиопия, хронологични данни за 2010 г.

[2] Според делегацията на ЕС повече от една трета от домакинствата обработват по-малко от 0,5 хектара.

[3] Според изготвения през 2009 г. проект на Комисията за средносрочно изменение на 10-ия документ за национална стратегия: производството на зърнени култури се е увеличило от ниво след сушата в размер на 10 милиона тона през 2004 г. до над 16 милиона тона през 2007 и 2008 г.

[4] Извършено от ЕС изследване на документите за национална стратегия по десетия ЕФР относно развитието на селските райони и продоволствената сигурност.

[5] Стратегия за индустриализация, насочена към развитието на земеделието, 1993 г.

[6] Съгласно изготвените от правителството на Етиопия доклади за напредъка при изпълнението на PASDEP от 2007 и 2009 г. MOFED — матрица таблица 1, показателят за преобладаване на поднорменото тегло при деца под петгодишна възраст е на ниво близо до 40 %, докато целта в рамките на ЦХР е 30 %.

--------------------------------------------------

ПРИЛОЖЕНИЕ III

ПРЕГЛЕД НА СЪСТОЯНИЕТО НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ В МАЛАВИ

Икономиката на Малави зависи от земеделието, което представлява 35 % от БВП и заема 85 % от работната ръка, състояща се предимно от дребни и произвеждащи за собствени нужди земеделски производители. Основната хранителна култура е царевицата, която заема 75 % от обработваемите земи, а тютюнът е основната култура за търговски цели. Дребните земеделски производители играят ключова роля в икономическото развитие на страната, но ниската производителност забавя общото развитие и представлява основната причина за бедност и продоволствена несигурност.

Ниската земеделска производителност се дължи на различни структурни ограничения, като: i) гъстотата на населението (най-високата в Африка), която заедно с малкия [1] размер на стопанствата, разчитащи на дъждовна вода за напояване на земеделските площи, води до деградация на почвите; ii) липсата на земеделски кредити, които затрудняват достъпа на дребните земеделски производители до производствени активи като земеделски земи и суровини; iii) недостатъчен достъп до пазари и неподходяща инфраструктура, които допринасят за увеличаването на стойността на операциите и цените на храните; и iv) ограничени възможности за работа извън земеделските стопанства, насочващи населението към стратегии за препитание, които са невъзможни за продължително поддържане от гледна точка на околната среда (напр. обезлесяване).

Наличните данни посочват, че при 70 % от всички домакинства в Малави се хранителните продукти собствено производство се изчерпват между три и четири месеца преди следващата реколта [2]. Продоволствената несигурност в Малави представлява също така и проблем с достъпа до храни. През 2005 г. 22 % от населението живее в изключителна бедност, което означава, че един на всеки пет души няма средства за основния хранителен минимум [3]. По отношение на храненето липсата на достъп до хранителни продукти и небалансираното хранене, при което режимът включва предимно царевица, представляват основните причини за хронично недохранване. Между 60 % и 70 % от приетите калории произхождат от царевица, като в резултат на това 43 % от децата под пет години страдат от спиране на растежа, 22 % са с поднормено тегло, а 5 % са засегнати от остро недохранване [4].

Като приоритети в стратегията за развитие и растеж на Малави, която обхваща периода 2006—2011 г., се посочват земеделието и продоволствената сигурност, както и предотвратяването и преодоляването на нарушенията в храненето. Целта на правителството в областта на продоволствената сигурност е "Малави да се превърне в нация без глад". В средносрочен план очакванията са "храната да бъде достъпна за всички жители на Малави, да бъде в достатъчно количество и със задоволително качество и на приемлива цена". Изготвените за постигането на тази цел стратегии разчитат на увеличение на земеделската производителност, функциониращи пазари за земеделска продукция, намаляване на зависимостта от хранителна помощ, ефективни системи за ранно предупреждение, доходоносни дейности, координиране на хранителната помощ и вноса на продукти и изграждане на силози с оглед подобряване на складовия капацитет. Тези стратегии са доразвити в по-оперативни планове в рамките на приетата през 2006 г. политика за продоволствената сигурност.

Поетият от правителството ангажимент за подобряване на продоволствената сигурност е залегнал в бюджетните приоритети. През 2009 г. 14 % от националния бюджет е предназначен за земеделие, като по-голямата част от средствата (71 %) са отпуснати за Програмата за субсидиране на земеделски производствени ресурси (FISP). FISP [5] е стартирана през 2005 г. и е най-мащабната програма в страната. Тя е част от националната стратегия за предпазни мерки [6] (NSNS) и предоставя на дребните и произвеждащите за собствени нужди земеделски производители субсидирани торове и подобрени царевични семена, които при комбинация с благоприятни дъждове водят до увеличение на продукцията от царевица до нива, достатъчни за нуждите на страната за последните четири години [7].

В рамките на приетите през 2007 г. национална политика и национална стратегия в областта на храните [8] правителството на Малави признава, че досега на този проблем не e било обърнато достатъчно внимание. Тази политика има за цел да подобри мерките за реагиране на случаите на недохранване, като се фокусира по-специално в три области: i) до 2012 г. да се постигне превенция и контрол на най-често срещаните нарушения в храненето сред жените, мъжете, момчетата и момичетата в Малави; ii) увеличение на възможностите за навременно и ефективно управление на най-често срещаните нарушения в храненето; и iii) създаването на благоприятна среда за ефективното прилагане на услуги и програми в областта на храненето.

[1] Според програмата за продоволствена сигурност на USAID за периода 2008—2014 г. трима от всеки четирима земеделски производители обработват по-малко от един хектар, а 40 % от стопанствата са с размер по-малко от половин хектар.

[2] Икономическа асоциация на Малави и министерството на земеделието: "В състояние ли е Малави да преодолее покачващите се нива на остра продоволствена несигурност и недохранване?" Обобщаваща бележка за регионалната конференция относно продоволствената и хранителната сигурност, 19— 21 юни 2006 г.

[3] Интегрирано изследване на домакинствата в Малави, 2004/2005 г.

[4] Работна група на високо равнище в рамките на ООН по въпросите на световната криза със сигурността на храните, доклад по страни, 23 февруари— 4 март 2010 г.

[5] Понастоящем програма FISP се финансира от правителството на Малави (за компонента торове) и от Комисията, британското министерство за международно развитие, Ирландия и Норвегия (за компонента семена).

[6] Националната стратегия за предпазни мерки е приета през 2002 г. и се състои от четири основни компонента: програма за обществени строителни дейности; специфична програма за суровини; специфична хранителна програма и програма за преки трансфери.

[7] Работна група на високо равнище в рамките на ООН по въпросите на световната криза със сигурността на храните, доклад по страни, 23 февруари— 4 март 2010 г. Нивото на самостоятелно задоволяване на потребностите от хранителни продукти е установено на 2,3 милиона тона.

[8] Национална политика и национална стратегия в областта на храненето, 2007—2012 г.

--------------------------------------------------

ПРИЛОЖЕНИЕ IV

ПРЕГЛЕД НА СЪСТОЯНИЕТО НА ПРОДОВОЛСТВЕНАТА СИГУРНОСТ В РУАНДА

Руанда е изключително засегната от геноцида през 1994 г. След период на възстановяване страната предприема важни стъпки по пътя към своето обновяване. Приоритетите на правителството са залегнали в документа "Визия за Руанда през 2020 г.", който е приет през юли 2000 г. след национален процес на консултации, продължил две години.

В земеделския сектор, който представлява 42 % от БВП, е заето 80 % от населението, предимно произвеждащи за собствени нужди земеделски производители. Целта на документа "Визия за Руанда през 2020 г." е преобразуването на Руанда от страна, чиято икономика се основава на земеделието за собствени нужди, на общество, основано на знанието. Приема се подход, насочен към бедното население с оглед борбата срещу глада и недоимъка. Първият стратегически документ на Руанда за намаляване на бедността (PRSP) за периода 2002—2005 г. е насочен към реконструкцията и възстановяването на страната. Въпреки бързия и устойчив икономически растеж, който се наблюдава по време на този транзитен период, напредъкът в областта на борбата с бедността и намаляване на неравенството е ограничен. Т