BG

Брюксел, 23.1.2008

COM(2008) 18 окончателен

2008/0015 (COD)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

относно съхранението на въглероден двуокис в геоложки обекти и за изменение на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/EО на Съвета, Директиви 2000/60/ЕО, 2001/80/ЕО, 2004/35/ЕО и 2006/12/ЕО, и Регламент (EО) № 1013/2006

(представенo от Комисията)

{COM(2008) 30 окончателен}

{SEC(2008) 54}

{SEC(2008) 55}

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. Контекст на предложението |

110 | Основания и цели на предложениетоВ дългосрочен план енергийната ефективност и възобновяемите източници са най-устойчивите решения за сигурността на доставките и климата. Ние обаче не можем да намалим емисиите на CO2 с 50 % до 2050 г., ако не използваме и възможността за улавяне на CO2 от промишлени инсталации и съхранението му в геоложки обекти (улавяне и съхранение на въглероден двуокис, или CCS). Около една трета от съществуващия в Европа капацитет от електроцентрали, работещи с въглища, ще бъде заменен в следващите 10 години. В международен план енергийното потребление на Китай, Индия, Бразилия, Южна Африка и Мексико ще доведе до голямо увеличение на световното търсене, което вероятно ще бъде посрещнато до голяма степен с помощта на изкопаеми горива. Настоящата законодателна рамка цели да гарантира, че улавянето и съхранението на CO2 съществува като вариант за смекчаване на проблема, и че се извършва по безопасен и отговорен начин. |

120 | Общ контекстСъобщението на Комисията относно изпълнение на целта на Общността за ограничаване на изменението на климата до 2° C уточнява, че, в контекста на намаляването на емисиите на CO2 в световен мащаб с 50 % до 2050 година, до 2020 г. е необходимо намаляване с 30% на емисиите в развития свят, което до 2050 г. да достигне 60-80 %. Съобщението посочва още, че това намаление е технически изпълнимо и че ползите далеч надхвърлят разходите, но и че за да бъде изпълнена тази цел, трябва да бъдат оползотворени всички варианти за смекчаване на проблема, в това число улавяне и съхранение на въглероден двуокис.Втората Европейска програма за изменението на климата (ECCP II) създаде работна група за улавянето и съхранението на CO2 в геоложки обекти. Работната група подчерта необходимостта от разработване както на политика, така и на регулаторни рамки за УСВ. Съобщението относно устойчиво производство на електроенергия от изкопаеми горива от януари 2007 г. изложи план за действие за Комисията през 2007 г., който изискваше разработването на солидна рамка за управление за УСВ. Впоследствие, през март 2007 г. Европейският съвет в Брюксел също призова държавите-членки и Комисията да разработят необходимата техническа, финансова и регулаторна рамка за разгръщане на безопасно за околната среда улавяне и съхранение на въглероден двуокис. |

130 | Съществуващи разпоредби в областта на предложениетоКъдето е възможно се прилагат съществуващите разпоредби за управление на рисковете от УСВ. Директива 96/61/ЕО за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването се използва за регулиране на рисковете от улавянето на CO2. Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда се използва за оценка на въздействието на улавянето, преноса по тръбопровод и съхранението върху околната среда. Директива 2004/35/ЕО относно екологичната отговорност се използва за регулиране на отговорността за местните екологични щети от УСВ. Директива 2003/87/ЕО за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове се използва за регулиране на отговорността за нанесени щети на климата, като се изисква връщане на квоти в случай на изтичане. |

140 | Съвместимост с другите политики и цели на СъюзаПредложението е в съответствие със стратегията за устойчиво развитие, тъй като съчетава сигурността на доставките с целите, свързани с изменението на климата. То е в съответствие със стратегията за растеж и заетост, тъй като разгръщането на УСВ ще насърчи нововъведенията и евентуално ще позволи на ЕС да стъпи на един нов технологичен пазар. |

2. Консултация със заинтересованите страни и оценка на въздействието |

| Консултация със заинтересованите страни |

211 | Методи на консултиране, основни целеви сектори и общ профил на участниците в консултациятаКонсултацията бе извършена предимно чрез срещи със заинтересованите страни. През първата половина на 2006 г. бяха проведени четири срещи на работна група ІІІ, отговаряща за УСВ, на Европейската програма за изменението на климата. Бе проведена и консултация по интернет „Улавяне и съхранение на CO2 под земята — имаме ли повод за безпокойство?“, в рамките на която бяха получени 787 отговора. На 8 май 2007 г. беше проведена широкомащабна среща на заинтересованите страни, на която Комисията представи проект за подготвяната регулаторна рамка и предостави възможност за коментари. По някои специфични аспекти на предложението бяха проведени и допълнителни специални срещи с по-малки групи. |

212 | Обобщение на отговорите и на начина, по който те са взети предвидКонсултацията в интернет показа силна подкрепа за основните цели, изложени в Съобщението относно устойчиво производство на електроенергия от изкопаеми горива, COM(2006)843 окончателен. Заинтересованите страни изразиха най-голямо безпокойство във връзка с евентуално отклоняване на усилията от енергийната ефективност и възобновяемите източници, както и във връзка с необходимостта да се гарантира, че съхраненият CO2 ще остане под земята. Поставените цели за повишаване на енергийната ефективност с 20 % до 2020 г. и за дял на възобновяемите източници от 20 % от крайното енергийно търсене ще гарантират, че тези инициативи остават в центъра на политиката в областта на климата и енергетиката. При разработването на законодателната рамка, акцент се поставя върху сигурността на съхранението, което е основното опасение на заинтересованите страни по отношение на безопасността.Проектът на Комисията за предложената законодателна рамка бе широко приветстван. Изразено бе обаче и безпокойство, на основания, свързани със субсидиарността и пропорционалността, относно предложените правомощия на Комисията да приема или отхвърля проекторешенията за разрешения, взети от компетентните национални органи. Този проблем бе решен чрез изготвянето на преглед на ниво ЕС, който гарантира, че компетентният национален орган има последната дума.Изискването за задължително улавяне и съхранение на въглероден двуокис от конкретна дата бе приветствано от някои участници в консултацията (предимно НПО) и оспорено от други. Оспорването бе обосновано с аргумента, че технологията не е достатъчно развита, за да бъде направена задължителна, и че не могат да бъдат предвидени последиците за енергийния микс. В оценката на въздействието, Комисията разгледа икономическите, социалните и екологичните последствия от задължителното улавяне и съхранение на въглероден двуокис и заключи, че на този етап не следва да бъде налагано такова задължително изискване. |

213 | От 19.2.2007 г. до 30.4.2007 г. бе проведена открита консултация по интернет. Комисията получи 787 отговора. Резултатите са достъпни на адрес: http://ec.europa.eu/environment/climat/ccs/index_en.htm. |

| Събиране и използване на експертни становища |

221 | Засегнати научни/експертни областиОсновните области, в които се изискват научни експертни становища, са: енергийно моделиране за прогнозиране на последствията от различните варианти за насърчаване разгръщането на УСВ; оценка на наличността и вероятното използване на капацитета за съхранение в Европа, основаваща се на тези сценарии; оценка на въздействието на въпросното разгръщане върху околната среда; и разработване на рамка за управление на риска с цел ограничаване на тези последствия. |

222 | Използвана методологияЕнергийното моделиране на сценарии бе извършено с помощта на модела PRIMES на Националния технически университет в Атина (NTUA). Впоследствие резултатите бяха използвани за разработване на модели мрежи за улавяне, пренос и съхранение в ЕС с помощта на инструмент за откриване на съответствие между източник и приемник, разработен в рамките на проекта CASTOR на Шестата рамкова програма, и на базата данни за капацитета за съхранение на проекта GEOCAPACITY на Шестата рамкова програма. Въздействието върху околната среда при тези сценарии беше оценено с помощта на модела POLES на IIASA за качество на въздуха, и с помощта на методология, разработена от ERM за всички останали въздействия върху околната среда. Техническите данни за съответните стратегии за управление на риска бяха получени чрез подходи, разработени от ERM и ECN; от разискванията на комисията OSPAR и изготвената впоследствие Рамка за управление на риска (FRAM), приета на срещата на комисията OSPAR през 2007 г; и от проекта CO2ReMoVe на Шестата рамкова програма. |

223 | Основни консултирани организации/експертиНационалният технически университет в Атина, за енергийното моделиране; TNO, Британската служба за геоложки проучвания, GEUS и SINTEF, и проектите CASTOR и GEOCAPACITY на Шестата рамкова програма; проектът CO2ReMoVe на Шестата рамкова програма; ECN, ERM и IIASA за оценката на риска за околната среда и управлението на риска. Особено ползотворна бе инициирана от заинтересованите страни и подкрепена от Комисията дискусия с Европейската технологична платформа за нулеви емисии от топлоелектрически централи на база изкопаеми горива (ETP-ZEP). Друг значителен принос бяха разработките на Междуправителствената експертна група по изменението на климата (IPCC) и на Международната агенция по енергетика (IEA), в частност програмата й за научноизследователска и развойна дейност за парниковите газове. |

2241 | Обобщение на получените и използвани съветиБе споменато съществуването на потенциално сериозни опасности с необратими последствия. Не е налице консенсус за наличието на такива опасности. |

225 | Това не означава, че не съществуват рискове, свързани с УСВ. Все пак конкретните опасения, изказани в този случай (от Научно-техническия университет в Краков, в писмо до Комисията) не се споделят широко. Всъщност е налице широк научен консенсус, отразен най-точно в специалния доклад за УСВ на IPCC, че за подходящо подбрани, управлявани и изведени от експлоатация места рискът от изтичане, още повече от необратими последствия, в действителност е малък. Целта на това предложение е да гарантира, че ще се прилагат такива процедури за безопасност. |

226 | Използвани методи за запознаване на обществеността с експертните мненияДокументите, използвани от IEA и IPCC, вече са обществено достояние. За работата по оценката на въздействието в интернет ще бъдат поместени сценариите PRIMES, както и докладите на IIASA и TNO и проектите ECN/ERM. |

230 | Оценка на въздействиетоОценката на въздействието взе предвид най-добрия начин за регулиране на улавянето, преноса и съхранението; и подходящия вариант за стимулиране на УСВ. Следващите два параграфа се отнасят до регулирането, а останалите – до стимулирането.За регулиране на улавянето и преноса бе възприет консервативен подход. Предвид това, че няма разлика в риска, която да оправдава един различен подход за улавянето и преноса на CO2 в сравнение с този при подобни, вече регулирани дейности (напр. тръбопроводи за природен газ), за тези компоненти ще бъдат използвани действащите регулаторни рамки.За съхранението вариантите за регулиране на рисковете бяха: i) Директивата за търговия с емисии; ii) използването на комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването; iii) използване на законодателството за отпадъците; и iv) разработването на нова рамка. Директивата за търговия с емисии не е предназначена за цялостно регулиране на рисковете за околната среда от УСВ, а комплексното предотвратяване и контрол на замърсяването и достиженията на правото в областта на отпадъците не са добре адаптирани към специфичните изисквания на регулирането на съхранението на CO2 и могат да бъдат адаптирани единствено чрез обширно изменение. Затова бе взето решение да бъде разработена нова рамка.За стимулирането вариантите бяха i) да се допусне УСВ по схемата за търговия с емисии и да се позволи пазарът на въглеродни емисии да определи прилагането на технологията; и ii), в допълнение към i), прилагането на УСВ (както и адаптирането на инсталациите) да стане задължително след определена дата. Задължителното улавяне и съхранение на въглеродни емисии стимулира по-бързото разгръщане, но със значителни допълнителни разходи; на пазара на въглеродни емисии УСВ ще бъде разгърнато ако и когато е икономически целесъобразно. Взето бе решение на този етап УСВ да не бъде задължително. |

231 | Комисията извърши предвидената в работната ѝ програма оценка на въздействието, докладът за която е достъпен на следния интернет адрес:http://ec.europa.eu/environment/climat/ccs/index_en.htm. |

3. Правни елементи на предложението |

305 | Обобщение на предложените действияПредложението гарантира, че улавянето на CO2 се регулира съгласно Директива 96/61/EО и че както улавянето на CO2, така и преносът по тръбопровод се регулират съгласно Директива 85/337/EИО. Основният му обхват обаче е регулиране на съхранението на CO2 и отстраняване на пречките пред съхранението на CO2 в действащото законодателство. |

310 | Правно основаниеЧлен 175, параграф 1 |

320 | Принцип на субсидиарностДоколкото предложението не е в сфера, която е от изключителната компетенция на Общността, се прилага принципът на субсидиарност. |

| Целите на предложението не могат да се постигнат в достатъчна степен от държавите-членки поради следната(ите) причина(и). |

321 | Предприемането на действия единствено от държавите-членки не би било достатъчно да гарантира сравнително високо средно ниво на екологична цялост на съхранението на CO2 в Европа. Предприемането на действия на ниво държава-членка няма да е в състояние да обхване трансграничните места за съхранение или да осигури равен достъп до мрежата за пренос и съхранение в Европа. Определянето на условията за предоставяне на разрешение и условията за прехвърляне на отговорността за мястото за съхранение на държавата на ниво държави-членки може също така да доведе до нарушение на конкуренцията. |

323 | По схемата за търговия с емисии уловеният и съхранен CO2 ще бъде признат за неемитиран. Ако в Европа не бъде постигнато съпоставимо ниво на безопасност на съхранението, ще се стигне до нарушаване на пазара на въглеродни емисии и неуспех в ефективното постигане на свързаните с климата цели на държавите-членки. |

| Действие на равнище Общност по-добре ще постигне целите на предложението поради следната(ите) причина(и). |

324 | Действие на ниво ЕС ще гарантира, че към горепосочените проблеми се подхожда последователно, като се определят общи условия за предоставяне на разрешение, общо условие за прехвърляне на отговорността към държавата, разпоредби за равния достъп до пренос и съхранение и разпоредби за разрешаване на трансгранични места за съхранение. Може да бъде осигурено постоянно високо ниво на защита на околната среда и човешкото здраве в Европа и да бъде избегнато нарушаване на пазара на въглеродни емисии. |

325 | Подходът е в съответствие с предишните подходи в тази област, тъй като дейностите за съпоставимия риск за околната среда и усложненията за конкуренцията (напр. депата) се регулират на ниво ЕС по сходни причини. |

327 | Изискванията за разрешаване, опериране и наблюдение, както и за затваряне, се свеждат до необходимите за гарантирането на съпоставимо ниво на защита на околната среда в Европа. Другите мерки са ограничени до области, в които предприемането на действия единствено от държавите-членки може да доведе до нарушаване на конкуренцията: прехвърляне на отговорността към държавата, финансови разпоредби относно отговорността и достъп до мрежа за пренос и съхранение. |

| Ето защо предложението съответства на принципа на субсидиарността. |

| Принцип на пропорционалностПредложението спазва принципа на пропорционалност, което е видно от следните аргументи. |

331 | Избраният правен инструмент е директива, тъй като тя поставя цели и общи изисквания за съхранението на CO2, като същевременно оставя детайлите около прилагането на държавите-членки. |

332 | Изискванията за разрешаване на места за съхранение и изискванията за характеризиране, наблюдение и затваряне са ключови разпоредби за гарантиране на екологичната цялост и за избягване на риска от нарушения на конкуренцията. В частност изискванията за подбор и наблюдение на местата трябва да бъдат съответно изложени в подробности, за да се осигури още от самото начало най-високо ниво на защита на околната среда и обществено доверие. Аргумент за прегледите на разрешенията от Комисията е допълнителното доверие в безопасността на първото поколение места за съхранение и опитът по отношение на характеризирането и наблюдението, които то ще осигури. Този опит ще позволи на Комисията своевременно да определи допълнителни правила за прилагането или насоки. До 2015 г. Комисията ще оцени дали все още са необходими прегледи на разрешенията и може да приложи съответни мерки. |

| Избор на инструменти |

341 | Предложени инструменти: директива. |

342 | Други средства не биха били подходящи поради следната(ите) причина(и).Схемата на предоставяне на разрешения трябва да бъде правно обвързваща, за да осигури необходимото ниво на защита на околната среда. Регламент не би бил подходящ, тъй като изискванията се определят по начин, който оставя на държавите-членки свобода по отношение на прилагането. |

4. Отражение върху бюджета |

401 | Прегледите на решенията за разрешаване от страна на Комисията ще имат отражение върху бюджета в размер от близо 0,76 милиона EUR годишно. |

5. Допълнителна информация |

510 | Опростяване |

511 | Предложението предвижда опростяване на законодателството и на административните процедури за държавните органи (национални или на ЕС). |

512 | Ако не бъдат предприети действия, спрямо УСВ могат да бъдат прилагани много елементи от действащото законодателство в областта на отпадъците, водите и промишлените емисии, което да доведе до правна несигурност. Настоящото предложение посочва ясно кои разпоредби на действащото законодателство следва да се прилагат, и към кои аспекти на улавянето и съхранението на въглероден двуокис. |

513 | Една единна рамка ще бъде достатъчна, вместо да се налага адаптиране на транспониращото законодателство в областта на водите, отпадъците и промишлените емисии с цел регулиране на съхранението на CO2. |

517 | Предложението е включено в работната и законодателна програма на Комисията под референтен номер 2007/ENV/004. |

550 | Таблица на съответствиетоОт държавите-членки се изисква да съобщят на Комисията текста на националните разпоредби, транспониращи директивата, както и да представят таблица на съответствията между тези разпоредби и настоящата директива. |

560 | Европейско икономическо пространствоПредложеният акт засяга материя от значение за ЕИП и следователно трябва да обхване и Европейското икономическо пространство. |

570 | Подробно обяснение на предложениетоГлава 1 обхваща предмета, приложното поле и определенията. По-конкретно тези членове посочват, че целта на съхранението в геоложки обекти е постоянно задържане, както и че съхранението във водния стълб (на водни басейни) е забранено.Глава 2 обхваща подбора на места и разрешенията за проучване, като уточнява, че държавите-членки определят районите, които да бъдат използвани за съхранение, условието за използване на мястото, в т.ч. разпоредбите за управление на проучването. Глава 3 обхваща разрешенията за съхранение. Член 10 предвижда преглед на проекторешенията за разрешения от Комисията. Комисията може да предостави становище, което компетентният орган да вземе предвид при вземане на решението за разрешение. Друга разпоредба, имаща отношение в този контекст, е консултирането с Директивата за оценка на въздействието върху околната среда (85/337/EЕИО, изменена с 97/11/ЕО) относно местата за съхранение на CO2 в член 29, параграф 1, буква б), което осигурява оценка на въздействието и обществена консултация.Глава 4 обхваща оперирането, затварянето и задълженията след затваряне, в т.ч. критериите за приемане на CO2, задълженията за наблюдение и отчетност, инспекциите, мерките в случай на нередности и/или изтичане, затварянето и задълженията след затваряне, както и разпоредба за финансова гаранция.Глава 5 формулира разпоредби за достъпа до пренос и съхранение. Глава 6 обхваща общите разпоредби относно компетентния орган, трансграничното сътрудничество, санкциите, отчетността, измененията и съответните процедури на комитологията. Глава 7 включва изискваните изменения в останалото законодателство, в т.ч. необходимите адаптации в законодателството в областта на водите и отпадъците, а глава 8 включва стандартните заключителни разпоредби.Приложение І определя подробни критерии за изискванията относно характеризирането на местата и оценката на риска в член 4. Приложение ІІ определя подробни критерии за изискванията относно наблюдението в член 13. |

| |

120

2008/0015 (COD)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

относно съхранението на въглероден двуокис в геоложки обекти и за изменение на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/EО на Съвета, Директиви 2000/60/ЕО, 2001/80/ЕО, 2004/35/ЕО и 2006/12/ЕО, и Регламент (EО) № 1013/2006

(текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,

като взеха предвид предложението на Комисията [1],

като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [2],

като взеха предвид становището на Комитета на регионите [3],

в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора [4],

като имат предвид, че:

(1) Крайната цел на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за изменение на климата, която беше одобрена с Решение 94/69/ЕО на Съвета от 15 декември 1993 г. относно подписването на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за изменение на климата [5], е да се постигне стабилизиране на концентрациите от парникови газове в атмосферата на равнище, което предотвратява опасна антропогенна намеса в климатичната система.

(2) Шестата програма на Общността за действие в областта на околната среда, създадена с Решение № 1600/2002/ЕО от 22 юли 2002 г. за установяване на Шестата програма за действие на Общността за околната среда [6], определя мерките срещу изменението на климата като приоритет за действие. Тази програма признава, че Общността е поела задължението да постигне 8 % намаление на емисиите на парникови газове от 2008 до 2012 г. в сравнение с нивата от 1990 г. и че в дългосрочен аспект глобалните емисии на парникови газове трябва да бъдат намалени приблизително със 70 %, в сравнение с нивата от 1990 г.

(3) Съобщението на Комисията от 10 януари 2007 г. „Ограничаване на глобалното изменение на климата до 2 градуса по Целзий — Пътят до 2020 година и след това“ [7] уточнява, че, в контекста на планираното намаляване на емисиите на парникови газове в световен мащаб с 50 % до 2050 година, до 2020 г. е необходимо намаляване с 30% на емисиите на парникови газове в развития свят, което до 2050 г. да достигне 60-80 %. Съобщението посочва още, че това намаление е технически изпълнимо и че ползите далеч надхвърлят разходите, но и че за да бъде изпълнена тази цел, трябва да бъдат приложени всички варианти за смекчаване на проблема.

(4) Улавянето на въглероден двуокис и съхраняването му в геоложки обекти (УСВ) е средство за смекчаване на проблема с изменението на климата. То се състои в улавяне на въглероден двуокис (CO2) от промишлени инсталации, преноса му до място за съхранение и инжектирането му в подходящ геоложки обект с цел постоянно съхранение.

(5) Втората Европейска програма за изменението на климата (ECCP II), която бе създадена със Съобщението на Комисията „Спечелване на битката срещу глобалното изменение на климата“ от 9 февруари 2005 г [8], за да подготви и проучи бъдещата политика в областта на климата в Общността, създаде работна група за улавянето и съхранението на въглероден двуокис в геоложки обекти. Задачата на работната група бе да проучи УСВ като средство за ограничаване на изменението на климата. Работната група публикува подробен доклад по въпроса за регулирането, който бе приет през юни 2006 г. Той подчерта необходимостта от разработване както на политика, така и на регулаторни рамки за УСВ и призова Комисията да предприеме допълнително проучване на този въпрос.

(6) Съобщението на Комисията „Устойчиво електропроизводство на база изкопаеми горива: към постигане на почти нулеви емисии от въглищата след 2020 г“ от 10 януари 2007 г. [9] отново изтъкна необходимостта от регулаторна рамка, основаваща се на комплексна оценка на риска от изтичане на CO2, в т.ч. изисквания за подбор на местата, целящи да намалят до минимум риска от изтичане, схеми за наблюдение и отчетност за удостоверяване на съхранението и подходящи мерки за отстраняване на всяка евентуално възникнала щета. Съобщението изложи план за действие на Комисията в тази област през 2007 г., който изискваше разработването на солидна рамка за управление за УСВ, включително работа по регулаторната рамка, рамка за стимулиране и помощни програми, както и външни елементи (технологично сътрудничество в областта на УСВ с ключови държави).

(7) Европейският съвет на 8 и 9 март 2007 г. също призова държавите-членки и Комисията да работят за засилване на научноизследователската и развойна дейност и разработване на необходимата техническа, икономическа и регулаторна рамка с цел премахване на съществуващите правни пречки и разгръщане на безопасни за околната среда УСВ с нови топлоелектрически централи на база изкопаеми горива, по възможност до 2020 г. [10]

(8) В международен план правните пречки пред съхранението на CO2 в разположени под морското дъно геоложки обекти бяха отстранени с приемането на съответни рамки за управление на риска, както с Конвенцията за предотвратяване на замърсяването на моретата чрез изхвърляне във водата на отпадъци и други вещества (т.нар. „Лондонска конвенция“ от 1972 г.), така и с Конвенцията за защита на морската околна среда в Североизточния Атлантически океан (Конвенцията OSPAR).

(9) През 2006 г. страните по Лондонския протокол от 1996 г. към Лондонската конвенция от 1972 г. приеха изменения към протокола. Тези изменения допускат и регулират съхранението на потоци от CO2 от процеси на улавяне на CO2 в геоложки обекти под морското дъно.

(10) През 2007 г. страните по Конвенцията OSPAR приеха изменения в приложенията към конвенцията, за да позволят съхранението на CO2 в геоложки обекти под морското дъно, решение за осигуряване на безопасно за околната среда съхранение на потоци от въглероден двуокис в геоложки обекти, и насоки OSPAR за оценка и управление на риска, свързан с тази дейност. Те също така приеха решение да забранят разполагането на CO2 във водния стълб в морето и на морското дъно заради възможните отрицателни последствия.

(11) На общностно равнище вече са приети редица правни инструменти за управление на някои от рисковете за околната среда, свързани с УСВ, в частност във връзка с улавянето и преноса на CO2, които следва да бъдат използвани, когато е възможно

(12) При някои промишлени дейности Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването [11] е подходяща за регулиране на рисковете от улавянето на CO2 и, следователно, следва да бъде прилагана по отношение на улавянето на потоци от CO2 с цел съхранение в геоложки обекти от инсталации, обхванати от тази директива.

(13) Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда [12] следва да бъде прилагана по отношение на улавянето и преноса на потоци от CO2 с цел съхранение в геоложки обекти. Тя следва също така да се прилага по отношение на местата за съхранение в съответствие с настоящата директива.

(14) Настоящата директива следва да се прилага по отношение на съхранението на CO2 в геоложки обекти на територията на държавите-членки, техните изключителни икономически зони и на континенталния им шелф. Директивата следва да не се прилага по отношение на изследователски проекти. Тя обаче следва да се прилага по отношение на демонстрационни проекти с планирано общо съхранение от или над 100 килотона. Този праг също така изглежда подходящ за целите на други законодателни актове на Общността, имащи отношение към въпроса. Съхранението на CO2 в геоложки обекти, простиращи се извън териториалния обхват на настоящата директива, и съхранението на CO2 във водния стълб не са разрешени.

(15) Държавите-членки следва да си запазят правото да определят районите на тяхна територия, измежду които могат да бъдат подбрани места за съхранение. Изборът на подходящо място за съхранение е от жизнено значение, за да се гарантира, че съхраняваният CO2 ще бъде напълно задържан за неограничен период от време. Затова едно място следва да бъде избрано за място за съхранение единствено ако не съществува значим риск от изтичане, и ако при всички случаи няма вероятност от възникване на значими последствия за околната среда и здравето. Това следва да се определи чрез характеризиране и оценка на потенциалния комплекс за съхранение в съответствие със специфичните изисквания.

(16) Държавите-членки следва да определят при кои случаи е необходимо проучване за набавяне на необходимата за подбора на мястото информация. Подобно проучване следва да бъде предмет на изискване за предоставяне на разрешение. Държавите-членки следва да гарантират, че процедурите за предоставяне на разрешения за проучване са отворени за всички структури, притежаващи необходимия капацитет, и че разрешенията се предоставят въз основа на публикувани обективни критерии. За да се защитят и насърчат инвестициите в проучвания, разрешенията за проучване следва да се предоставят за ограничена площ и за ограничен период от време, през който титулярът на разрешението следва да има изключителното право да извършва проучване за потенциален комплекс за съхранение на CO2. Държавите-членки следва да гарантират, че през този период не са разрешени влизащи в конфликт употреби на комплекса.

(17) Местата за съхранение следва да не бъдат оперирани без разрешение за съхранение. Разрешението за съхранение следва да бъде основен инструмент, който да гарантира, че са изпълнени съществените изисквания на директивата и че съответно съхранението протича по безопасен за околната среда начин.

(18) Всички проекторазрешения за съхранение следва да бъдат подавани в Комисията, за да може тя да представи становище за проекторазрешенията в срок от шест месеца след тяхното подаване. Националните органи следва да вземат това становище предвид при взимането на решение относно разрешението и следва да обосноват всяко отклонение от становището на Комисията. Прегледът на равнище Общност следва да спомогне за осигуряване на последователност в прилагането на изискванията на директивата в цялата Общност и също така да засили общественото доверие в УСВ, особено в ранния етап от прилагането на директивата.

(19) Компетентният орган следва да преразгледа и при необходимост да актуализира или отнеме разрешението за съхранение, inter alia, ако е бил уведомен за значителни нередности или изтичания, ако внесените от операторите доклади или извършените инспекции разкрият неизпълнение на условията на разрешението, или ако бъде уведомен за друго неспазване на условията на разрешението от страна на оператора. След отнемането на разрешение, компетентният орган следва или да издаде ново разрешение, или да затвори мястото за съхранение. Междувременно компетентният орган следва да поеме отговорността за мястото за съхранение, включително всички произтичащи от това правни задължения. Доколкото е възможно, понесените разходи следва да бъдат възстановени от бившия оператор.

(20) Необходимо е да се наложат ограничения върху състава на потока от CO2, и те да са в съответствие с основната цел на съхранението в геоложки обекти, а именно — да се изолират емисиите на CO2 от атмосферата, и, също така, тези ограничения да се основават на рисковете, които примесите могат да породят за безопасността и сигурността на мрежата за пренос и съхранение. За тази цел съставът на потока от CO2 следва да бъде проверяван преди неговото инжектиране и съхранение.

(21) Наблюдението е от ключово значение за това да се даде оценка, дали инжектираният CO2 реагира според очакванията, дали се наблюдават миграции или изтичания, и дали констатираното изтичане нанася щети на околната среда или човешкото здраве. За тази цел държавите-членки следва да гарантират, че по време на оперативния етап операторът наблюдава комплекса за съхранение и съоръженията за инжектиране въз основа на план за наблюдение, съставен в съответствие със специфичните изисквания за наблюдение. Планът следва да бъде представен на и одобрен от компетентния орган.

(22) Операторът следва поне веднъж годишно да представи доклад пред компетентния орган, inter alia, за резултатите от наблюдението. Освен това, държавите-членки следва да установят система за инспекции, която да гарантира, че мястото за съхранение се експлоатира в съответствие с изискванията на настоящата директива.

(23) Необходими са разпоредби, обхващащи отговорността за щети, нанесени на местната околна среда и на климата в резултат на пропуски в постоянното задържане на въглеродния двуокис. Отговорността за нанасяне на щети на околната среда (щети, нанесени на защитени видове и естествени местообитания, водата и почвата) се регулират от Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети [13], която следва да бъде прилагана по отношение на оперирането на местата за съхранение в съответствие с настоящата директива. Отговорността за нанасяне на щети на климата в резултат на изтичания е обхваната от включването на местата за съхранение в Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета [14], която изисква връщане на квотите за търговия с емисии в случай на изпуснати емисии. В допълнение, настоящата директива следва да наложи на оператора задължението да предприеме корективни мерки в случай на значителни нередности или изтичания въз основа на план за корективни мерки, представен на и одобрен от компетентния национален орган. В случаите, в които операторът не успее да предприеме необходимите корективни мерки, тези мерки следва да бъдат предприети от компетентния орган, като разходите следва да бъдат възстановени от оператора.

(24) Мястото за съхранение следва да бъде затворено, ако са изпълнени съответните условия, посочени в разрешението, по искане на оператора, след оторизация от страна на компетентния орган, или ако компетентният орган вземе това решение след отнемане на разрешение за съхранение.

(25) След затварянето на място за съхранение, операторът следва да продължи да носи отговорност за поддръжката, наблюдението и контрола, отчетността и корективните мерки в съответствие с изискванията на настоящата директива, въз основа на план за периода след затварянето, представен на и одобрен от компетентния орган, както и за всички произтичащи от това задължения съгласно други имащи отношение законодателни актове на Общността, до момента, в който отговорността за мястото за съхранение се прехвърли на компетентния орган.

(26) Отговорността за мястото за съхранение, включително всички произтичащи от това правни задължения, следва да бъдат прехвърлени на компетентния орган, ако и когато всички налични доказателства сочат, че съхраняваният CO2 ще бъде напълно задържан за неограничен период от време. За тази цел операторът следва да изготви доклад, свидетелстващ за изпълнението на критерия, и да го представи на компетентния орган за одобрение на прехвърлянето. Всички проекторешения за одобрение следва да бъдат подавани в Комисията, за да може тя да представи становище за проекторешенията за одобрение в срок от шест месеца след тяхното подаване. Националните органи следва да вземат това становище предвид при взимането на решение относно одобрението и следва да обосноват всяко отклонение от становището на Комисията. Както и прегледът на проекторазрешенията за съхранение на равнище Общност, прегледът на проекторешенията за одобрение следва да спомогне за осигуряване на последователност в прилагането на изискванията на директивата в цялата Общност и, също така, да засили общественото доверие в УСВ, особено в ранния етап от прилагането на директивата.

(27) След прехвърлянето на отговорността следва да се позволи прекратяване на наблюдението, като то следва да бъде възстановено, ако бъдат констатирани изтичания или значителни нередности. Също така, след прехвърлянето на отговорността бившият оператор не следва да възстановява разходи, понесени от компетентния орган.

(28) Следва да бъдат осигурени финансови разпоредби за повишаване на доверието във възможността да бъдат изпълнени задълженията за затваряне и след затваряне, задълженията, произтичащи от включването съгласно Директива 2003/87/ЕО, и задълженията съгласно настоящата директива да се предприемат корективни мерки в случай на значителни нередности или изтичания. Държавите-членки следва да гарантират, заявителят е предприел финансови разпоредби, под формата на финансова гаранция или друга сходна мярка, преди подаването на заявлението за разрешение

(29) Достъпът до мрежите за пренос и местата за съхранение на CO2 следва да бъде поставен като условие за навлизане или конкурентно опериране на вътрешния пазар на топлинна и електроенергия, в зависимост от съответните цени на въглеродните емисии и на УСВ. Следователно е целесъобразно да се установят разпоредби, позволяващи на потенциалните потребители да получат такъв достъп. Това следва да се извърши по начин, определен от всяка държава-членка, като се прилагат целите за честен и открит достъп и като се вземе предвид, inter alia, капацитетът за съхранение, който вече съществува или съответно може да бъде осигурен, както и делът от нейните задължения за намаляване на CO2 по силата на международните правни инструменти и законодателството на Общността, които тя възнамерява да изпълни посредством улавяне и съхранение на CO2 в геоложки обекти. Държавите-членки следва, също така, да създадат механизми за уреждане на спорове, които да позволят бързото уреждане на спорове относно достъпа до преносни мрежи и места за съхранение на CO2.

(30) Необходими са разпоредби, които да гарантират, че в случай на трансграничен пренос на CO2, трансгранични места за съхранение или трансгранични комплекси за съхранение, компетентните органи на държавите-членки ще съблюдават изискванията на настоящата директива, както и на всички други законодателни актове на Общността.

(31) Компетентният орган следва да състави и да поддържа регистър на всички затворени места за съхранение и заобикалящите ги комплекси за съхранение, в т.ч. картите с площта, взети предвид от компетентните национални органи при съответните процедури по планиране и предоставяне на разрешения. Съдържанието на регистъра следва да бъде съобщено на Комисията.

(32) Държавите-членки следва да представят доклади за изпълнението на настоящата директива въз основа на въпросници, изготвени от Комисията съгласно Директива 91/692/ЕИО на Съвета от 23 декември 1991 г. относно стандартизиране и рационализиране на докладите за прилагане на някои директиви, свързани с околната среда [15].

(33) Държавите-членки следва да определят правила за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива. Тези санкции трябва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи.

(34) Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [16].

(35) Директива 85/337/ЕИО следва да бъде изменена, за да обхване улавянето и преноса на потоци от CO2 с цел съхранение в геоложки обекти, както и местата за съхранение в съответствие с настоящата директива. Директива 96/61/EО следва да бъде изменена, за да обхване улавянето на потоци от CO2 с цел съхранение в геоложки обекти от инсталации, обхванати от тази директива. Директива 2004/35/ЕО следва да бъде изменена, за да обхване оперирането на местата за съхранение в съответствие с настоящата директива.

(36) Приемането на настоящата директива следва да осигури високо ниво на защита на околната среда и човешкото здраве от рисковете, свързани със съхранението на CO2 в геоложки обекти. Затова Директива 2006/12/EО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 г.относно отпадъците [17] и Регламент (EО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г.относно превози на отпадъци [18] следва да бъдат изменени, за да може от приложното поле на тези инструменти да бъде изключен въглеродният двуокис, улавян и пренасян с цел съхранение в геоложки обекти. Директива 2000/60/EО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите [19] следва също да бъде изменена, за да се позволи инжектирането на CO2 в солени водоносни пластове с цел съхранение в геоложки обекти.

(37) Преходът към нискоемисионно производство на електроенергия изисква новите инвестиции в производството на електроенергия от изкопаеми горива да бъдат правени по начин, способстващ за значителното намаление на емисиите. За тази цел, Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 г. за ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха, изпускани от големи горивни инсталации [20] следва да бъде изменена, за да включи изискването всички горивни инсталации, за които е предоставено първоначално разрешение за строеж или първоначално разрешение за експлоатация след влизане в сила на настоящата директива, да разполагат с подходящо пространство на мястото за инсталация за оборудването, необходимо за улавяне и сгъстяване на CO2, както и да бъде направена оценка на наличните подходящи места за съхранение и преносни мрежи и на техническата осъществимост на реконструкциите с оглед на улавянето на CO2.

(38) Тъй като целта на предложените действия, а именно да се създаде правна рамка за регулиране на рисковете за околната среда от УСВ, не може да бъде изцяло постигната от държавите-членки, ако те действат поотделно, и следователно, поради мащабите и последствията от тези действия, може да се постигне по-пълноценно на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, както е посочено в член 5 от Договора. В съответствие с принципа за пропорционалност съгласно посочения член, настоящата директива не се простира извън най-необходимото за постигането на тези цели.

(39) Настоящата директива се прилага, без да се засягат членове 87 и 88 от Договора.

ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

ГЛАВА 1

Предмет, приложно поле и определения

Член 1

Предмет и цел

1. Настоящата директива установява правна рамка за съхранението на въглероден двуокис (наричан по-долу „CO2“) в геоложки обекти.

2. Целта на съхранението в геоложки обекти е постоянното задържане на CO2 по начин, който да предотврати или намали във възможно най-голяма степен негативните последствия за околната среда и всеки произтичащ риск за човешкото здраве.

Член 2

Приложно поле и забрана

1. Настоящата директива се прилага по отношение на съхранението на CO2 в геоложки обекти на територията на държавите-членки, в техните изключителни икономически зони и на континенталните им шелфове по смисъла на Конвенцията на ООН по морско право (UNCLOS).

2. Настоящата директива не се прилага по отношение на съхранение на CO2 в геоложки обекти, предприето с цел изследователска работа, разработки или изпитвания на нови продукти и процеси.

3. Съхранението на CO2 в геоложки обекти, простиращи се извън посочения в първи параграф район, не е разрешено.

4. Съхранението на CO2 във водния стълб не е разрешено.

Член 3

Определения

За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:

(1) „съхранение на CO2 в геоложки обекти“ означава инжектиране и съхранение на потоци от CO2 в подземни геоложки обекти;

(2) „воден стълб“ означава вертикална непрекъсната водна маса от повърхността до дънните седименти на воден басейн;

(3) „място за съхранение“ означава специфичен геоложки обект, използван за съхранение на CO2;

(4) „геоложки обект“ означава литостратиграфска единица, в която могат да бъдат открити и картографирани отделни скални пластове;

(5) „изтичане“ означава всяко изпускане на CO2 от комплекс за съхранение;

(6) „комплекс за съхранение“ означава мястото за съхранение и заобикалящите го геоложки домени, които могат да имат отражение върху общата цялост и безопасност на съхранение (напр. вторични обекти за задържане);

(7) „проучване“ означава оценка на потенциалните комплекси за съхранение посредством специфична процедура, включваща дейности като извършване на геоложки изследвания чрез физични или химични средства и сондиране с цел събиране на геоложка информация за пластовете в потенциален комплекс за съхранение;

(8) „разрешение за проучване“ означава писмено и обосновано решение, разрешаващо проучването, което се издава от компетентния орган в съответствие с изискванията на настоящата директива;

(9) „оператор“ означава всяко физическо или юридическо, частно или държавно лице, което оперира или контролира мястото за съхранение или на което са били дадени правомощия над техническото функциониране на мястото за съхранение в съответствие с националното законодателство; това лице може да се променя през периода от подготовката на съхранението до етапа след затварянето;

(10) „разрешение за съхранение“ означава писмено и обосновано решение, разрешаващо съхранението на CO2 в геоложки обекти в мястото за съхранение, което се издава от компетентния орган в съответствие с изискванията на настоящата директива;

(11) „съществена промяна“ означава промяна, която може да има значими последствия за околната среда;

(12) „поток от CO2“ означава поток от вещества, произтичащ от процесите на улавяне на въглероден двуокис;

(13) „отпадъци“ означава веществата, определени като отпадъци в член 1, параграф 1, буква а) от Директива 2006/12/ЕО;

(14) „струя от CO2“ означава разпръснатото количество CO2 в геоложкия обект;

(15) „миграция“ означава всяко движение на CO2 в комплекса за съхранение;

(16) „значителна нередност“ означава всяка нередност при операциите по инжектиране или съхранение или в състоянието на самото място, която поражда риск от изтичане;

(17) „корективни мерки“ означава всички мерки, предприети за коригиране на значителни нередности или за спиране на изтичания с цел да се предотврати или ограничи изпускането на CO2 от комплекса за съхранение;

(18) „затваряне“ на място за съхранение на CO2 означава окончателно прекратяване на инжектирането на CO2 във въпросното място за съхранение;

(19) „период след затварянето“ означава периода след затварянето на място за съхранение, включително периода след прехвърлянето на отговорността на компетентния орган;

(20) „преносна мрежа“ означава мрежата от тръбопроводи, включително свързаните с нея компресорни станции, за пренос на CO2 към мястото за съхранение.

ГЛАВА 2

Подбор на местата и разрешения за проучване

Член 4

Подбор на местата за съхранение

1. Държавите-членки запазват правото си да определят районите, измежду които могат да бъдат подбрани места за съхранение в съответствие с изискванията на настоящата директива.

2. Един геоложки обект се избира за място за съхранение единствено ако според предложените условия на използване не съществува значим риск от изтичане, и ако няма вероятност от възникване на значими последствия за околната среда и здравето.

3. Пригодността на един геоложки обект за използване като място за съхранение се определя посредством характеризиране и оценка на потенциалния комплекс за съхранение и заобикалящия го район в съответствие с критериите, посочени в приложение І.

Член 5

Разрешения за проучване

1. В случаите, в които държавите-членки посочат, че е необходимо проучване за набавяне на информацията, необходима за избор на място за съхранение, в съответствие с член 4, те гарантират, че това проучване няма да бъде извършено без разрешение за проучване.

2. Държавите-членки гарантират, че процедурите за предоставяне на разрешения за проучване са отворени за всички структури, притежаващи необходимия капацитет, и че разрешенията се предоставят въз основа на публикувани обективни критерии.

3. Разрешенията за проучване се предоставят за ограничена площ и за период от най-много две години, и могат да бъдат подновени веднъж за период от най-много две години.

4. Титулярът на разрешение за проучване има изключителното право да извършва проучване за потенциален комплекс за съхранение на CO2. Държавите-членки гарантират, че през периода на валидност на разрешението не са разрешени влизащи в конфликт употреби на комплекса.

ГЛАВА 3

Разрешения за съхранение

Член 6

Разрешения за съхранение

1. Държавите-членки гарантират, че никое от местата за съхранение не се оперира без разрешение за съхранение.

2. Държавите-членки гарантират, че процедурите за предоставяне на разрешения за съхранение са отворени за всички структури, притежаващи необходимия капацитет, и че разрешенията се предоставят въз основа на публикувани обективни критерии.

Член 7

Заявления за издаване на разрешение за съхранение

Заявленията пред компетентния орган за издаване на разрешения за съхранение включват следната информация:

(1) име и адрес на заявителя, както и на потенциалния оператор, ако той е различен от заявителя;

(2) свидетелство за техническата компетентност на заявителя или потенциалния оператор;

(3) характеристика на мястото за съхранение и на комплекса и оценка на очакваното ниво на безопасност на съхранението в съответствие с член 4, параграфи 2 и 3;

(4) общото количество CO2, което ще бъде инжектирано и съхранявано, както и предвидените източници, състава на потоците от CO2 и стойностите на инжектиране;

(5) предложение за план за наблюдение в съответствие с член 13, параграф 2;

(6) предложение за план за корективни мерки в съответствие с член 16, параграф 2;

(7) предложение за временен план за периода след затварянето в съответствие с член 17, параграф 3;

(8) информация, предоставена в съответствие с член 5 от Директива 85/337/ЕИО;

(9) свидетелство за финансова гаранция или друга сходна мярка съгласно изискванията на член 19.

Член 8

Условия за издаване на разрешение за съхранение

Компетентният орган издава разрешение за съхранение единствено ако са изпълнени следните условия:

(1) компетентният орган се е уверил, че:

а) са изпълнени всички съответни изисквания на настоящата директива;

б) управлението на мястото за съхранение ще бъде поверено на физическо лице, което е технически компетентно и благонадеждно за управление на мястото; за това лице и за целия персонал са осигурени професионална и техническа подготовка и усъвършенстване;

(2) Комисията е издала своето становище относно проекторазрешението в съответствие с член 10, параграф 1;

(3) компетентният орган е взел предвид това становище в съответствие с член 10, параграф 2.

Член 9

Съдържание на разрешенията за съхранение

Разрешението съдържа следното:

(1) име и адрес на оператора;

(2) точното местонахождение и граници на мястото за съхранение и комплекса за съхранение;

(3) общото количество на CO2, което е разрешено да бъде съхранявано в геоложки обект и максималните стойности на инжектиране;

(4) изискванията за състава на потока от CO2 и процедурата за приемане на CO2 в съответствие с член 12, и, при необходимост, допълнителни изисквания за инжектирането и съхранението;

(5) одобрения план за наблюдение, задължението за изпълнение на плана и изискванията за актуализирането му в съответствие с член 13, както и изискванията за отчетност в съответствие с член 14;

(6) изискването за уведомяване на компетентния орган в случай на значителни нередности или изтичания, одобрения план за корективни мерки и задължението за изпълнение на плана за корективни мерки в случай на значителни нередности или изтичания в съответствие с член 16;

(7) условията за затваряне и одобрения временен план за периода след затварянето в съответствие с член 17;

(8) разпоредби за промени, преразглеждане, актуализиране или отнемане на разрешението за съхранение в съответствие с член 11;

(9) изискванията за спазване на финансовата гаранция или друга сходна мярка в съответствие с член 19.

Член 10

Преглед на проекторазрешенията за съхранение от Комисията

1. Държавите-членки информират Комисията за всички проекторазрешения за съхранение, заявленията за разрешение и всеки друг документ, взет предвид от компетентния орган при приемане на проекторешението. В срок от шест месеца от предоставянето им на Комисията, Комисията може да издаде становище относно проекторазрешенията.

2. Компетентният орган съобщава окончателното решение на Комисията, като посочва причините, ако то се отклонява от становището на Комисията.

Член 11

Промени, преразглеждане, актуализиране и отнемане на разрешенията за съхранение

1. Операторът информира компетентния орган за всяка планирана промяна в оперирането на мястото за съхранение. При целесъобразност компетентният орган актуализира разрешението за съхранение или условията на разрешението.

2. Държавите-членки гарантират, че не се извършват съществени промени без ново разрешение за съхранение, издадено в съответствие с настоящата директива.

3. Компетентният орган преразглежда и, когато е необходимо, актуализира или отнема разрешението за съхранение:

а) ако е бил уведомен за значителни нередности или изтичания в съответствие с член 16, параграф 1;

б) ако представените съгласно член 14 доклади или извършените съгласно член 15 екологични инспекции са показали неизпълнение на условията на разрешението или риск от значителни нередности или изтичания;

в) ако бъде уведомен за друго неспазване на условията на разрешението от страна на оператора;

г) без да се засягат букви а) до в), на всеки пет години.

4. След отнемане на разрешение съгласно параграф 3 компетентният орган или издава ново разрешение за съхранение, или затваря мястото за съхранение в съответствие с член 17, параграф 1, буква в). До издаването на ново разрешение за съхранение компетентният орган поема отговорността за мястото за съхранение, включително всички произтичащи от това правни задължения. Доколкото е възможно, компетентният орган си възстановява понесените разходи от бившия оператор.

ГЛАВА 4

Задължения за опериране, затваряне и периода след затварянето

Член 12

Критерии и процедура за приемане на потока от CO2

1. Потокът от CO2 се състои предимно от въглероден двуокис. В този смисъл, не могат да бъдат добавяни отпадъци или други материали с оглед на тяхното складиране. Потокът от CO2 обаче може да съдържа случайно попаднали вещества, произхождащи от източника, или от процеса на улавяне или инжектиране. Концентрацията на тези вещества следва да не надвишава нивата, над които те биха навредили на целостта на мястото за съхранение или съответната преносна инфраструктура, биха породили значителен риск за околната среда или биха нарушили изискванията на приложимото законодателство на Общността.

2. Държавите-членки гарантират, че при инжектирането и съхранението на потока от CO2:

а) преди или по време на доставката, или при първата от поредица доставки, операторът може да докаже със съответната документация, че въпросният поток от CO2 може да бъде приет в мястото за съхранение, в съответствие с посочените в разрешението условия, и че изпълнява посочените в параграф 1 критерии за състава;

б) операторът поддържа регистър за количествата и характеристиките на доставените потоци от CO2, посочващ произхода и състава, както и самоличността на производителите и превозвачите на потоците от CO2.

Член 13

Наблюдение

1. Държавите-членки гарантират, че операторът извършва наблюдение на съоръженията за инжектиране, комплекса за съхранение (включително, когато е възможно, на струята от CO2), и, при целесъобразност, на обкръжаващата го среда с цел:

а) сравнение между реалното и прогнозираното поведение на CO2 в мястото за съхранение;

б) констатиране на миграция на CO2;

в) констатиране на изтичане на CO2;

г) констатиране на значителни неблагоприятни последствия за обкръжаващата среда, хората или обитателите на околната биосфера;

д) оценка на ефективността на корективните мерки, предприети в съответствие с член 16;

е) оценка на това дали съхраняваният CO2 ще бъде напълно задържан за неограничен период от време.

2. Наблюдението се основава на план за наблюдение, съставен от оператора в съответствие с посочените в приложение ІІ изисквания, който се представя на и одобрява от компетентния орган съгласно член 7, параграф 5 и член 9, параграф 5. Планът се актуализира съгласно посочените в приложение ІІ изисквания и при всички случаи на всеки пет години с цел да бъдат взети предвид техническите развития. Актуализираният план се внася повторно за одобрение от компетентния орган.

Член 14

Отчетност

През интервал от време, определен от компетентния орган, и при всички случаи поне веднъж годишно, операторът предоставя на компетентния орган:

(1) всички резултати от наблюдението през отчетния период в съответствие с член 13;

(2) количествата и характеристиките на доставените потоци от CO2 през отчетния период, посочващи произхода и състава, както и самоличността на производителите и превозвачите на потоците от CO2, регистрирани съгласно член 12, параграф 2, буква б);

(3) свидетелство за спазване на финансовата гаранция в съответствие с членове 19 и 9, параграф 9;

(4) всяка друга информация, която компетентният орган счете за необходима за оценяване на спазването на условията на разрешението и за попълване на знанията за поведението на CO2 в мястото за съхранение.

Член 15

Инспекции

1. Държавите-членки гарантират, че компетентните органи са създали система за рутинни и нерутинни инспекции на всички места за съхранение в обхвата на настоящата директива, с цел проверка и насърчаване на спазването на изискванията на директивата и наблюдение на последствията за околната среда.

2. Инспекциите могат да включват дейности като посещения на комплекса за съхранение, включително съоръженията за инжектиране, оценка на извършените от оператора дейности по инжектиране и наблюдение, и проверка на цялата поддържана от оператора съответна документация за мястото за съхранение.

3. Рутинните инспекции се извършват поне веднъж годишно. При тях се проверяват съответните съоръжения за инжектиране и наблюдение, както и пълният обсег от съответните последствия за околната среда от комплекса за съхранение.

4. Нерутинните инспекции се извършват:

а) ако компетентният орган е бил уведомен за изтичания или значителни нередности в съответствие с член 16, параграф 1;

б) ако изготвените съгласно член 14 доклади покажат недостатъчно изпълнение на условията на разрешението;

в) за разследване на жалби за сериозни рискове за околната среда;

г) в други случаи, в които компетентният орган счете това за целесъобразно.

5. След всяка инспекция компетентният орган изготвя доклад за резултатите от инспекцията. Докладът оценява изпълнението на изискванията на директивата и посочва дали са необходими допълнителни мерки. Докладът се предоставя на засегнатия оператор и се публикува в срок от два месеца след инспекцията.

Член 16

Мерки в случай на значителни нередности или изтичания

1. Държавите-членки гарантират, че в случай на значителни нередности или изтичания операторът незабавно уведомява компетентният орган и предприема необходимите корективни мерки.

2. Посочените в параграф 1 корективни мерки се предприемат въз основа на план за корективни мерки, представен на и одобрен от компетентния орган в съответствие с член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6;

3. Компетентният орган може по всяко време да поиска от оператора да предприеме допълнителни или различни от посочените в плана корективни мерки. Той може също така да предприеме корективни мерки самостоятелно и впоследствие да си възстанови разходите от оператора.

4. Ако операторът не успее да предприеме необходимите корективни мерки, компетентният орган предприема необходимите корективни мерки самостоятелно и си възстановява разходите от оператора.

Член 17

Задължения за затваряне и за периода след затварянето

1. Мястото за съхранение или част от него се затваря:

а) ако не са изпълнени съответните условия, посочени в разрешението;

б) по искане на оператора, след оторизация от страна на компетентния орган;

в) ако компетентният орган вземе това решение след отнемане на разрешението за съхранение в съответствие с член 11, параграф 3;

2. След затварянето на място за съхранение в съответствие с параграф 1, букви а) или б), операторът продължава да носи отговорност за поддръжката, наблюдението, контрола, отчетността и корективните мерки в съответствие с посочените в настоящата директива изисквания, както и за всички произтичащи от това задължения в съответствие с други имащи отношение разпоредби на законодателството на Общността, до момента, в който отговорността за мястото за съхранение се прехвърли на компетентния орган съгласно член 18, параграфи от 1 до 4. Операторът също така е отговорен за запечатването на мястото за съхранение и преместването на съоръженията за инжектиране.

3. Посочените в параграф 2 задължения се изпълняват въз основа на план за периода след затварянето, съставен от оператора съгласно най-добрите практики и в съответствие с посочените в приложение II задължения. Временен план за периода след затварянето се представя на и се одобрява от компетентния орган в съответствие с член 7, параграф 7 и член 9, параграф 7. Преди затварянето на място за съхранение в съответствие с параграф 1, букви а) или б), временният план за периода след затварянето:

а) се актуализира при необходимост, и най-вече с оглед на най-добрите практики;

б) се представя на компетентния орган; както и

в) се одобрява от компетентния орган, както и окончателният план за периода след затварянето.

4. След затварянето на място за съхранение в съответствие с параграф 1, буква в), компетентният орган носи отговорност за поддръжката, наблюдението, контрола и корективните мерки в съответствие с посочените в настоящата директива изисквания, както и за всички произтичащи от това задължения съгласно други имащи отношение разпоредби на законодателството на Общността. Изискванията за периода след затварянето съгласно настоящата директива се изпълняват въз основа на временен план за периода след затварянето, представен на и одобрен от компетентния орган в съответствие с член 7, параграф 7 и член 9, параграф 7, който при необходимост се актуализира.

Член 18

Прехвърляне на отговорността

1. При затваряне на място за съхранение в съответствие с член 17, параграф 1, букви а) или б), отговорността за затвореното място, включително всички произтичащи от това правни задължения, се прехвърля на компетентния орган по негова собствена инициатива или по искане на оператора, ако и когато всички налични доказателства сочат, че съхраняваният CO2 ще бъде напълно задържан за неограничен период от време. За тази цел, операторът изготвя доклад, свидетелстващ за изпълнението на този критерий, и го представя на компетентния орган за одобрение на прехвърлянето.

2. Държавите-членки информират Комисията за всички проекторешения за одобрение, изготвени от компетентния орган в съответствие с параграф 1, включително за внесения от оператора доклад и всеки друг документ, взет предвид от компетентния орган при изготвяне на заключението. В срок от шест месеца от предоставянето му на Комисията, Комисията може да издаде становище относно проекторешението за одобрение.

3. Компетентният орган съобщава окончателното решение на Комисията, като посочва причините, ако то се отклонява от становището на Комисията.

4. Заедно с посоченото в параграф 3 решение за одобрение, компетентният орган може да съобщи на оператора и актуализираните изисквания за запечатването на мястото за съхранение и преместването на съоръженията за инжектиране в съответствие с член 17, параграфи 2 и 3. Прехвърлянето на отговорността става след запечатването на мястото за съхранение и преместването на съоръженията за инжектиране.

5. След прехвърлянето на отговорността съгласно параграфи от 1 до 4, наблюдението може да бъде прекратено. Въпреки това, ако бъдат констатирани изтичания или значителни нередности, наблюдението се подновява, за да се оцени значимостта на проблема и ефективността на корективните мерки.

6. След прехвърлянето на отговорността на компетентния орган в съответствие с параграфи от 1 до 4, бившият оператор не възстановява понесени разходи.

7. При затваряне на място за съхранение в съответствие с член 17, параграф 1, буква в), отговорността се счита за прехвърлена ако и когато всички налични доказателства сочат, че съхраняваният CO2 ще бъде напълно задържан за неограничен период от време, и след запечатването на мястото за съхранение и преместването на съоръженията за инжектиране.

Член 19

Финансова гаранция

1. Държавите-членки гарантират, че преди подаване на заявлението за разрешение за съхранение заявителят е предприел подходящи разпоредби, под формата на финансова гаранция или друга сходна мярка, при условия, решени от държавите-членки, които да гарантират, че могат да бъдат изпълнени всички задължения, произтичащи по силата на издаденото в съответствие с настоящата директива разрешение, включително процедурите по затваряне и разпоредбите за периода след затварянето, както и всички задължения, произтичащи от включването съгласно Директива 2003/87/ЕО.

2. Посочените в параграф 1 финансова гаранция или друга сходна мярка се задържат:

а) след затваряне на място за съхранение в съответствие с член 17, параграф 1, букви а) или б), до момента, в който отговорността за мястото за съхранение се прехвърли на компетентния орган съгласно член 18, параграфи от 1 до 4;

б) след отнемане на разрешение за съхранение в съответствие с член 11, параграф 3:

i) до издаване на ново разрешение за съхранение;

ii) когато мястото е затворено в съответствие с член 17, параграф 1, буква в), до момента, в който отговорността се счете за прехвърлена съгласно член 18, параграф 7.

ГЛАВА 5

Достъп на трети страни

Член 20

Достъп до преносната мрежа и местата за съхранение

1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки да гарантират, че потенциалните потребители могат да получат достъп до мрежите за пренос на CO2 и до местата за съхранение с цел съхранение в геоложки обекти на генериран и уловен CO2, в съответствие с параграфи от 2 до 4.

2. Посоченият в параграф 1 достъп се предоставя по начин, определен от държавата-членка. Държавата-членка прилага целите за честен и открит достъп, като взема предвид:

а) капацитета за съхранение, който вече съществува или съответно може да бъде осигурен в районите, определени в член 4, и капацитета за пренос, който вече съществува или съответно може да бъде осигурен;

б) дела от нейните задължения за намаляване на CO2, по силата на международните правни инструменти и законодателството на Общността, които тя възнамерява да изпълни посредством улавяне и съхранение на CO2 в геоложки обекти;

в) необходимостта да се откаже достъп когато има несъвместимост на техническите спецификации, която не може да бъде преодоляна по разумен начин;

г) необходимостта да се зачитат надлежно обоснованите разумни нужди на собственика или оператора на мястото за съхранение или на мрежата за пренос на CO2 и интересите на всички други потребители на съхранението, на мрежата или на съответните преработващи или манипулационни съоръжения, които може да бъдат засегнати; и

д) необходимостта да прилагат съответните национални закони и административни процедури, в съответствие със законодателството на Общността, за даването на разрешение за производство или по-нататъшно разработване.

3. Операторите на мрежа за пренос на CO2 и операторите на места за съхранение могат да откажат достъп въз основа на липса на капацитет. За всеки отказ се предоставят надлежно обосновани причини.

4. Държавите-членки предприемат необходимите мерки да гарантират, че предприятието, отказало достъп въз основа на липса на капацитет или липса на връзка, извършва необходимите подобрения, доколкото това е икономически целесъобразно или когато потенциален клиент желае да плати за тях, стига това да няма негативни последствия за екологичната безопасност на преноса на CO2 и съхранението му в геоложки обекти.

Член 21

Уреждане на спорове

1. Държавите-членки осигуряват наличието на процедури за разрешаване на спорове, включително орган, който е независим от страните и има достъп до цялата имаща отношение информация, за да може споровете, свързани с достъпа до мрежи за пренос на CO2 и до места за съхранение да бъдат разрешавани експедитивно, като се вземат предвид посочените в член 20, параграф 2 критерии и броят на страните, които могат да вземат участие в договарянето на такъв достъп.

2. В случай на трансгранични спорове се прилагат процедурите за разрешаване на спорове на държавата-членка, която има юрисдикция над мрежата за пренос на CO2 или мястото за съхранение, до които е отказан достъп. Когато при трансгранични спорове повече от една държава-членка покриват съответната преносна мрежа или място за съхранение на CO2 , засегнатите държави-членки се консултират с оглед осигуряване последователното прилагане на разпоредбите на настоящата директива.

ГЛАВА 6

Общи разпоредби

Член 22

Компетентен орган

Държавите-членки създават или определят компетентния орган или органи, отговорни за изпълнение на задълженията, установени по силата на настоящата директива. Когато определените компетентни органи са повече от един, дейността, осъществявана от тези органи съгласно настоящата директива, се координира.

Член 23

Трансгранично сътрудничество

В случай на трансграничен пренос на CO2, трансгранични места за съхранение или трансгранични комплекси за съхранение, компетентните органи на съответните държави-членки спазват изискванията на настоящата директива, както и на всички други имащи отношение законодателни актове на Общността.

Член 24

Регистър на затворените места за съхранение

1. Компетентният орган съставя и поддържа регистър на всички затворени места за съхранение и заобикалящите ги комплекси за съхранение, в т.ч. карти с площта им.

2. Регистърът се взима предвид от компетентните национални органи при съответните процедури по планиране и при разрешаване на дейност, която може да има или да понесе последствия от съхранението на CO2 в геоложки обекти в затворените места за съхранение.

3. След съставянето му съдържанието на регистъра, както и всяко негово актуализиране, се съобщават на Комисията.

Член 25

Отчетност от страна на държавите-членки

1. На всеки три години държавите-членки представят на Комисията доклад за прилагането на настоящата директива. Първият доклад се изпраща на Комисията не по-късно от 30 юни 2011 г. Докладът се изготвя въз основа на въпросник или схематични насоки, съставени от Комисията в съответствие с процедурата, предвидена в член 6 от Директива 91/692/ЕИО. Въпросникът или планът на доклада се изпраща на държавите-членки най-малко шест месеца преди крайния срок за представяне на доклада.

2. Въз основа на посочените в параграф 1 доклади Комисията публикува доклад относно прилагането на настоящата директива.

3. Комисията организира обмен на информация между компетентните органи на държавите-членки относно прилагането на настоящата директива.

Член 26

Санкции

Държавите-членки определят правилата за санкции, приложими при нарушения на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и взимат всички необходими мерки за гарантиране на тяхното приложение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, съразмерни и възпиращи. Държавите-членки уведомяват Комисията за тези разпоредби не по-късно от датата, определена в член 36, и незабавно я уведомяват за всички последващи изменения, свързани с тях.

Член 27

Изменения на приложенията

Комисията може да изменя приложенията. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 28, параграф 2.

Член 28

Комитет

1. Европейската комисия се подпомага от Комитета по изменението на климата.

2. При позоваване на настоящия параграф, се прилагат член 5а, параграфи 1-4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.

ГЛАВА 7

Изменения

Член 29

Изменение на Директива 85/337/ЕИО

Директива 85/337/ЕИО се изменя както следва:

(1) Приложение I се изменя както следва:

а) Точка 16 се заменя със следния текст:

"16. Тръбопроводи за пренос на газ, нефт, химикали и тръбопроводи за пренос на потоци от въглероден двуокис с цел съхранение в геоложки обекти с диаметър над 800 mm и дължина над 40 km, включително свързаните с тях компресорни станции.“

б) Прибавят се следните точки 23 и 24:

"23. Места за съхранение в съответствие с Директива ХХ/ХХ/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (*)

24. Инсталации за улавяне на потоци от CO2 с цел съхранение в геоложки обекти, в съответствие с Директива ХХ/ХХ/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (*) от инсталации, обхванати от настоящото приложение, или когато общото годишно улавяне на CO2 е равно на или надвишава 1,5 мегатона.

________

(*)OВ L .., … г., стр. ..“

(2) В приложение II към точка 3 се добавя следната буква й):

„й) Инсталации за улавяне на потоци от CO2 с цел съхранение в геоложки обекти в съответствие с Директива ХХ/ХХ/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (*) от инсталации, които не са обхванати от приложение І към настоящата директива.

________

(*) OВ L .., … г., стр. ..“

Член 30

Изменение на Директива 96/61/ЕО

В приложение I към Директива 96/61/ЕО се добавя следната точка 6.9:

„6.9 Улавяне на потоци от CO2 от инсталации, обхванати от настоящата директива, с цел съхранение в геоложки обекти в съответствие с Директива ХХ/ХХ/ЕО на Европейския парламент и на Съвета.(*)

________

(*) OВ L .., … г., стр. ..“

Член 31

Изменение на Директива 2000/60/ЕО

В член 11, параграф 3, буква й) от Директива 2000/60/ЕО след третото тире се вмъква следното тире:

„- инжектиране на потоци от въглероден двуокис с цел съхранение в геоложки обекти, които по естествени причини са трайно неподходящи за други цели, при условие че това инжектиране е разрешено в съответствие с Директива ХХ/ХХ/ЕО на Европейския парламент и на Съвета.(*);

________

(*)OВ L .., … г., стр. ..“

Член 32

Изменение на Директива 2001/80/ЕО

В Директива 2001/80/ЕО се вмъква следният член 9а:

„Член 9a

Държавите-членки гарантират, че всички горивни станции с капацитет от или над 300 мегавата, за които е предоставено първоначално разрешение за строеж или, при липса на такава процедура, първоначално разрешение за експлоатация след влизане в сила на Директива ХХ/ХХ/ЕО на Европейския парламент и на Съвета.(*), разполагат с подходящо пространство на мястото за инсталация за оборудването, необходимо за улавяне и сгъстяване на CO2, както и че е направена оценка на наличните подходящи места за съхранение и преносни мрежи и на техническата приложимост на модернизирането с оглед на улавянето на CO2.

________

(*)OВ L .., … г., стр. ..“

Член 33

Изменение на Директива 2004/35/ЕО

В приложение IІІ към Директива 2004/35/ЕО се добавя следният параграф 14:

"14. Оперирането на места за съхранение в съответствие с Директива ХХ/ХХ/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (*);

________

(*) OВ L .., … г., стр. ..“

Член 34

Изменение на Директива 2006/12/ЕО

Член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2006/12/EО се заменя от следното:

„а) газови отпадъци, отделяни в атмосферата, и въглероден двуокис, уловен и пренесен с цел съхранение в геоложки обекти, и съхранен в геоложки обекти в съответствие с разпоредбите на Директива ХХ/ХХ/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (*);

________

(*) OВ L .., … г., стр. ..“

Член 35

Изменение на Регламент (ЕО) № 1013/2006

В член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1013/2006 се добавя следната буква з):

„з) доставки на CO2 с цел съхранение в геоложки обекти в съответствие с разпоредбите на Директива ХХ/ХХ/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (*);

________

(*) OВ L .., … г., стр. ..“

ГЛАВА 8

Заключителни разпоредби

Член 36

Транспониране

1. Държавите-членки въвеждат в действие необходимите законовите, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива най-късно до [1 година след публикуването]. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.

Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите- членки.

2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.

Член 37

Влизане в сила

Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването й в Официален вестник на Европейския съюз.

Член 38

Адресати

Адресати на директивата са държавите-членки.

Съставено в Брюксел на […] година.

За Европейския парламент За Съвета

Председател Председател

ПРИЛОЖЕНИЕ I

КРИТЕРИИ ЗА ХАРАКТЕРИЗИРАНЕ И ОЦЕНКА НА МЕСТАТА ЗА СЪХРАНЕНИЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 4

Характеризирането и оценката на посочените в член 4 места за съхранение се извършват на четири етапа съгласно посочените по-долу критерии. Отклонения от един или повече от тези критерии са разрешени, когато не е засегната способността на характеризирането и оценката да позволят извършването на преценките, посочени в член 4.

Етап 1: Събиране на данни

Събират се достатъчно данни за изработване на пространствен и динамичен триизмерен (3-D) геоложки модел на мястото за съхранение и комплекса за съхранение, включително кепрока, и заобикалящия ги район, включително хидравлично свързаните райони. Тези данни обхващат поне следните свойствени комплексни характеристики:

а) Геология и геофизика на резервоара;

б) Хидрогеология (в частност наличие на питейни подпочвени води);

в) Инженеринг на резервоара (включително пространствени изчисления на обема на порите за инжектиране на CO2 и краен капацитет за съхранение, условия на налягането и температурата, поведение на параметрите налягане-обем в зависимост от капацитета за инжектиране на обекта, кумулативни стойности и време на инжектиране);

г) Геохимия (стойности на разтваряне и минерализация);

д) Геомеханика (пропускливост, налягане на разрушаване);

е) Сеизмичност (оценка на вероятността от възникване на земетресения);

ж) Наличие и състояние на естествени или причинени от човека пътеки, които могат да послужат като пътеки за изтичане;

Документират се следните характеристики за околностите на комплекса:

з) Домени, обкръжаващи комплекса за съхранение, които могат да бъдат засегнати от съхранението на CO2 в мястото за съхранение;

и) Разпределение на населението в района около мястото за съхранение;

й) Близост до ценни природни ресурси (включително и по-конкретно райони от Натура 2000 съгласно Директива 79/409/ЕИО и Директива 92/43/ЕИО, питейни подпочвени води и въглеводороди);

к) Евентуално взаимодействие с други дейности (напр. проучване, производство и съхранение на въглеводороди, геотермална употреба на водоносните хоризонти);

л) Близост до евентуален(и) източник(ци) на CO2 включително оценки за общата потенциална маса на наличния CO2 с възможност за съхранение).

Етап 2: Компютърна симулация на комплекса за съхранение

Със събраните при етап 1 данни се изработва триизмерен статичен геоложки модел, или комплект модели, включително на кепрока и хидравлично свързаните райони с помощта на компютърни симулатори на резервоара. Статичният(те) геоложки модел(и) характеризират комплекса по отношение на:

а) Геоложката структура на естествения заградител;

б) Геомеханичните и геохимичните свойства на резервоара;

в) Наличието на разломи или фрактури и уплътняването на разлома/фрактурата;

г) Покриващи скали (кепрок, уплътнения, порести и пропускливи хоризонти);

д) Размер на площта и вертикален размер на обекта за съхранение;

е) Обем на порестото пространство (включително разпределение на порестостта);

ж) Други имащи отношение характеристики.

Несигурността при всеки един от параметрите, използвани при изработката на модела, се оценява посредством разработване на сценарии за всеки параметър и изчисляване на съответните граници на достоверност. Оценява се и несигурността относно самия модел.

Етап 3: Характеризиране на сигурността, чувствителността и опасността

Етап 3.1 Характеризиране на сигурността

Характеризирането на сигурността се основава на динамично моделиране, съчетаващо множество симулации на етапите на инжектиране на CO2 в мястото за съхранение с помощта на триизмерен(ни) статичен(ни) геоложки модел(и) в компютърния симулатор на комплекса за съхранение, изработен при етап 2. Отчитат се следните фактори:

а) Вероятните стойности на инжектиране и свойства на CO2;

б) Ефективността на съчетано моделиране на процеса (т.е. начина, по който взаимодействат различни единични ефекти в симулатора);

в) Реактивните процеси (т.е. начина, по който се предоставя обратна информация от реакцията на инжектирания CO2 в съчетание с минералите in situ в модела);

г) Използвания симулатор на резервоара (може да са необходими множество симулатори, за да се потвърдят някои заключения);

д) Краткосрочните и дългосрочните симулации (за да се установи какво се случва с CO2 и как той реагира в течение на десетилетия и хилядолетия, включително скоростта на разтваряне на CO2 във вода).

Динамичното моделиране предоставя информация относно:

е) Поведението на параметрите налягане-обем спрямо времето в обекта за съхранение;

ж) Размера на площта и вертикалния размер на CO2 спрямо времето;

з) Естеството на потока от CO2 в резервоара, включително фазово поведение;

и) Механизмите и стойностите на улавяне на CO2 (включително граници на преливане и странични и вертикални уплътнения);

й) Вторичните системи за задържане в общия комплекс за съхранение;

к) Капацитета за съхранение и градиентите на налягането в мястото за съхранение;

л) Риска от напукване в обекта(ите) за съхранение и кепрока;

м) Риска от навлизане на CO2 в кепрока (напр. заради превишаване на капилярното налягане на проникване в кепрока или заради разрушаване на кепрока);

н) Риска от изтичане през изоставени или недостатъчно добре уплътнени кладенци;

о) Стойностите на миграция (в отворени резервоари);

п) Стойностите на уплътняване на фрактурите;

р) Промените в химичния състав на течностите в обекта(ите) и последващи реакции (напр. промяна в нивото на pH, образуване на минерали), както и включване на реактивно моделиране за оценка на последствията;

с) Преместване на течностите в обекта.

Етап 3.2 Характеризиране на чувствителността

Изготвят се множество симулации с цел установяване на чувствителността на оценката спрямо предположенията, направени за определени параметри. Симулациите се основават на изменение на параметрите в статичния(те) геоложки модел(и) и промяна на функциите на стойностите и предположенията при динамичното моделиране. Всяка значителна чувствителност се взема предвид при оценката на риска.

Етап 3.3 Характеризиране на опасността

Характеризирането на опасността се извършва чрез характеризиране на възможността за изтичане от комплекса за съхранение, установена посредством описаните по-горе динамично моделиране и характеризиране на сигурността. При него, inter alia, се отчитат:

а) Потенциалните пътеки за изтичане;

б) Потенциалният обем на изтичането за констатираните пътеки за изтичане (стойности на потока);

в) Критичните параметри, отразяващи се върху потенциалното изтичане (напр. максимално налягане на резервоара, максимални стойности на инжектиране, чувствителност спрямо различни предположения в статичния(те) геоложки модел(и) и т.н.);

г) Вторичните ефекти от съхранението на CO2, включително разместване на съдържащите се в обекта течности и нови вещества, създадени при съхранението на CO2;

д) Други фактори, които могат да изложат на опасност човешкото здраве или околната среда (напр. свързани с проекта физически структури);

Характеризирането на опасността обхваща редица потенциални сценарии, включително сценарии, при които се проверява сигурността на комплекса за съхранение при екстремални условия.

Етап 4: Оценка на риска

Оценката на риска обхваща редица сценарии, разработени при характеризирането на опасността в етап 3 и включва следното:

а) Оценка на излагане на въздействието — основава се на характеристиките на околната среда и разпределението на населението в района на комплекса за съхранение, и вероятното поведение и съдба на CO2, изтекъл от потенциалните пътеки, установени при стъпка 3;

б) Оценка на последствията — основава се на чувствителността на конкретни видове, общности или местообитания спрямо потенциално изтичане, установено при стъпка 3. При целесъобразност тя включва последствията от излагането на повишени концентрации на CO2 в биосферата (включително почва, морски седименти и бентосни води (задушаване, хиперкапния) и занижено ниво на pH в тези околни среди вследствие на изтичане на CO2. Тя също така включва оценка на въздействията от други вещества, които е възможно да присъстват в изтичащите потоци от CO2 (било то попаднали в инжектираните потоци примеси, или нови вещества, възникнали при съхранението на CO2). Тези последствия се взимат предвид в редица времеви и пространствени скали и се свързват с редица различни обеми на изтичане.

в) Характеризиране на риска — включва оценка на сигурността и целостта на мястото в краткосрочен и дългосрочен план, включително оценка на риска от изтичане при предложените условия на използване, и на възможно най-неблагоприятните въздействия върху околната среда и човешкото здраве. Характеризирането на риска се извършва въз основа на оценката на опасността, излагането и последствията. То включва оценка на източниците на несигурност.

ПРИЛОЖЕНИЕ II

КРИТЕРИИ ЗА СЪСТАВЯНЕ И АКТУАЛИЗИРАНЕ НА ПЛАНА ЗА НАБЛЮДЕНИЕ, ПОСОЧЕН В ЧЛЕН 13, ПАРАГРАФ 2, И ЗА НАБЛЮДЕНИЕ СЛЕД ЗАТВАРЯНЕ

1. Съставяне и актуализиране на плана за наблюдение

Планът за наблюдение, посочен в член 13, параграф 2, се съставя и актуализира с цел да бъдат изпълнени изискванията за наблюдение, изложени в член 13, параграф 1, съгласно следните критерии:

1.1 Съставяне на плана

Планът за наблюдение включва подробна информация за наблюдението, което ще се извършва по време на основните етапи на проекта, включително основни елементи, оперативно наблюдение и наблюдение след затваряне. За всеки отделен етап се посочва следната информация:

а) Наблюдавани параметри;

б) Използвана технология за наблюдение и обосновка за нейния избор;

в) Място на наблюдение и обосновка на пространствената дискретизация;

г) Честота на прилагане и обосновка на времевата дискретизация.

Параметрите, които ще бъдат наблюдавани, се определят така, че да изпълняват целите на наблюдението. При всички случаи обаче, планът включва постоянно или периодично наблюдение на следните параметри:

д) Дифузни емисии на CO2 в съоръжението за инжектиране;

е) Обемен дебит на CO2 в устията за инжектиране;

ж) Налягане и температура на CO2 в устията за инжектиране (за определяне на тегловния дебит);

з) Химичен анализ на инжектирания материал;

и) Температура и налягане на резервоара (за определяне на фазовото поведение и състояние на CO2).

Изборът на технология за наблюдение се основава на най-добрите налични практики в момента на проектиране. При целесъобразност се вземат предвид и се използват следните варианти:

й) технологии, които могат да открият наличието, местонахождението и пътеките за миграция на CO2 в подпочвата;

к) технологии, които предоставят информация за поведението на параметрите налягане-обем и пространствено/вертикално разпределение на насищането на струята от CO2 чрез прилагане на триизмерна симулация върху триизмерни геоложки модели на обекта за съхранение, изработени в съответствие с член 4 и приложение І;

л) технологии, които могат да осигурят широк пространствен обхват, с цел събиране на информация за незасечени по-рано потенциални пътеки за изтичане в пространствените измерения на целия комплекс за съхранение и отвъд него, в случай на значителни нередности или миграция на CO2 извън комплекса за съхранение.

1.2 Актуализиране на плана

Събраните при наблюдението данни се съпоставят. Наблюдаваните резултати се сравняват с поведението, прогнозирано при динамичната симулация на триизмерното поведение на параметрите налягане-обем и насищане, извършена в рамките на характеризирането на сигурността в съответствие с член 4 и етап 3 от приложение І.

При значително отклонение между наблюдаваното и прогнозираното поведение, триизмерният модел се калибрира отново, за да отрази наблюдаваното поведение. Повторното калибриране се основава на наблюдаваните данни от плана за наблюдение, а когато е необходимо да се осигури достоверност на предположенията при повторното калибриране, се събират допълнителни данни.

Етапи 2 и 3 от приложение – се повтарят, като се използва повторно калибрирания(те) триизмерен(ни) модел(и), за да се съставят нови сценарии за опасността и стойности на потока. Новите сценарии се използват за преразглеждане и актуализиране на оценката на риска, изготвена съгласно етап 4 от приложение І.

При установяване на нови източници на CO2, пътеки и стойности на потока вследствие на историческа взаимовръзка и повторно калибриране на модела, планът за наблюдение се изменя съответно.

2. Наблюдение след затваряне

Наблюдението след затваряне се основава на информацията, събрана и моделирана по време на изпълнението на плана за наблюдение, посочен в член 13, параграф 2 и по-горе в точка 1.2. Предназначението му по-конкретно е да предостави информация, необходима за преценката, посочена в член 18, параграф 1.

ЗАКОНОДАТЕЛНА ФИНАНСОВА ОБОСНОВКА

1. НАИМЕНОВАНИЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО:

Предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета относно съхранението на въглероден двуокис в геоложки обекти и за изменение на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/EО на Съвета, Директиви 2000/60/ЕО, 2001/80/ЕО, 2004/35/ЕО и 2006/12/ЕО, и Регламент (EО) № 1013/2006

2. РАМКА УД/БД (УПРАВЛЕНИЕ ПО ДЕЙНОСТИ / БЮДЖЕТ ПО ДЕЙНОСТИ)

Околна среда (код БД 0703: Изпълнение на политиката и законодателството на Общността за околната среда).

3. БЮДЖЕТНИ РЕДОВЕ

3.1. Бюджетни редове: (оперативни редове и редове, свързани с техническо и административно обслужване (предишни редове Б..А)), включително съответните им наименования:

Финансов инструмент за околната среда (LIFE+ за периода 2007-2013 г.) (07.03.07)

3.2. Срок на дейността и на въздействието върху финансовите средства:

Дейността на Комисията по преглед на проекторешенията за предоставяне на разрешение за местата за съхранение на CO2 не е ограничена във времето. Срокът на финансовите разпоредби за изплащане на възнаграждения на експерти се определя от срока на Финансовия инструмент за околната среда (LIFE+) Политика и управление на околната среда: 1.1.2007 г. до 31.12.2013 г.

3.3. Бюджетни характеристики :

Бюджетен ред | Вид разходи | Нов | Вноски на ЕАСТ | Вноски на държавите кандидатки | Функция във финансовата перспектива |

070307 | Незадължителни | Диф. | ДА | НЕ | НЕ | № 2 |

4. ОБОБЩЕНИЕ НА СРЕДСТВАТА

4.1. Финансови средства

4.1.1. Обобщение на бюджетните кредити за поети задължения (БКПЗ) и бюджетните кредити за плащания (БКП

в милиони EUR (до три знака след десетичната запетая)

Вид разход | Раздел №. | | 2008 г. | 2009 г. | 2010 г. | 2011 г. | 2012 г. | 2013 г. и след това | Общо |

Оперативни разходи [21] | | | | | | | | |

Бюджетни кредити за поети задължения (БКПЗ) | 8.1. | а | 0 | 0 | 0 | 0,6068 | 0,6068 | 0,6068 | 3,6228 |

Бюджетни кредити за плащания (БКП) | | б | 0 | 0 | 0 | 0,6068 | 0,6068 | 0,6068 | 3,6228 |

Административни разходи, включени в референтната сума [22] | | | | |

Техническа и административна помощ (ЕК)) | 8.2.4. | c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

ОБЩА РЕФЕРЕНТНА СТОЙНОСТ | | | | | | | |

Бюджетни кредити за поети задължения | | а+в | 0 | 0 | 0 | 0,6068 | 0,6068 | 0,6068 | 3,6228 |

Бюджетни кредити за плащания | | б+г | 0 | 0 | 0 | 0,6068 | 0,6068 | 0,6068 | 3,6228 |

Административни разходи, които не са включени в референтната сума [23] | | |

Човешки ресурси и свързаните с тях разходи (ЕК) | 8.2.5. | г | 0 | 0 | 0 | 0,0648 | 0,0648 | 0,0648 | 0,1944 |

Административни разходи, различни от разходите за човешки ресурси и свързаните с тях разходи, невключени в референтната стойност (ЕК) | 8.2.6. | д | 0 | 0 | 0,027 | 0,096 | 0,046 | 0,096 | 0,265 |

Обща оценъчна стойност на интервенцията |

ОБЩО БКПЗ включително разходи за човешки ресурси | | а+в+г+д | 0 | 0 | 0,027 | 0,7676 | 0,7176 | 0,7676 | 2,2798 |

ОБЩО БКП включително разходи за човешки ресурси | | б+в+г+д | 0 | 0 | 0,027 | 0,7676 | 0,7176 | 0,7676 | 2,2798 |

Данни за съфинансиране

Ако предложението включва съфинансиране от държавите-членки или други органи (моля уточнете кои), следва да бъде посочена оценка на нивото на съфинансиране в поместената по-надолу таблица (добавете редове, при са предвидени повече органи на съфинансиране):

в милиони EUR (до три знака след десетичната запетая)

Съфинансиращ орган | | 2008 г. | 2009 г. | 2010 г. | 2011 г. | 2012 г. | 2013 г. и след това | Общо |

…………………… | е | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

ОБЩО БКПЗ включително съфинансиране | а+в+г+д+е | 0 | 0 | 0,027 | 0.7676 | 0.7176 | 0.7676 | 2.2798 |

4.1.2. Съвместимост с финансовото планиране

X Предложението е съвместимо с наличното финансово планиране.

Предложението ще доведе до повторно планиране на съответните функции във финансовата перспектива.

Във връзка с предложението може да е необходимо прилагане на разпоредбите на междуинституционалното споразумение [24] (т.е. инструмент за гъвкавост или преразглеждане на финансовата перспектива).

4.1.3. Финансово въздействие върху приходите

X Предложението няма финансови последици върху приходите

Предложението има финансови последици – ефектът му върху приходите е следният:

в милиони EUR (до един знак след десетичната запетая)

| | Преди действието[Година n-1] | | Положение след действието |

Бюджетен ред | Приход | | | [Година n] | [n+1] | [n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5] [25] |

| a) Приход в абсолютни стойности | | | | | | | | |

| б) Промяна в прихода | | | | | | | | |

4.2. Човешки ресурси на пълно работно време (ПРВ) (включително длъжностни лица, временен и външен персонал) – вж. подробностите от точка 8.2.1.

Годишни нужди | 2008 г. | 2009 г. | 2010 г. | 2011 г. | 2012 г. | 2013 г.и след това |

Общ брой на човешките ресурси | 0 | 0 | 0 | 0,6 | 0,6 | 0,6 |

5. ХАРАКТЕРИСТИКИ И ЦЕЛИ

5.1. Нужди, които трябва да бъдат удовлетворени в кратки или дълги срокове

Съхранението на CO2 в геоложки обекти е новаторска технология и предложението формулира изисквания за предоставяне на разрешения за местата за съхранение. Предоставянето на такова разрешение е ключово решение, тъй като ако мястото бъде подбрано правилно, рискът от бъдещо изтичане и свързаните с него неблагоприятни последици ще бъдат ограничени. В ранния етап от изпълнението е особено желателно да бъдат предприети мерки за осигуряване на последователен подход в предоставянето на разрешения в целия ЕС.

5.2. Добавена стойност от участието на Общността и съгласуваност на предложението с други финансови инструменти и възможни взаимодействия

Предложеният механизъм за осигуряване на последователно предоставяне на разрешения е преглед на проекторазрешенията на равнище Общност, който да намери израз в становище на Комисията. Прегледът ще i) провери изпълнението на изискванията на директивата за конкретното място, ii) разгледа дали степента на анализ е достатъчна да позволи извършването на преценките, посочени в директивата, и по-конкретно тези, които са свързани с потенциално изтичане или въздействие върху околната среда и здравето, iii) оцени благонадеждността на данните и използваните инструменти/методология, и iv) разгледа дали преценките в проекторазрешенията са обосновани с доказателства.

5.3. Цели, очаквани резултати и свързани с тях показатели на предложението в контекста на УД (управление, основано на дейностите) рамката.

Целта на прегледа на решенията за предоставяне на разрешения е да осигури съпоставимо прилагане на правилата на предложението, създадени с цел да осигурят безопасно разгръщане на съхранението на CO2. Прегледът и придобитият опит също така ще осигурят основа за съставяне на общи насоки за прилагането на правилата.

5.4. Метод на изпълнение (индикативен)

X Централизирано управление

X Пряко от Комисията

Непряко чрез оправомощаване на:

изпълнителни агенции

създадени от Общностите органи, според посоченото в чл. 185 на Финансовия регламент

национални органи в държавния сектор/органи в сферата на обществените услуги

Споделено или децентрализирано управление

с държавите-членки

с трети държави

Съвместно управление с международни организации (моля уточнете)

Съответни забележки:

6. МОНИТОРИНГ И ОЦЕНКА

6.1. Система за мониторинг

Комисията ще организира обмен на информация между компетентните органи на държавите-членки относно прилагането на предложената директива, включително доклади за прегледа на проекторешенията за предоставяне на разрешения.

Договори, подписани от Комисията за целите на прилагане на директивата, осигуряват надзор и финансов контрол от нейна страна (или от оторизиран от нея представител) и одити от Европейската сметна палата, ако е необходимо и на място.

6.2. Оценка

6.2.1. Ex-ante оценка

Оценката на въздействието за предложението анализира вариантите за осигуряване на последователно прилагане на директивата по време на първоначалния етап и стигна до заключението, че най-подходящ е преглед от страна на Комисията.

6.2.2. Мерки, взети след междинна/ex-post оценка (изводи въз основа на подобен опит в миналото)

Няма

6.2.3. Условия и честота на бъдещите оценки

В рамките на доклада си за функционирането на директивата на всеки три години Комисията ще се отчита за прегледа на проекторешенията за предоставяне на разрешения, включително напредъка в постигането на последователно прилагане в целия ЕС и оценка на придобитите познания.

7. МЕРКИ ЗА БОРБА С ИЗМАМИТЕ

Пълно прилагане на стандартите за вътрешен контрол № 14, 15, 16, 18, 19, 20 и 21, както и принципите, установени в Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности.

Комисията гарантира, че, когато се осъществяват действия, финансирани по настоящата програма, финансовите интереси на Общността ще бъдат защитени с прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всички други незаконни действия, чрез ефективни проверки и изземане на неоправдано платени суми и, при откриването на нередности, чрез ефективни пропорционални и разубеждаващи санкции в съответствие с Регламенти (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности и № 2185/96 и Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF).

8. ПОДРОБНОСТИ ЗА СРЕДСТВАТА

8.1. Цели на предложението от гледна точка на финансовите разходи за тях

Бюджетни кредити за поети задължения в милиони EUR