[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 1.10.2008

COM(2008) 604 окончателен

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ И КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ

Регионална интеграция за развитие в държавите от АКТБ {SEC(2008) 2538}{SEC(2008) 2539}

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ И КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ

Регионална интеграция за развитие в държавите от АКТБ

1. Променящ се контекст[1]

Със засилването на глобализацията светът достигна до ново равнище на икономическа взаимозависимост, в която държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ) не участват пълноценно. Все по-често регионалната интеграция се разглежда като инструмент, позволяващ да се пожънат плодовете на глобализацията и да се неутрализират отрицателните ѝ последици.

Европа от много време поддържа регионалната интеграция в развиващите се страни, но за последен път Комисията очерта вижданията си през 1995 г.[2] Днес регионалната интеграция е не само здраво вплетена в политиката на развитие на Европейския съюз (ЕС)[3], но и редица неотдавнашни политически инициативи имат пряко отражение или поставят акцент върху регионалната интеграция в държавите от АКТБ. По-специално, през последните две години се проведе регионалното програмиране на 10-ия Европейски фонд за развитие (ЕФР) и интензивна фаза на преговори по споразумения за икономическо партньорство (СИП) с регионите от АКТБ.

Още много неща обаче могат да се направят в тази насока, а също и по-добре. Необходимо е да се направи преглед на дейността на ЕС, да се преразгледа последователността ѝ и да се очертае пътят напред. Настоящото съобщение съдържа актуализирана, цялостна и последователна визия на ЕС за регионалната интеграция като ключов механизъм за устойчивото развитие на държавите от АКТБ, в него ясно се посочва ролята на регионалното политическо сътрудничество и сътрудничеството в отделните политически области и се призовават държавите-членки да се обединят около споделена визия и общи принципи.

2. Постижения и предизвикателства пред регионалната интеграция в държавите от АКТБ

От средата на 90-те години регионалната интеграция в АКТБ се разширява и задълбочава постоянно. Най-забележимите постижения са усилията за създаване на зони за свободна търговия и митнически и парични съюзи. Обаче „цената на липсата на интеграция“ все още остава прекалено висока. Предизвикателствата варират за различните региони, но като цяло навсякъде съществуват пет проблема:

- Липса на активно участие и институционален капацитет на регионално и национално равнище. Това включва неадекватни пълномощия, липса на правни и политически инструменти за ефективно осъществяване на политиката и недостатъчно активно участие от страната на заинтересованите страни, по-специално гражданското общество и националните администрации.

- Необходимост от преодоляване на фрагментираността на регионалните пазари и по-добро прилагане на споразуменията за икономическа интеграция. Това следва да бъде придружено от рационализиране на застъпващи се и непоследователни програми за интеграция, като се вземат предвид спецификите на всеки регион (особено на островните региони).

- Недостатъчна икономическа диверсификация , която води до силна зависимост от малък брой износни стоки и липса на допълване между националните икономики.

- Недостатъчни взаимни връзки между инфраструктурите , които генерират прекомерни високи разходи за вътрешнорегионалния транспорт и обществените услуги.

- Необходимост от по-ефективни регионални политики за справяне с общите предизвикателства в подкрепа на устойчивостта чрез свеждане до минимум на отрицателните странични ефекти от подобрената икономическа интеграция, чрез увеличаване на положителните синергии между икономическата интеграция и устойчивото развитие и чрез по-справедливо разпределяне на печалбите и разходите от регионалната интеграция.

3. Перспективата на ЕС за регионална интеграция за развитие

Предлага се следното широко определение на регионалната интеграция, което отразява Споразумението за партньорство от Котону (СПК): регионалната интеграция е процесът на преодоляване чрез общо съгласие на политическите, физическите, икономическите и социалните бариери, които разделят съседни една на друга държави, и на сътрудничество при управлението на споделените ресурси и на регионалните общи блага.

Европейският опит служи за модел на много региони от АКТБ. Политическите и специфичните цели на регионалната интеграция са в основни линии подобни. Обаче методите, използвани в регионите от АКТБ, се основават по-често на сътрудничеството и координацията чрез консенсус, отколкото на наднационални структури и споделяне на суверенитет.

Съществуват три основни цели на регионалната интеграция:

- Политическата стабилност е необходимо условие за икономическото развитие. Регионалните организации играят растяща роля за премахване на причините за конфликтите между държави и вътре в тях и за насърчаването на човешките права. Регионалната интеграция спомага също за изграждане на доверие, повишаване на разбирателството между различните групи и задълбочаване на взаимозависимостта.

- Икономическо развитие: В по-големите и по-хармонизирани пазари свободното движение на стоки, услуги, капитали и хора позволява икономии от мащаба и стимулира инвестициите, а оттам и икономически растеж, и увеличаване на търговията вътре в самия Юг. Правилната комбинация от постепенно нарастваща регионална и извънрегионална конкуренция и добре премерена защита позволява безпроблемна интеграция в глобалната система на търговия и превръща регионалната интеграция в инструмент за растеж и за бързо намаляване на бедността.

- Регионални обществени блага : Само чрез сътрудничество между съседните държави могат да се посрещнат предизвикателства с транснационално измерение, като осигуряването на прехраната, опазването на природните ресурси и биологичното разнообразие, изменението на климата и контрола над болести и вредители.

Това определение и многоизмерната визия за регионалната интеграция следва да са в основата на всички действия на ЕС[4] в подкрепа на процеса на интеграция на държавите от АКТБ.

4. Предлаганият подход за подкрепа от ЕС за регионалната интеграция за развитие на АКТБ

В отговор на петте предизвикателства, набелязани в раздел 2, ЕС следва да поеме ангажимент да подкрепи посочените по-долу пет приоритета.[5] Това следва да се извърши въз основа на стратегическия план за развитие на всички региони и на диалог, водещ до обща оценка на предизвикателствата, и следва да бъде целесъобразно насочено към регионалните особености и нужди.

4.1. Укрепване на регионалните институции

ЕС следва да подкрепя:

- Регионалното управление и сътрудничество за мир и стабилност между държавите и вътре в тях, включително насърчаването на правата на човека.

- Подобряването на институционалния капацитет на регионално и национално равнище с подновени усилия за укрепване на националния капацитет за осъществяване на регионалните политики.

- Опростяването на институционалната структура и на интеграционните програми.

- По-активно участие в регионалния процес на интеграция с по-голямо разнообразие от участници на национално и регионално равнище.

4.2. Изграждане на интегрирани регионални пазари

ЕС следва да продължи да подкрепя регионите в тази насока, включително:

- Ефективното изпълнение на регионалните ангажименти в търговията със стоки , включително модернизацията на митническите системи и събирането на публични приходи.

- Интегрирането на сектора на услугите и инвестициите с цел увеличаване на конкуренцията на регионалните пазари, намаляването на прекомерните разходи за услуги и установяването на по-прозрачни и стабилни регионални инвестиционни правила.

- Техническите пречки пред търговията (ТПТ) и санитарните и фитосанитарните стандарти (СФС): стандартизацията и хармонизацията с международните стандарти премахва необходимостта от утежняващи проверки, подобрява безопасността на храните на регионално ниво и улеснява достъпа на произведени в регионите стоки на международните пазари.

- Валутна интеграция: Валутната и икономическата интеграция следва да напредват в тясна връзка помежду си и това трябва да се вземе предвид в няколкото амбициозни програми за регионални парични съюзи в АКТБ. ЕС е готов да сподели собствения си опит в интеграцията и координацията на политиките с държавите от АКТБ. Въпросът за макроикономическата координация ще бъде разгледан по-внимателно в контекста на диалога върху общата бюджетна подкрепа на Европейската общност на национално ниво.

4.3. Подкрепа за развитието на бизнеса

ЕС следва да засили регионалното измерение на подкрепата си за развитието на бизнеса и за изграждането на производствен капацитет в области, където дейността на регионално ниво има добавена стойност:

- Подобряване на регулаторната среда (напр. закони за бизнеса и предприятията, промишлени стандарти, правила в областта на интелектуалната собственост, закони в областта на конкуренцията, данъчни политики, включително данъчни измами);

- Засилване на производствения капацитет (развитие на промишлени стратегии и стратегии за износ, регионални институции за обучение и изследвания);

- Развитие на регионалните финансови пазари за мобилизиране на регионални и външни капитали за развитие на бизнеса, и по-специално МСП;

- Насърчаване на сътрудничеството между предприятията за подобряване на производствените мрежи и веригите на снабдяване, както и на мрежите от бизнес асоциации.

4.4. Свързване на регионалните инфраструктурни мрежи

ЕС следва да подкрепи увеличаването на съществуващите инфраструктури, като се постави акцент върху попълването на „липсващите звена“ между националните пътни, енергийни и телекомуникационни мрежи. Подкрепата на ЕО за инфраструктурата, която включва подкрепа за партньорството между ЕС и Африка по въпросите на инфраструктурата, ще бъде увеличена пропорционално с 50 % между 9-ия ЕФР (2000—2007 г.) и 10-ия ЕФР (2008—2013 г.). Държавите-членки на ЕС следва също да се присъединят към тези усилия.

4.5. Развитие на регионални политики за устойчиво развитие

ЕС следва да подпомогне усилията на регионите да се справят с общите предизвикателства, там където е налице най-голяма добавена стойност за устойчивите средства за препитание на населението. В зависимост от региона това може да включва:

- Осигуряване на прехраната и земеделска продукция: хармонизирането на политиките и стандартите, регионалните информационни системи, позволяващи по-добро функциониране на регионалните пазари за храни и суровини за селското стопанство, управлението на регионалните хранителни запаси и политиките срещу влошаване на качеството на земите и опустиняването могат да помогнат да се подобри осигуряването на прехраната.

- Общо управление на природните ресурси: трансграничните проблеми на околната среда могат да бъдат решени само чрез всеобхватни и ефективни регионални политики. ЕО ще подкрепи по-специално борбата срещу изменението на климата, загубата на биологичното разнообразие, както и устойчивото управление на рибарството, горите, енергийните ресурси и водните басейни.

- Социално сближаване на регионално ниво: националните и регионалните политики на преразпределение са от важно значение за това разходите и ползите от регионалната интеграция да бъдат равномерно разпределени между различните държави и вътре в тях.

Всички тези неща ще бъдат подкрепени също и чрез развитие на научния и технологичния капацитет , за да се подобри приносът на науката за справяне с общите проблеми и за стимулиране на растежа и намаляване на бедността.

5. Възползване от инструментите на ЕС за подкрепа на регионалната интеграция в държавите от АКТБ

Подкрепата на ЕС за регионалната интеграция в АКТБ почива на основните принципи на СПК: активно участие, диалог и устойчиво развитие. Съответно ЕС уважава избора на своите партньори за целите, плана, скоростта и акцентите на процесите им на интеграция. ЕС следва да подкрепя избора, който правят регионите за самите себе си. Това налага усилия и отговорности и от страна на нашите партньори от АКТБ.

Освен това субсидиарността трябва да бъде основна ръководна идея. Също така държавите от АКТБ имат интерес да решават проблемите на ниво, при което ще се постигне максимална ефикасност и ефективност от дейността.

5.1. Политически партньорства между ЕС и АКТБ за регионално развитие

Напоследък ЕС задълбочи общия политически диалог между институциите си и регионите от АКТБ, което доведе до приемането на регионални стратегии за Карибите (март 2006 г.) и Тихоокеанския басейн (май 2006 г.) и съвместната стратегия между ЕС и Африка (декември 2007 г.).

Този текущ диалог е насочен по-специално към мира, сигурността и предотвратяването на конфликти, както и към споделянето на опит в областта на интеграцията и общите политики. Тъй като самият ЕС е интегриран регион, този диалог следва да премине в напълно последователен подход на ЕС.

Следователно е от основно значение да се подобри последователният характер и ефективността на всички инструменти на разположение на ЕС, за да се подобри тяхното отражение върху петте приоритета, посочени по-горе.

5.2. Политически диалог на регионално ниво: да останем верни на духа на Котону

За да се засили този диалог на регионално ниво, ЕС следва:

- Да подобри диалога върху регионалната интеграция : признавайки изключителното значение на националното ниво за успешната регионална интеграция, Комисията ще започне редовни консултации по регионални въпроси с националните органи и ще обърне особено внимание на изпълнението от страна на националните правителства на техните ангажименти за регионална интеграция в контекста на редовния мониторинг на ангажиментите за управление, предприети от държавите от АКТБ.

ЕС следва да подкрепя обмена на опит между регионите, както и възможните партньорски проверки по програмите за регионална интеграция. В Африка този обмен следва да включва Африканския съюз.

Освен това ЕС следва да споделя опита си с регионите от АКТБ, там където това е най-уместно според тях. В този смисъл редица политики на ЕС са уместни: Икономическо и социално сближаване, здравеопазване, безопасност на храните, земеделие, транспорт, околна среда и енергетика.

- Разширяване на диалога върху регионалната интеграция : ЕС следва да насърчава създаването на регионални бизнес форуми и да подкрепя систематично създаването или укрепването на регионални форуми на гражданското общество и на парламентарни комитети, чиято задача е да наблюдават регионалната интеграция.

ЕС следва да насърчава също така дейностите на академичните институции, занимаващи се с анализ на регионалната интеграция, а също и да поощрява като цяло инициативите за наблюдение на регионалната интеграция в държавите от АКТБ — включително тези, свързани със СИП.

5.3. Политика на развитие: Европейският консенсус за развитие на практика

От 2008 до 2013 г. подкрепата за регионалната интеграция ще бъде засилена чрез 10-ия ЕФР. Държавите-членки на ЕС следва също да подобрят значително своите дейности.

5.3.1. Обединяване на усилията на ЕС: към съвместно програмиране

В съответствие с принципите за ефективност на помощта ЕС трябва да разработи общ подход към регионалната интеграция за развитие в държавите от АКТБ:

- ЕС се ангажира със съвместно програмиране и с изграждане на съвместни стратегии на национално ниво. Следователно регионалното програмиране на ЕО следва да бъде първата стъпка към съвместното програмиране на ЕС.

- Планират се „регионални пакети за помощ на ЕС за търговията“ , с които ще се прилага помощта на ЕС за търговска стратегия, включително подкрепа за изпълнението на СИП. Като приветства силния ангажимент на Съвета и на държавите-членки, Комисията призовава за значително увеличаване на усилията, за да се осъществят тези пакети възможно най-скоро.

- Регионалните организации на АКТБ твърде често зависят от вноски от донори. Тъй като целта следва да бъде финансова устойчивост, мобилизацията на национални и регионални ресурси е от основно значение, и по-специално, за да се подкрепят по-малко развитите държави да разработват регионални проекти.

- Под лидерството на региона ЕС следва засили координацията си с други партньори за развитие (като международни финансови институции и регионални банки за развитие), доколкото тяхната подкрепа съответства напълно на принципите от Париж.

5.3.2. Засилена подкрепа от ЕО

Подкрепата от ЕФР за проекти с регионална насоченост възлезе на 3,2 млрд. EUR за периода 1996—2007 г. (8-ми и 9-ти ЕФР). Основната област, получила подкрепа, беше устойчивото развитие с 1,2 млрд. EUR, следвана от развитието на инфраструктурата (777 млн. EUR) и развитието на бизнеса (524 млн. EUR).

През идните години основният инструмент за подкрепа от ЕО за регионалната интеграция в АКТБ ще бъдат регионалните програми по 10-ия ЕФР . Докато общият размер на средствата по ЕФР се увеличи значително от 9-ия до 10-ия ЕФР, регионалният пакет почти се удвои, достигайки 1,78 млрд., като по този начин отразява консенсуса между ЕС и АКТБ за значението на регионалната интеграция за развитието.

Предстоящите стратегически документи по региони (СДР) и регионални индикативни програми (РИП)[6], които включват анализ на състоянието на регионалната интеграция и стратегия за отговор, трябва да служат на петте основни приоритета, очертани в раздел 4. Те:

- Ще осигурят във всички региони подкрепа за регионални механизми за гарантиране на мир и стабилност , за предотвратяване и управление на конфликти и за борба срещу заплахите за сигурността (като организираната престъпност), като по този начин ще подкрепят широко дефинирана програма за регионална сигурност на населението. В Западна, Южна и Източна Африка подкрепата на ЕФР ще спомогне за укрепването на регионалния стълб на панафриканската структура за мир и сигурност.

- Ще отделят особено внимание на регионалната икономическа интеграция , като вероятно почти 75 % от индикативните кредити (т.е. 1,3 млрд. EUR) ще бъдат предназначени за тази област.

- Ще бъдат насочени към специфичните регионални приоритети в рамките на програмата за регионална икономическа интеграция, като поставят акцента върху изграждането на по-интегрирани пазари; развитието на производствен капацитет и подобряването на инфраструктурните мрежи и засиленото регионално сътрудничество за насърчаване на политики за устойчива енергетика. Особено ще се наблегне на мерките за подкрепа по СИП: почти половината от Карибските РИП ще бъдат предназначени за покриване на техните ангажименти по СИП.

- Ще отразяват многообразието на регионите на АКТБ по отношение на приоритетите им за устойчиво развитие. Това се отнася особено за втория основен сектор в Тихоокеанския басейн (рибарство) и в Централна Африка (горско стопанство). Предвижда се подкрепа за осигуряването на прехраната и земеделието в Западна Африка и за управлението на земните, водните и морските ресурси в Източна Африка.

- Ще подкрепят доброто регионално управление , като отделят особено внимание на изграждането на капацитет за недържавните субекти.

В националните програми по 10-ия ЕФР ще бъде отделено повече внимание на регионалните въпроси. 30 % (3,7 млрд. EUR) от националните пакети са свързани с икономическото развитие, като по-голямата част отива за икономическа инфраструктура (около 3 млрд. EUR, като регионалните връзки са по-силно застъпени), и значителна подкрепа за търговията и регионалната интеграция и производствените сектори, включително земеделието (около 600 млн. EUR).

Пакетът на ЕФР за всички държавите от АКТБ ще допринесе за по-нататъшното укрепване на регионалната интеграция, тъй като трансрегионалният подход може да привнася добавена стойност, т.е.:

- Развитие на бизнеса: ЕО ще работи с Европейската инвестиционна банка за засилване на синергиите между Инвестиционния механизъм (в който ЕФР допринася до 3,5 млрд. EUR) и СИП по 10-ия ЕФР.

Задачата и управленската структура на Центъра за развитие на предприятията (подкрепа от ЕФР в размер на средно18 млн. EUR годишно) следва да бъдат адаптирани, така че да се засили значително неговата ефективност и той да съсредоточи върху подкрепа за предприятията в усилията им да се възползват от регионалната интеграция.

- Инфраструктурни мрежи: Доверителният фонд за инфраструктура на ЕС—Африка ще бъде подкрепен допълнително като иновативен инструмент за прилагане на партньорството между ЕС и Африка по въпросите на инфраструктурата. Разглеждат се подобни механизми и за Тихоокеанския басейн и Карибите.

- Мир и сигурност в Африка: Като част съвместната стратегия между ЕС и Африка, ЕС ще продължи да подпомага ролята на регионалните участници в програмата за мир и сигурност на Африка, и по-специално чрез Финансовия инструмент за мир в Африка.

Програмите, финансирани от бюджета на ЕО , също играят важна роля:

- Инструментът за сътрудничество за развитие (тематични програми за осигуряване на прехраната, околна среда и устойчиво управление на природните ресурси, включително енергетика, както и инвестиране в хора) ще осигури подкрепа за регионалните дейности в области на политиката, в които е нужна каталитична или допълнителна помощ, за да се развие регионалното сътрудничество.

- Специалният „инструмент за бързи ответни мерки във връзка с покачващите се цени на храните в развиващите се страни“ , предложен от Комисията, също ще допринесе за подкрепата на регионалните структурни политики в областта на земеделието и политиките за осигуряване на прехраната.

- Инструментът за стабилност допринася за регионалната стабилизация и капацитети за изграждане на мира, включително чрез добре насочени действия в отговор на кризите и мерки за справяне с трансрегионалните заплахи за сигурността в дългосрочен план.

5.3.3. По-ефективен метод на осъществяване

За да увеличат положителния ефект от повишената подкрепа, дейностите на ЕС на програмно и проектно ниво следва да станат по-стратегически чрез:

- Постепенно преминаване към подход, основан по-скоро на програмите, отколкото на проектите.

- Активното насърчаване на методи за съвместно осъществяване , като съвместно финансиране, делегирано сътрудничество или общи фондове. Опитът на доверителния фонд на ЕС за инфраструктура на Африка може да бъде разглеждан за пример в това отношение.

- Фондове, установени регионално , в които ЕО и държавите-членки на ЕС могат да дават принос в контекста на СИП и на стратегията на ЕС за помощ за търговията, също биха могли да бъдат инструменти за осъществяване на подкрепа на ЕС и на други донори за регионалната интеграция.

- Даване на приоритет на проекти с истинско регионално измерение , като се гарантира, че проектите и дейностите: i) пряко подпомагат регионалните приоритети, ii) притежават истинско регионално измерение и iii) целят най-високата възможна възвращаемост за регионалния растеж.

- Укрепване на „регионалното измерение“ на национално ниво чрез включване на регионалното измерение по-систематично в проекти, подпомагани на национално равнище.

Следва да се отдели специално внимание на необходимата отчетност и капацитет за ефективно прилагане, като регионалните организации бъдат оправомощени по подходящ начин от техните държави-членки да осигурят доброто финансово управление на собствените и донорските средства, на отстраняването на слабостите в капацитета за усвояване на регионалните организации, както и на капацитета на донорите да контролират осъществяването.

Накрая, регионалната интеграция на АКТБ следва да бъде подкрепена в синергия с граничещите с регионите области. Това означава да се улесни сътрудничеството между африканските региони например чрез съвместно финансиране на подходящи проекти от две или повече РИП. Това включва също насърчаване на сътрудничеството между регионите от АКТБ, най-отдалечените региони на ЕС и отвъдморските страни и територии на ЕС (ОСТ), където все още има потенциал за увеличаване на регионалните синергии.[7]

5.4. Търговска политика: променлива парадигма в променяща се глобална среда

5.4.1. Споразуменията за икономическо партньорство

С петнадесетте държави от Карибския форум (CARIFORUM) бе сключено всеобхватно СИП, докато в другите региони от АКТБ ЕС и партньорите му остават твърдо ангажирани да постигнат с всички държави от даден регион всеобхватни СИП, които да включват наред с другото и разпоредби за услугите и инвестициите и набор от регионални правила, свързани с търговията, които са възможно най-всеобхватни.

Всеобхватните регионални СИП са основен инструмент в партньорството между АКТБ и ЕС за подпомагане на регионалната интеграция. Те ще спомогнат за прилагането на интеграционните схеми, за консолидирането на регионалните пазари и за засилването на политиките за добро икономическо управление, като ги свържат в партньорство с ЕС. По-специално регионалните СИП:

- Ще подпомогнат ефективното прилагане на регионалните ангажименти в търговията със стоки чрез подкрепа за съществуващите или планираните проекти за интеграция, включително необходимите митнически реформи.

- Ще разширят регионалната търговия на услуги и ще насърчат инвестициите вътре в региона и с ЕС (в случаите, в които регионите изберат да включат тези въпроси в СИП) чрез по-прозрачни, стабилни и благоприятстващи развитието регионални правила .

- Ще изградят набор от регионални правила, свързани с търговията чрез решаване на важни регулаторни въпроси, като улесняването на търговията, техническите пречки пред търговията (ТПТ) и санитарните и фитосанитарните мерки (СФС). Когато регионът стане готов, ангажиментите и сътрудничеството в областта на конкуренцията, интелектуалната собственост, социалните и екологичните аспекти и правилата за обществени поръчки ще подобрят условията за развитие и бизнес за национално и регионално ниво.

СИП водят до реформи на регионално и национално ниво и съдържат подробни разпоредби в областта на сътрудничеството за развитие, които ангажират ЕС да подпомага тези реформи, свързани със СИП, за да се извлече максимална полза и да се сведат до минимум разходите от новия търговски режим между регионите от АКТБ и ЕС.

На областите, будещи загриженост, и на оставащите проблемни въпроси, изразени от партньорите от АКТБ, ще бъде отговорено по гъвкав начин, съвместим с международните търговски правила и гарантиращ, че се осъществява напредък към пълни регионални СИП. Различните нужди, нива на развитие на държавите от АКТБ и етапи от съществуващите регионални процеси на интеграция ще бъдат взети предвид, тъй като СИП трябва да се основават на съществуващите процеси на регионална интеграция и да ги подпомагат. По-специално, диференциацията в регионалните процеси на интеграция може да доведе до променлива геометрия вътре в СИП.

5.4.2. Други предизвикателства пред търговската политика в държавите от АКТБ

Пред държавите от АКТБ стоят и други политически предизвикателства, които също следва да бъдат интегрирани в партньорството ЕС—АКТБ:

- Взаимодействие между регионално и многостранно сътрудничество: ЕС следва да препотвърди факта, че регионалната отвореност трябва да бъде внимателно планирана, така че да се извлече максимална полза от нейното отражение върху развитието. Освен това националният ангажимент за регионална интеграция ще трябва да издържи изпитания като настоящата криза с цените на храните, като при това ще са необходими политически решения на регионално ниво, а не национални решения, които застрашават регионалните ангажименти.

- Рационализация на програмите за интеграция на търговията в Африка: Африканският съюз стартира процес на рационализация с цел улесняване на дългосрочната цел за интеграция на континента. ЕС следва да подкрепи процес на рационализация, с който се укрепват градивните елементи на един бъдещ единен африкански икономически субект, като същевременно се стреми към свеждане до минимум на пречките пред търговията в африканските региони. В контекста на съвместната стратегия между ЕС и Африка ЕС ще си сътрудничи за тази цел с Африканския съюз и неговата комисия.

6. Заключение

Регионалната интеграция следва да се превърне в основен принцип на политиката за развитие на ЕС и на отношенията между ЕС и АКТБ. Тя е основен носител на по-голяма политическа стабилност. Тя е и средство за постигане на по-бърз растеж чрез координирани структурни реформи и постепенно отваряне на търговията. Следователно регионалната интеграция е основен двигател за постигане на една от целите на хилядолетието за развитие, а именно намаляването на бедността в регионите от АКТБ.

[1] Допълнителна информация може да бъде намерена в Работен документ на службите на Комисията (SEC(2008) 2539 от 1.10.2008 г.)

[2] Съобщение на Комисията относно подкрепата на Европейската общност за усилията за регионална икономическа интеграция сред развиващите се страни, COM (1995) 219 окончателен, 16.6.1995 г.

[3] „Европейски консенсус за развитие“, http://ec.europa.eu/development/policies/consensus_en.cfm

[4] Включително партньорството между ЕС и Африка по въпросите на търговията и регионалната интеграция.

[5] Вж. раздел 5 за инструментите.

[6] Работен документ на службите на Комисията „Стратегически документи по региони и индикативни програми на 10-ия Европейски фонд за развитие“ (SEC(2008) 2538 от 1.10.2008 г.). СДР се приключват в момента. Предоставената тук информация не засяга официалното приемане на програмите от Комисията.

[7] Зелена книга на Комисията относно бъдещите отношения между ЕС и отвъдморските страни и територии, COM (2008) 383 окончателен от 25.6.2008 г. и Съобщение на Комисията относно стратегии за най-отдалечените региони: постижения и перспективи, COM(2007) 507 окончателен от 12.9.2007 г.