BG Официален вестник на Европейския съюз C 81/29

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Партньорствата на ЕС за развитие и предизвикателството на международните данъчни спогодби“

(становище по собствена инициатива)

(2018/C 081/05)

Докладчик: Alfred GAJDOSIK Съдокладчик: Thomas WAGNSONNER

Решение на Пленарната асамблея 26.1.2017 г. Правно основание член 29, параграф 2 от Правилника за дейността становище по собствена инициатива Компетентна секция „Външни отношения“ Приемане от секцията 28.9.2017 г. Приемане на пленарна сесия 18.10.2017 г. Пленарна сесия № 529 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 182/0/1

1. Заключения и препоръки

1.1. Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) подкрепя политика за развитие, която разглежда развитието като процес, осъществяван между държавите на равноправни начала, въз основа на уважение и вземане на суверенни решения. Финансирането и изпълнението на договорените на равнището на Организацията на обединените нации (ООН) цели за устойчиво развитие (ЦУР) изискват усилия, съгласувани в световен мащаб. ЕИСК посочва, че Икономическият и социален съвет на ООН би могъл да играе още по-голяма роля като подходящ форум, що се отнася до въпросите на данъчното облагане. По този начин ще се гарантира, че работата по Програмата до 2030 г. ще бъде ориентирана към ЦУР и участието на всички държави на равна основа.

1.2. В контекста на международните споразумения за реформиране на международното данъчно право, напр. посредством Плана за действие за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби (BEPS) на ОИСР, последиците от тези международни усилия за реформа следва да бъдат оценени с оглед на ЦУР и да бъдат взети предвид в по-голяма степен при по-нататъшното развитие на данъчните политики. ЕИСК отбелязва, че постигането на ЦУР изисква финансови ресурси. Много държави обаче срещат големи затруднения при генерирането на публични приходи чрез данъчни постъпления. Това се дължи, от една страна, на трудностите при прилагането на системите за облагане на доходите и на продажбите в развиващите се държави, а от друга, на глобалната данъчна конкуренция по отношение на корпоративния данък, и — не на последно място, на начина, по който са изготвени спогодбите за избягване на двойното данъчно облагане (СИДДО). Ограниченията на капацитета и незадоволителното предаване на информация представляват допълнителни фактори.

1.3. ЕИСК горещо приветства значителните усилия, положени от Европейския съюз (ЕС) и неговите държави членки в контекста на международните реформи с цел преодоляване на слабостите на международната данъчна система. Тези усилия се приветстват и трябва да бъдат подкрепяни и прилагани ефективно и в крайна сметка да бъдат подложени на редовно наблюдение. Импулс за тези реформи дават на първо място големите развити икономики в рамките на ОИСР. Следва да се прецени дали ООН — поради факта, че в състава му влизат държави от цял свят и особено развиващи се страни, не е по-подходящ форум за по-нататъшно развитие на международната данъчна политика в световен мащаб. ЕИСК обаче отбелязва липсата на ресурси и персонал в Комитета на експертите за международно сътрудничество в данъчната област на ООН. Поради това ООН следва да бъде обезпечена с достатъчно средства.

1.4. Мерките на ЕС за международна данъчна прозрачност, както и във връзка с плана за действие за BEPS ще имат отражение и върху развиващите се държави. ЕИСК приветства факта, че Европейският парламент (ЕП) и Европейската комисия вече се произнесоха по въпроси, общи за данъчната политика и политиката на развитие. Приветства се Платформата по въпросите на доброто управление в областта на данъчното облагане, създадена от Европейската комисия. Представеният в нейните рамки работен документ относно страничните ефекти от СИДДО е препоръчителна за държавите членки основа за размисъл за преработването на СИДДО съвместно с развиващите се държави.

1.5. ЕИСК отбелязва, че в доклад на ЕП от 2015 г. беше отправен призив за редица подобрения, чието реализиране все още предстои. Във връзка с това ЕИСК препраща към констатации от свои предходни становища, по-специално относно декларирането по държави и относно борбата с изпирането на пари посредством вписването на правото на собственост в публични регистри. ЕИСК отбелязва изготвянето на списък на отказващите съдействие юрисдикции за целите на данъчното облагане. Той призовава за повече усилия за изпълнението на съответните препоръки на ЕП и препоръчва да се разгледа критиката, отправена от неправителствени организации. Целесъобразно е да се насърчава въвеждането на тези мерки в световен мащаб чрез международните данъчни спогодби, за да се подобри информираността на данъчните органи в развиващите се държави. Целта следва да бъде постигането на еднакви стандарти в световен мащаб, а развиващите се държави да имат равноправно участие в тяхното изготвяне.

1.6. ЕИСК призовава да се осигури съгласуваност между политиките на държавите членки в областта на международното данъчно облагане и целите на политиките за развитие, за да се избегнат конфликти между данъчните политики на отделните държави и съвместните приоритети за развитие.

1.7. ЕИСК счита, че оценките на въздействието на политиките на държавите членки в областта на международното данъчно облагане са средство за проучване на въздействието на СИДДО и на данъчните стимули върху развиващите се държави. Това следва да се насърчава и да се превърне в обичайна практика. При потенциални конфликти с европейските политики за развитие би било целесъобразно подобни анализи да се извършат и от страна на Европейския съюз. Съществуващите СИДДО следва да бъдат преразгледани, а новите споразумения, които ще бъдат договорени, следва да вземат предвид тези съображения.

1.8. Моделът на ОИСР за конвенция за избягване на двойното данъчно облагане, който в момента се използва най-често, е изготвен предимно с оглед на интересите на развитите държави. По тази причина ЕИСК препоръчва на държавите — членки на ЕС, когато договарят СИДДО с развиващи се държави, да отчитат в по-голяма степен техните потребности. ЕИСК отбелязва, че въз основа на споразумението на ОИСР е разработен и модел на споразумение на ООН, за да се регулира данъчното облагане между развиващите се и развитите страни с цел на държавите на произход да бъдат предоставени повече права за данъчно облагане.

1.9. ЕИСК подкрепя идеята за частни инвестиции за насърчаване на развитието, когато това развитие е в съответствие с ЦУР и когато се зачитат основните икономически, екологични и социални права, основните конвенции на Международната организация на труда (МОТ) и Програмата за достойни условия на труд. Правната сигурност е важен фактор в подкрепа на бизнес климат, който благоприятства инвестициите, а оттам и чуждестранните преки инвестиции. Тъй като въпросите на данъчното облагане са свързани с целите за устойчиво развитие, предприятията би трябвало да плащат данъци там, където възникват печалби чрез създаването на добавена стойност (напр. производство, добив на суровини и др.).

1.10. ЕИСК отбелязва, че в Новия европейски консенсус за развитие ЕС и неговите държави членки са се ангажирали да си сътрудничат със страните партньорки при разпространението на прогресивното данъчно облагане, антикорупционните мерки и политиките за преразпределение, както и борбата срещу незаконните финансови потоци. При все това данъчната политика би трябвало да стане още по-важен елемент от европейската политика за развитие. ЕИСК приветства ангажимента на Европейската комисия по отношение на регионални форуми и организации на гражданското общество в развиващите се държави, работещи в областта на данъчното облагане. Организациите на гражданското общество в развиващите се държави имат контролираща и подкрепяща функция, включително в областта на данъчното облагане, и затова следва да бъдат привличани за участие и подкрепяни в по-голяма степен. Предоставянето на подкрепа за подходящи мерки за изграждане на капацитет в данъчната област, включително партньорско обучение и сътрудничество Юг-Юг, ще има трайно въздействие върху проектите за развитие.

1.11. Доброто управление в областта на данъчното облагане би трябвало да бъде част от корпоративната социална отговорност на дружествата в контекста на задълженията на дружествата за деклариране.

1.12. ЕИСК препоръчва въвеждането на клаузи за отговорно управление в областта на данъчното облагане във всички съответни споразумения между ЕС и трети държави или региони, за да се насърчава устойчивото развитие.

1.13. ЕИСК препоръчва, когато се договарят нови или се преразглеждат споразумения за свободна търговия между ЕС и развиващи се държави, да се анализират и двустранните данъчни спогодби. Подобна оценка би трябвало да включва и оценки на въздействието във връзка с последиците на международните данъчни политики на държавите членки върху целите на политиката за развитие.

2. Общи бележки

2.1. Редица проучвания (1) повдигат въпроса дали международната данъчна политика на държавите членки, по-специално много разпоредби в двустранните СИДДО, не противоречи на целите на европейската политика на развитие. Освен това развиващите се държави са нетни износители на капитал в развитите държави, което се дължи до голяма степен на капиталови потоци, при които се избягва данъчното облагане. Това засяга най-силно именно развиващите се държави с най-ниски приходи, тъй като при тях почти не съществуват вътрешни източници за финансиране.

2.2. ЕС и неговите държави членки като цяло са най-големите донори на финансови средства в сътрудничеството за развитие и значими участници във формулирането на международните данъчни спогодби. Те са поели ангажимент за постигане на ЦУР, въпреки че само малък брой държави членки са постигнали целта от 0,7 % от БВП за външна помощ. Последиците от Брексит за по-нататъшното финансиране на европейското сътрудничество за развитие не са ясни. Планират се повече действия за насърчаване на частните инвестиции във връзка с целите на политиката за развитие. Ресурсите за официалната помощ за развитие (ОПР) зависят от политиките на донорите.

2.3. ЦУР за развиващите се държави обхващат наред с останалото мобилизиране на местните ресурси, международна подкрепа за изграждане на капацитет за събирането на данъци, намаляване на незаконните финансови потоци и участието в институции за световно управление. От това следва, че стабилната база за публични приходи, усилията за справяне с незаконните изходящи потоци от ресурси и равноправното участие на всички държави при изготвянето на глобални правила за данъчно облагане са важни стълбове на устойчивото развитие. Децата, жените и други уязвими групи в обществата на развиващите се страни имат особено голяма полза от развитието (2).

2.4. Финансовите средства от публичното сътрудничество за развитие не са достатъчни за финансиране на целите за устойчиво развитие. Необходими са вътрешни средства за постигане на целта, както това беше и при Целите на хилядолетието за развитие (3). За мобилизирането на тези ресурси трябва да се подобри събирането на данъци и посредством устойчив икономически растеж, както и чрез разширяване на данъчната основа, да се постигне увеличаване на данъчните приходи.

3. Предизвикателства за развиващите се държави

3.1. Данъчното облагане е по-стабилен източник на финансиране от другите видове приходи, но за много от развиващите се държави е по-трудно да генерират достатъчно данъчни приходи в сравнение с развитите държави.

3.2. През последните десетилетия бяха положени солидни усилия за либерализация на световната търговия чрез намаляване на вносните и износните тарифи с цел насърчаване на икономическото развитие, инвестициите и благоденствието на населението като цяло. Тези по принцип положителни последици също могат да допринесат за разширяване на данъчната основа, при положение че данъчните администрации могат да извлекат полза от тях. При все това впоследствие намаляха приходите на развиващите се държави от важни, лесно достъпни източници. Растежът и инвестициите трябва да намерят отражение и в структурата на приходите на развиващите се държави.

3.3. За да компенсират загубата на приходи, развиващите се държави често въвеждат данъци върху оборота, което може да има обратен ефект. Данъчна система, състояща се от различни видове данъци, намалява зависимостта от отделни видове данъци и гарантира стабилни вътрешни приходи.

3.4. Данъчното облагане на земята и на недвижимите имоти често трудно може да бъде приложено в развиващите се държави. Поради по-ниските доходи в развиващите се държави там данъците върху доходите носят относително малко данъчни приходи. Данъкът върху доходите се събира най-вече от служителите в публичния сектор и от лицата, които работят за международни дружества. Освен това често е налице значителна неформална икономика.

3.5. В доклада „Mbeki“ приходите от избягването на данъци се отнасят към „незаконните финансови потоци“ (4). Те изглежда надхвърлят обема на средствата от сътрудничеството за развитие (5). Засилването на международното сътрудничество между органите, насърчаването на прозрачността и укрепването на законодателните и регулаторните мерки са важни за спирането на тези финансови потоци. Укрепването на правата на собственост в развиващите се държави също е важна пречка за изтичането на капитали.

3.6. Корпоративните данъци играят по-значима роля в структурата на данъчните приходи на развиващите се държави, отколкото в развитите страни. Поради това те са в по-голяма степен засегнати от стратегиите за избягване на данъци. Едновременно с това от 80-те години на 20-ти век в световен мащаб намаляват както номиналните, така и ефективните ставки на корпоративните данъци, за да се привличат инвестиции. За бизнеса корпоративните данъци са важен показател за инвестиционния климат. В резултат на това възниква международна данъчна конкуренция, която за развиващите се държави, поради тяхната структура на данъчните приходи, е по-проблематична, отколкото за развитите страни. Т. нар. „странични ефекти“ от данъчната конкуренция представляват проблем, който вече беше разгледан и от Международния валутен фонд (МВФ) (6). Освен това в много развиващи се държави присъствието на големи инвестиционни компании, които имат значителен дял от цялостните приходи от корпоративното данъчно облагане, е намаляло.

3.7. За данъчните органи е трудно да изчислят трансферните цени въз основа на принципа на сделката между несвързани лица, що се отнася до трансграничните сделки между дружества в рамките на една група. Капацитетът в развиващите се държави е недостатъчен, а манипулирането на трансферните цени заради данъчни съображения продължава да бъде голям проблем.

3.8. СИДДО уточняват правата на данъчно облагане между държавите по договора, уреждат обмена на информация между данъчните органи и по-този начин осигуряват правна сигурност. Следователно предприятията могат да ги разглеждат като стимул за чуждестранни преки инвестиции и в крайна сметка като стимул за растежа. СИДДО обаче могат да имат последици за правата на данъчно облагане на държавите на произход. Ставките на данъците, удържани при източника, за лицензи, лихви и дивиденти обикновено са по-ниски от националните данъчни ставки на държавата на произход. Някои изисквания, напр. ограничителното определение на място на стопанска дейност, могат да ограничат правата на данъчно облагане. Разбира се, развиващите се държави са заинтересовани от повече инвестиции, но могат да загубят права на данъчно облагане. Ето защо споразуменията за обмен на информация по данъчни въпроси могат да бъдат по-добър вариант, ако дадена държава има за цел най-вече да получи данъчна информация от други юрисдикции.

3.9. Като изходна точка за преговорите най-често се използва моделът на данъчна конвенция на ОИСР, който е насочен по-скоро към интересите на индустриализираните държави (7). Моделът на конвенция на ООН е замислен като алтернатива за развиващите се държави, която да отразява техните интереси в по-голяма степен (8). Като цяло се предвижда предоставянето на повече права на данъчно облагане на държавите на произход, отколкото на държавата на пребиваване на произвеждащото дружество.

3.10. Развиващите се държави могат да бъдат лишени от данъчни приходи, когато дружествата създадат субекти със специална цел в различни държави, с цел противопоставяне на няколко СИДДО, така че да намалят своите данъци. За държавата на произход може също така да се окаже трудно да облага услугите и непрекия трансфер на активи въз основа на разпоредбите на СИДДО. Би трябвало да се взема под внимание стремежът за изгодни възможности на трансфер на технологии с цел насърчаване на устойчивия растеж в развиващите се държави.

3.11. Съществуват проучвания относно загубите на приходи за развиващите се държави. Според оценките на нидерландската НПО SOMO заради СИДДО между Нидерландия и 28 развиващи се държави годишните загуби на приходи от данъци, удържани върху лихви и дивиденти, възлизат на 554 млн. евро (9). Заключението от едно австрийско проучване е, че следва да се извършват оценки на въздействието на СИДДО, тъй като те могат да водят до загуби на приходи дори ако инвестициите се увеличават (10). Според оценките на УНКТАД в „Световен доклад за инвестициите за 2015 г.“ мултинационалните компании са внесли около 730 млрд. щатски долара в бюджетите на развиващите се държави. Въпреки това се посочва, че развиващите се държави губят около 100 млрд. щатски долара годишни данъчни приходи заради офшорни инвестиционни центрове (11). Тези загуби на приходи са в противоречие с очертаните по-горе ЦУР.

4. Мерки на национално, регионално и международно равнище — приносът на Европейския съюз и неговите държави членки

4.1. Полагат се повече усилия за подкрепа на развиващите се държави в областта на данъчното облагане, напр. в рамките на Данъчната инициатива от Адис Абеба. Международната политика в областта на данъчното облагане попада в сферата на компетентност на държавите членки. СИДДО се сключват на двустранна основа, а законодателните инициативи на ЕС по същество се свеждат до инструменти за доизграждане на вътрешния пазар. Във връзка със съгласуваността на политиките в областта на развитието (Policy Coherence for Development — PCD) се осъществява сътрудничество между Европейския съюз и неговите държави членки (12). Европейската комисия също призна и разгледа последиците от международната данъчна система за развитието (13). За да се осигури съгласуваност на политиката за развитие, е необходимо да се оценят последиците за развиващите се държави от данъчните политики в ЕС, които са несъвместими с целите на политиката за развитие, и евентуално да се предприемат действия.

4.2. На равнището на ООН се работи по въпросите на данъчното облагане чрез процеса на Финансиране за развитие, Икономическия и социален съвет и Комитета на експертите за международно сътрудничество в данъчната област на ООН, както и чрез специализирани агенции като УНКТАД. По искане на Г-20, в рамките на ОИСР беше постигнато споразумение за широкомащабни реформи по отношение на проекта за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби. Сред основните опасения в тази област са премахването на възможността за използване на най-благоприятната от данъчна гледна точка спогодба, на вредните данъчни практики от страна на правителствата (като например „патентните кутии“ и непрозрачните „договорености“), на несъответствията при хибридни образувания при данъчното третиране на задълженията и на неефективното трансферно ценообразуване и докладване. Като се има предвид значението на корпоративния данък за развиващите се държави, се очаква Планът за действие за BEPS да има положителни последици за тях.

4.3. Редица държави, които не са членки на ОИСР, сред които и африкански държави, са поели ангажимент по отношение на всеобхватната рамка на Плана за действие на ОИСР за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби. През юни 2017 г. 103 държави се договориха да сключат нова многостранна конвенция за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби, която да хармонизира тълкуването на двустранните спогодби в духа на Плана за действие за BEPS. ООН, ОИСР, МВФ и Световната банка инициираха „Платформа за сътрудничество по данъчните въпроси“ с намерението да се „засили международното сътрудничество по данъчните въпроси“. Тази инициатива може да допринесе за установяването на по-добра съгласуваност между работата на ОИСР и форумите на ООН. Следва да се проследи дали ще бъде постигнат желаният ефект.

4.4. ЕИСК признава усилията на ОИСР в по-нататъшното разработване на по-добра международна данъчна система. Въпреки това организации на гражданското общество (14) отправят критики за това, че в рамките на ОИСК развиващите се държави нямат право на глас. Те бяха поканени за участие едва след изготвянето на Плана за действие за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби. Подобно мнение изрази и ЕП, който призова за укрепване на съответните органи на ООН, така че формулирането и реформата на международната данъчна политика да могат да се извършват в условия на равнопоставеност (15). В работен документ на МВФ експерти изразяват опасения относно последиците от Плана за действие за BEPS за развиващите се държави (16).

4.5. С цел да се оцени въздействието на реформата и да се направят евентуални корекции, съответните органи на ООН, по-специално Комитетът на експертите за международно сътрудничество в данъчната област на ООН, би трябвало да бъдат укрепени и обезпечени с повече ресурси. Във всички случаи Европейската комисия следва да наблюдава прилагането на Многостранната конвенция за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби, а ангажиментът за засилване на международното сътрудничество по данъчните въпроси между ООН, ОИСР и международните финансови институции да бъде продължен.

4.6. Настоящите мерки на Европейския съюз оказват въздействие върху развиващите се държави

4.6.1. Пакетът от мерки за борба с избягването на данъци разглежда въпроси, свързани с международните данъчни политики, т.е. излиза извън сферата на компетентност на ЕС (17). Информацията от декларирането по държави (18), в съответствие с изискванията на ЕС, Г-20 и ОИСР, е важен инструмент за данъчните администрации. Публикуването в световен мащаб на данни по държави може да позволи на широката общественост, включително работници и отговорни инвеститори, да оценят по-добре доколко предприятията плащат данъци там, където реализират печалбите си. ЕИСК отбелязва, че в доклад на ЕП от 2015 г. беше отправен призив за редица подобрения, чието реализиране все още предстои. Във връзка с това ЕИСК препраща към констатации от свои предходни становища, по-специално относно декларирането по държави и относно борбата с изпирането на пари посредством вписването на правото на собственост в публични регистри. ЕИСК отбелязва изготвянето на списък на отказващите съдействие юрисдикции за целите на данъчното облагане. Той призовава за повече усилия за изпълнението на съответните препоръки на ЕП и препоръчва да се разгледа критиката, отправена от неправителствени организации. Целесъобразно е да се насърчава въвеждането на тези мерки в световен мащаб чрез международните данъчни спогодби, за да се подобри информираността на данъчните органи в развиващите се държави. Целта следва да бъде постигането на еднакви стандарти в световен мащаб, а развиващите се държави да имат равноправно участие в тяхното изготвяне.

4.6.2. Чрез промени в Директивата относно взаимната помощ в Европейския съюз беше предвиден автоматичен обмен на информация по данъчни въпроси (19). Развиващите се държави обаче все още трябва да сключват двустранни споразумения за взаимопомощ с европейските държави. Това изисква взаимен обмен на данни и сигурност на данните, което често създава проблем с капацитета за развиващите се държави.

4.6.3. Въпросите, повдигнати в това становище, са разгледани в Съобщението на Комисията относно външна стратегия за ефективно данъчно облагане (20). В момента се разработва общ списък на ЕС на отказващите съдействие юрисдикции за целите на данъчното облагане (21). ЕИСК приветства изготвянето на такъв списък. Неправителствените организации обаче са по-скоро скептични по отношение на подобен списък (22). ЕП също призова за валидна в световен мащаб дефиниция на данъчните убежища, която да включва и държавите — членки на ЕС, и техните отвъдморски територии (23).

4.6.4. В препоръката относно данъчните конвенции (24) се разглеждат важни въпроси във връзка със СИДДО и държавите членки настоятелно се призовават да укрепят своите данъчни спогодби с цел борба със злоупотребите със спогодбите и използването на най-благоприятната от данъчна гледна точка спогодба. От друга страна, в нея не се призовава за извършване на оценка на въздействието на СИДДО, по-специално що се отнася до последиците от тях за съгласуваността на политиката за развитие или страничните ефекти. Платформата по въпросите на доброто управление в областта на данъчното облагане, която заслужава да бъде приветствана, разглежда въпроси на международното данъчно облагане с участието на организации на гражданското общество и представи работен документ относно тези ефекти (25). Държавите членки би следвало да го вземат под внимание.

4.6.5. Стратегиите за избягване на данъци често са свързани с непрозрачна собственост на съответното имущество. След изменението на Четвъртата директива относно борбата с изпирането на пари (26) не са създадени никакви публично достъпни регистри на собствениците за доверителните фондове и другите дружества, извършващи инвестиции. Такива регистри биха помогнали на развиващите се държави да разследват случаите на предполагаемо изпиране на пари и данъчни измами.

4.6.6. Предложенията относно обща консолидирана основа за облагане с корпоративен данък (ОКООКД) са тема на друго становище на ЕИСК (27). Във връзка с участието в международни данъчни спогодби и значението за данъчните администрации на развиващите се държави, подобно споразумение — и произтичащата от него информация — би било за пример, с последици за СИДДО с трети държави. Така данните от Европа биха служили като референтни стойности за сравнителни изчисления в развиващите се държави. Целта следва да бъде да се постигнат еднакви стандарти в световен мащаб, като развиващите се държави следва да имат равноправно участие в тяхното изготвяне.

4.6.7. ЕИСК препоръчва въвеждането на клаузи за отговорно управление в областта на данъчното облагане във всички съответни споразумения между ЕС и трети държави или региони, за да се насърчава устойчивото развитие.

4.6.8. ЕИСК препоръчва, когато се договарят нови или се преразглеждат споразумения за свободна търговия между ЕС и развиващи се държави, да се анализират и двустранните данъчни спогодби. Подобна оценка би трябвало да включва и оценки на въздействието във връзка с последиците на международните данъчни политики на държавите членки върху целите на политиката за развитие. По този начин би могло да се допринесе и за изпълнението на препоръките в доклада на Европейския парламент.

5. Допълнителни действия, препоръчвани от ЕИСК

5.1. В съответствие с пакета от мерки за борба с избягването на данъци и с цел съгласуваността на политиките в областта на развитието на държавите членки и ЕС, международните данъчни политики и СИДДО на държавите членки следва да подлежат на редовни оценки на въздействието (28). За да се осигури по-добра съгласуваност на политиката на ЕС за развитие и данъчните политики на държавите членки, Европейската комисия би трябвало да гарантира, че държавите членки, които договарят СИДДО с развиваща се държава, отчитат надлежно съгласуваните политики на ЕС за развитие. В този смисъл се приветства препоръката на Европейската комисия относно въвеждането на мерки срещу злоупотребата с данъчни спогодби (29). С оглед на целите за развитие би трябвало да се обръща по-голямо внимание на нуждите на развиващите се държави. Във връзка с това би трябвало да се разшири ангажиментът на ЕС на равнището на ООН, в рамките на Комитета на експертите за международно сътрудничество в данъчната област на ООН, и да се стимулира изграждането на капацитет с оглед създаването на световен форум с равнопоставеното участие на всички държави.

5.2. Трябва да бъдат предвидени преходни периоди, така че развиващите се държави да могат да бъдат включени в мерките, позволяващи автоматичен обмен на информация, докато капацитетът все още е в процес на създаване.

5.3. С оглед на задълженията на дружествата за деклариране, доброто управление в областта на данъчното облагане би трябвало да бъде неразделна част от корпоративната социална отговорност.

5.4. Предвид плановете за по-тясно привличане на частните инвеститори в европейската политика за развитие, въпросите за данъчните отстъпки за ангажиментите за развитие придобиват още по-голямо значение (30). Тъй като въпросите на данъчното облагане са свързани с целите за устойчиво развитие, предприятията би трябвало да плащат данъци там, където възникват печалби чрез създаването на добавена стойност (31). Това би трябвало да се гарантира при подкрепата на участието на частния сектор.

5.5. Освен това като цяло трябва да се внимава чрез предоставянето на данъчни облекчения да не се подкопава изпълнението на целите за устойчиво развитие.

5.6. ЕИСК препраща към своите бележки относно регистрите на действителните собственици на банкови сметки, предприятия, доверителни фондове и сделки (32) и смята, че е целесъобразно да се насърчава въвеждането на тези мерки в световен мащаб посредством международни данъчни спогодби. Освен това горепосочените мерки би трябвало да бъдат съпътствани от усилия за изграждане на капацитет, за да се подкрепи борбата срещу незаконните финансови потоци от развиващите се държави. Тъй като съществуват опасения, че много от европейските предприятия, извършващи дейност в развиващите се държави, не попадат в приложното поле на декларирането по държави, ЕИСК препраща към своите бележки по тази тема (33). Той препоръчва да се извърши оценка на въздействието върху развиващите се държави на други свързани разпоредби, по-специално онези, чието приложно поле се дефинира от годишния оборот.

5.7. В Новия европейски консенсус за развитие ЕС и неговите държави членки са се ангажирали да си сътрудничат със страните партньорки при разпространението на прогресивното данъчно облагане, антикорупционните мерки и политиките за преразпределение, както и борбата срещу незаконните финансови потоци (34). Докато в развиващите се държави се изгражда съответният технически и човешки капацитет, за да се осигури пълноценно участие в международните споразумения, вече би трябвало да са налице възможности за взаимен обмен на информация, за да се постигнат приетите с консенсус цели. Отчита се ангажиментът на Европейската комисия (35) за насърчаване на регионалните форуми (36) посредством Комитета на експертите за международно сътрудничество в данъчната област на ООН и той би трябвало да бъде укрепен. Следва да се предприемат мерки, за да се осигури активно участие на заинтересованите страни в тези форуми и да се установят редовни практики за провеждане на консултации. Организациите на гражданското общество в развиващите се държави имат контролираща и подкрепяща функция, включително в рамките на данъчното облагане, и затова би трябвало да бъдат подкрепяни в по-голяма степен.

5.8. В сътрудничеството за развитие следва да се обръща по-голямо внимание на данъчната система на съответната държава. Очаква се благодарение на изграждането на капацитет страните бенефициери в по-голяма степен да си помагат сами и да се повиши ефективността на данъчните системи и легитимността на държавата. Особено положителен е опитът с прекия обмен между данъчните администрации със сходни предизвикателства (партньорско обучение), както и опитът със сътрудничеството на държави със сходни условия за развитие (напр. сътрудничеството Юг-Юг). Това създава възможността за координация при сходни предизвикателства, както и за обмен на добри практики, които са съобразени и със съответния капацитет.

5.9. ЕИСК подчертава необходимостта от съгласуваност на политиките за развитие по данъчните въпроси, тъй като мерките, предприети в рамките на ЕС, имат международни последствия за развиващите се държави. Поради това тези последствия трябва да бъдат взети под внимание, а засегнатите развиващи се държави трябва да бъдат привлечени за участие.

Брюксел, 18 октомври 2017 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Georges DASSIS

(1) Eurodad, The State of Finance for Developing countries (Финансовото състояние на развиващите се държави), 2014 г.; Braun & Fuentes Double Taxation Treaties between Austria and developing countries (Договори във връзка с двойното данъчно облагане между Австрия и развиващите се държави), Виена 2014 г.; Farny и колектив, Tax Avoidance, Tax Evasion and Tax Havens (Избягване на данъци, отклонение от данъчно облагане и данъчни убежища), Виена 2015 г.

(2) ЕП, Резолюция относно избягването на данъци и отклонението от данъчно облагане като предизвикателства за управлението, социалната закрила и развитието в развиващите се държави, P8_TA(2015)0265, параграф 14.

(3) Development Finance International & Oxfam, Financing the sustainable development goals (Финансиране на целите за устойчиво развитие), 2015 г.

(4) АС/ИКА, Illicit Financial Flows — Report of the High Level Panel on Illicit Financial Flows from Africa (Незаконни финансови потоци — Доклад на групата на високо равнище относно незаконните финансови потоци от Африка, (стр. 23 и следващи).

(5) Служба на ЕП за парламентарни изследвания: The inclusion of financial services in EU free trade and association agreements: Effects on money laundering, tax evasion and avoidance (Включването на финансовите услуги в споразуменията на ЕС за свободна търговия и за асоцииране: последствия за изпирането на пари, избягването и укриването на данъци), EP 579.326, стр. 15.

(6) МВФ „Spillovers in international corporate taxation“ (Странични ефекти в международното корпоративно данъчно облагане), 2014 г.

(7) Owens & Lang, The Role of Tax Treaties in Facilitating Development and Protecting the Tax Base (Ролята на данъчните спогодби за облекчаване на развитието и защитата на данъчната основа), в ежедневния данъчен бюлетин на Bloomberg, 1 май 2013 г.

(8) Lennard (2009 г.): The UN Model Tax Convention as Compared with the OECD Model Tax Convention — Current Points of Difference and Recent Developments (Сравнение между Модела на данъчна конвенция на ООН и Модела на данъчна конвенция на ОИСР — съществуващи различия и последни промени), Asia-Pacific Tax Bulletin, том 49, № 8; V. Daurer и R. Krever (2012 г.): Choosing between the UN and OECD Tax Policy Models: an African Case Study (Избор между моделите на данъчна политика на ООН и ОИСР: анализ на конкретната ситуация на Африка), Работен документ на EUI RSCAS 2012/60.

(9) Mc Gauran, Should the Netherlands Sign Tax Treaties with Developing Countries (Трябва ли Нидерландия да сключва данъчни спогодби с развиващи се държави?), 2013 г.

(10) Вж. бележка под линия 1 Braun & Fuentes.

(11) УНКТАД, Световен доклад за инвестициите за 2015 г., стр. 200.

(12) COM(2016) 740 final; вж. също Становище на ЕИСК относно нов Европейски консенсус за развитие,ОВ C 246, 28.7.2017 г., стр. 71.

(13) C(2016) 271 final, COM(2016) 24 final, EK, „Повече приходи, по-разумни разходи“, 2015 г.

(14) Christian Aid, Съобщение за пресата от 19.7.2013 г., OECD Action Plan on tax dodging is step forward but fails developing countries (Планът за действие на ОИСР относно избягването на данъци е стъпка напред, но пренебрегва развиващите се държави); Oxfam, Съобщение за пресата от 13.11.2014 г., Oxfam reaction to OECD’s roadmap to include developing countries in international tax reform (Реакция на Oxfam спрямо пътната карта на ОИСР за включване на развиващите се държави в междуранодната данъчна реформа).

(15) Вж. Становище на ЕИСК относно нов Европейски консенсус за развитие,ОВ C 246, 28.7.2017 г., стр. 71, параграф 13.

(16) Crivelli, Ruud De Mooij, Keen, Base Erosion, Profit Shifting and Developing Countries (Свиване на данъчната основа, прехвърляне на печалби и развиващите се държави), Работен документ на МВФ WP/15/118.

(17) COM(2016) 25 final — 2016/010 (CNS), COM(2016) 26 final — 2016/011 (CNS), вж. становище на ЕИСК относно „Пакет от мерки за борба с избягването на данъци“, ОВ C 264, 20.7.2016 г., стр. 93.

(18) Вж. Становище на ЕИСК относно „Данъчна прозрачност“, ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 62.

(19) Вж. Становище на ЕИСК относно „План за действие за съюз на капиталовите пазари“, ОВ C 133, 14.4.2016 г., стр. 17.

(20) Вж. Становище на ЕИСК относно „Пакет от мерки за борба с избягването на данъци“, ОВ C 264, 20.7.2016 г., стр. 93.

(21) На разположение на https://ec.europa.eu/taxation_customs/tax-common-eu-list_en (последен достъп на 29.8.2017 г.).

(22) Напр. Tax Justice Network, 23.2.2017 г., Verdict on Finance Ministers’ blacklist: ‘whitewashing tax havens’ (Оценка на черния списък на финансовите министри: „оневиняване на данъчните убежища“).

(23) Вж. бележка под линия 2, параграф 10.

(24) Вж. Становище на ЕИСК относно „Пакет от мерки за борба с избягването на данъци“, ОВ C 264, 20.7.2016 г., стр. 93.

(25) Документ за обсъждане на Европейската комисия за Платформата по въпросите на доброто управление в областта на данъчното облагане, Toolbox spill-over effects of EU tax policies on developing countries (Инструментариум във връзка със страничните ефекти на данъчната политика на ЕС за развиващите се държави), юни 2017 г., Platform/26/2017/EN.

(26) COM(2016) 450 final — 2016/0208 (COD), вж. становище на ЕИСК относно „Директива относно борбата с изпирането на пари“, ОВ C 34, 2.2.2017 г., стр. 121.

(27) ОВ C 434, 15.12.2017 г., стр. 58.

(28) Вж. бележка под линия 2, параграф 15.

(29) Вж. Становище на ЕИСК относно „Пакет от мерки за борба с избягването на данъци“, ОВ C 264, 20.7.2016 г., стр. 93.

(30) Вж. Становище на ЕИСК относно „Създаване на гаранция от ЕФУР и на гаранционен фонд на ЕФУР“, ОВ C 173, 31.5.2017 г., стр. 62

(31) Вж. бележка под линия 2, буква A, както и параграф 6.

(32) Вж. по-специално параграф 1.5, Становище на ЕИСК относно „Директива относно борбата с изпирането на пари“ОВ C 34, 2.2.2017 г., стр. 121.

(33) Вж. по-специално параграф 1.11 от Становище на ЕИСК относно „Данъчна прозрачност“, ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 62.

(34) Вж. COM(2016) 740 final; вж. също становище на ЕИСК относно нов Европейски консенсус за развитие, ОВ C 246, 28.7.2017 г., стр. 71.

(35) Вж. Европейска комисия, „Повече приходи, по-разумни разходи“, 2015 г.

(36) Напр. Африканският форум за данъчна администрация (ATAF) и Междуамериканският център за данъчни администрации (CIAT), както и Глобалният форум за прозрачност и обмен на информация за целите на данъчното облагане (Credaf).