Становище на Европейския икономически и социален комитет относно предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на директиви 2005/29/ЕО и 2011/83/ЕС по отношение на предоставянето на повече права на потребителите в контекста на екологичния преход чрез по-добра защита срещу нелоялни практики и по-добро информиране

(COM(2022) 143 final — 2022/0092 (COD))

(2022/C 443/10)

Докладчик: Thierry LIBAERT Съдокладчик: Gonçalo LOBO XAVIER

Съвет на Европейския съюз, 12.4.2022 г. Европейски парламент, 7.4.2022 г. Правно основание Член 114 от Договора за функционирането на Европейския съюз Компетентна секция „Единен пазар, производство и потребление“ Приемане от секцията 27.6.2022 г. Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 82/0/3 Приемане на пленарна сесия 14.7.2022 г. Пленарна сесия № 571 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 209/0/1

1. Заключения и препоръки

1.1. Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) подкрепя предложенията на Европейската комисия (EК) за укрепване на способностите за действие на потребителите в контекста на екологичния преход. Той призовава ЕК да поддържа високо равнище на амбиция, тъй като става въпрос за действие с положително икономическо, социално и екологично въздействие.

1.2. ЕИСК подчертава необходимостта да се положат всички усилия, за да се предоставя системно информация на потребителите, по-специално относно резервните части и ръководствата за извършване на поправка, както и относно предвидените актуализации на софтуера.

1.3. ЕИСК настоятелно призовава ЕК да прояви амбиция, като подкрепи принципа на рейтинг на възможностите за поправка на черна и бяла техника. Този рейтинг трябва да отразява очакванията на потребителите както по отношение на разнообразието от обхванатите от него продукти, така и на взетите предвид критерии.

1.4. ЕИСК счита, че освен по отношение на възможностите за поправка на тези продукти, ЕК трябва да постигне напредък и по отношение на принципа за поставяне на проста и съгласувана маркировка за трайността на продуктите през следващите години.

1.5. Целта е също така да се насърчи обучението на нови сервизи за поправка и повишаването на квалификацията на настоящите участници, което е предпоставка за развитието на дейностите за поправка, които са важен източник на заетост за нашия континент. ЕИСК призовава също така Европа да намали зависимостта си от суровини, за да засили капацитета си за извършване на поправки и да се снабди с резервни части. Европа се нуждае и от сериозна и ефективна политика за реиндустриализация. Неотдавнашните кризи разкриха слабости, които трябва да се разглеждат като възможности за възстановяване.

1.6. Освен необходимостта да се прилага поставянето на маркировка за продължителността на законовата гаранция, е необходимо потребителят да бъде защитен по-добре от объркване между законовата и търговската гаранция. Освен това, в рамките на гаранцията, трябва да се насърчи даването на предимство на поправката пред замяната с нов продукт, но без да се ограничава свободата на потребителите да избират как да се реши проблемът.

1.7. За да се насърчи удължаването на експлоатационния срок на продуктите, ЕИСК подкрепя добавянето на нови търговски практики в списъка с действията, които се считат за заблуждаващи. Все пак по три въпроса ЕИСК призовава ЕК да стигне по-далеч от задължението за предоставяне на информация: — техниките, въведени за съкращаване на експлоатационния срок на даден продукт: според ЕИСК е целесъобразно тези практики да бъдат вписани сред заблуждаващите търговски практики в допълнение към обикновената липса на информация; — непоправимостта на някои стоки: тук също умишлените пречки пред извършването на поправка могат да бъдат считани за заблуждаващи търговски практики, а не просто за липса на информация по този въпрос; — актуализациите, които могат да предизвикат нарушения във функционирането: в това отношение става дума за това да се наложи обратимост на актуализацията.

1.8. Укрепването на способностите за действие на потребителя трябва да бъде придружено от по-добра защита срещу заблуждаващите реклами. В този смисъл правната рамка относно рекламата трябва да интегрира по-добре целите на устойчивото развитие.

1.9. Следователно рекламата трябва да отхвърля всяко необосновано твърдение, както това често се случва в областта на въглеродната неутралност, и всяко споменаване или представяне на поведение, противоречащо на защитата на околната среда и на опазването на природните ресурси. Необходим е и повишен капацитет за контрол на декларациите за безвредност за околната среда.

1.10. За да се избегне всяко объркване и предвид разпространението на често самопровъзгласени екомаркировки, Европейската комисия трябва да изтъква по-силно европейската екомаркировка и необходимостта от процедурите за сертифициране в областта на етикетирането.

1.11. За да се предупреждава за заблуждаващите търговски практики, ЕИСК призовава ЕС да засили защитата на лицата, сигнализиращи за нередности относно екологичните характеристики на продуктите.

1.12. И накрая Комитетът призовава Комисията да насърчава ефективно повишаване на осведомеността на потребителите относно предизвикателствата на отговорното потребление.

2. Основно съдържание на документа на Комисията

2.1. Целта на разглежданото предложение за директива е да се укрепят правата на потребителите чрез изменението на две директиви, защитаващи интереса на потребителите на равнището на ЕС: Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета ( 1 ) относно нелоялните търговски практики и Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета ( 2 ) относно правата на потребителите. Предложението има за цел да допринесе за изграждането на кръгова, чиста и екологосъобразна икономика на ЕС, като даде възможност на потребителите да вземат информирани решения за покупка и така допринесе за по-устойчивото потребление. То е насочено също така срещу нелоялните търговски практики, които заблуждават потребителите и ги отклоняват от избора на устойчиви форми на потребление.

2.3. В предложението се предвижда цяла поредица от мерки за актуализиране на съществуващото законодателство в областта на защитата на потребителите и за гарантиране на това, че те са защитени и могат да допринесат активно за екологичния преход. Съгласно Директивата за правата на потребителите понастоящем от търговците се изисква да предоставят на потребителите информация за основните характеристики на продуктите или услугите.

2.4. Тъй като обаче няма изискване за предоставяне на информация относно липсата на търговски гаранции за трайност, директивата не стимулира в достатъчна степен производителите да предоставят такива гаранции на потребителите. Проучванията показват, че когато потребителски продукти се предлагат с търговска гаранция, информацията за тази гаранция и начинът, по който потребителите се таксуват за нея, често са неясни, неточни или непълни, което затруднява потребителите да правят сравнение между продукти и да различават търговската гаранция от (задължителната) законова гаранция ( 6 )

2.5. Освен това директивата не съдържа конкретни изисквания за предоставяне на информация на потребителите относно възможностите за поправка на стоките. Тази информация, която би позволила насърчаване на поправката на стоки и би била изключително полезна, за да помогне на потребителите да допринесат за кръговата икономика, до голяма степен липсва в обектите за извършване на продажби. Неотдавнашни проучвания показват, че до 80 % от потребителите в ЕС твърдят, че срещат трудности при намирането на информация за това колко лесно е да се поправи даден продукт ( 7 )

3. Общи бележки

3.1. Днес повечето европейски потребители се оплакват от липса на информация относно въздействието на потреблението върху околната среда. Организираната от ЕК обществена консултация потвърди тази констатация. Осъществено през 2012 г. проучване на Евробарометър относно „Поведението и отношението на европейските потребители към екологосъобразните продукти“ показа, че 92 % от отговорилите европейци подкрепят предоставянето на информация относно експлоатационния срок на продуктите.

3.2. Тази липса на информация е вредна, защото ясната и разбираема информация може да насърчи промяна в поведението. Този ефект беше потвърден от ЕИСК, който в рамките на проучване сред 3 000 европейски потребители извърши симулация на поставяне на маркировки за експлоатационния срок на продуктите за ежедневна употреба в сайт за онлайн пазаруване. Според това проучване поставянето на маркировки за експлоатационния срок дава възможност за 56 % допълнителни продажби за продуктите с дълъг експлоатационен срок.

3.3. Липсата на информация за потребителя има първостепенно социално значение. Затрудненията, свързани с покупателната способност, изискват в още по-голяма степен социалните групи със средни доходи и тези в неравностойно положение да бъдат насочвани към възможността за поправка и към по-отговорно потребление. Подобряването на информираността на потребителя чрез прости средства е начин да се помогне отговорното потребление да стане по-лесноосъществимо за най-уязвимите лица.

3.4. По-добрата информираност на потребителите допринася за укрепването на икономическия модел на европейските предприятия. С оглед на рисковете от дъмпинг, свързан с вноса на евтини продукти, микропредприятията, МСП и техните възложители могат да станат по-популярни сред потребителите; така те ще могат да популяризират качеството на проектираните в Европа продукти.

3.5. Европейските търговци на дребно и търговските обекти също могат да извлекат полза от тези предстоящи законодателни промени, тъй като те могат да повишат сравнителното им предимство по отношение на онлайн рекламите. Всъщност ролята на консултант, изпълнявана от физическия продавач, се засилва от новата информация, предоставена на потребителя. Подобни промени са благоприятни за подобряване на заетостта в ЕС. За тази цел Европа се нуждае от подходящи човешки ресурси: ЕИСК призовава Комисията да подкрепи усилията за обучение на предприятията, по-специално на МСП.

3.6. Необходимо е да се предоставя подходяща информация за околната среда, но трябва и да се гарантира, че се вземат предвид всички последици за околната среда. Последиците за климата, измервани под формата на емисии на парникови газове, заемат централно място в публичния дебат, но са само част от последиците за околната среда. Ето защо анализите на жизнения цикъл на продуктите показват, че въздействието върху околната среда за повечето потребителски стоки се дължи основно на добива на ресурсите и производството на продуктите; оттук идва и екологичният приоритет, съсредоточен върху удължаването на експлоатационния срок на продуктите.

3.7. Предвид всички тези аспекти обаче средното потребление на европейците не е устойчиво по отношение на околната среда. Според изчислението на екологичния отпечатък, например, за начина на живот на европейците биха били необходими 2,8 планети.

3.8. В много случаи разработването на продуктите води до намаляване на техния експлоатационен срок, било то чрез технически процеси, пречки пред извършването на поправка или софтуерни техники. Произтичащото от това преждевременно излизане от употреба е една от основните причини за недоволство сред потребителите — жертви на силна информационна асиметрия.

3.9. И накрая ЕИСК отбелязва, че заради войната в Украйна става още по-наложително да се укрепи европейската стратегическа автономност. От тази гледна точка трябва да се насърчават инициативите, които допринасят за по-добър експлоатационен срок на продуктите, по-специално на тези, които са свързани със стратегическите метали.

4. Конкретни бележки

4.1. Предоставяне на допълнителна информация на потребителите относно трайността на стоките

4.1.1. Като се има предвид важността на експлоатационния срок на продуктите, е необходимо да се подобри информираността на потребителя. В този смисъл предложението на Комисията се приветства, тъй като с него се цели да се систематизира предоставянето на информация относно наличността на резервни части, ръководствата за експлоатация или периода, обхванат от актуализациите на софтуера.

4.1.2. Добре е да се припомни, че макар и липсата на информация да е вредна, почти толкова вредна е и твърде изобилната или твърде техническа информация.

4.1.3. ЕИСК предупреждава Комисията за потенциалните неудобства, които би могла да предизвика нова информация, предлагана чрез електронен етикет или QR код. Освен допълнителното цифрово въздействие върху околната среда, предизвиквано от тези техники, е целесъобразно да се припомни, че всяко допълнително действие (необходимостта от изваждане на смартфона, кликване, свързване и т.н.) е още една пречка пред отговорното потребление.

4.1.4. Предложението на Комисията е стъпка в правилната посока, тъй като свързва предизвикателствата на комуникацията с тези на преждевременното остаряване на продуктите. Първата стъпка към подобряване на информираността на потребителите трябва да бъде въвеждането на рейтинг на възможностите за поправка при максимален брой продукти, какъвто съществува във Франция от 2021 г. насам. Всъщност възможностите за поправка представляват един от най-лесно измеримите аспекти на трайността на продукта.

4.1.5. За да е в състояние да отговори на предизвикателствата, рейтингът на възможностите за поправка трябва да бъде разработен по амбициозен начин поне в две отношения. От една страна, той трябва да се отнася за максимален брой електрически, електронни и електродомакински стоки. От друга страна, възможностите за поправка трябва да бъдат възприети във всичките им измерения, включително като се вземат предвид разходите за поправка (цена на резервните части), наличието на резервни части и условията за софтуерна поддръжка.

4.1.6. Според ЕИСК една амбициозна политика за информиране на потребителя не трябва да се ограничава до възможностите за поправка. Всъщност очакванията на потребителите се отнасят най-вече до това продуктите да са дълготрайни, а не да могат да бъдат поправени. Впрочем Комитетът вече се произнесе по този въпрос ( 8 ) . ЕС се нуждае от прост показател, който да предоставя информация относно трайността на даден продукт и да включва възможностите за поправка, но също и здравината и възможностите за осъвременяване на продуктите, което би благоприятствало непряко реиндустриализацията в Европа. Този принцип, чието прилагане очевидно трябва да бъде съгласувано със заинтересованите страни и който трябва да се въведе постепенно, трябва да фигурира в предложенията на Комисията, с риск да се пренебрегне едно от големите очаквания на потребителите.

4.1.7. Необходима е допълнителна работа по въпроса за гаранциите, за да се подобри информираността на потребителя. На първо място ЕК трябва да потвърди отново един прост принцип: наличието и продължителността на гаранцията за съответствие (Директива (ЕС) 2019/771 на Европейския парламент и на Съвета ( 9 ) ) трябва да бъдат видими навсякъде, в търговските обекти или онлайн, за всички съответни стоки. Всъщност приоритетът трябва да бъде прилагането на съществуващото право, преди да се добавят нови права.

4.1.8. ЕИСК приветства отчитането на затрудненията, които потребителят може да срещне, опитвайки се да различи търговските гаранции от законовата гаранция. Ето защо е добре, че ЕК предвижда тези търговски гаранции да не създават объркване.

4.1.9. За да се увеличат благоприятните въздействия върху защитата на околната среда, гаранцията може да дава предимство на поправката на повредената стока, а не на замяната ѝ с нова. ЕС може да насърчи даването на предимство на поправката пред замяната в случай на повреда, като направи така, че поправката да бъде по-лесният, бърз и удобен за потребителите вариант.

4.1.10. Във връзка с тези разпоредби повишаването на осведомеността на гражданите може да допринесе в още по-голяма степен за това пренасочване на потреблението. Ето защо ЕС трябва да насърчава и дори да инициира кампании за възприемане на добри навици за отговорно потребление (информиране, втора ръка, поправка, поддръжка на продуктите), по-специално с подкрепата на организираното гражданско общество, което може да играе съществена роля в рамките на това предложение.

4.2. Укрепване на разпоредбите с цел да се надхвърли задължението за информиране

4.2.1. Като санкционира единствено липсата на информиране, Европейският съюз би създал възможност за легализиране на тези практики, които обаче са несъвместими със защитата на потребителя и на околната среда. ЕС не може да се задоволи само с това да забрани липсата на информация относно техника, която цели да ограничи експлоатационния срок на даден продукт, а трябва да забрани самата практика. С други думи, не би имало никакъв смисъл ЕС да отправя посланието, че планираното остаряване е разрешено, стига да е придружено от информация за потребителя. Разпоредбата трябва да изпраща на производителите ясното послание, че в Европа продуктите не могат да бъдат проектирани така, че да се повреждат преждевременно.

4.2.2. По същия начин съществува риск другите формулировки в директивата да не защитават в достатъчна степен потребителите. Не е достатъчно да се задължи производителят да информира потребителя, че даден продукт не може да бъде поправен. Самата умишлена невъзможност за поправка трябва да бъде забранена.

4.2.3. Както е известно на ЕИСК и на ЕК, актуализациите на софтуера често се дължат на софтуер, който се нуждае от прекалено много памет и енергия, които намаляват експлоатационния срок на свързаното оборудване. Законодателството не трябва да изисква от производителя единствено да информира потребителя за нежеланите ефекти от дадена актуализация. Тук също лесно можем да си представим как тази информация може да бъда скрита сред поток от положителна информация относно актуализацията, в резултат на което потребителят я приема.

4.3. Регламентиране и санкциониране на практиките, които ограничават възможността за действие на потребителите

4.3.1. Както с основание посочва Комисията, практиките на заблуждаващи твърдения за екосъобразност са една от основните пречки, които възпрепятстват информирането на потребителите в подкрепа на екологичния преход. В проекта за директива с основание се подчертава необходимостта от санкциониране на необективни и недоказуеми общи твърдения за екосъобразност.

4.3.2. ЕИСК приветства забраната за поставяне на маркировки за устойчивост, които не подлежат на официална схема за сертифициране. Предложеното в настоящото становище постепенно и съгласувано разработване на европейски рейтинг може да отговори на тази нужда.

4.3.3. Други твърдения за екосъобразност често вредят на доброто информиране на потребителя. Оправдано е да се забрани да се изтъкват екологичните характеристики, при положение че се отнасят само за един елемент на продукта или просто представляват спазване на законовите задължения или обичайните практики.

4.3.4. Насърчаването на отговорно потребление предполага също така укрепване на маркировките, удостоверяващи сериозни мерки в областта на околната среда. В този смисъл, въпреки постигнатия напредък, европейската екомаркировка все още се използва твърде слабо. Трябва да се помисли как тази маркировка да се направи по-достъпна и да се предвиди подходяща комуникационна кампания.

4.3.5. Като логично следствие от тези събития, правната рамка относно рекламата трябва да интегрира по-добре принципите на устойчивото развитие, включително като регламентира стриктно рекламирането на най-замърсяващите продукти, което е в съответствие с неотдавнашното становище на ЕИСК по този въпрос ( 10 )

4.3.6. В този дух, освен че трябва принципно да избягва използването на твърдения за екосъобразност, когато те се отнасят само за някои елементи на продукта, рекламата трябва да забранява и всяко необосновано твърдение — например по отношение на въглеродната неутралност, каквито се срещат често — и всяко споменаване или представяне на поведение, противоречащо на защитата на околната среда и на опазването на природните ресурси. Освен това рекламата трябва да забранява всяко представяне, което може да омаловажи или насърчи практики или идеи, противоречащи на целите за устойчиво развитие.

4.3.7. За отправянето на ранни предупреждения за заблуждаващи търговски практики често е необходимо да се разполага с информация, идваща от самите търговци. Днес обаче лицата, сигнализиращи за нередности в тази област, са малко на брой поради страх от репресивни действия. Процедурата за подаване на сигнали за нередности, посочена в Директива (ЕС) 2019/1937 на Европейския парламент и на Съвета ( 11 ) , трябва да може да се прилага по отношение на лицата, подаващи такива сигнали.

Всички тези разпоредби ще бъдат напълно ефективни само ако са съгласувани с икономическите участници, представляващи както големите, така и малките и средните предприятия, и със социалните партньори, сдруженията на потребителите и гражданското общество като цяло. ЕИСК счита, тази политика е от ключово значение, тъй като утвърждава конкурентен пазарен модел, който е съобразен с екологичните предизвикателства, зачита интересите на потребителите и конкурентоспособността на европейските икономически участници и e съвместим с предизвикателствата на европейската стратегическа автономност.

Брюксел, 14 юли 2022 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Christa SCHWENG

(1) Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“ (ОВ L 149, 11.6.2005 г, стр. 22).

(2) Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 304, 22.11.2011 г., стр. 64).

(3) COM(2020) 696 final, 13 ноември 2020 г.

(4) COM(2020) 98 final, 11 март 2020 г.

(5) COM(2019) 640 final, 11 декември 2019 г.

(6) Европейска комисия, Consumer market study on the functioning of legal and commercial guarantees for consumers in the EU (Проучване на потребителския пазар относно функционирането на правните и търговските гаранции за потребителите в ЕС), 2015 г. Помощно проучване за оценка на въздействието: Study on Empowering Consumers Towards the Green Transition (Проучване относно предоставянето на потребителите на права в контекста на екологичния преход), юли 2021 г. Commercial warranties: are they worth the money? (Търговски гаранции: заслужават ли си парите?) ECC-Net, април 2019 г.

(7) Европейска комисия, Behavioural Study on Consumers’ engagement in the circular economy („Проучване на поведението във връзка с участието на потребителите в кръговата икономика“), 2018 г., стр. 81.

(8) ОВ C 67, 6.3.2014 г, стр. 23.

(9) Директива (ЕС) 2019/771 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2019 година за някои аспекти на договорите за продажба на стоки, за изменение на Регламент (ЕС) 2017/2394 и на Директива 2009/22/ЕО и за отмяна на Директива 1999/44/ЕО (ОВ L 136, 22.5.2019 г., стр. 28).

(10) ОВ C 105, 4.3.2022 г, стр. 6.

(11) Директива (ЕС) 2019/1937 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2019 година относно защитата на лицата, които подават сигнали за нарушения на правото на Съюза (OB L 305, 26.11.2019 г., стр. 17).