[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 10.6.2008

COM(2008) 345 окончателен

2008/0110 (COD)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (Регламент за страничните животински продукти)

(представено от Комисията){SEC(2008)1994}{SEC(2008)1995}

Обяснителен меморандум

1. КОНТЕКСТ

В отговор на няколко кризи, свързани с продукти от животински произход, които поставиха под заплаха сигурността на общественото здраве и здравето на животните (ТСЕ, диоксин, шап), Общността въведе комплексна законодателна рамка, с която да поддържа високо ниво на сигурност по цялата верига на производство и разпространение — от „фермата до трапезата“. В този контекст беше приет Регламент (ЕО) № 1774/2002 за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека[1] (по-надолу: „регламентът“). Регламентът консолидира и преработи съществуващите различни правила, обхващащи страничните животински продукти (СЖП). С него се въведоха и по-строги правила относно одобряването на производствените помещения, в които се борави със СЖП, придвижването и проследяемостта на определени продукти и прилагането на стандарти за преработка, които гарантират, че продуктите, произведени на основата на СЖП, са безопасни, ако са предназначени за хранене на животни или за технически приложения. Регламентът се прилагаше от 1 май 2003 г.

2. ДОКЛАДЪТ НА КОМИСИЯТА

Член 35 от регламента изисква от държавите-членки да информират Комисията за мерките, предприети с цел гарантиране на съответствие с регламента. Въз основа на получената информация Комисията представи на 24 октомври 2005 г. доклад до Европейския парламент и Съвета, в който е отразен опита на всички 25 държави-членки при прилагането на законодателството[2].

Освен това през 2004 и 2005 г. Хранителната и ветеринарна служба на Комисията (ХВС) проведе серия от инспекции във всички 25 държави-членки с цел оценка на тяхното ниво на съответствие.

Въз основа на информацията, представена от държавите-членки, и на констатациите на ХВС, в доклада на Комисията се заключава, че всички държави-членки и икономически оператори са срещнали трудности при гарантиране на съответствие с разпоредбите на регламента. Въпреки това съответствието, постигнато от страните, е било като цяло задоволително. Официалният контрол за повечето материали от категория 1 и 2 до голяма степен е задоволителен. Необходими са обаче повече усилия за гарантиране на необходимата проследяемост на потока материали на основата на СЖП по различните производствени вериги. В доклада се препоръчват няколко на брой мерки, които биха могли да подобрят единното прилагане на закона и ефективността на официалния контрол. Докладът послужи и като основа за разгърнат дебат с държавите-членки и с широк кръг от заинтересовани страни, които правилата за СЖП касаят.

3. Проблем

Консултациите по доклада откроиха като заслужаващи преосмисляне следните основни проблеми:

► Основната рамка от предпазни мерки, приложими към всички СЖП, следва да бъде запазена.

► Приложното поле на правилата за СЖП следва да бъде коригирано.

► Взаимодействието между правилата за СЖП и останалото законодателство на Общността следва да бъде уточнено.

► За категоризацията на СЖП, както и за контрола, следва да се въведе подход, който в по-голяма степен се основава на риска.

По тези основни проблеми следва да се работи така, че да се гарантира, че не се правят компромиси с нивотона защита от рискове за общественото здраве и здравето на животните в Общността. Операторите и компетентните органи продължават да носят отговорност за това да се гарантира, че СЖП се изпращат единствено в обекти, получили законни разрешителни. Корекции в правилата могат да се правят само дотолкова, доколкото позволява напредъкът в науката и технологиите.

4. КОНСУЛТАЦИИ И ОЦЕНКА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

4.1. Консултация със заинтересованите страни

4.1.1. Метод на консултации, целеви сектори

При представянето на доклада пред Съвета в края на 2005 г. държавите-членки дадоха сигнал за принципно съгласие с основните области, за които е посочено, че се нуждаят от преразглеждане. По време на дискусиите на вниманието на Комисията бяха поставени и допълнителни технически въпроси, които са разгледани в настоящия контекст.

При изготвянето на настоящото предложение бяха проведени консултации с няколко заинтересовани страни (заинтересовани от процеса, технически експерти и компетентни органи на държавите-членки, както и международни търговски партньори). Над 36 европейски асоциации с интереси в хранителната верига, здравето на животните и общественото здраве (производители на СЖП, преработватели, търговци и ползватели, потребителски организации) имаха възможност да изразят становищата си при различни формати — двустранни срещи или открита консултация.

Поради взаимодействието между правилата за СЖП и останалото законодателство на Общността, Комисията сформира Междуслужбена управителна група (МУГ), която заседава два пъти в периода февруари—септември 2006 г.

В периода юли—декември 2006 г. се проведоха шест работни групи на експерти от държавите-членки с цел обсъждане на основните въпроси на прегледа.

Консултациите бяха проведени в два етапа:

- Като първи етап се даде общо заключение по установените проблеми и възможни алтернативи за тяхното разрешаване.

- Като втори етап, след установяване на възможните решения, от заинтересованите страни беше поискано да предоставят информация относно вероятното въздействие на установените варианти на политиката.

4.1.2. Отговори и последващи стъпки

Като цяло сред заинтересованите страни има съгласие, че проблемите, разкрити вследствие на консултациите, отразяват основните области, които следва да бъдат преразгледани. По-специално мнозинството от участниците в откритите консултации се обявяват в подкрепа на заключението, че регламентът следва да се измени, за да бъдат внесени необходимите корекции в правилата.

4.2. Събиране и използване на експертни становища

4.2.1. Научни становища

От началото на прилагането на регламента научният консултативен орган на Общността (Научният ръководен комитет, който от 2002 г. е заменен от Европейския орган за безопасността на храните) е приел няколко становища във връзка със СЖП. В тези становища се дават консултации относно капацитета за ограничаване на рисковете чрез стандарти в обработката. Като цяло в получените препоръки се посочва, че ключовият принцип на регламента, а именно изключването от хранителната верига на животните на СЖП, получени от животни и негодни за консумация от човека, следва да се запази.

В заключенията се посочва също, че определени небезопасни странични продукти могат да бъдат оползотворявани и безопасно използвани например за производството на технически или промишлени продукти при определени строги здравни условия.

4.2.2. Използвана методология

Използвани са две основни методологии:

(1) анализ на данните от доклада, представени от компетентните органи на 25-те държави-членки и

(2) анализ на данните, събрани от Хранителната и ветеринарна служба на Комисията през 2004 и 2005 г.

Получените и използвани данни са твърде много и твърде разнообразни, за да могат да бъдат обобщени тук.

Докладите на Комисията могат да бъдат намерени на адрес:

http://ec.europa.eu/food/food/biosafety/animalbyproducts/index_en.htm

http://ec.europa.eu/food/fvo/index_en.htm

4.3. Оценка на въздействието

Комисията направи вътрешна оценка на въздействието (ОВ), както е посочено в работната ѝ програма за 2006 г. Докладът за оценка е достъпен на адрес:

[http://ec.europa.eu/food/food/biosafety/animalbyproducts/index_en.htm]

В ОВ са разгледани три основни варианта:

a) Непредприемане на действия

б) Саморегулиране, насоки или съвместно регулиране

в) Преразглеждане на законодателството

В ОВ се заключава, че вариантът да не се предприемат действия вероятно би довел до смущения в търговията и висока социално-икономическа цена за операторите. Саморегулирането, насоките или съвместното регулиране не биха намалили тежестта на непропорционалните разпоредби в правнообвързващия текст.

В съответствие с констатациите на ОВ, вариант в), преразглеждане на законодателството, е най-подходящото решение за съществуващите проблеми.

5. Правни елементи на предложението

5.1. Обобщение на предложените действия

Предложението отчита резултатите от извършеното преразглеждане на регламента и прокарва наново в единен текст преразгледаните разпоредби, както и останалата част от разпоредбите за привеждане в действие на регламента. Разпоредбите, предвидени в приложенията към регламента, и разпоредбите, предвидени в отделни актове на Общността за прилагане на регламента или за дерогация от него като Регламенти (ЕО) № 811/2003, 79/2005, 92/2005 или 181/2006, ще бъдат прокарани отново в регламент по прилагането в рамките на процедурата на комитология. Той ще бъде подготвен успоредно, така че да започне да се прилага едновременно с настоящото предложение.

5.2. Правно основание

Първостепенната задача на регламента е защитата на здравето на животните и общественото здраве. Поради това по подобие на настоящия регламент предложеното е на основание член 152, параграф 4, буква б) от Договора.

5.3. Принцип на субсидиарност

Принципът на субсидиарност се прилага дотолкова, доколкото предложението не попада в полето на изключителната компетентност на Общността.

Целите на предложението не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен чрез действия на държавите-членки.

Рисковете, произтичащи от страничните животински продукти, могат да поставят под сериозна заплаха безопасността на хранителната верига на хората и животните, както и здравния статус на селскостопанските животни на територията на Общността. Опитът от последните години със спонгиформната енцефалопатия по говедата (СЕГ), шапа, класическата чума по свинете (КЧС) и диоксина показа, че отговорът само на равнище държава-членка не ограничава в достатъчна степен големите здравни заплахи, по-специално поради голямата взаимна свързаност на икономическите сектори в общия пазар.

Освен това СЖП и продукти, произведени на основата на тях, се внасят в Общността от трети страни. Следва да се гарантира, че внесените пратки отговарят на санитарни норми, които като минимум са еквиваленти на приложимите в Общността.

Целите на предложението могат да бъдат постигнати в по-голяма степен от Общността.

СЖП са включени в списъка на продуктите в приложение І към Договора. Пускането им на пазара представлява важен източник на доходи за част от земеделските стопани и за промишлените отрасли, преработващи определени СЖП. За да се осигури рационално развитие на този сектор, да се повиши неговата производителност и да се стимулира конкуренцията, на равнище Общност са необходими правила за въпросните продукти за опазване здравето на животните и общественото здраве.

5.4. Пропорционалност и опростяване

Предложението допълнително опростява законодателството, като намалява административната тежест за компетентните органи (на ЕС, национални органи и органи на трети страни) и за икономическите оператори и същевременно запазва високо нивото на защита на общественото здраве и здравето на животните.

Предложението има за цел да направи възможно консолидирането в един текст на мерките по прилагането и дерогациите (общо 14 акта към днешна дата), приети от началото на прилагането на регламента.

Ще бъде уточнено взаимодействието между правилата относно страничните животински продукти и останалото секторно законодателство на Общността (храни, фуражи, отпадъци, козметични продукти, фармацевтични продукти и медицински изделия). Винаги, когато необходимото ниво на защита допуска такова решение, следва да се избягва дублирането на изискванията за одобрение и придвижване.

Приемането на предложението ще доведе до отмяна на сега действащия регламент.

6. ПРИЛОЖНО ПОЛЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

В светлината на натрупания практически и научен опит и на резултатите от консултациите, като основни елементи на предложението се явяват поддържането на високо ниво на безопасност на храните и фуражите и на защитата на потребителите и същевременното осигуряване на:

i. Уточняване

Въвежда се крайна точка в жизнения цикъл на СЖП, с цел да се уточни точката, след която към СЖП по веригата на производство спират да се прилагат изискванията на регламента. Тази точка може да бъде определена на различни етапи в зависимост от естеството на използваните СЖП, параметрите на процеса на обработка или от целевото крайно приложение на продукта, произведен на основата на СЖП.

Що се отнася до правната несигурност относно приложното поле на правилата при СЖП от дивеч, потенциалните санитарни пропуски се отстраняват, като се въвеждат разпоредби, успоредни на законодателството относно хигиената на храните.

Що се отнася до взаимодействието с останалото законодателство на Общността , дублирането на изискванията при одобряването на обектите и упражняването на официален контрол се избягва, дотолкова доколкото целите, охранявани от една законодателна рамка, могат да бъдат считани за обхванати в достатъчна степен от друга.

ii. Подход, в по-голяма степен основан на риска

В съответствие с подхода, възприет в законодателството на Общността относно хигиената на храните и фуражите, се затвърждава първостепенната отговорност на операторите да гарантират, че изискванията на регламента са изпълнени. Това следва да позволи на компетентните органи да съсредоточат ресурсите върху проверката на съответствието на операторите с това задължение.

На операторите се възлагат по-големи отговорности за пускането на пазара на безопасни продукти, по-специално по отношение производството на продукти на основата на СЖП, които нямат пряко отношение към безопасността на хранителната верига при животните (и хората) (продукти, различни от произведените като храна за селскостопански животни или като органични торове). Могат да се използват СЖП от всички категории, при условие че за производството им се използват безопасни суровини, разработват се безопасни производствени процеси или СЖП биват използвани за крайни цели, които като цяло са безопасни. По отношение на тази възможност чрез правилата по прилагането могат да бъдат предвидени допълнителни, по-подробни разпоредби.

Новите продукти, за които е доказано, че предизвикват само ограничени рискове, следва да бъдат въведени в класификацията на СЖП . Същевременно предохранителната разпоредба, според която всички СЖП, които не са специално класифицирани, попадат в категория 2 и не могат да се използват във фуражите на селскостопанските животни, следва да се запази.

Сега действащите дерогации относно заравянето и изгарянето по изключение на място в случаи на поява на болести следва да бъдат уточнени и да обхванат и ситуации, при които операциите по оползотворяване в съответствие с общите правила на регламента стават практически много трудно осъществими, например при природни бедствия.

7. ДРУГА ИНФОРМАЦИЯ

7.1. Последователност спрямо други политики и цели на Съюза

Предложението е последователно спрямо други политики на Общността, по-специално спрямо политиката за защита на околната среда и на общественото здраве по отношение приложението на странични животински продукти във фуражите, козметичните и лекарствените продукти и медицинските изделия.

7.2. Отражение върху бюджета

Предложението няма финансово отражение върху бюджета на Европейската общност.

7.3. Други

Предложението съответства на ангажимента на Комисията по Лисабонската стратегия за подобряване на достиженията на правото на Общността чрез действия с адекватни мерки срещу възможни здравни рискове и същевременно повишаване на конкурентоспособността. Предложението съответства и на програмата на Комисията за по-добро регулиране[3]

2008/0110 (COD)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (Регламент за страничните животински продукти)

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 152, параграф 4, буква б) от него,

като взеха предвид предложението на Комисията[4],

като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[5],

като взеха предвид становището на Комитета на регионите[6],

в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора,

като имат предвид, че:

(1) Страничните животински продукти, непредназначени за консумация от човека, са потенциален източник на рискове за общественото здраве и здравето на животните. Кризите от миналото, свързани с появата на шап, разпространяването на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии като спонгиформната енцефалопатия по говедата (СЕГ) и наличието на диоксини във фуражите, показаха какви са последствията от неправилното приложение на някои странични животински продукти за общественото здраве и здравето на животните, безопасността на хранителната верига при хората и животните и доверието на потребителите. Освен това подобни кризи могат да имат и по-широкообхватен неблагоприятен ефект върху обществото като цяло чрез своето въздействие върху социално-икономическото положение на земеделските производители и върху съответните сектори на промишлеността и доверието на потребителите в безопасността на продуктите от животински произход. Появата на болести може да има отрицателни последици и за околната среда, не само поради проблемите с унищожаването на отпадъците, които поставя, но и по отношение на биологичното разнообразие.

(2) Страничните животински продукти се получават главно по време на клането на животни за консумация от човека, при унищожаването на умрели животни и при провеждането на мерки за борба с болестите. Независимо от произхода си те представляват потенциален риск за здравето на животните и за общественото здраве и за околната среда. Този риск трябва да бъде адекватно овладян или посредством придвижването на подобни продукти към безопасни начини за унищожаването им, или посредством използването им за различни цели, при условие че се изпълняват строги условия, които свеждат до минимум свързаните с това рискове за здравето.

(3) Унищожаването на всички странични животински продукти не е реалистичен вариант, тъй като би довел до неприемливи разходи и рискове за околната среда. Напротив, налице е категоричен интерес за всички граждани, при условие че рисковете за здравето бъдат сведени до минимум, широка гама от странични животински продукти да се използва безопасно и устойчиво за разнообразни цели. Широка гама от странични животински продукти обичайно се използва във важни производствени отрасли като фармацевтичната, фуражната и кожарската промишленост.

(4) Новите технологии разшириха възможните приложения на странични животински продукти в редица производствени отрасли. Приложението на новите технологии обаче може да предизвика рискове за здравето, които също трябва да бъдат сведени до минимум.

(5) Здравните правила на Общността за страничните животински продукти следва да бъдат установени чрез последователна и комплексна рамка за тяхното събиране, боравенето с тях, тяхното преработване, унищожаване или приложение.

(6) Тези общи правила следва да бъдат пропорционални на рисковете за общественото здраве и здравето на животните, които предизвикват страничните животински продукти на различните етапи от своята обработка по веригата от събирането до тяхното приложение или унищожаване. Правилата следва да отчитат и опасностите за околната среда, които се предизвикват по време на тези операции. Рамката на Общността следва да включва здравни правила относно пускането на пазара, вътрешнообщностната търговия и вноса на странични животински продукти, когато това е целесъобразно.

(7) Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. относно установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека[7] установява правила на Общността, приложими към страничните животински продукти. На основата на научни консултации регламентът въвежда набор от правила, целящи опазването на безопасността на хранителната верига при хората и животните, който допълва общностното законодателство за храните и фуражите. Правилата значително повишиха нивото на защита в Общността срещу рисковете, предизвиквани от страничните животински продукти.

(8) Регламент (ЕО) № 1774/2002 въвежда класификацията на страничните животински продукти в три категории според свързаната с тях степен на риск. Той установява изискване операторите да съхраняват страничните животински продукти отделно едни от други, ако желаят да използват странични животински продукти, които не пораждат значим риск за общественото здраве и здравето на животните, особено ако тези продукти са получени от материал, годен за консумация от човека. Регламентът въвежда и принципа, че високорисковият материал следва да не се дава като храна на селскостопански животни и че получен от животни материал не може да се дава като храна на животни от вида, от който е получен материалът. Съгласно регламента само материал от животни, преминали ветеринарен преглед, може да влиза в хранителната верига на животните. Освен това регламентът установява правила за стандарти за преработка, които гарантират ограничаването на рисковете.

(9) Съгласно член 35, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1774/2002 Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за мерките, предприети от държавите-членки за осигуряване спазването на регламента. Когато това е целесъобразно, докладът се придружава от законодателни предложения. Докладът е представен през октомври 2005 г.[8] и в него се подчертава, че принципите на Регламент (ЕО) № 1774/2002 следва да бъдат запазени. Освен това в доклада се открояват областите, в които е счетено за необходимо да бъдат направени изменения в регламента, по-специално уточнения относно приложимостта на правилата към готовите продукти, връзката с другите законодателни актове на Общността и класифицирането на някои материали. В подкрепа на тези заключения са констатациите на редица мисии за установяване на фактическата обстановка, проведени в държавите-членки от Хранителната и ветеринарна служба на Комисията (ХВС) през 2004 и 2005 г. Според ХВС подобрения са необходими по отношение на проследяемостта на потока на страничните животински продукти и по отношение на ефективността и хармонизирането на официалния контрол.

(10) Ръководният научен комитет, чийто правоприемник през 2002 г. стана Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ), е приел редица становища относно страничните животински продукти. Те показват необходимостта да бъдат запазени основните принципи на Регламент (ЕО) № 1774/2002; по-специално принципът, че странични животински продукти, получени от животни, за които в резултат на здравен преглед е установено, че са негодни за консумация от човека, следва да не влизат в хранителната верига на животните. Тези странични животински продукти обаче могат да бъдат оползотворени и използвани за производството на технически или промишлени продукти при определени здравни условия.

(11) Заключенията, които председателството на Съвета даде по доклада на Комисията и които бяха приети през декември 2005 г., както и последвалите консултации, проведени от Комисията, акцентираха върху това, че правилата, установени с Регламент (ЕО) № 1774/2002, следва да бъдат усъвършенствани. Следва ясно да бъдат установени основните задачи на правилата относно страничните животински продукти, по-специално контрола над рисковете за общественото здраве и здравето на животните и запазване безопасността на хранителните вериги на човека и животните. Разпоредбите на настоящия регламент следва да позволяват постигането на тези цели.

(12) Установените в настоящия регламент правила относно страничните животински продукти следва да се прилагат към продукти, които не могат да бъдат използвани за консумация от човека съгласно законодателството на Общността, по-специално в случаите, когато те не отговарят на законодателството за хигиената на храните (странични животински продукти „по закон“). Тези правила обаче следва да се прилагат към и продукти, които отговарят на определени правила по отношение на своето възможно приложение за консумация от човека, дори ако крайното им предназначение е друго (странични животински продукти „по избор“).

(13) Освен това с цел предотвратяване на възникващите от диви животни рискове, към труповете на такива животни или частите от тях, за които има подозрения, че са заразени с трансмисивна болест, следва да се прилагат правилата, установени в настоящия регламент. Това включване следва да не предполага задължение за събиране и унищожаване на труповете на диви животни, които са умрели или са били отстреляни в своето естествено местообитание. Ако се спазва добрата ловна практика, червата и другите части от труповете на дивеч могат безопасно да се унищожат на място. Към странични животински продукти от отстрелян дивеч разпоредбите на настоящия регламент следва да се прилагат само дотолкова, доколкото законодателството за хигиена на храните се прилага към пускането на пазара на такъв дивеч и предполага извършването на операции от страна на обекти за обработка на дивеч.

(14) Правилата, установени в настоящия регламент, следва да се прилагат към получени от водни животни странични животински продукти, които не са материал от плавателни съдове, работещи съгласно законодателството на Общността за хигиена на храните, с изключение на материал, който ясно показва риск от болест.

(15) Целесъобразно е в настоящия регламент да се уточни кои животни се класифицират като домашни любимци, така че страничните продукти, получени от такива животни, да следва да не се използват във фуражите за селскостопански животни. Видовете, по-специално изброени в приложение І към Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци[9], следва да се разглеждат като домашни любимци.

(16) С оглед постигане на последователност в законодателството на Общността, определенията, предвидени в Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии[10] , следва да се използват в настоящия регламент. Препратката към Директива 86/609/ЕИО на Съвета от 24 ноември 1986 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно защитата на животните, използвани за опитни и други научни цели[11] следва да бъде уточнена.

(17) С оглед постигането на последователност в законодателството на Общността, определението за водно животно от член 3, параграф 1, буква д) от Директива 2006/88/ЕО от 24 октомври 2006 г. относно ветеринарномедицинските изисквания за аквакултури и продукти от тях и за предотвратяване и борба с някои болести по водните животни[12] следва да се използва в настоящия регламент.

(18) Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно депонирането на отпадъци[13] определя условията за издаване на разрешение за депо. Настоящият регламент следва да предвижда унищожаването на странични животински продукти в депа, за които е издадено такова разрешение.

(19) Основната отговорност за изпълнението на операциите в съответствие с настоящия регламент следва да се носи от операторите. Същевременно общественият интерес за предотвратяване на рискове за общественото здраве и здравето на животните изисква наличието на система за тяхното събиране и унищожаване, която да гарантира безопасното унищожаване на страничните животински продукти, които не могат да бъдат използвани или не се използват поради икономически съображения. Държавите-членки следва да заделят достатъчно средства за необходимата за целта инфраструктура и да гарантират безпроблемната ѝ работа. Мащабът на системата за събиране и унищожаване следва да отчита действителното количество на страничните животински продукти, натрупващо се в конкретната държава-членка. Той следва да отразява също така, на предохранителна основа, необходимостта от увеличен капацитет за унищожаване в случай на мащабна поява на трансмисивни болести или временни технически проблеми в съществуващ обект за унищожаване. На държавите-членки следва да бъде разрешено да сътрудничат помежду си и с трети страни, при условие че се изпълняват целите на настоящия регламент.

(20) С цел гарантиране на високо ниво на защита на общественото здраве и здравето на животните, държавите-членки следва да продължат да предприемат необходимите мерки за предотвратяване доставката на странични животински продукти от зони или обекти с ограничен достъп, по-специално в случай на поява на болест, посочена в Директива 92/119/ЕИО на Съвета от 17 декември 1992 г. за въвеждане на общи мерки на Общността за борба с някои болести по животните и на специфични мерки относно везикулозната болест по свинете[14].

(21) Операциите със странични животински продукти, които водят до значителна степен на риск за общественото здраве и здравето на животните, следва да се извършват само в обекти, одобрени предварително за такива операции от компетентния орган. Това условие следва да се прилага по-специално към екарисажните предприятия и другите предприятия, боравещи с и преработващи необработени странични животински продукти. Следва да се разреши странични животински продукти от различни категории да бъдат обработвани в един и същ обект, при условие че не се допуска кръстосано заразяване. Следва да се разреши също така условията да бъдат изменени, ако материалът за унищожаване и обработване е в следствие на мащабна поява на болест, при условие че се гарантира, че временното използване при така изменени условия не води до разпространяването на рискове от болести.

(22) В допълнение подобни одобрения следва да не са необходими за предприятия и обекти, които преработват или боравят с някои безопасни материали като продукти, преработени до степен, че да не представляват риск за общественото здраве и здравето на животните. Такива предприятия и обекти следва да бъдат регистрирани, така че да се осигури възможност за официален контрол на потока на материалите и да се осигури тяхната проследяемост. По-специално от предприятията, одобрени и регистрирани съгласно Регламент (ЕО) № 183/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 12 януари 2005 г. относно определяне на изискванията за хигиена на фуражите[15], следва да се изисква регистрация само по настоящия регламент.

(23) Предприятията и обектите следва да бъдат одобрявани след представяне на информация на компетентния орган, която показва, че изискванията към инфраструктурата и дейността на предприятието или обекта в съответствие с настоящия регламент ще бъдат изпълнени, така че всички рискове за общественото здраве и здравето на животните, произтичащи от използвания процес, ще бъдат адекватно ограничени. Компетентният орган следва да извършва проверки с цел да се увери в спазването на тези изисквания.

(24) Предприятията и обектите, чиято дейност вече е одобрена в съответствие със законодателството на Общността относно хигиената на храните и фуражите, следва да не бъдат задължени да бъдат одобрявани съгласно настоящия регламент, тъй като одобренията съгласно това законодателство на Общността отчитат целите на настоящия регламент.

(25) Страничните животински продукти следва да бъдат класифицирани в три категории, които отразяват степента на риск, която те представляват за общественото здраве и здравето на животните въз основа на оценки на риска. Докато материалът, представляващ висока степен на риск, следва да бъде използван единствено за цели, които са извън хранителната верига на животните, приложението на материал, който представлява по-ниска степен на риск, следва да бъде разрешено при условия на осигурена безопасност.

(26) Напредъкът в науката и технологиите може да доведе до разработването на процеси, които елиминират или свеждат до минимум рисковете за общественото здраве и здравето на животните. С цел да бъде отчетен този напредък, следва да бъде възможно внасянето на изменения в списъците на материалите, установени в настоящия регламент. Преди внасянето на такива изменения и в съответствие с общите принципи на законодателството на Общността, целящо осигуряване на високо ниво на защита на общественото здраве и здравето на животните, следва да се прави оценка на риска от подходяща научна институция като EFSA, Европейската агенция по лекарствата или Научния комитет по потребителските продукти в зависимост от типа материал, рисковете от който ще бъдат оценявани. Следва да бъде ясно обаче, че след смесването на материали от различни категории, със сместа следва да се борави в съответствие със стандартите, установени за онази част от нея, която принадлежи към категорията с най-висок риск.

(27) Поради високия риск за общественото здраве материалът, предизвикващ риск от трансмисивна спонгиформна енцефалопатия (ТСЕ), следва по-специално да не бъде използван за фуражи. Ограничението следва да се прилага за дивите животни, чрез които може да бъде пренесена заразна болест. Ограничението относно използването за фураж на материал, предизвикващ риск от ТСЕ, следва да не засяга правилата за фуражите, установени с Регламент (ЕО) № 999/2001.

(28) Приложението на някои вещества и продукти е незаконно съгласно Регламент (ЕИО) № 2377/90 на Съвета от 26 юни 1990 г. относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход[16] и Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството[17]. Освен това Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на определени вещества и остатъци от тях, в живи животни и животински продукти[18] установява допълнителни правила относно наблюдението на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти. Директива 96/23/ЕО установява и правила, приложими в случаите, когато е установено наличие на остатъци от разрешени вещества или замърсители, превишаващо определени разрешени нива. С оглед постигането на последователност в законодателството на Общността, продуктите от животински произход, в които са открити вещества в нарушение на Регламент (ЕИО) № 2377/90 и Директиви 96/22/ЕО и 96/23/ЕО, следва да бъдат целесъобразно класифицирани като материал от категория 1 или категория 2 предвид риска, който те представляват за хранителната верига на хората и животните.

(29) Не е необходимо да се унищожават оборският тор и съдържанието на храносмилателния тракт, при условие че чрез подходяща обработка се гарантира, че при полагането им върху земята не се предават болести. Странични продукти от животни, умрели в стопанството, и от животни, избити с цел ликвидиране на болести, различни от ТСЕ, следва да не се използват в хранителната верига на животните. Това ограничение следва да се прилага и за вносни странични животински продукти, допуснати в Общността, въпреки че при проверка на граничен пункт на Общността са показали несъответствие със законодателството на Общността, както и към продукти, които при проверките, проведени в Общността, са показали, че не отговарят на приложимите изисквания .

(30) От датата на влизане в сила на Регламент (ЕО) № 1774/2002 класификацията на определени странични животински продукти по подразбиране като материал от категория 2 силно ограничава техните възможни приложения, като не винаги е пропорционална на свързания с тях риск. Тези странични животински продукти следва съответно да бъдат прекласифицирани като материал от категория 3 с цел да се разреши тяхното приложение за определени цели, свързани с храненето на животните. По отношение на всички други странични животински продукти, които не са посочени в една от трите категории, категоризацията по подразбиране като материал от категория 2 следва да се запази по причини от предохранително естество, по-специално с цел да се утвърди принципното изключване на такъв материал от хранителната верига на селскостопанските животни.

(31) Други законодателни актове, влезли в сила след приемането на Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните[19], по-специално Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно хигиената на храните[20] и Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход[21], които Регламент (ЕО) № 1774/2002 допълва, възлагат основното задължение за съответствие със законодателството на Общността, целящо защита на общественото здраве и здравето на животните, на операторите в сектора на храните. Аналогично на това законодателство, операторите, извършващи дейност по настоящия регламент, също следва да носят основната отговорност за гарантиране на съответствието с настоящия регламент. Съответното основополагащо задължение на тези оператори да гарантират съответствие с настоящия регламент следва да бъде допълнително разяснено и уточнено по отношение на средствата, с които се гарантира проследяемост като отделно събиране и придвижване на страничните животински продукти.

(32) Необходима е система от процедури за самоконтрол, която да гарантира, че изискванията на настоящия регламент се изпълняват на територията на предприятията или обектите. Правилното провеждане на процедурите за самоконтрол е и от показателно значение за провежданите от компетентния орган проверки. Процедури за самоконтрол чрез система на основата на принципите на анализа на риска и контрола на критичните точки (HACCP) следва да се изпълняват в предприятията, преработващи странични животински продукти, например екарисажни предприятия, в предприятията за превръщане на странични животински продукти в биогаз или компост и в предприятията, боравещи с повече от една категория странични животински продукти, например предприятия, складиращи суровини от две категории. Вземането на проби от продуктите с цел проверка на съответствието им със стандарти на Общността, например микробиологични критерии, следва да не е задължително за продукти, които ще бъдат изгорени, съвместно изгорени или унищожени в същия обект, поради факта, че възможните рискове се елиминират без продукта да бъде пускан на пазара.

(33) Страничните животински продукти следва да се използват само ако рисковете за общественото здраве и здравето на животните се свеждат до минимум в хода на преработването и пускането на пазара на продукти, произведени на основата на странични животински продукти. Ако това не е възможно, страничните животински продукти следва да се унищожават при безопасни условия. Съществуващите възможности за приложението на странични животински продукти от различните категории следва да бъдат уточнени в съответствие с останалото законодателство на Общността.

(34) Унищожаването на страничните животински продукти и производните им продукти трябва да става в съответствие с екологичното законодателство по отношение на депонирането и изгарянето на отпадъците. С цел постигане на последователност, изгарянето следва да става в съответствие с Директива 2000/76/EО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 г. за изгарянето на отпадъци[22]. Съвместното изгаряне на отпадъци, било то като операция по оползотворяване или унищожаване, подлежи на условия по отношение на одобряването и дейността, които са сходни с тези при изгарянето на отпадъци, по-специално що се отнася до пределните стойности за емисиите във въздуха, изпускането на отпадни води и остатъци, контрола и проследяването и изискванията за провеждане на измервания. Следователно прякото съвместното изгаряне без предварителна преработка на всички три категории материал следва да бъде разрешено.

(35) Приложението на странични животински продукти или производните им продукти като гориво в процеса на горене следва да бъде разрешено и не представлява операция по унищожаване на отпадъци. Това приложение обаче следва да се осъществява при условия, които гарантират защитата на общественото здраве и здравето на животните, както и съответните екологични норми.

(36) Последователността в законодателството на Общността налага материалите, подложени на методи за детоксикация съгласно определението от Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 май 2002 г. относно нежеланите вещества в храните за животни[23] , да могат също да бъдат използвани за хранене на животни.

(37) Настоящият регламент следва да предвиди възможност за установяване на параметри на методите на преработка за време, температура и налягане за странични животински продукти, по-специално по отношение на методите, определяни понастоящем като методи 2—7 съгласно Регламент (ЕО) № 1774/2002.

(38) Черупките от черупкови организми, от които са отстранени меките тъкани или месото, следва да бъдат изключени от приложното поле на регламента. Поради различните практики в Общността за отстраняването на меките тъкани или месото от черупките, следва да бъде възможно да се използват черупки, от които не са отстранени всички меки тъкани или цялото месо, при условие че приложението им не води до появата на риск за общественото здраве и здравето на животните. На национално и общностно равнище указанията за добра практика биха могли да спомогнат за разпространяването на знания относно правилните условия, при които такова приложение следва да е възможно.

(39) Предвид ограничения риск за общественото здраве и здравето на животните, предизвикван от такива продукти, компетентният орган следва да може да разреши изготвянето и полагането върху земята на биодинамични разтвори на основата на материал от категория 2 и 3, съгласно определението от Регламент (ЕО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 г. относно биологичното производство на земеделски продукти и неговото означаване върху земеделските продукти и храни[24].

(40) Разработваните новаторски технологии предлагат носещи предимства начини за производство на енергия на основата на странични животински продукти или за безопасното унищожаване на такива продукти. С оглед на това да бъде отчетен съответния напредък в науката и технологиите, подобни технологии следва да бъдат разрешени като алтернативни методи за унищожаването или приложението на странични животински продукти на територията на Общността. Ако технологичният процес е разработен от физическо лице преди издаването на разрешение, EFSA следва да разгледа заявлението, проверено от компетентния орган, с цел гарантиране извършването на оценка на потенциала на процеса за редуциране на риска.

(41) С цел гарантиране защитата на хранителната верига на хората и животните е целесъобразно да бъдат уточнени изискванията, приложими към пускането на пазара на странични животински продукти и производните им продукти, предназначени за целите на храненето на животните, и на органични торове и подобрители на почвата. За целите на храненето на животните следва да се използва само материал от категория 3. Торовете, произведени на основата на странични животински продукти, могат да имат отражение върху безопасността на хранителната верига на хората и животните. Когато са произведени от протеинов материал, към тях следва да се добави компонент, например неорганично или несмилаемо вещество, с цел предотвратяване на прякото им приложение за хранене на животни.

(42) Регламент (ЕО) № 1523/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г. за забрана на пускането на пазара и вноса или износа от Общността на котешка и кучешка кожа и продукти, съдържащи такава кожа[25] установява обща забрана за пускането на пазара и вноса и износа на котешка и кучешка кожа и продукти, съдържащи такава кожа. Тази забрана обаче следва да не засегне задължението съгласно настоящия регламент за унищожаване на странични животински продукти от котки и кучета, включително и кожа.

(43) Насърчаването на науката и научноизследователската дейност налага приложение на странични животински продукти от всички категории, понякога в количества под мащабите на търговския обмен. С цел да се способства вносът и приложението на такъв материал, компетентният орган следва да може да определя условията за такива дейности отделно за всеки случай. Следва да бъдат установени хармонизирани условия там където са необходими действия на равнище Общност.

(44) Регламент (ЕО) № 1774/2002 съдържа подробни разпоредби, които разрешават чрез дерогация материал от категория 2 и категория 3 да се дава като храна на определени животни, например животни в зоопаркове. В настоящия регламент следва да бъдат предвидени идентични разпоредби, които да бъдат допълнени от възможността за предвиждане на подробни правила за контрол на възможните рискове, които възникват за общественото здраве и здравето на животните.

(45) Регламент (ЕО) № 1774/2002 допуска даването като храна на материал от категория 1 на застрашени видове лешоядни птици, живеещи в своите естествени местообитания. С цел да се осигури адекватен инструмент за запазването на тези видове, тази практика на хранене следва да остане разрешена съгласно настоящия регламент, в съответствие с условията, установени с цел предотвратяване разпространението на болести.

(46) Заравянето и изгарянето на непреработени странични животински продукти, по-специално на умрели животни, може да бъде оправдано при определени ситуации, по-специално в отдалечени райони или в ситуация на овладяване на болест, налагаща спешното унищожаване на животните, избити като мярка за овладяване появата на сериозна трансмисивна болест. В противен случай наличният екарисажен или инсинераторен капацитет на територията на даден регион или държава-членка би могъл да се явява фактор, ограничаващ контрола на болестта.

(47) Настоящата дерогация относно заравянето и изгарянето на непреработени странични животински продукти следва да се разшири до райони, достъпът до които не е нормално осъществим или представлява риск за здравето и безопасността на служителите по събирането. Натрупаният опит при прилагането на Регламент (ЕО) № 1774/2002 показва, че при такива извънредни обстоятелства унищожаването чрез заравяне или изгаряне на място може да бъде оправдано с цел гарантиране на бързото унищожаване на животните и недопускане разпространението на рискове от заболяване. Съвкупната територия на отдалечените райони в една държава-членка следва да бъде ограничена, така че да се гарантира изпълнението на общото задължение за наличие на съответна система за унищожаване, отговаряща на правилата, установени в настоящия регламент.

(48) На обектите, които боравят само с малки количества странични животински продукти, непредставляващи риск за общественото здраве и здравето на животните, следва да бъде разрешено да ги унищожават под официален надзор със средства, различни от унищожаване в съответствие с настоящия регламент.

(49) Възможните курсове на действие, които компетентният орган може да предприеме при упражняването на официален контрол, следва да бъдат конкретно посочени с цел гарантиране на правна сигурност, по-специално по отношение на временното прекъсване или постоянно спиране на дейността.

(50) Задължението на държавите-членки да изградят инфраструктура за унищожаване с достатъчен капацитет предполага финансови и други ангажименти. С цел да се гарантира, че държавите-членки могат да контролират количеството материал, което може да бъде въведено за унищожаване на тяхна територия, компетентният орган следва да разрешава експедирането на такъв материал към неговата територия.

(51) С цел контрол на евентуалните рискове може да се наложи изискване за стерилизация под налягане и допълнителни изисквания за транспорта. С цел гарантиране на проследяемост и сътрудничество между компетентните органи на държавите-членки, които контролират движението на материалите, за осигуряване на информация относно експедирането на всички материали от категория 1 и категория 2 и на производните им продукти от екарисажни предприятия и за обработени животински протеини от категория 3 следва да бъде използвана системата TRACES, въведена с Решение 2004/292/ЕО на Комисията от 30 март 2004 г. относно въвеждането на системата TRACES[26].

(52) С цел улесняване на транспортирането на пратки през трети страни, граничещи с повече от една държава-членка, следва да бъде въведен специален режим за експедицията на пратки от територията на една държава-членка към друга през територията на трета страна с цел да се гарантира по-специално, че пратките, влизащи повторно на територията на Общността, подлежат на ветеринарни проверки в съответствие с Директива 89/662/ЕО на Съвета от 11 декември 1989 г. относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар[27].

(53) С оглед постигането на съгласуваност в законодателството на Общността е необходимо да бъде уточнена връзката между правилата, установени с настоящия регламент и законодателството на Общността относно отпадъците. По-специално следва да се осигури последователност със забраните относно износа на отпадъци, установени с Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно превози на отпадъци[28]. С цел предотвратяване на потенциално неблагоприятно влияние върху околната среда износът на странични животински продукти и производните им продукти, предназначени за унищожаване чрез изгаряне и чрез депониране в депа, следва да бъде забранен. С цел предотвратяване на потенциално отрицателен ефект върху околната среда и рискове за общественото здраве и здравето на животните следва да се предотврати и износът на странични животински продукти и производните им продукти с цел тяхното приложението в предприятия за производството на биогаз или компост в трети страни, които не са членки на ОИСР. При прилагането на разпоредбите за дерогация от забраната за износ, уредена в член 37, Комисията зачита изцяло в решенията си Базелската конвенция за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане и измененията към нея в Решение ІІІ/1 на Конференцията на страните, ратифицирани от Европейската общност съответно с Решения 93/98/ЕИО[29] и 97/640/ЕО[30] на Съвета и приложени с Регламент (ЕО) № 1013/2006.

(54) В допълнение следва да се гарантира, че странични животински продукти, смесени или заразени с опасни отпадъци, изброени в Решение 2000/532/EО на Комисията от 3 май 2000 г., заменящо Решение 94/3/EО, което установява списък на отпадъци съгласно член 1, буква a) от Директива 75/442/EИО на Съвета за отпадъците и Решение 94/904/EО на Съвета за определяне на списък на опасни отпадъци съгласно член 1, параграф 4 от Директива 91/689/EИО на Съвета за опасните отпадъци[31], се внасят, изнасят или експедират между държавите-членки единствено и само в съответствие с Регламент (ЕО) № 1013/2006. Необходимо е да се установят и правила относно експедирането на такъв материал на територията на държава-членка.

(55) Комисията следва да може да упражнява контрол в държавите-членки. Контролът на Общността в трети страни следва да се упражнява в съответствие с Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните[32].

(56) Вносът на странични животински продукти и производните им продукти в Общността и транзитното преминаване на такъв материал следва да се осъществява в съответствие с правила, чиято строгост е най-малкото същата като на тези в Общността. Като алтернатива, правилата, прилагани за странични животински продукти и производните им продукти в трети страни, могат да бъдат признати за еквиваленти на правилата, предвидени в законодателството на Общността. Поради произтичащия от тях потенциален риск, към продуктите, предназначени за приложение извън хранителната верига на животните, следва да се прилага опростен набор от правила за внос.

(57) Законодателството на Общността за производството на производни продукти с целево приложение като козметични продукти, лекарствени продукти или медицински изделия, включва комплексна рамка за пускането на пазара на такива продукти: Директива 76/768/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани с козметични продукти[33], Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба[34], Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти[35], Директива 90/385/ЕИО на Съвета от 20 юни 1990 г. относно сближаване на законодателството на държавите-членки, свързано с активните имплантируеми медицински изделия[36], Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно медицинските изделия[37] и Директива 98/79/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 1998 г. относно диагностичните медицински изделия in vitro [38] („специалните директиви“). Специалните директиви относно козметичните продукти и медицинските изделия обаче не предвиждат разпоредби за защита срещу рискове за здравето на животните. В такива случаи към тези рискове следва да се прилага настоящият регламент и следва да могат да бъдат предприети предпазни мерки в съответствие с Регламент (ЕО) № 178/2002.

(58) Страничните животински продукти или производните им продукти, доставяни като материали или съставки за производството на такива производни продукти, също следва да подлежат на изискванията на специалните директиви, доколкото те предвиждат правила за контрол на рисковете за общественото здраве и здравето на животните. Специалните директиви вече уреждат изходния материал от животински произход, който може да бъде използван за производството на посочените производни продукти и налагат определени условия за гарантиране на защитата на общественото здраве или здравето на животните. По-специално Директива 76/768/ЕИО на Съвета изключва материала от категория 1 и категория 2 като част от състава на козметичен продукт и задължава производителите да прилагат добри производствени практики. Директива 2003/32/ЕО на Комисията от 23 април 2003 г.[39] въвежда подробни спецификации по отношение на медицинските изделия, за чието производство са използвани тъкани от животински произход.

(59) В случаите, когато такива условия не са предвидени в специалните директиви или когато те не обхващат определени рискове за общественото здраве и здравето на животните, следва да се прилага настоящият регламент.

(60) С оглед гарантирането на проследяемост, операторите следва да посочат пред компетентния орган операциите, при които се използват такива получени от животни суровини, така че да е възможно да се осъществи интервенция от страна на органите, отговорни за защита на общественото здраве и здравето на животните, в случай на евентуално несъответствие с правилата, предвидени в настоящия регламент.

(61) Определени производни продукти не попадат в хранителната верига на животните или не се полагат върху земя, на която селскостопански животни се извеждат за паша или от която се добива растителна маса за хранене на животни. Тези производни продукти включват продукти за техническо приложение като обработени кожи за кожарската промишленост, преработена вълна за текстилната промишленост, продукти за лепило на основата на кости и преработен материал, предназначен за храна за домашни любимци. На операторите следва да се разреши да пускат такива продукти на пазара, при условие че те или са получени от суровини, които не изискват обработка, или обработката или крайното приложение на обработения материал гарантират адекватен контрол на риска.

(62) Правилата на Общността могат да предвиждат също така, че към пускането на пазара на такива продукти не се прилагат никакви изисквания, когато това е оправдано поради отсъствието на риск, по-специално когато в производствената верига може да се определи крайна точка, след която полученият материал вече не предизвиква значим риск.

(63) Съгласно Регламент (ЕО) № 1774/2002 определени продукти, главно гуано, определени кожи, които са подложени на специфични видове обработка като дъбене, и определени ловни трофеи са изключени от изискванията на същия регламент. Разпоредби за подобни изключения следва да бъдат предвидени в мерките по прилагането, например в случая на продуктите от преработка на мазнини. С цел обаче да се поддържа адекватно ниво на защита на хранителната верига на животните, от операторите, боравещи с материал от категория 1 и 2 за производството на храна за домашни любимци, следва да продължи да се изисква получаването на одобрение.

(64) Разпространяването и използването на указания за добри практики на равнище Общност и на национално равнище от стопанските сектори, до които се отнася регламентът, може да послужи като полезен инструмент за повишаване на знанията и разработване на подходящи практически инструменти за прилагането на настоящия регламент.

(65) В няколко държави-членки бяха разкрити определени случаи на несъответствие с правилата, предвидени в Регламент (ЕО) № 1774/2002. В съответствие с това в допълнение на строгото прилагане на тези правила са необходими наказателни и други санкции за операторите, които не спазват тези правила. Следователно е необходимо държавите-членки да установят правила относно наказанията, приложими към нарушенията на настоящия регламент.

(66) Тъй като целите на действията, които ще бъдат предприети, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат постигнати в по-голяма степен на равнище Общност, Общността може да приема мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, определен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.

(67) С оглед повишаване на правната сигурност в светлината на общата цел на Комисията за опростяване на законодателството на Общността, в настоящия регламент следва да бъде предвидена съгласувана рамка от правила, като се отчитат правилата, предвидени в Регламент (ЕО) № 1774/2002, както и натрупаният опит и постигнатият напредък след датата на влизане в сила на регламента. Поради това Регламент (ЕО) № 1774/2002 следва да се отмени и да се замени с настоящия регламент.

(68) Мерките, необходими за изпълнението на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията[40]. С оглед подобряване на съгласуваността и яснотата в законодателството на Общността, техническите правила, отнасящи се до конкретни операции, в които участват странични животински продукти, които понастоящем са предвидени в приложенията към Регламент (ЕО) № 1774/2002 и в мерките по прилагането, приети въз основа на него[41], следва да бъдат уредени в отделни актове по прилагането. Консултациите със и информирането на потребителите и на социално-професионални кръгове, занимаващи се с въпроси, свързани с настоящия регламент, следва да се извършва в съответствие с Решение 2004/613/ЕО на Комисията от 6 август 2004 г. за създаването на консултативна група по хранителната верига и здравето на животните и растенията[42].

(69) Комисията следва по-специално да бъде оправомощена да приема правила относно съоръженията и оборудването на предприятия и обекти, боравещи със странични животински продукти, относно боравенето с и обработването на странични животински продукти, категоризацията на материалите според риска, който предизвикват за общественото здраве и здравето на животните, мерките с предназначение да гарантират проследяемостта на страничните животински продукти, дерогациите от приложението и унищожаването на страничните животински продукти, условията за пускане на пазара на странични животински продукти и производните им продукти, условията на контрол над експедирането на определени странични животински продукти и производните им продукти между държавите-членки и условията за внос и транзитно преминаване на странични животински продукти и производните им продукти. Тъй като тези мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, inter alia чрез допълването му с нови несъществени елементи, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО.

(70) Поради съображения за ефективност, сроковете, които обикновено са приложими в рамките на процедурата по регулиране с контрол, следва да бъдат съкратени за приемането на мерките, определящи условията за експедирането на странични животински продукти от стопанства, предприятия или зони, подложени на ограничения.

ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

ГЛАВА I ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

раздел 1: предмет, приложно поле, определения, инфраструктура

Член 1 Предмет

Настоящият регламент установява правила за здравето на животните и за общественото здраве за странични животински продукти и производните им продукти с цел:

a) предотвратяване и свеждане до минимум на рисковете за здравето на животните и за общественото здраве, произтичащи от тези продукти; и

б) опазване безопасността на хранителните вериги на хората и животните.

Член 2 Приложно поле

1. Настоящият регламент се прилага за странични животински продукти и производните им продукти

a) които съгласно законодателството на Общността не се допускат за консумация от човека; или

б) които могат да бъдат предназначени за консумация от човека съгласно законодателството на Общността, но след взето от оператор решение са предназначени за цели, различни от консумация от човека.

2. Настоящият регламент не се прилага за следните странични животински продукти и производните им продукти:

a) цели трупове или части от трупове на диви животни:

i) които не са обект на съмнения, че са заразени с болести, заразни за хората или за животните, с изключение на водни животни, доставени на сушата за търговски цели;

ii) при дивите сухоземни животни, които в съответствие с добрата ловна практика не се събират след убиването на животното;

б) странични животински продукти от дивеч или от дивечово месо, посочени в член 1, параграф 3, буква д) от Регламент (ЕО) № 853/2004;

в) яйцеклетки, зародиши и сперма, предназначени за разплод;

г) течно мляко, коластра и производните им продукти, които се получават, съхраняват, унищожават или използват в стопанството по произход;

д) черупки от черупкови организми, с отстранени меки тъкани или месо;

е) кухненски отпадъци, с изключение на тези, които

i) произхождат от превозни средства, работещи по международни линии;

ii) са предназначени за хранене на животни;

iii) са предназначени да намерят приложение в предприятия за производство на биогаз, за компостиране или за производството посредством алтернативни методи съгласно член 22 а) на продукти с приложение; и

ж) без да се засяга екологичното законодателство на Общността, материал, изхвърлен в морето от съдове, съответстващи на Регламенти (ЕО) № 852/2004 и № 853/2004 и произлязъл в процеса на тяхната риболовна дейност, с изключени на материал, получен от изкормване на риба на борда и показващ признаци на болести, включително наличие на паразити.

3. Настоящият регламент не се прилага за следните производни продукти, които подлежат на специалния режим, уреден в глава VІ:

a) козметични продукти, по смисъла на определението от член 1, параграф 1 от Директива 76/768/ЕИО;

б) активни имплантируеми медицински изделия, по смисъла на определението от член 1, параграф 2, буква в) от Директива 90/385/ЕИО;

в) медицински изделия, по смисъла на определението от член 1, параграф 2, буква а) от Директива 93/42/ЕИО;

г) медицински диагностични изделия in vitro , по смисъла на определението от член 1, параграф 2, буква б) от Директива 98/79/ЕО;

д) ветеринарни лекарствени продукти, по смисъла на определението от член 1, параграф 2 от Директива 2001/82/ЕО;

е) лекарствени продукти, по смисъла на определението от член 1, параграф 2 от Директива 2001/83/ЕО.

4. Настоящият регламент не засяга ветеринарното законодателство на Общността, което има за цел контрола и премахването на определени болести по животните.

Член 3 Определения

За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:

(1) „странични животински продукти“ означава цели трупове или части от трупове на умрели животни или продукти от животински произход, посочени в членове 11, 12 и 13, включително яйцеклетки, зародиши и сперма;

(2) „животно“ означава всяко гръбначно или безгръбначно животно (включително риби, влечуги и земноводни);

(3) „селскостопанско животно“ означава:

a) всяко животно, стопанисвано, угоявано или отглеждано от хората и използвано за производство на храни, вълна, козина, пера, обработени или необработени кожи или всякакви други продукти от животински произход или за други селскостопански цели;

б) еднокопитни животни;

(4) „диво животно“ означава всяко животно, което не се стопанисва от хората;

(5) „домашен любимец“ означава всяко животно, принадлежащо към животински вид, обичайно хранен и стопанисван от хората за цели, различни от селско стопанство, и посочен в приложение І към Регламент (ЕО) № 998/2003;

(6) „водни животни“ означава водни животни съгласно определението в член 3, параграф 1, буква д) от Директива 2006/88/EО;

(7) „компетентен орган“ означава централния орган на държава-членка, компетентен да гарантира съответствие с изискванията на настоящия регламент или всеки орган, на който е делегирана такава компетентност; той включва също, когато е необходимо, съответния орган на трета страна;

(8) „пускане на пазара“ означава всяко действие, чиято цел е да се продават странични животински продукти или производните им продукти на трето лице в Общността или всяка друга форма на доставка срещу заплащане или безплатно до такова трето лице или складиране с цел доставка до такова трето лице;

(9) „транзитно преминаване“ означава движение през Общността от територия на трета страна до територия на трета страна, което е различно от движение по море или по въздух;

(10) „износ“ означава движение от Общността към трета страна;

(11) „производител“ означава всяко лице, което произвежда странични животински продукти или техни производни продукти;

(12) „оператор“ означава всяко физическо или юридическо лице, под чийто действителен контрол се намират странични животински продукти или техни производни продукти, включително и производителя;

(13) „трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ)“ означава всички трансмисивни спонгиформни енцефалопатии съгласно определението от член 3, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 999/2001;

(14) „специфичен рисков материал“ означава специфичен рисков материал съгласно определението в член 3, параграф 1, буква ж) от Регламент (ЕО) № 999/2001;

(15) „производни продукти“ означава всеки продукт, получен след една или повече обработки, трансформации или стъпки в преработката на странични животински продукти;

(16) „стерилизация под налягане“ означава обработването на странични животински продукти след тяхното довеждане до размер на частиците под 50 mm до вътрешна температура над 133°C за не по-малко от 20 минути без прекъсване при абсолютно налягане от минимум 3 bar;

(17) „продукти от животински произход“ означава продукти, получени от животни, и продукти, получени от такива продукти, включително и живи животни, когато са подготвени за такова приложение;

(18) „оборски тор“ означава всички животински екскременти и/или урина от селскостопански животни, със или без сламена постеля, или неминерализирано гуано;

(19) „регламентирано депо“ означава депо, за което е издадено разрешение в съответствие с Директива 1999/31/ЕО;

(20) „одобрено предприятие“ означава предприятие, одобрено в съответствие с настоящия регламент за определена операция, която включва боравене със странични животински продукти и което е различно от риболовен кораб;

(21) „обект“ означава място на производство на производни продукти, които се уреждат от друго законодателство на Общността;

(22) „органични торове“ и „подобрители на почвата“ означава материали от животински произход, използвани поотделно или заедно за поддържане или подобряване на храненето на растенията, на физическите и химическите свойства и биологичната активност на почвата; те могат да включват оборски тор, съдържание на храносмилателния тракт, компост и остатъци от храносмилането;

(23) „отдалечен район“ означава район, в който животинската популация е толкова малка и който е толкова отдалечен от съоръженията за унищожаване, че мерките, нужни за уреждане на събирането и транспортирането на странични животински продукти, биха създали прекалено много затруднения в сравнение с унищожаването им на място;

(24) „храна“ означава храна, съгласно определението в член 2 от Регламент (ЕО) № 178/2002;

(25) „фураж“ означава фураж съгласно определението в член 3, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 178/2002.

Член 4 Национални инфраструктури и системи за събиране и унищожаване на странични животински продукти

1. Държавите-членки трябва да имат на своя територия адекватна инфраструктура, която гарантира, че страничните животински продукти се

a) събират, идентифицират и транспортират без ненужна забава;

б) унищожават в съответствие с настоящия регламент.

2. Държавите-членки:

a) осигуряват система за събирането и унищожаването на странични животински продукти, която работи ефективно и която се следи непрестанно от компетентния орган;

б) заделят адекватни ресурси за работата на тази система.

3. Държавите-членки могат да изпълняват своите задължения по настоящия член в сътрудничество с други държави-членки и трети страни.

раздел 2: ограничения във връзка със здравето на животните

Член 5 Общи ограничения във връзка със здравето на животните

1. Без да се засяга разпоредбата на член 2, параграф 4, странични животински продукти и техни производни продукти не се експедират от стопанства, предприятия и зони, които подлежат на ограничения

a) по силата на ветеринарното законодателство на Общността; или

б) поради наличието на сериозна трансмисивна болест

i) изброена в приложение I към Директива 92/119/ЕИО; или

ii) посочена в списък, установен от Комисията.

Мерките, посочени в буква б), подточка ii), предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент като го допълват, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 48, параграф 4.

2. Параграф 1 не се прилага в случаите, когато странични животински продукти или техни производни продукти се експедират при условия, приети от Комисията за предотвратяване разпространението на трансмисивни болести при хората или животните.

Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент като го допълват, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 48, параграф 5.

раздел 3: одобряване на предприятия и обекти

Член 6 Предприятия и обекти, за които се изисква одобрение

1. Предприятията и обектите, боравещи със странични животински продукти и производните им продукти, се одобряват от компетентния орган.

В одобрението се посочва за кои от следните дейности е издадено то:

a) боравене със, складиране или преработка на странични животински продукти и производните им продукти;

б) превръщане на странични животински продукти в биогаз или компост;

в) изгаряне на странични животински продукти;

г) унищожаване или оползотворяване на странични животински продукти или производните им продукти, които представляват отпадъци, в предприятия за съвместно изгаряне;

д) горене на странични животински продукти и техни производни продукти;

е) боравене със или производство на храна за домашни любимци, посочени в третата алинея на член 45.

2. В посоченото в параграф 1 одобрение се посочва дали предприятието или обектът се одобрява за дейности със странични животински продукти и производните им продукти от:

a) определена категория, посочена в членове 11, 12 или 13; или

б) повече от една категория, посочена в членове 11, 12 или 13, като се посочва дали тези дейности се извършват

i) постоянно, при условия на строго разделение, които предотвратяват появата на всякакви рискове за общественото здраве и здравето на животните; или

ii) временно, при условия, които предотвратяват замърсяването, с цел да се реагира на липсата на капацитет за поемане на такива продукти, породена от:

- мащабна поява на епизоотична болест; или

- други извънредни и непредвидени обстоятелства.

Член 7 Освобождаване от изискванията за одобрение

1. Чрез дерогация от член 6, параграф 1, одобрение не се изисква за:

a) дейности, попадащи в полето на одобрението или регистрацията на предприятия и обекти, одобрени или регистрирани в съответствие с:

i) Регламент (ЕО) № 853/2004; или

ii) Регламент (ЕО) № 183/2005;

б) инсталации за изгаряне и инсталации за съвместно изгаряне, които имат разрешителни за дейност в съответствие с Директива 2000/76/ЕО;

в) предприятия за производство на биогаз и компост, в които странични животински продукти или производните им продукти биват превръщани в биогаз и компост в съответствие с параметрите, установени съгласно член 9, буква в);

г) без да се засягат разпоредбите на глава VІ, обекти, произвеждащи производни продукти, посочени в член 2, параграф 3;

д) без да се засягат разпоредбите на глава VІ, операторите, които внасят, събират или придвижват странични животински продукти и техни производни продукти изключително за производството на производните продукти, посочени в член 2, параграф 3;

е) предприятия и обекти, към които се прилага раздел 2 на глава VІ, с изключение на предприятията, посочени в член 6, параграф 1, буква е).

2. Предприятията и обектите, освободени от одобрение в съответствие с параграф 1, букви а), б) и в), се регистрират от компетентния орган след подаване на заявление от оператора.

Заявлението трябва да съдържа следната информация:

a) категорията на използваните странични животински продукти;

б) естество на извършваните дейности със странични животински продукти или производните им продукти като изходен материал, за които се подава заявлението.

3. Подробни правила относно заявлението за регистрация, предвидено в параграф 2, могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 48, параграф 3.

Член 8 Одобряване на предприятия

1. Компетентният орган одобрява предприятието, при условие че заедно със заявлението операторът представи доказателства, че:

a) предприятието е проектирано и изградено в съответствие с настоящия регламент и за да предотврати появата на рискове за общественото здраве и здравето на животните, разполага с адекватен контрол, който отговаря на всички мерки, предвидени в съответствие с параграф 3 за терена и оборудването, по-специално за обработката посредством филтрация на отпадъчните води от производствените помещения;

б) предприятието борави със странични животински продукти и, ако това се изисква от настоящия регламент или от правила, приети в съответствие с него, с производните им продукти, в съответствие с хигиенните изисквания, установени в съответствие с член 9;

в) операторът е направил проверка на процеса, който ще се използва в предприятието, за да потвърди способността му да предотвратява появата на рискове за общественото здраве и здравето на животните, ако това се изисква от мерки, приети в съответствие с параграф 3; и

г) операторът е създал система за самоконтрол в предприятието, както е посочено в член 17.

2. Предприятието се одобрява само след посещение на място от компетентния орган.

Компетентният орган може да даде условно одобрение, ако има данни, че предприятието отговаря на всички изисквания, посочени в параграф 1, букви а) и б).

Компетентният орган дава окончателно одобрение, ако при нова официална проверка на предприятието, извършена в срок от три месеца от даване на условното одобрение, има данни, че предприятието отговаря на другите приложими изисквания.

Ако е постигнат категоричен напредък, но предприятието все още не отговаря на всички приложими изисквания, компетентният орган може да удължи срока на условното одобрение. Продължителността на условното одобрение обаче не може да превишава общо шест месеца.

3. В съответствие с процедурата, посочена в член 48, параграф 3, могат да се предвиждат мерки за провеждането на проверките, които операторът следва да извърши в съответствие с параграф 1, буква в).

Член 9 Мерки по прилагането

Мерки по прилагането на настоящия раздел могат да бъдат предвиждани от Комисията относно:

a) изискванията, приложими към изгарянето, съвместното изгаряне и горенето на странични животински продукти и производните им продукти, посочени в член 6, параграф 1, букви в), г) и д);

б) условията за боравенето със, обработката или складирането на странични животински продукти или производните им продукти в едно и също предприятие или обект:

i) когато тези дейности се извършват отделно;

ii) когато тези дейности се извършват временно;

в) стандартните параметри на преобразуване за предприятия за производството на биогаз и компост, посочени в член 7, параграф 1, буква в);

г) терена и оборудването на предприятия и обекти, за които се изисква одобрение, по отношение на:

i) общи хигиенни изисквания, приложими в одобрените предприятия и обекти;

ii) технически изисквания за боравенето със, обработката, преобразуването и преработката на странични животински продукти или производните им продукти в одобрени предприятия и обекти;

iii) стандарти за обработката на отпадъчни води от помещенията посредством филтрация, включително размера на порите на филтъра и изискването за използване на филтри, които могат ефективно да отстраняват определени патогенни агенти от отпадъчните води.

Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 48, параграф 4.

раздел 4: категоризация

Член 10 Категоризация на странични животински продукти и производните им продукти

1. Страничните животински продукти се категоризират в определени категории, които отразяват нивото на риска за общественото здраве и здравето на животните, предизвикван от страничните животински продукти, в съответствие със списъците, установени в членове 11, 12 или 13.

2. Към производните продукти се прилагат правилата за определената категория странични животински продукти, от които те са получени, освен ако в настоящия регламент или в мерките за неговото прилагане не е посочено друго.

Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 48, параграф 4.

Член 11 Материали от категория 1

Материалите от категория 1 включват следните странични животински продукти или всякакви материали, съдържащи такива странични продукти:

a) цели трупове и всички части на трупа, включително обработени и необработени кожи от следните животни:

i) животни, за които съществува съмнение, че са заразени с ТСЕ, в съответствие с Регламент (ЕО) № 999/2001, или у които официално е потвърдено наличието на ТСЕ;

ii) животни, избити в рамките на мерки за унищожаване на ТСЕ;

iii) животни, различни от селскостопанските и дивите животни, включително по-специално домашни любимци, животни в зоологически градини и циркови животни;

iv) животни, използвани за опити, съгласно определението от член 2, буква г) от Директива 86/609/ЕИО;

v) диви животни, за които съществува съмнение, че са заразени с болест, която се предава на хора или на животни;

б) следните материали:

i) специфичен рисков материал;

ii) цели трупове или части от умрели животни, съдържащи специфичен рисков материалкъм момента на унищожаване;

в) продукти от животински произход, получени от животни, подложени на незаконосъобразно третиране, съгласно определението в член 1, параграф 2, буква г) от Директива 96/22/ЕО и член 2, буква б) от Директива 96/23/ЕО;

г) животински материал, събран по време на филтрирането на отпадъчни води, изисквано съгласно член 8, параграф 1, буква а), когато водите са или са били в контакт с материали от категория 1;

д) кухненски отпадъци от превозни средства, работещи по международни линии;

е) смеси от материали от категория 1 с материали от категория 2 или материали от категория 3, или и от двете.

Член 12 Материали от категория 2

Материалите от категория 2 включват следните странични животински продукти или всякакви материали, съдържащи такива странични продукти:

a) оборски тор и съдържание на храносмилателния тракт;

б) животински материали, събрани по време на филтрирането на отпадъчни води, изисквано съгласно член 8, параграф 1, буква а), когато водите са или са били в контакт с материали от категория 2;

в) продукти от животински произход, съдържащи остатъци от разрешени вещества или замърсители в нива, превишаващи разрешени нива, посочени в член 15, параграф 3 от Директива 96/23/ЕО;

г) продукти от животински произход, обявени за негодни за консумация от човека поради евентуалното наличие на физически остатъци в тях;

д) продукти от животински произход, различни от материали от категория 1, които са:

i) внесени или въведени от трета страна и не отговарят на ветеринарното законодателство на Общността по отношение на своя внос или въвеждане в Общността, с изключение на случаите, когато законодателството на Общността допуска техния внос или въвеждане при спазване на определени ограничения или тяхното връщане в третата страна; или

ii) експедирани към друга държава-членка и които не отговарят на изискванията, заложени в или разрешени от законодателството на Общността, с изключение на случаите, когато същите биват връщани с разрешението на компетентния орган, отговарящ за предприятието или обекта на произход.

е) животни и част от животни, различни от посочените в членове 11 или 13, умрели при обстоятелства, различни от клане с цел консумация от човека, или при дивеча, умрели при обстоятелства, различни от отстрел с цел консумация от човека, в това число и животни, избити с цел контрол на заболявания, и зародиши и ембриони на преживни животни и свине и умрели преди излюпването пилета;

ж) смеси на материали от категория 2 с материали от категория 3;

з) странични животински продукти, различни от материалите от категория 1 или от материалите от категория 3.

Член 13 Материали от категория 3

Материалите от категория 3 включват следните странични животински продукти или всякакви материали, съдържащи такива странични продукти:

a) трупове или части от заклани животни или в случая на дивеч и отглеждана в развъдници риба отстреляни или уловени животни, които са годни за консумация от човека в съответствие със законодателството на Общността, но не са предназначени за консумация от човека поради търговски причини;

б) следните части, произхождащи или от животни, заклани в кланица и определени като годни за клане с цел консумация от човека след предкланична инспекция, или от дивеч, отстрелян с цел консумация от човека в съответствие със законодателството на Общността:

i) трупове или части от животни, отхвърлени като негодни за консумация от човека в съответствие със законодателството на Общността, но които не са показали признаци на заразна за хората или животните болест;

ii) глави на домашни птици;

iii) обработени и необработени кожи, включително изрезки и парчета от тях;

iv) стъпала, включително фалангите и тарзалните и метатарзални кости на:

- животни, различни от преживни животни,

- преживни животни, за които не се изисква изследване за ТСЕ,

- преживни животни, които са изследвани и са показали отрицателен резултат в съответствие с член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 999/2001;

v) рога;

vi) свинска четина;

vii) пера;

в) кръв от животни, които не проявяват признаци на заболявания, преносими чрез кръвта за хората или животните, добита от:

i) животни, различни от преживни животни, и преживни животни, за които не се изисква изследване за ТСЕ, заклани в кланица, които са определени като годни за клане с цел консумация от човека след предкланична инспекция в съответствие със законодателство на Общността; или

ii) преживни животни, които са изследвани и са показали отрицателен резултат в съответствие с член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 999/2001;

г) странични животински продукти, получени при производството на продукти, предназначени за консумация от човека, включително кости и пръжки без мазнини,

д) продукти от животински произход, различни от кухненски отпадъци, които след пускането им на пазара с цел консумация от човека или хранене на животни, вече не са предназначени за такава консумация или такова хранене на животни поради търговски причини или поради производствени проблеми или опаковъчни или други дефекти, от които не произтича риск за общественото здраве и здравето на животните;

е) кръв, плаценти, вълна, пера, косми, рога, изрезки от копита и мляко, произхождащи от живи животни, които не са непосредствено предназначени за клане и не показват признаци на заболявания, преносими чрез този продукт за хората и животните;

ж) водни животни и части от тях, с изключение на морски бозайници, които не показват признаци на заболявания, преносими за хората и животните;

з) пресни странични продукти от водни животни, произхождащи от предприятия или обекти, произвеждащи продукти за консумация от човека;

и) следните материали, произхождащи от животни, които не показват признаци на заболявания, заразни чрез съответния материал за хората или животните:

i) черупки, различни от посочените в член 2, параграф 2, буква д),

ii) следните, когато произхождат от сухоземни животни:

- странични продукти от люпилни;

- яйца;

- странични продукти от яйца;

iii) еднодневни пилета.

й) сухоземни безгръбначни, различни от видове, които са патогенни за хората или животните;

к) умрели животни и части от тях от зоологическите родове Rodentia и Lagomorpha, с изключение на материал от категория 1 или категория 2, посочен в член 12, букви а)—ж);

л) обработени и необработени кожи, копита, пера, вълна, рога, косми и козина от умрели животни, различни от посочените в буква в), които не са показали признаци на болест, която се предава чрез този продукт на човека или животните;

м) кухненски отпадъци различни от посочените в член 11, буква д).

Член 14 Промяна на категорията

Членове 11, 12 и 13 могат да бъдат изменяни от Комисията с цел отчитане на научния напредък по отношение оценката на нивата на риск, при условие че този напредък може да бъде установен на основата на оценка на риска, извършена от съответната научна институция. Никой от изброените в тези членове странични животински продукти обаче не може да бъде премахван от списъците и в тях могат да се правят само промени на категорията на продукти или да се добавят допълнителни странични животински продукти.

Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 48, параграф 4.

ГЛАВА II: ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ОПЕРАТОРИТЕ, ЕКСПЛОАТАЦИЯ НА ПРЕДПРИЯТИЯ И ОБЕКТИ

раздел 1: общи задължения на операторите

Член 15 Събиране, идентифициране по категория и транспортиране

1. Операторите събират, идентифицират и транспортират страничните животински продукти без ненужна забава и при условия, които не допускат появата на рискове за общественото здраве и здравето на животните.

2. Операторите гарантират, че по време на транспортирането им страничните животински продукти и производните им продукти се придружават от търговски документ, а когато това се изисква от настоящия регламент или от мярка, приета в съответствие с параграф 5, и от здравен сертификат.

Чрез дерогация от първата алинея, компетентният орган може да разреши транспорта на органичен тор без търговски документ или здравен сертификат между две точки, намиращи се в едно и също стопанство, или между стопанства и ползватели в границите на една и съща държава-членка.

3. Търговските документи и здравните сертификати, съпровождащи странични животински продукти или производните им продукти по време на транспортиране, съдържат данни за тяхното количество и описание на страничните животински продукти или производните им продукти и тяхната маркировка, когато такава се изисква от настоящия регламент.

4. Следните мерките могат да се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 48, параграф 3.

a) образци на търговски документи и здравни сертификати, за които се изисква да придружават страничните животински продукти по време на транспортиране;

б) образци на здравни сертификати и условия, по силата на които се изисква такива да придружават страничните животински продукти или производните им продукти по време на транспортиране.

5. Мерки по прилагането на настоящия член могат да бъдат предвиждани от Комисията относно:

a) случаите, когато се изисква здравен сертификат предвид нивото на риска за общественото здраве и здравето на животните, произтичащ от определени производни продукти;

б) случаите, когато чрез дерогация от параграф 2 и предвид ниското ниво на риск за общественото здраве и здравето на животните, произтичащ от определени производни продукти, транспортирането им може да се осъществи без документите или сертификатите, посочени в същия параграф;

в) изисквания за идентификацията, включително етикетирането, и за разделянето на страничните животински продукти по време на транспортирането;

г) условия за недопускане на появата на рискове за общественото здраве и здравето на животните по време на събирането и транспортирането на странични животински продукти, включително и условия за безопасното транспортиране на продуктите по отношение на контейнери, превозни средства и опаковъчни материали.

Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 48, параграф 4.

Член 16 Документация

1. Всички лица, които експедират, транспортират или получават странични животински продукти или производните им продукти, водят документация за пратките и отнасящите се към тях търговски документи или здравни сертификати.

Първата алинея обаче не се прилага за случаите, когато е дадено разрешение за транспортиране на оборски тор в съответствие с втората алинея от член 15, параграф 2.

2. Мерки за прилагането на настоящия член могат да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 48, параграф 3, по-специално по отношение на:

a) формата на водената документация;

б) времето, през което трябва да се води документация.

раздел 2: експлоатация на предприятия и обекти

Член 17 Самоконтрол в предприятията и обектите

1. Операторите създават, прилагат и поддържат постоянна процедура за самоконтрол с цел следене на съответствието с настоящия регламент.

2. Операторите гарантират, че материали, за които има подозрения или е известно, че не съответстват на настоящия регламент, не напускат предприятието преди да бъдат преработени наново под надзора на компетентния орган и преди официално наново да се вземат проби от тях в съответствие с членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 882/2004, с изключение на случаите, когато са предназначени за унищожаване.

3. Предприятията, преработващи странични животински продукти, предприятията за превръщане на странични животински продукти в биогаз и компост и предприятията, боравещи с повече от една категория странични животински продукти, разработват процедурата, посочена в параграф 1 в съответствие с принципите на анализа на риска и контрола на критичните точки (HACCP).

Операторите на такива предприятия са длъжни по-специално:

a) да идентифицират и контролират критичните точки в предприятията;

б) да установят и приложат методи за следене и проверка на критичните точки;

в) когато продуктът, получен след преработката, не се унищожава пряко на същото място чрез изгаряне, съвместно изгаряне, горене или друг алтернативен метод на унищожаване, разрешен съгласно член 22, буква а), да вземат представителни проби с цел проверка на съответствието:

i) на всяка преработена партида със стандартите, заложени в мерки, приети в съответствие с параграф 6 от настоящия член, по-специално що се отнася до методите на преработка и микробиологичната безопасност на крайния продукт,

ii) с максимално допустимите нива на физични и химични остатъци, установени от законодателството на Общността;

г) да водят документация за резултатите от съответно проверките и изследванията, посочени в букви б) и в), която да съхраняват в продължение на минимум две години за представяне на компетентните органи;

д) да въведат система, гарантираща проследяемостта на всяка експедирана партида.

4. В случаите, когато резултатите от изследване на проби, взети в съответствие с параграф 3, буква в), показват несъответствие с приложимите изисквания за безопасност, операторът на предприятието в допълнение на изискванията, установени в параграф 2, е длъжен:

a) да уведоми незабавно компетентния орган, като предостави всички данни относно естеството на пробата и относно партидата, от която е взета;

б) да установи причините за несъответствието;

в) да увеличи честотата на вземане на проби и изследване на продукцията;

г) да започне подходящи процедури за обеззаразяване и почистване в предприятието.

5. Партидите, за които след проверки в съответствие с параграф 3, буква в), се установи, че не съответстват на приложимите изисквания за безопасност, се преработват наново или се унищожават под надзора на компетентния орган.

6. Мерки по прилагането на настоящия член могат да бъдат приемани от Комисията относно:

a) самоконтрола и поддържането на система HACCP;

б) изискванията, определящи параметрите на действията, които трябва да бъдат предприети от оператора в съответствие с параграфи 2 и 3, по-специално по отношение на методите на вземане на проби и референтните методи за микробиологични изследвания.

Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 48, параграф 4.

ГЛАВА III: УНИЩОЖАВАНЕ И ПРИЛОЖЕНИЕ НА СТРАНИЧНИ ЖИВОТИНСКИ ПРОДУКТИ И ПРОИЗВОДНИТЕ ИМ ПРОДУКТИ

раздел 1: ограничения относно приложението

Член 18 Ограничения относно приложението

1. Забраняват се следните приложения на странични животински продукти и производните им продукти:

a) хранене на сухоземни животни от даден вид с преработени животински протеини, добити от трупове или части от трупове на животни от същия вид;

б) хранене на селскостопански животни, различни от животните с ценна кожа, с кухненски отпадъци или с храни за животни, съдържащи кухненски отпадъци или добити от кухненски отпадъци;

в) хранене на селскостопански животни с растителна маса, директно чрез паша или чрез окосена растителна маса от земя, на която са полагани органични торове или подобрители на почвата, различни от оборски тор;

г) хранене на риба, отглеждана в развъдници, с преработени животински протеини, добити от трупове или части от трупове на отглеждана в развъдници риба от същия вид.

2. С цел гарантиране на еднообразното прилагане на забраните, предвидени в параграф 1, Комисията може да установява правила по прилагането и мерки, които допускат:

a) хранене на животни с ценна кожа с преработени животински протеини, добити от трупове или части от трупове на животни от същия вид, чрез дерогация от параграф 1, буква а); и

б) хранене на селскостопански животни с растителна маса от земя, на която са полагани органични торове или подобрители на почвата, при условие че пашата или коситбата се провежда след като е изминал изчаквателен период, който гарантира адекватен контрол на рисковете за общественото здраве и здравето на животните, чрез дерогация от параграф 1, буква в).

Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, като го допълват, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 48, параграф 4.

раздел 2: унищожаване и приложение

Член 19 Унищожаване и приложение на материали от категория 1

Материалите от категория 1 трябва да бъдат

a) унищожавани като отпадъци в одобрено или регистрирано екарисажно предприятие:

i) пряко без предварителна преработка; или

ii) след преработка в одобрено предприятие, ако това е изискано от компетентния орган, чрез стерилизация под налягане и трайно маркиране на получения материал;

б) в случай, че материалите от категория 1 са отпадъци, които се унищожават или оползотворяват, в одобрено и регистрирано предприятие за съвместно изгаряне;

i) пряко без предварителна преработка; или

ii) след преработка в одобрено предприятие, ако това се изисква от компетентния орган, чрез стерилизация под налягане и трайно маркиране на получения материал;

в) в случай на материали от категория 1, различни от посочените в член 11, буква а), подточки i) и ii), унищожени чрез преработка чрез стерилизиране под налягане в одобрено предприятие, трайно маркирани и заровени в регламентирано депо;

г) в случай на материали от категория 1, посочени в член 11, буква в), подложени на процес на детоксификация в съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 2002/32/ЕО и употребявани в съответствие с член 21, букви в), г) и д);

д) в случай на материали от категория 1, посочени в член 11, буква д), унищожени чрез заравяне в регламентирано депо;

е) използвани като гориво в процес на горене; или

ж) използвани за производството на производни продукти, посочени в глава VІ и пускани на пазара в съответствие със специалния режим, определен в същата глава.

Член 20 Унищожаване и приложение на материали от категория 2

Материалите от категория 2 трябва да бъдат:

a) унищожавани като отпадъци в одобрено или регистрирано екарисажно предприятие

i) пряко без предварителна преработка; или

ii) след преработка в одобрено предприятие, ако това се изисква от компетентния орган, чрез стерилизация под налягане и трайно маркиране на получения материал;

б) в случай, че материалите от категория 2 са отпадъци, унищожавани или оползотворявани в одобрено и регистрирано предприятие за съвместно изгаряне

i) пряко без предварителна преработка; или

ii) след преработка в одобрено предприятие, ако това се изисква от компетентния орган, чрез стерилизация под налягане и трайно маркиране на получения материал;

в) унищожавани в регламентирано депо след преработка чрез стерилизация под налягане в одобрено предприятие и трайно маркиране на получения материал;

г) трайно маркирани след преработка в одобрено предприятие:

i) в случай на производен протеинов материал, чрез стерилизация под налягане, и употребявани като органичен тор или подобрител на почвата; или

ii) в случай на топени мазнини, чрез стерилизация под налягане, ако това се изисква от компетентния орган, и впоследствие преработени в мастни производни в одобрено предприятие за използване в органични торове или подобрители на почвата;

д) преработвани в одобрено или регистрирано предприятие за производство на биогаз или компост:

i) след преработка чрез стерилизация под налягане и трайно маркиране на получения материал; или

ii) в случай на оборски тор, съдържание на х