В Решението за създаване на програма „Наказателно правосъдие“ (наричана за краткост „ПНП“) се изисква Комисията да представи ex post оценка, обхващаща периода 2007—2013 г. Тази ex post оценка беше извършена от независим външен оценител, подпомогнат от службите на Комисията.

Анализът на целите и приоритетите на програмата показва, че макар и до голяма степен да са конкретни, постижими и реалистични, те не са измерими или (в повечето случаи) обвързани със срокове. Детайлността на информацията относно очакванията за финансираните проекти (във връзка с различни приоритети) в поканите за представяне на предложения продължи да се увеличава. Целите за повечето приоритетни области бяха приведени в съответствие с целите и политиките на ЕС, особено в последната половина на програмата.

Релевантността спрямо тези цели, както и спрямо по-широки приоритети на политиките на ЕС, беше ключов критерий за подбор при всяка покана за представяне на предложения за предоставяне на безвъзмездни средства за дейности и безвъзмездни средства за оперативни разходи. Извършената оценка на оперативните цели на бенефициерите на безвъзмездни средства за дейности и безвъзмездни средства за оперативни разходи показва привеждане на оперативните цели на проектите в съответствие с целите на програмата. Освен това анализът на безвъзмездните средства за дейности и безвъзмездните средства за оперативни разходи показва, че всички дейности, финансирани с безвъзмездни средства за дейности, както и повечето дейности, финансирани с безвъзмездни средства за оперативни разходи, са били приведени в тясно съответствие с приоритетите на програмата.

Видовете дейности, обхванати в програмата, също са много подходящи за целите на програмата и са в съответствие с член 4 („Допустими дейности“) от Решение 2007/126/ПВР на Съвета относно ПНП. Голям брой дейности, избрани за финансиране с безвъзмездни средства или за възлагане на обществени поръчки през периода 2007—2013 г., попадат в следните категории:

дейности по обучение, предимно за магистрати или практикуващи юристи;

взаимно обучение/обмен между органи/организации в държавите членки (например чрез симпозиуми, семинари и разпространение на добри практики);

разработване и/или инсталиране на хардуер/софтуер за улесняване на съдебните производства и достъпа до информация относно правосъдието на равнище ЕС и/или национално равнище (електронно правосъдие);

услуги за оказване на подкрепа и консултиране (включително уебсайтове за предоставяне на информация и консултации);

дейности по научни изследвания и анализ, чрез които бе оценено прилагането на законодателството на ЕС в държавите членки или бяха очертани националните законодателни рамки, за да се оцени съвместимостта им със законодателството на ЕС. Чрез тези дейности също така бяха проучени методи за прилагане на различни форми на правосъдие (например възстановително правосъдие или алтернативи на задържането) и/или анализирани препятствията пред правосъдието в ЕС. Някои включваха оценки на препятствията пред прилагането на законодателството на ЕС и взаимното доверие.

В допълнение безвъзмездни средства бяха отпуснати на много от основните организации, участващи в насърчаването на общо европейско пространство на правосъдие. Безвъзмездни средства бяха отпуснати например на големи европейски мрежи и неправителствени организации, работещи в сферата на обучението (например EJTN); пробацията (Европейска организация за пробация — Confederation of European Probation (CEP); законните права (Консултиране относно индивидуални права в Европа — Advice on Individual Rights in Europe (AIRE); подкрепата за жертвите (Подкрепа за жертвите в Европа — Victim Support Europe (VSE); подкрепата за заподозрените и обвиняемите (Справедлив съдебен процес — Fair Trials); и възстановителното правосъдие (Европейски форум за възстановително правосъдие — European Forum for Restorative Justice (EFRJ).

Тъй като ПНП е фокусирана върху подобряване на съдебното сътрудничество и взаимното доверие (и има за цел да подкрепи създаването на съдебно пространство в рамките на целия ЕС), от решаващо значение беше също така в програмата да участват партньори и крайни бенефициери от различни държави — членки на ЕС. ПНП включваше и национални дейности (40 от общо 284 случая на отпуснати безвъзмездни средства за дейности, вж. по-долу, раздел 2.6.2. Добавена стойност за ЕС и за бенефициерите на безвъзмездни средства). Това бяха дейности със значимост за програмата.

2.1.1Приоритети, определени в поканите за представяне на предложения, и избрани дейности и тяхната релевантност за политиката

Основните законодателни инструменти, съществуващи и въведени през разглеждания период от време, включваха инструменти, които предвиждат взаимното признаване на съдебни решения на държавите членки; инструменти, които предвиждат алтернативи на задържането; инструменти в подкрепа на съдебното сътрудничество при предоставянето на доказателства на други държави членки; инструменти, с които се въвеждат разпоредби относно процесуални права; и инструменти за подпомагане на жертвите и гарантиране на техните права.

Годишните приоритети на ПНП отразяват промените в политиката на ЕС в областта на наказателното правосъдие.

Комисията приложи и насърчи различни практически инструменти за подкрепа на основните законодателни инструменти. Целта беше да се подобрят съдебното сътрудничество и взаимното признаване на решения, а също и да се увеличи достъпът на обществеността до правосъдие. Тези практически инструменти включваха:

Европейския портал за електронно правосъдие — информационен уебсайт, насочен към обществеността, бизнеса, практикуващите юристи и магистратите, на който е събрана информация относно правата, наличните услуги и инструментите, които отговарят на техните различни нужди;

Европейската информационна система за съдимост (ECRIS) — компютризирана система, създадена с цел постигане на ефективен обмен на информация относно наказателните присъди между държавите от ЕС;

Европейската съдебна мрежа (EJN) — мрежа за насърчаване на съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси между държавите от ЕС;

съдебно обучение.

От 2010 г. нататък приоритетите, очертани в поканите за представяне на предложения и работните програми, станаха „по-интелигентни“, доколкото те бяха прецизирани по отношение на очакваното съдържание на проектите, насочени към съответния приоритет. Те също така бяха съобразени в по-голяма степен с политиката и законодателството. Тези подобрения са резултат от институционални промени в Комисията след влизането в сила на Договора от Лисабон, по силата на който на Комисията бяха предоставени по-големи правомощия в областта на правосъдието и вътрешните работи. В допълнение през 2010 г. Генерална дирекция „Правосъдие, свобода и сигурност“ (ГД JLS) беше разделена на ГД „Вътрешни работи“ и ГД „Правосъдие“ (ПНП беше отнесена към новата ГД Правосъдие), като на двете генерални дирекции бяха дадени по-големи отговорности.

Дейностите, финансирани чрез безвъзмездни средства за дейности и безвъзмездни средства за оперативни разходи, бяха насочени предимно към оказване на подкрепа за прилагане на съществуващото законодателство. Чрез избрани дейности също така се подпомагаше косвено разработването на нови политики, доколкото с тях се улесняваха обменът на идеи и обсъждането на препятствията пред правосъдието/сътрудничеството в ЕС между министерствата на правосъдието и членовете на съдебната власт/юристите в ЕС. В резултат на 16 от общо 334 случая на отпуснати безвъзмездни средства бяха очертани и изготвени препоръки относно политиките.