BG Официален вестник на Европейския съюз C 299/24

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Жените предприемачи — конкретни политики за насърчаване на растежа и заетостта в ЕС“ (становище по собствена инициатива)

2012/C 299/05

Докладчик: г-жа Madi SHARMA

На 19 януари 2012 г. Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността си, да изготви становище по собствена инициатива относно:

„Жените предприемачи - конкретни политики за насърчаване на растежа и заетостта в ЕС“.

Специализирана секция „Заетост, социални въпроси и гражданство“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 28 юни 2012 г.

На 482-рата си пленарна сесия, проведена на 11 и 12 юли 2012 г. (заседание от 11 юли), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 121 гласа „за“, 7 гласа „против“ и 4 гласа „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки за насърчаване на предприемачеството сред жените в Европа

1.1 В настоящото становище се правят четири конкретни предложения за политически мерки за насърчаване и развитие на предприемачеството сред жените с цел подпомагане на устойчивия растеж в Европа. То се концентрира само върху предприемачеството сред жените и не разглежда по-широкото измерение на женското участие на пазара на труда или в процеса на вземане на решения.

1.2 Политическите препоръки не са неутрални по отношение на разходите, но малката инвестиция, която се изисква от Европейската комисия и държавите членки ще бъде компенсирана от възвръщаемостта на инвестициите от добавената икономическа полза, която произтича от увеличаването на броя на предприятията, собственост на жени, в икономиката и от създаването на работни места в тях. Може също така да се предполага, че биха могли да бъдат пренасочени средства от проекти с ниско въздействие, за да се подпомогне по-добре постигането на целите.

1.3 Освен това политическите препоръки не изискват никакви нови структури и могат да бъдат интегрирани в съществуващите министерства на икономическото развитие, но не трябва да се установяват в министерства по въпроси на равенството между половете, защото предприемачеството сред жените е „икономически“ въпрос.

1.4 Тези препоръки могат да бъдат подкрепени с доказателства за рентабилността на инвестициите от резултатите на подобни действия в САЩ, при които броят на жените предприемачи се е удвоил, създадени са повече работни места и по-голям икономически принос за обществото. Най-голямо въздействие са оказали задължителният характер на събирането на данни и политиката на възлагане на поръчки (1).

1.5 Да се създаде офис на европейските жени, собственици на предприятия в рамките на Европейската комисия и в компетентните министерства (за предпочитане не в министерства по въпроси на равенството между половете, за да се направи разграничение между икономически дейности и отговорности във връзка с равенството между половете) на равнище държави членки, без да се създават изцяло нови структури.

1.6 Да се определи директор/специален пратеник или представител на високо равнище по въпросите на предприемачеството сред жените в рамките на Европейската комисия и министерствата на предприемачеството сред жените в държавите членки, с междуведомствена роля в повишаването на осведомеността за икономическите ползи от насърчаването на повече жени да започнат и да развиват бизнес.

1.7 Да се събират данни и да се изготвят годишни актуализации на политиката и изследванията относно предприемачеството сред жените в европейските региони, като се увеличава достъпът до данни, групирани по полов признак, в правителствените отдели и агенции.

1.8 Да се привежда в изпълнение действащото законодателство в области на равенство между половете. Това би трябвало да включва специално внимание върху осигуряването на анализ на разпределението по полов признак на ресурсите и средствата, така че да се гарантира прозрачност, отчетност и добросъвестност по отношение на доказателствата за действителното спазване на равенството между половете.

1.9 За да се създаде благоприятна за жените предприемачи среда, би трябвало да се вземат предвид следните аспекти:

— включване на мъже в дебата и комуникацията;

— премахване на стереотипите въз основа на пола, особено в образованието и кариерното развитие;

— насърчаване на академични проучвания, което може да доведе до възникването на нови предприятия на жени;

— осигуряване на справедлив достъп до финансиране и ресурси при равни условия и

— подобряване на социалната защита за самостоятелно заетите лица.

2. Контекст

2.1 Растежът на ЕС и малките и средните предприятия (МСП)

2.1.1 В резолюцията на Европейският парламент относно предприемаческата дейност на жените в малките и средните предприятия (2) се признава, че съществуват различия „между държавите-членки по отношение на броя жени предприемачи […]; като има предвид, че сред онези, които възприемат предприемачеството като обещаваща възможност за кариера, жените са по-малко от мъжете и че въпреки увеличаването през последното десетилетие на броя на жените, управляващи МСП, в Европейския съюз едва 1 от всеки 10 жени е предприемач, докато сред мъжете това съотношение е 1 от 4; като има предвид, че жените съставляват около 60 % от всички завършили университетско образование, но са много по-слабо представени на пазара на труда по отношение на работата на пълен работен ден, особено в стопанската сфера; като има предвид, че е особено важно жените да бъдат насърчавани и да имат възможността да започват предприемаческа дейност, за да се намали съществуващото неравенство между половете“.

2.1.2 В контекста на финансовата криза в Европа, ограничителните мерки се превърнаха в ключова дума за намирането на изход от кризата. До неотдавна дискусиите за ограничителни мерки бяха допълвани от дискусии за инвестиции. Политиките за насърчаване на растежа трябва да бъдат основния акцент.

2.1.3 В глобално променяща се среда, която се характеризира с несигурност, непрекъснати промени и по-голяма световна конкуренция, признаването на ролята на предприемачите за канализирането на тези инвестиции за постигането на икономическо възстановяване е един от ключовите елементи за осигуряването на конкурентоспособна и динамична европейска икономика. След като призна ролята на МСП в нашето общество, за Европейската комисия използването на потенциала на МСП сега е тема от първостепенно значение.

2.1.4 Предприемачите придобиват все по-важна роля като предоставящи възможности за заетост и като ключови фигури за благосъстоянието на местните и регионалните общности (3). Така посредством Лисабонската стратегия за растеж и заетост, законодателния акт за малкия бизнес в Европа, стратегията „Европа 2020“ и новата COSME (4) ЕС категорично постави нуждите на МСП в основата на своите дейности за постигане на положителни резултати.

2.1.5 Националната и местната среда, в която работят МСП в рамките на ЕС, както и естеството на самите МСП, се различават значително. Политиките, които се занимават с потребностите на МСП следователно трябва да признаят изцяло това разнообразие и да спазват напълно принципа на субсидиарност (Мисли първо за малките – „Small Business Act“ за Европа).

2.1.6 В неотдавнашното си становище относно съобщението „Малък бизнес, голям свят — ново партньорство за подпомагане на МСП да се възползват от глобални възможности“ (5) ЕИСК отбелязва, че Комисията възприема равенството между половете в своята дейност, но не отправя конкретни препоръки за подпомагане на МСП, собственост от жени, които се стремят към интернационализация.

2.1.7 Европа не разполага с инфраструктура, която конкретно да подпомага предприемачеството сред жените. Нито една от горепосочените политики, последващи мерки или разпоредби не признава изцяло свързаните с половата принадлежност въпроси в областта на фирмената собственост, нито пък открива възможностите за растеж или разнообразието в сферата на бизнеса (надомна работа, микропредприятия, семеен бизнес).

2.2 Настояща политика по отношение на предприятията, собственост на жени

2.2.1 Предприятията, които са собственост на жени, са от решаващо значение за жизнеността на европейската икономика. Вече повече от десетилетие правителства и редица организации в публичния и частния сектор и академичната сфера отбелязват стойността на подкрепата за предприятията на жените както от политическа, така и от практическа гледна точка. В резултат на това все повече се осъзнава приносът на тези предприятия за икономиката.

2.2.2 Понастоящем Комисията работи съвместно с държавите членки, за да открие начини за преодоляване на факторите, които възпират жените да се занимават с предприемачество, и бяха лансирани редица инициативи, сред които:

— Европейската мрежа на менторите на жените предприемачи, официално представена по време на проява на полското председателство на 15 ноември 2011 г. Мрежата е една от мерките, предложени в прегледа на SBA за 2011 г., която подкрепя и допълва действията за популяризиране, подпомагане и насърчаване на предприемачеството сред жените;

— Европейска мрежа за управляващи политиките лица за насърчаване на предприемачеството сред жените (WES);

— Портал за предприемачество сред жените (6).

3. Икономическият потенциал

3.1 Въпреки обнадеждаващия напредък ЕС трябва все още да предприеме допълнителни съществени мерки, за да се освободи целия потенциал на предприятията и особено на МСП, собственост на жени. Присъствието на жените на бизнес сцената е твърде често незабележимо – в медиите, в представителните организации на бизнеса, както и когато става въпрос за оказване на влияние върху политиката.

3.2 Продължава да е налице различие между половете в областта на предприемачеството, израз на което е по-малкият брой жени предприемачи. Днес жените предприемачи в Европа са едва 30 % от всички предприемачи. Това увеличава неизползвания потенциал за икономически растеж.

3.3 През 2012 г. ролята на предприятията, притежавани от жени, е по-важна от всякога: те съществуват в цяла Европа, в съседните региони, като страните от Евромед (7), и във всеки сектор и тяхната роля за развитието на икономиката и създаването и запазването на работни места е от съществено значение за възстановяването и растежа.

3.4 Най-обезпокояващо е, че във време, когато правителственото финансиране в подкрепа на бизнеса беше намалено в много страни, и когато много предприятия се борят за оцеляване и растеж, политиките за подкрепа на предприятия, собственост на жени, отпаднаха от дневния ред въпреки силните думи. Предприятията, притежавани от жени, са „възможност за няколко милиарда евро“ (8), която трябва да се признае, а не да се пренебрегва.

3.5 Липсата на количествени и качествени данни е едно от най-големите предизвикателства в статистическото отразяване на предприемачеството сред жените в Европа. В бизнес регистрите и в много източници за националната статистика (включително регистрациите по ДДС) липсва групиране по полов признак. Така също информация, свързана с пола не се предоставя охотно от банки или организации, подкрепящи бизнеса.

3.6 Въпреки тези недостатъци, някои последователни източници на информация относно предприемачеството и самостоятелната заетост предоставят информация относно бизнес дейностите на мъжете и жените. Те включват Global Entrepreneurship Monitor (GEM – Глобален наблюдател на предприемачеството) и ежегодните проучвания на населението в повечето европейски държави (преброяване на населението). Събирането на данни в ЕС изтъква потенциала за Европа (9).

3.7 Проучванията показват (10), че предприятията, собственост на жени, инвестират повече в обучението на своя персонал отколкото работодателите като цяло и че около две-трети от тях се стремят да увеличат лидерския капацитет на своите мениджъри. Така инвестициите в подкрепата за насочените към растежа предприятия, собственост на жени, твърде вероятно ще имат по-голяма рентабилност отколкото инвестициите в предприятията като цяло.

3.8 Повечето статистики са консервативни прогнози и съществуват значителни доказателства от проучвания, които сочат още по-силен стремеж към растеж сред жените предприемачи, включително онези от тях, които са майки (11). Проучване на Natwest Bank в Обединеното кралство показва, че 88 % от жените в сравнение с 74 % от мъжете предвиждат растеж за своите предприятия. Прогнозираният растеж възлиза средно на 25 %.

4. Равенството между мъжете и жените в бизнеса

4.1 ЕС има етичното задължение да даде на жените това, което те наистина заслужават. Въпросът за равенството между половете трябва винаги да бъде на преден план в управлението на политиките на ЕС. Във време на криза „равенството между мъжете и жените“ придобива още по-голямо значение. Както мъжете, така и жените трябва да участват в дебата, тъй като твърде често въпроси, които засягат жените привличат само жени около масата за преговори.

4.2 Политиките на равенство между половете, включително законодателството, се прилагат в Европа, но те не включват акцент върху осигуряването на анализ за разпределянето на ресурси или средства по полов признак. За да се гарантира прозрачност, отчетност и добросъвестност по отношение на доказателствата за действителното спазване на равенството между половете, е необходимо да се предоставя такъв анализ.

4.3 Това е правно изискване в Обединеното кралство, наречено „Gender Equality Duty“ (задължение за равенство между половете) (12), което изисква всички публични власти при изпълнението на всичките им функции да спазват следното:

— да отстраняват незаконната дискриминация и тормоза въз основа на пола;

— да насърчават равните възможности между жените и мъжете.

Това ще изисква анализ на разпределянето на ресурсите и средствата, за да се докаже неутралност от гледна точка на пола.

4.4 Концепцията за задължението за равенство между половете е важна за осигуряването на равенство между мъжете и жените чрез отговорност и цялостна оценка на предоставянето на ресурси и събирането на данни, групирани по полов признак. Това би подпомогнало определящите политиките лица в оценяването на истинското въздействие на предприемачеството сред жените. (Например фондът за регионално развитие (ЕФРР) или социалния фонд (ЕСФ): ЕС предоставя средства на държавите членки, които от своя страна ги разпределят на местно равнище. Често тези средства се използват за създаване на работни места посредством основаване на предприятия, но никога не се подвига въпросът за равенството между половете.) За да се осигури равенство между половете, отговарящите за политиките лица на всяко равнище би трябвало да разглеждат и анализират разпределянето на финансовите средства по полов признак.

4.5 Полът може да се разглежда като „лупа“, през която могат да се разберат други неравенства (на основата на раса, увреждане или възраст) и да се предприемат действия за отстраняването им. За да може принципът на равенство между половете да бъде разглеждан ефективно в Европа, е необходим интегриран подход, както е изтъкнато по-специално в доклада на ОИСР „Tackle gender gap to boost growth“ („Справяне с неравенствата между половете, с цел стимулиране на растежа“) (13). Акцентът върху половия признак обхваща всички аспекти на равенството и засяга всички – и мъже, и жени. Акцентът върху половия признак признава, че неравенството между жените и мъжете произтича от несправедливост или стереотипи, които засягат всекиго.

4.6 Необходим е анализ въз основа на пола, за да се избегне прахосване на ресурси за образование и обучение, за по-високи равнища на заболеваемост, икономически разходи за предприятия, в които уменията на жените не се оценяват и техният потенциал и талант не се признават. Освен това подкрепата за кариерното развитие, преодоляването на стереотипите и разчупването на т.нар. „стъклен таван“ са от съществено значение за разширяването на възможностите за жените от всички възрасти. Жените, които са модели за подражание и жените – лидери също трябва да присъстват по-широко в медиите и обществото, за да се насърчават положителните промени, които жените могат да донесат за икономиката.

5. Препоръки

5.1 Политически мерки

5.1.1 ЕИСК признава, че Европа е подложена на ограничителни мерки, но прости, конкретни политики за предприятия на жени предприемачи, биха могли да донесат рентабилност на инвестициите, която надхвърля малките суми от страна на ЕС и държавите членки за осъществяването на тези четири предложения.

5.1.2 Тези предложения не са случайно подбрани, а са формулирани след консултации с жени предприемачи и със сдружения на бизнеса. Подобни препоръки бяха отправени в резолюцията на Европейския парламент (14). Още по-важно е, че подобни мерки бяха въведени в САЩ със Закона за предприятията, собственост на жени – „Women's Business Ownership Act“ (1988 г.). Най-голямо въздействие оказаха задължителният характер на събирането на данни и на възлагането на поръчки. Съотношението на жените предприемачи спрямо мъжете предприемачи в САЩ е около 2:1 (броят на жените, собственици на предприятия в САЩ като процентен дял от всички предприятия се повиши от 26 % през 1992 г. на 57 % през 2002 г.). Това доведе до удвояване на броя на жените предприемачи, създаване на повече работни мести и по-голям икономически принос за обществото.

5.1.3 Предложенията са:

5.1.3.1 Да се създаде офис на жените, собственици на предприятия в рамките на Европейската комисия и в компетентните министерства на държавите членки. За предпочитане е това да става не в министерства по въпросите на равенството между половете, за да се направи ясно разграничение между икономически предприемачески дейности и отговорности, във връзка с равенството между половете. Този офис трябва да има сериозен мандат с цели и ресурси. Понастоящем в ГД „Предприятия и промишленост“ само 1 служител от 900 души се занимава специално с предприемачеството сред жените в Европа!

5.1.3.2 Да се определи директор/специален пратеник или представител на високо равнище по въпросите на предприемачеството сред жените в рамките на Европейската комисия и министерствата на предприемачеството сред жените в държавите членки, но с междуведомствена роля за повишаването на осведомеността за икономическите ползи от насърчаването на повече жени да започнат и да развиват бизнес. Тези длъжности би трябвало да бъдат времево ограничени (от 4 до 10 години в зависимост от икономическата и финансовата структура) и би трябвало да имат много ясни правомощия с конкретни цели и отчетност. Директорът/специалният пратеник или представителят на високо равнище по въпросите на предприемачеството сред жените би могъл да отговаря и за насърчаването на кариерното развитие в промишлеността и академичната сфера, което ще доведе до повишаване на броя на жените предприемачи в изследователската дейност, науката, високите технологии, директната търговия и онлайн/ИТ разработките.

5.1.3.3 Да се събират съществени данни, което ще позволи да се отразяват и отчитат в количествено отношение отпуснатите ресурси за жени предприемачи – основната причина, поради която жените са подложени на дискриминация в бизнеса, особено при основаването на предприятия. Трябва да се подкрепя изготвянето на годишен преглед на политиката и проучванията в областта на предприемачеството сред жените в европейските региони. Да се увеличи събирането и достъпът до данни, групирани по полов признак, в правителствените учреждения и агенции. От съществено значение е ГД „Предприятия и промишленост“ и министерствата на икономическото развитие в държавите членки да извършват оценка на въздействието върху равенството между половете, като събират съответни данни, които включват броя на жените предприемачи, броя на предприятията, собственост на жени, броя на служителите в тези предприятия, отпускането на ресурси за тези предприятия и предприемачи. Важно е да се признае, че страни като Австралия, Канада и САЩ успешно повишиха равнището на предприемачеството сред жените чрез събирането и анализирането на подобни данни.

5.1.3.4 Да се привежда в изпълнение действащото законодателство в области на равенството между половете. Последните данни показват, че безработицата сред жените е достигнала най-високото си равнище в Европа от 23 години насам. Отбелязва се и рекордно равнище на младите хора, включително много дипломирани жени, които не са икономически активни. Разликата в заплащането на жените и мъжете съществува и липсват представители на жените в процеса на вземане на решения в Европа. От съществено значение е ЕС и държавите членки да изпълнят своето задължение по отношение на равенството между половете при представянето на информация по полов признак, особено при събирането на данни и отпускането на ресурси.

5.2 Мерки на гражданското общество

5.2.1 Предлага се:

5.2.1.1 Тъй като всички дейности, свързани с насърчаването на предприемачеството между жените и предприятията, собственост на жени са от социална и икономическа полза за всички, мъжете трябва да бъдат насърчавани да участват в този дебат и да признаят добавената стойност на насърчаването на предприемаческата активност на жените. Съответните методи на комуникация, мрежи и обучения би трябвало да включват и двата пола, а системата за социална защита би трябвало да гарантира, че всички в обществото са третирани по един и същи начин.

5.2.1.2 Да се осигури достъп за всички до предприемачеството, като се гарантира, че образованието на всички равнища премахва стереотипите за предприемачите въз основа на пола и като се следи за езика и понятията, които се използват при описването на предприемачите. В същото време да се гарантира, че подкрепата, която понастоящем се предлага на предприемачите от страна на университети и институции за допълнителна квалификация, е привлекателна и полезна за младите жени, като по този начин ще се преодолеят различията между броя на младите мъже и младите жени, които започват бизнес.

5.2.1.3 Да се насърчават традиционното и нетрадиционното кариерно развитие на жени от всички възрасти по неутрален спрямо пола начин. Европа разполага с голям брой висококвалифицирани жени с дипломи, много от които в сегашния момент са без работа в резултат на кризата и които може би не са се замисляли за варианта да започнат собствен бизнес.

5.2.1.4 Да се създадат специални бизнес центрове за жени, където да се предлагат основна бизнес информация, мрежи, обмен на знания, обучение и наставничество. Те липсват в някои държави на ЕС и често разполагат с недостатъчно ресурси в рамките на сдруженията на бизнеса и търговските камари в ЕС. Въпреки това тези центрове, към които се насочват целеви ресурси, могат да бъдат изключително ефективни в насърчаването на предприемачеството сред жените. В Германия могат да бъдат намерени много примери за добри практики.

5.2.1.5 За жени, които биха искали да създадат свое собствено предприятия или да се занимават с изследователска дейност или иновации, да се осигури подкрепа и достъп до информация, средства и ресурси за изследвания, наука и технологии.

5.2.1.6 Финансовите институции да преразгледат предоставянето на информация за кредитирането в съответствие с пола. Някои проучвания показват, че отпускането на кредити на жени е на ниско равнище и често при значително по-високи лихви отколкото за мъжете (15).

5.2.1.7 Да се преразгледат правилата за социална защита за всички предприемачи, но по-специално практическите аспекти на разпоредбите за жените предприемачи по време на бременност, за жените предприемачи, които са майки и за тези, които полагат грижи за роднини. Планът за действие на Комисията „Европейска програма за предприемачество“ (16) привлича вниманието върху необходимостта от по-добри схеми за социална защита, но не се задълбочава в предоставянето на съответни предложения.

5.2.1.8 Да се разработи и прилага споразумение за публично разпространение, валидно за целия ЕС, с което обществените медии от държавите членки да се насърчават да поемат ангажимент за определянето на цели за балансирано по отношение на пола медийно отразяване във връзка с предприемачеството – жените да бъдат махнати от „женските страници“ и да бъдат прехвърлени в тези, посветени на бизнеса! Проучвания показват, че медийното отразяване може да повлияе значително и положително върху възприемането на жените предприемачи и отношението към тях. Засиленото медийно отразяване на успешни жени предприемачи като модели за подражание би имало измеримо въздействие върху отношението на обществото спрямо жените предприемачи.

Брюксел, 11 юли 2012 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Staffan NILSSON

(1) 1988: Women’s Business Ownership Act (HR5050) (Закон за предприятията, собственост на жени) http://www.nwbc.gov/sites/default/files/nwbc05.pdf.

(2) (2010/2275(INI).

(3) Становище на ЕИСК относно „Пригодност за заетост и предприемачество — ролята на гражданското общество, социалните партньори и регионалните и местни органи от гледна точка на пола“ (ОВ C 256 от 27.10.2007 г., стp. 114).

(4) Програма за конкурентоспособност на предприятията и за МСП (COSME) 2014-2020 г.

(5) COM(2011) 702 final.

(6) Вж: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/promoting-entrepreneurship/women/portal/.

(7) Становище на ЕИСК относно „Насърчаване на предприемаческия дух у жените в Евро-средиземноморския регион“ (ОВ C 256 от 27.10.2007 г.).

(8) Вж.: www.wescotland.co.uk/wepg.

(9) http://womeninbusiness.about.com/od/wibtrendsandstatistics/a/statswibindustr.htm.

(10) http://www.bis.gov.uk/assets/biscore/enterprise/docs/b/11-1078-bis-small-business-survey-2010-women-led-businesses-boost.pdf.

(11) http://www.enterprising-women.org/static/ew_growthreport.pdf.

(12) http://freedownload.is/doc/overview-of-the-gender-equality-duty-11622854.html.

(13) http://www.oecd.org/document/0,3746,fr_21571361_44315115_50401407_1_1_1_1,00.html.

(14) (2010/2275(INI).

(15) Вж. например: „Women and banks - Are female customers facing discrimination?“ („Жените и банките. Има ли дискриминация спрямо клиентите-жени?“), доклад на IPPR, ноември 2011 г., в: http://www.wireuk.org/uploads/files/women-banks_Nov2011_8186.pdf; „Women’s business ownership: a review of the academic, popular and internet literature“ („Жените, собственици на предприятия: преглед на академични, популярни и онлайн източници“) в: http://www.bis.gov.uk/files/file38362.pdf.

(16) COM(2004) 70 final.