ЕВРОПЕЙСКА  КОМИСИЯ  
Брюксел , 7.12.2011 
SEC(2011) 1467 окончателен  
  
РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
ОБОБОЩЕНА  ОЦЕНКА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
придружаваща  
РЕГЛАМЕНТ  НА ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  И НА СЪВЕТА  
за определяне  на общите  разпоредби  за създаването  на Европейски  инструмент  за 
съседство  
 
{COM(2011) 839 окончател eн} 
{SEC(2011) 1466 окончател eн}  
 
BG 2   BG В член  8 от Договора  за Европейския  съюз  (ДЕС ) се предвижда  Европейският  съюз  
(ЕС) да развива  привилегировани  отношения  със съседните  държави  с оглед  
установяване  на пространство  на просперитет  и добросъседство  по границите  на ЕС, 
основано  на ценностите  на Съюза  и характеризиращо  се с близки  и мирни  отношения , 
изградени  на основата  на сътрудничеството . В този специален  член , въведен  с Договора  
от Лисабон , се подчертава  нарастващото  значение  на отношенията  на ЕС със съседните  
държави . 
Създадената  през 2004 г. Европейска  политика  за съседство  (ЕПС ) е насочена  към 16 
партньори  на изток  и на юг от ЕС, а именно  Алжир , Армения , Азербайджан , Беларус , 
Египет , Грузия , Израел , Йордания , Ливан , Либия , Република  Молдова , Мароко , 
окупираните  палестински  територии , Сирия , Тунис  и Украйна . В рамките  на ЕПС  
Съюзът  предлага  на съседните  държави  привилегировано  партньорство , изградено  
върху  взаимен  ангажимент  към ценности , като демокрацията  и правата  на човека , 
принципите  на правовата  държава , доброто  управление  и принципите  на пазарна  
икономика  и устойчиво  развитие . В политиката  също  така се предвижда  политическо  
асоцииране  и по-задълбочена  икономическа  интеграция , по-интензивна  мобилност  и 
засилване  на контактите  между  хората . ЕПС  получава  подкрепа  от специален  
инструмент  — Европейският  инструмент  за съседство  и партньорство  (ЕИСП ), който  
обхваща  посочените  по-горе 16 партньорски  държави  и Руската  федерация . 
1. ОПРЕДЕЛЯНЕ  НА ПРОБЛЕМА  
След  стартирането  на ЕПС  настъпиха  редица  важни  промени , в това число  
задълбочаване  на отношенията  с партньорите , стартиране  на регионални  инициативи  и 
демократични  процеси  на преход  в съседните  държави  на юг от ЕС. Развитията  на 
отношенията  и променящият  се политически  контекст  изискваха  преразглеждане  на 
ЕПС . В резултат  на това бе разработена  нова  визия  на ЕПС , съгласно  посоченото  в 
съвместното  съобщение  на върховния  представител  на ЕС по въпросите  на външните  
работи  и политиката  на сигурност  и на Европейската  комисия  — „Нов отговор  на 
промените  в съседните  държави “, прието  на 25 май 2011 г. В този нов подход  по-
специално  се предвижда  по-голяма  подкрепа  за партньори , които  са поели  ангажимент  
за изграждането  на демократични  общества  и за осъществяването  на реформи , в 
съответствие  с принципите  „повече  усилия  за повече  помощ “ и „взаимна  отчетност “. 
2. АНАЛИЗ  НА СУБСИДИАРНОСТТА  
ЕС е в най-добра  позиция  да предоставя  тази помощ  в съседните  държави , където  
привеждането  в съответствие  с правилата  и стандартите  на ЕС е една  от ключовите  
цели  на политиката . Някои  видове  специална  подкрепа  може  да бъде  предоставена  
единствено  на равнище  ЕС, особено  за насърчаване  на прогресивната  икономическа  
интеграция  на вътрешния  пазар  на ЕС, на достъпа  до Шенгенското  пространство  или на 
участието  в програми  на ЕС. Поради  това Европейският  съюз  е водещ  партньор  за 
сътрудничество  в повечето  от държавите  в обхвата  на ЕИС  – роля , която  е широко  
призната  от държавите -членки , международните  финансови  институции  и други  
донори  на помощ . Подпомагането  на съседните  на ЕС държави , с цел привеждането  им 
в съответствие  с политиките , правилата  и стандартите  на ЕС, е движеща  сила  от 
основно  значение  за реформите  в партньорските  държави  от ЕПС .  
 
BG 3   BG Със своите  27 държави -членки , работещи  в рамките  на общи  политики  и стратегии , ЕС 
има необходимата  критична  маса , за да се справи  със световните  предизвикателства . 
Действията  на държавите -членки  могат  да бъдат  ограничени  и разпокъсани , като 
проектите  често  са твърде  малки  за постигането  на дълготрайни  резултати  в тази 
област . Рационализирането  на дейностите  на държавите -членки  посредством  ЕС 
подобрява  координацията  и ефективността  на действията  на ЕС.  
В условия  на бюджетни  ограничения , когато  няколко  държави -членки  предпочетоха  да 
напуснат  всички  сектори  на сътрудничество  и да оттеглят  подкрепата  си от някои  
държави , ЕС може  да играе  активна  роля  за насърчаването  на демокрацията , мира , 
стабилността , просперитета  и намаляването  на бедността  в съседните  държави . В този 
контекст , би било  по-логично  от всякога  от чисто  икономическа  гледна  точка  помощта  
на равнище  ЕС да бъде  насочена  там, където  е възможно  да се постигне  действителна  
промяна . Сътрудничеството  с ЕС води  също  така до по-малко  разходи . 
Административните  разходи  са по-ниски  от средните  административни  разходи  на 
основните  донори  на двустранна  помощ . 
3. ЦЕЛИ  НА ИНИЦИАТИВАТА  НА ЕС 
Европейската  политика  за съседство  има за цел установяването  на пространство  на 
просперитет  и добросъседство  на границите  на ЕС, по-специално  чрез засилено  
политическо  асоцииране , икономическа  интеграция  и тясно  сътрудничество  в редица  
сектори . В периода  2014—2020 г. тези цели  ще продължат  да бъде  подкрепяни  от 
Европейския  съюз  чрез специален  финансов  инструмент  — Европейският  инструмент  
за съседство  (ЕИС ). ЕИС  ще осигури  основната  част от финансирането  от бюджета  на 
ЕС за партньорите .  
С цел този инструмент  да отговори  на по-високите  стремежи  на новата  визия  на ЕПС  
ще трябва  да бъдат  постигнати  редица  конкретни  цели  на регламента , които  произтичат  
от променящия  се контекст , извлечени  поуки  и оценки , а именно : 
• прилагане  на принципите  „повече  усилия  за повече  помощ “ и „взаимна  
отчетност “, в съответствие  с обновената  политика  на ЕПС , като се насърчава  
по-нататъшното  участие  на съседните  държави  в реформите ; преодоляването  
на сложността  и продължителността  на програмирането  на помощта  от ЕС, с 
цел този процес  да се усъвършенства , да се съкрати  и да бъде  с по-добра  
насоченост ; 
• оптимизиране  на обхвата  на инструмента  посредством  подходящ  баланс  между  
гъвкавост  и насоченост  към целите  на политиката  и към ключови  области  на 
сътрудничество ; 
• адаптиране  на разпоредбите  за прилагане  и подобряване  на съгласуваността  
между  различните  инструментите  за външна  дейност ; 
• подобряване  на разпоредбите  за трансгранично  сътрудничество , за да се улесни  
ефективното  и бързо  изпълнение  на програмите ; 
• насърчаване  на по-тесни  връзки  с инструменти  за вътрешна  дейност  и 
вътрешни  политики  на ЕС, включително  чрез засилено  сътрудничество  със 
 
BG 4   BG съответните  служби  на Комисията  при етапа  на програмиране  и, където  е 
уместно , чрез механизми , които  дават  възможност  за евентуално  обединяване  
на средства  от вътрешни  и външни  позиции  от бюджета  на ЕС;  
• адаптиране  към променящите  се отношения  с Русия  чрез изменение  на 
разпоредбите  за допустимост  на Русия  за финансирането  по EИС, като се 
отрази  специфичния  статут  на Русия  като стратегически  партньор  и съсед  на 
ЕС. 
4. ПОЛИТИЧЕСКИ  ВАРИАНТИ  
При оценката  на въздействието  бяха  разгледани  няколко  варианта :  
• Вариант  0: „Без действия  от страна  на ЕС“; ЕС преустановява  
предоставянето  на финансова  подкрепа  чрез специален  инструмент  за 
съседните  държави ; 
• Вариант  1: „Без промяна “; Сътрудничеството  със съответните  държави  
остава  стриктно  в рамките  на съществуващия  регламент  за ЕИСП , използван  
като референтен  сценарий  по време  на анализа ; 
• Вариант  2: „Адаптиране  на сегашния  механизъм “; бъдещото  законодателно  
предложение  следва  да се основава  на настоящия  регламент  за ЕИСП , заедно  с 
няколко  изменения , съответстващи  на новия  контекст  и определените  
конкретни  цели  на политиката . Вариант  2 съдържа  също  така известен  брой  
подварианти  по възникналите  конкретни  проблеми .  
• Вариант  3: „Внасяне  на един  изцяло  нов инструмент “ с различен  
географски  обхват  и съсредоточен  върху  цели , които  са по-широкообхватни  
или различни  от тези на ЕПС .  
5. ОЦЕНКА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЯТА  
Настоящата  структура  (вариант  1 — „референтен  сценарий “) предлага  помощ  в широк  
спектър  от области , което  води  до редица  положителни  икономически , социални  и 
екологични  въздействия  в партньорските  държави . Въпреки  това, тези въздействия  в 
горепосочените  сектори  могат  да се засилят  с по-гъвкави  механизми  и по-новаторски  
подходи , например  по отношение  на обединяването  на средства  или използването  на 
новаторски  финансови  инструменти . Преустановяването  на действието  от страна  на ЕС 
(вариант  0) значително  би намалило  въздействията  и в трите  области  и би застрашило  
устойчивостта  на въздействията , постигнати  до момента . Този  вариант  също  така би 
повлиял  отрицателно  на цялостните  отношения  на ЕС с партньорите  от ЕПС . 
Изменението  на инструмента  (вариант  2) би увеличило  положителните  икономически , 
социални  и екологични  въздействия , постигнати  при настоящата  структура ; освен  това 
се очаква  допълнително  положително  въздействие , особено  по отношение  на 
управлението , чрез прилагането  на принципа  „повече  усилия  за повече  помощ “. Поради  
това вариант  2 има най-голямо  положително  въздействие . Внасянето  на един  изцяло  
нов инструмент  (вариант  3) би имало  отрицателни  последици  най-вече по отношение  
 
BG 5   BG на съгласуваността  на действията  на ЕС с целите  на ЕПС  и би подкопало  доверието  в 
ЕС в региона . 
Освен  това оценката  на въздействието  е съсредоточена  и върху  необходимостта  от 
действия  на равнище  ЕС и тяхната  добавената  стойност , сравнени  с действията  само  от 
страна  на държавите -членки . 
6. СРАВНЕНИЕ  НА ВАРИАНТИТЕ  
Въз основа  на анализа  и претеглянето  на влиянието  на различните  въздействия  
(глобално , икономическо , социално  и екологично ) вариант  0 и вариант  3 бяха  
отхвърлени  като нежизнеспособни  варианти  по отношение  на постигането  на най-
голямо  положително  въздействие  и на целите  в рамките  на преразгледаната  ЕПС . 
Вариант  2 би имал  най-голямо  положително  въздействие  и предлага  най–голям  
потенциал  за адаптиране  на сегашната  рамка  за сътрудничество  към новия  контекст  на 
политиката , целите  и предизвикателства  в рамките  на ЕПС , определени  чрез оценки  и 
извлечени  поуки . Вариант  1 би бил вторият  най-добър  вариант , който  позволява  
запазване  на положително  въздействие , без обаче  да предвижда  изпълнението  на 
целите  на новата  визия  на ЕПС , нито  справянето  с предизвикателствата  и конкретните  
проблеми , установени  при настоящата  структура . Следователно  предпочитаният  
вариант  е вариант  2. 
7. НАБЛЮДЕНИЕ  И ОЦЕНКА  
Тъй като новият  EИС ще бъде  упълномощаващ  регламент  за създаване  на 
съществените  елементи  и основата  за интервенции  от страна  на ЕС, конкретните  цели  и 
действия  за сътрудничество  за всяка  държава  и регион  ще бъдат  определени  по време  
на етапите  на програмиране  и изпълнение , включително  и очакваните  резултати . 
Специфичните  показатели  ще бъдат  определени , като се вземат  предвид  особеностите  
на въпросното  действие .