Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Достойни условия на труд в основаната на платформи икономика“

(проучвателно становище по искане на германското председателство)

(2020/C 429/23)

Докладчик: Carlos Manuel TRINDADE

Искане от германското председателство на Съвета Писмо от 18.2.2020 г. Правно основание Член 304 от Договора за функционирането на Европейския съюз Компетентна секция „Заетост, социални въпроси и гражданство“ Приемане от секцията 9.7.2020 г. Приемане на пленарна сесия 18.9.2020 г. Пленарна сесия № 554 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 182/23/8

1. Заключения и препоръки

1.1. Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) заявява, че целта на това становище, поискано от германското председателство, е да се определи общата рамка, вписана в цялостна визия, за достоен труд в основаната на платформи икономика .

1.2. ЕИСК счита, че въпросите, които повдига работата през платформа, следва да бъдат разгледани и решени с оглед по-специално на целите за устойчиво развитие, Програмата в областта на цифровите технологии и Европейския стълб на социалните права.

1.3. ЕИСК отбелязва, че основаната на платформи икономика все още има малка тежест, въпреки че разполага с потенциал за растеж.

1.4. ЕИСК отбелязва, че платформите имат „като цяло положително въздействие върху икономиката“ ( 1 ) , което допринася както за създаването на работни места, иновациите, гъвкавостта и автономността на работника, така и за осигуряването на доходи за работниците (често това са допълнителни доходи) и възможност за участие в заетостта на уязвими лица.

1.5. ЕИСК отбелязва, че съществуват рискове, които не трябва да бъдат подценявани: (i) за работника това са отричането на основни права, в т.ч. правото на организиране и колективно договаряне; несигурност; ниски доходи; увеличена интензивност на работата; изключителна разпокъсаност на работата в световен мащаб; работниците не са обхванати от схема за социална сигурност; (ii) за обществото това са повишеният риск от конкуренция, основан на влошаване на социалните стандарти, което има неблагоприятни последици както за работодателите, които са подложени на неустойчив конкурентен натиск, така и за държавите членки, които губят приходи от данъци и осигурителни вноски.

1.6. ЕИСК отбелязва противоречието, което се наблюдава в свързаните с платформите понятия, по-специално факта, че платформите се разглеждат по-скоро като „работодатели“ отколкото като „посредници между предлагане и търсене“, а също и понятията „наето лице“ и „самостоятелно заето лице“, тъй като те имат отражение върху правата на тези лица.

1.7. ЕИСК призовава настоятелно Комисията и държавите членки да положат усилия за изясняване на тези понятия, като се имат предвид последиците във връзка с приложимостта на трудовото законодателство и правата, свързани със закрилата на труда.

1.8. ЕИСК препоръчва ЕС и държавите членки да положат усилия за постигане на единни понятия, за да може трудът в основаната на платформи икономика да стане достоен. Във връзка с това Комисията и държавите членки следва да се съсредоточат върху следните елементи: (i) икономическа зависимост и подчинено трудово правоотношение, тъй като работник, чието препитание зависи основно от възнаграждението, което получава за тази работа, е наето лице, а не самостоятелно заето лице; (ii) прилагането на принципа, съгласно който работник през платформа се счита за наето лице до доказване на противното, трябва да се проучи във всичките му измерения; (iii) използваните от платформите алгоритми би трябвало да бъдат приравнени към устни или писмени инструкции при конвенционалната работа.

1.9. ЕИСК препоръчва, с оглед на суверенитета на държавите членки по отношение на социалните въпроси, да се изготвят насоки, които да помогнат за изясняване на статута на заетостта, която се реализира чрез цифровите платформи. ЕИСК счита, че в основаната на платформи икономика следва да се гарантира, че всички работници имат достъп до набор от права и защити, независимо от статута или вида на трудовия им договор, като се гарантира, че конкурентното предимство на някои оператори не може да бъде постигнато чрез неспазване на задълженията и отговорностите.

1.10. ЕИСК препоръчва да се изяснят отговорностите на всички заинтересовани страни в области като здраве и безопасност, защита на данните, застраховка и правна отговорност, така че да се оценят, адаптират и хармонизират съществуващите разпоредби.

1.11. ЕИСК подчертава, че социалният диалог и колективното договаряне следва да играят водеща роля на всички релевантни равнища, при пълно зачитане на автономността на социалните партньори, с цел да се осигури висококачествена работа в основаната на платформи икономика.

1.12. ЕИСК предлага да бъдат изготвени кодекси за поведение с участието на платформите, работниците и потребителите, които да включват най-добрите принципи и насоки относно възнагражденията, условията на труд и качеството на предоставяните услуги.

1.13. ЕИСК призовава Комисията да вземе предвид препоръките на Европейската платформа за борба с недекларирания труд в областта на данъчното облагане на платформите.

1.14. ЕИСК отправя отново своята препоръка към „Европейската комисия, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) и Международната организация на труда (МОТ) да работят заедно със социалните партньори на всички подходящи равнища и с организациите на по-широкото гражданско общество, за да разработят подходящи разпоредби относно достойните условия на труд и закрилата, които са необходими“ ( 2 ) . Във връзка с това ЕИСК се надява, че тази съвместна работа би могла да доведе до евентуална Конвенция на МОТ за платформите.

1.15. ЕИСК счита, че би трябвало да се гарантира предоставянето от страна на платформите на информация, която би позволила прозрачност и предвидимост за всички заинтересовани страни. Във връзка с това платформите следва да бъдат регистрирани във всяка държава членка, а в ЕС следва да бъде създадена база данни, която да наблюдава развитието на основаната на платформи икономика.

1.16. ЕИСК подкрепя усилията, положени от Комисията в проучването на основаната на платформи икономика. Въпреки това в отделни държави и в ЕС все още съществува сериозна липса на последователна и систематична информацията. ЕИСК призовава Комисията и държавите членки да обединят усилията си за подобряване на статистическите данни.

2. Контекст

2.1. Настоящото становище има за цел да отговори на въпросите, поставени от германското Министерство на труда, относно работата през платформи, като определи ключовите предизвикателства и възможности, и разгледа статута на работещите през платформи, политическите инструменти за подобряване на условията на труд на работниците и най-добрите практики в областта на регулирането.

2.2. Настоящото развитие на технологиите, което е в основата на цифровите платформи, е свързано с неотдавнашни иновации: интернет, който е иновация с ключово значение; големите бази данни (мегаданни), които дават възможност за управление на големи обеми от информация; и мобилните устройства, които дават възможност на потребителите, работниците и доставчиците на услуги да имат достъп до мобилен интернет по всяко време и навсякъде ( 3 )

2.3. Въпросите, които повдига работата през платформа, следва да бъдат разгледани и решени с оглед по-специално на целите за устойчиво развитие, Програмата в областта на цифровите технологии и Европейския стълб на социалните права.

2.4. ЕИСК посочва различни по-ранни становища ( 4 ) относно цифровата трансформация на икономиката и появата на нови форми на труд.

2.5. Сложността на платформите, липсата на стандартна терминология и липсата на статистическа информация затрудняват определянето на мащаба на основаната на платформи икономика и на нейния растеж. ОИСР ( 5 ) посочва, че според повечето проучвания заетата в работа през платформи работна ръка е между 0,5 % и 3 %. В 16 европейски държави само 1,4 % от възрастното население на възраст между 16 и 74 години работи основно през платформи (като този процент варира от 0,6 % във Финландия до 2,7 % в Нидерландия) ( 6 ) . Около 11 % от възрастното население вече е работило през платформа ( 7 )

2.6. Съществува несигурност относно бъдещия растеж на работата на платформите ( 8 ) , тъй като растежът зависи от технологичния напредък, новите бизнес модели, защитата на данните и политиката за потребителите. Според някои автори между 2013 и 2015 г. стойността на сделките или доходите, генерирани от платформите в Европа, се е увеличила почти три пъти ( 9 ) . ЕИСК счита, че платформите следва да бъдат регистрирани, главно по отношение на икономическото, трудовото и социалното измерение, което ще даде възможност за по-добро разбиране на тази реалност.

2.7. Работата през платформи се характеризира с взаимодействие между платформата, работника и потребителя. Посредничеството се осъществява в голяма степен посредством често непрозрачни технологии и алгоритми, които засягат условията на труд поради въздействието им върху разпределението и организацията на работата и оценката на работниците. Тази „посредническа черна кутия“ е отличителна черта на работата през платформа ( 10 )

2.8. Според Eurofound ( 11 ) работата през платформи е форма на заетост, която използва онлайн платформа, за да могат организациите или физическите лица да имат достъп до други организации или лица, за да разрешават проблеми или да предоставят услуги срещу заплащане. Основните характеристики на работата през платформа са, както следва: — платеният труд се организира чрез онлайн платформа; — участват три страни: онлайн платформата, клиентът и работникът; — целта е да се изпълняват конкретни задачи или да се решават конкретни проблеми; — работата е възложена на външни изпълнители или е по външно договаряне; — работата е разделена на задачи; — услугите се предоставят при поискване.

2.9. Статутът на работника е ключов елемент от работата през платформа. Като цяло платформата играе ролята на посредник между търсенето и предлагането и следователно не е работодател, тъй като не съществува подчинено трудово правоотношение. Работещите в тази ситуация се считат за „самостоятелно заети лица“, а не за „наети лица“, така че спрямо тях не се прилагат нито трудовото законодателство (в т.ч. по отношение на здравето и безопасността), нито законодателството в областта на социалната закрила и данъчното облагане. Макар да смята, че съществуват истински самостоятелно заети лица, ЕИСК счита, че прилагането на принципа, според който работникът през платформа се счита за наето лице до доказване на противното трябва да бъде надлежно проучено във всичките му измерения от страна на ЕС и държавите членки. Това гарантира защитата на интересите на работниците и служителите, чийто основен доход идва от платформите. Въпреки това ЕИСК счита, че на работниците, които са действително самостоятелно заети лица, следва да се позволи да запазят този статут, ако такова е тяхното желание.

2.10. ЕИСК отбелязва, че съществува голямо разнообразие от платформи. Критериите, които трябва да се използват за класифициране на различните видове платформи, са квалификацията, необходима за изпълнение на задачата (задачи, които изискват по-висока или по-ниска квалификация), пространството или физическото място, където се предоставя услугата (онлайн или офлайн), и лицето, което е отговорно за вземането на решение относно процедурата за подбор (платформа, работник през платформа или клиент). Възможно е да се прилагат и други критерии, като например разликите в разпределението на задачите и в автономността на работниците ( 12 )

2.11. МОТ ( 13 ) счита, че платформите поставят специфични проблеми по отношение на регулирането, и посочва редица теми, които будят загриженост, а именно: ниските заплати (голяма част са под минималните заплати); липса на социално осигуряване (поне 91 % от хората, работещи на платформата Amazon Mechanical Turk); отхвърляне на услуги (9 от 10 работници с отхвърлена работа); задължение за плащане на комисионни, за да има работа в нарушение на конвенциите на МОТ относно защитата на възнагражденията; липса на синдикално сдружаване и колективно договаряне.

2.12. В работата през платформи има аспекти, свързани с пола и възрастта. Мъжете като цяло преобладават в услугите, свързани с разработването на софтуер и предоставянето на транспортни услуги; жените преобладават в задачите, свързани с писмените преводи и услугите на място; младите хора са сравнително свръхпредставени в платформите, особено в случаите, когато над 50 % от приходите им идват от платформите или когато те работят през тях повече от 20 часа седмично; при някои обстоятелства се наблюдава и участие на възрастни хора в работата през платформи. ЕИСК счита, че са необходими допълнителни изследвания, за да се разбере по-добре действителността и да се определят подходящи публични политики.

3. Предизвикателства, възможности и рискове пред основаната на платформи икономика

3.1. Платформите имат „като цяло положително въздействие върху икономиката“ ( 14 ) , което допринася както за създаването на работни места, иновациите, гъвкавостта и автономността на работника, така и за осигуряването на доходи за работниците (често това са допълнителни доходи), намаляването на пречките пред навлизането на пазара на труда и за възможността за участие в заетостта на уязвими лица ( 15 ) . Комисията отбелязва, че „икономиката на сътрудничеството създава нови възможности за трудова заетост, които генерират доходи извън традиционните „линейни“ трудови правоотношения, и позволява на хората да работят при гъвкава организация на труда. Това им позволява да бъдат икономически активни, когато по-традиционните форми на трудова заетост са неподходящи за тях или не съществуват като възможност“ ( 16 ) . Въпреки тези нови възможности ЕИСК счита, че все още са необходими допълнителни проучвания относно макроикономическото въздействие на основаната на платформи икономика.

3.2. За работниците обаче, с изключение на високо квалифицираните, съществуват рискове, които не могат да бъдат пренебрегвани, а именно: отричането на основни права, включително правото на организиране и колективно договаряне; несигурност; ниски доходи, още повече че изпълнителите са свръхквалифицирани; увеличена интензивност на работата; изключителна разпокъсаност на работата в световен мащаб; работниците не са обхванати от схема за социална сигурност.

3.3. В проучване на Европейската агенция за безопасност и здраве при работа (EU-OSHA) ( 17 ) се посочва, че работата през платформа е свързана с повишени рискове както във физически, така и в социален план, включително несигурност на работното място, излагане на различни рискове (пътнотранспортни произшествия, химикали и др.), рискове, специфични за онлайн дейността (кибертормоз, нарушения, свързани с позата, умора на очите и стрес, предизвикани от различни фактори). ЕИСК препоръчва да се изяснят отговорностите на всички заинтересовани страни в области като здраве и безопасност, защита на данните, застраховане и правна отговорност, така че да се оценят, адаптират и хармонизират съществуващите разпоредби.

3.4. Обществото също е изложено на риск. ЕИСК и по-рано е посочвал, че Комисията смята, че по „този начин се увеличава рискът от конкуренция въз основа на подбиване на социалните стандарти, което има вредни последици както за работодателите, които са обект на неустойчив конкурентен натиск, така и за държавите членки, които губят приходи от данъци и вноски за социално осигуряване“ ( 18 )

3.5. Освен това потребителите са изложени на рискове, свързани с качество на предоставяните им услуги, тъй като в случай на злополуки или проблеми с услугата те срещат трудности при разпределянето на отговорностите. ЕИСК счита, че по-добрата правна защита на работниците означава по-високо качество за потребителите.

3.6. работата, заетостта и социалните отношения . За платформите най-важните предизвикателства са: ЕИСК счита за важно и иновативно неотдавнашното обсъждане относно предизвикателствата пред работниците през платформи ( 19 ) , проведено посредством изработването на модел на анализ, който се основава на три основни елемента:. За платформите най-важните предизвикателства са:

3.6.1. по отношение на елемент „работа“: управление, контрол, оценка (посредством алгоритми), автономност в разделението на труда и физическата среда, по-специално за платформи, които използват нискоквалифицирана, извършвана на място или определена от клиента работа.

3.6.2. по отношение на елемент „заетост“: статута, може би най-важното предизвикателство, определянето на работодателя и договора, по-специално за платформите, които използват нискоквалифициран труд, с ниска автономност. Други предизвикателства, макар и общи за цялата нетипична заетост, са социалната закрила, здравословните и безопасни условия на труд, доходите и работното време.

3.6.3. по отношение на елемент „социални отношения“: представителството, въпреки че то е общ проблем и за други видове нетипична заетост. Гъвкавостта и разпокъсаността много затрудняват идентифицирането, организирането и представителството на работниците, които работят по нестандартен начин. Задачата се усложнява и от факта, че по своето естество работата през платформа е самотно начинание, характеризира се с географска разпокъсаност, подчертана анонимност, висок процент на ротация на работниците, които са поставени в условия на взаимна конкуренция и могат да упражняват дейността си през други платформи. По принцип платформите не изпълняват функцията на работодател, не са членове на сдружения на работодатели, така че техните работници, синдикатите и политическите фактори нямат с кого да водят преговори.

3.6.4. Неблагоприятното социално поведение и дискриминационното третиране са също така големи предизвикателства при работата през платформи, които използват нискоквалифициран труд, тъй като работниците са предимно млади хора и от малцинства в неравностойно положение. Използването на алгоритми и фактът, че клиентът може да оказва влияние върху разпределението и изпълнението на работата, са фактори, които задълбочават неблагоприятното поведение и дискриминацията.

3.6.5. Въпросът за защитата на данните от гледна точка на собствеността върху данните и използването им също е важно и специфично предизвикателство за работещите посредством платформи и за потребителите.

4. Статутът на работника в основаната на платформи икономика

4.1. ЕИСК счита, че за да се улесни доброто и правилно функциониране на системата на основаната на платформи икономика, ЕС и държавите членки следва да положат усилия, целящи да се изясни и регулира статутът на работещите през платформи и да се гарантира, че платформите предоставят информация, която осигурява прозрачност и предвидимост за всички заинтересовани страни.

4.2. Като взема предвид суверенитета на държавите членки в областта на социалните въпроси, но и принципа на хармонизация, ЕИСК препоръчва да се изготвят насоки за определяне на статут на трудова заетост през платформа, за да имат работниците достъп до права и защита.

4.3. Според европейско проучване ( 20 ) на въпроса за техните трудови правоотношения 68,1 % от работниците отговарят, че са служители, а 7,6 % отговарят, че са самостоятелно заети лица. Така повечето от анкетираните лица се считат за наети на работа, независимо от категорията, към която ги причисляват платформите.

4.4. Комисията разглежда въпроса за статута ( 21 ) , като счита, че разграничението между самостоятелно заети и наети лица може да бъде установено въз основа на три критерия: съществуването на отношение на подчиненост, естеството на работата и възнаграждението. Тези критерии са определени за целите на прилагането на понятието „работник“ в ЕС, но в съобщението се добавя, че съдилищата на държавите членки, в рамките на своята национална компетентност, са склонни да прилагат същите критерии.

4.5. ЕИСК изготви становище, в което посочва, че „по-конкретно следва да се установи, при зачитане на националните правомощия, правна рамка за работниците, която да определя точно съответния трудовоправен статут: достойно заплащане и право на участие в колективното договаряне, защита срещу произвол, право на излизане от системата, така че работното време в цифрова среда да бъде ограничено в рамките на параметрите за достоен труд и др.“ ( 22 )

4.6. Що се отнася до определението на понятието „работник“, европейската съдебна практика поставя ударението върху наличието на отношение на субординация, върху икономическия и действителния характер на услугата и върху наличието на възнаграждение ( 23 )

4.7. ЕИСК подчертава значението на две решения на Съда на ЕС. В първото (C-67/96, Albany) се допуска важно изключение при прилагането на европейското право в областта на конкуренцията, като се посочва, че когато принципът на конкуренцията е в противоречие със социалната политика, колективното трудово споразумение е извън приложното поле на правото в областта на конкуренцията. Във второто (C-413/13, FNV Kunsten Informatie) се допуска, че европейското конкурентно право е съвместимо с колективното договаряне, като се приема, че съответните самостоятелно заети лица са „фиктивни самостоятелно заети лица“. Това е от особено значение за работата през платформи, тъй като дава възможност фиктивните самостоятелно заети лица да бъдат третирани като наети лица ( 24 )

4.8. Освен това в някои държави членки, както в случая с Италия и Франция, вече съществува съдебна практика, която следва тази линия на насоките на Съда на ЕС ( 25 )

4.9. Много от работещите през платформи не са регистрирани в схеми на социалната сигурност и нямат подходящи здравословни и безопасни условия на труд, въпреки че това право се счита за съществено и е залегнало в националните законодателства, Договорите, европейското законодателство и международните стандарти на МОТ ( 26 ) . Настоящата пандемична криза подчертава значението на социалната сигурност в демократичните общества, тъй като тези системи подкрепиха доходите на голяма част от населението и успоредно с това се увеличи социалната и здравната уязвимост на хората, които не са включени в тези системи.

5. Политически инструменти за подобряване на условията на труд през цифровите платформи

5.1. ЕИСК отбелязва неотдавнашния дебат относно многообразието от национални инструменти за справяне с предизвикателствата, поставени от платформите ( 27 ) . Това многообразие включва серия от инструменти с по-скоро административен и „твърд“ характер (законодателство, съдилища и инспекция по труда); другият вид са по-скоро с „мек“ характер (колективно договаряне ( 28 ) , действия на платформите и инициативи на работниците).

5.1.1. Що се отнася до законодателството, то е описано като необичайно и целта му не е толкова да подобрява условията на труд и социална закрила, колкото да решава проблеми, свързани с конкуренцията, въпреки че много държави са включили в режима на социална закрила самостоятелно заетите лица; по отношение на съдебните органи се наблюдава несигурност относно начина на решаване на спорове, свързани със статута на работниците; що се отнася до инспекциите, въпреки че държавите са се опитали да засилят тяхната дейност си, се констатират трудности при уведомяването за много от (онлайн) платформите. ЕИСК счита, че законодателството относно платформите следва да се съсредоточи върху най-важните проблеми, свързани с икономическото, трудовото и социалното регулиране.

5.1.2. Колективното договаряне е много ограничено (самото законодателство в областта на конкуренцията затруднява колективното договаряне между „самостоятелно заетите лица“ и платформите), въпреки че в някои държави има сключени споразумения (в областта на транспорта и дистрибуцията); инициативите, предприети от платформите са насочени към управлението на отправяните към тях критики или участие в сдружения на работодатели, саморегулиране, присъединяване към кодекси за поведение, преобразуване или преустановяване на дейността; действията на работниците са разнообразни, включително протести и стачки, случват се не само на платформи за квалифициран труд на място, но и на друг вид платформи, като проектът, лансиран от IG Metall през 2016 г. и със сътрудничеството на шведски и австрийски синдикати, който доведе до Декларацията от Франкфурт (Fair Crowd Work, 2016 г.).

5.1.3. ЕИСК счита, че в основаната на платформи икономика е важно да се насърчават кодекси за поведение с участието на платформите, работниците и потребителите.

5.2. ЕИСК отбелязва, че въпреки използваните многобройни средства за установяване и защита на достойни условия на труд през платформите, все още не е постигнато подходящо решение. Повечето инициативите се наблюдават на национално равнище, като в някои случаи се правят изменения както при приемането на специфично законодателство, така и в рамките на законодателството в областта на труда, като в някои случаи се въвежда концепция за междинна категория между работа в подчинено правоотношения (работа за сметка на друг) и самостоятелна заетост (работникът работи за собствена сметка) ( 29 ) . ЕИСК счита, че това решение не е задоволително.

5.3. Честотата на използване на инспекциите по труда и съдилищата варира в различните държави членки. Съдебните искове не са приключили с решения с нееднороден характер, в някои случаи в решението се постановява, че трудовото правоотношение е с подчинен характер, а в други случаи — че работниците през платформи са самостоятелно заети лица.

5.4. ЕС и държавите членки следва да се съсредоточат върху концепцията за икономическа зависимост и субординация. Работник през платформа, който за издръжката си зависи основно от възнаграждението, което получава за тази работа и се намира в положение на субординация, е наето, а не самостоятелно заето лице. Също така алгоритмите, използвани от платформите, следва да бъдат приравнени към устните или писмените инструкции в конвенционалната работа. ЕИСК вече изрази положителното си становище относно тези понятия ( 30 )

5.5. Инспекцията по труда следва да бъде подсилена, за да обърне специално внимание на работещите през платформи, за да се не се допусне оставането без закрила на работниците и продължаването на практиките на нелоялна конкуренция спрямо други дружества ( 31 )

5.6. ЕИСК счита, че работниците трябва да бъдат обхванати от социалното осигуряване и да имат подходящи здравословни и безопасни условия на труд. Европейските институции защитават позицията, че всички работници трябва да имат достъп до социална сигурност, независимо от естеството на договора. Някои държави са създали специфични схеми за самостоятелно заети лица, за да се вземат предвид специфичните условия на техния труд.

5.7. В доклада на Световната комисия на МОТ относно бъдещето на труда ( 32 ) се предлага разработването на международна система за управление на платформите ( 33 ) . Във връзка с това ЕИСК вече отправи препоръка към „Европейската комисия, Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) и Международната организация на труда (МОТ) да работят заедно със социалните партньори на всички подходящи равнища и с организациите на по-широкото гражданско общество, за да разработят подходящи разпоредби относно достойните условия на труд и закрилата, които са необходими“ ( 34 )

5.8. Що се отнася до данъчното облагане, ЕИСК счита, че всички участници в цифровата икономика следва да плащат данъци. Във връзка с това ЕИСК подкрепя препоръките на Европейската платформа за противодействие на недекларирания труд ( 35 ) към ЕС за въвеждане на обвързващ правен инструмент, който да задължи платформите да декларират всички сделки пред данъчните органи на държавите, в които извършват дейност; да предоставят на съответните данъчни власти информацията, необходима за гарантиране на спазването на данъчното законодателство; да информират работниците за техните печалби и данъчни задължения и да защитават работниците от риска да бъдат категоризирани като самостоятелно заети лица.

6. Добри практики за регулиране на работата през платформи

6.1. ЕИСК счита, в съответствие с международните проучвания ( 36 ) , че Комисията и държавите- членки трябва да изготвят адекватни политики за регламентиране на пазара на труда, за насърчаване на социалния диалог, сключване на колективни договори и придобиване на квалификация.

6.1.1. При регулирането на пазара на труда следва да се гарантира, че в съответствие с националните системи и практики всички работници имат достъп до набор от права и защити, независимо от статута или вида на трудовия им договор, като се гарантира, че конкурентното предимство на някои оператори не може да бъде постигнато чрез неспазване на задълженията и отговорностите.

6.1.1.1. Сивата зона между самостоятелната заетост и заетостта с трудово правоотношение следва да бъде ограничена максимално, като тези определения бъдат стандартизирани и пояснени, доколкото е възможно, и се намали несигурността за работниците и работодателите.

6.1.1.2. Фиктивната самостоятелна заетост следва да бъде преодоляна чрез укрепване на капацитета за инспекции, намаляване на факторите, които стимулират предприятията да кагегоризират „погрешно“ дадено трудово правоотношение, и значителни санкции при неправилна категоризация.

6.1.1.3. На международно равнище следва да се инициира съвместна работа на Комисията, ОИСР и МОТ, която би могла да доведе до евентуална Конвенция на МОТ за платформите.

6.1.2. Дисбалансът на силите между платформите и работниците следва да бъде преодолян чрез социален диалог и колективно договаряне. Борбата с пазарните злоупотреби трябва да се води чрез увеличаване на прозрачността в областта на възнагражденията, информацията, правата, задълженията и отговорностите.

6.1.2.1. Трябва да бъде насърчаван социалният диалог на равнище ЕС и държави членки, както и колективното договаряне, което заедно със законодателството, когато е уместно, трябва да подпомогне подобряването на условията на труд.

6.1.2.2. Ролята на организациите на работниците и работодателите е от съществено значение, за да се задейства представителността на интересите в рамките на европейския социален модел.

6.1.3. Трябва да бъдат изготвени кодекси за поведение с участието на платформите, работниците и потребителите, които да включват най-добрите принципи и насоки относно възнагражденията, условията на труд и качеството на предоставяните услуги.

6.1.4. Държавите членки трябва да осигурят възможности за обучение и професионално развитие на работниците, тъй като те обикновено са част от групи в неравностойно положение, мигранти и други, с основни проблеми при обучението.

Брюксел, 18 септември 2020 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Luca JAHIER

(1) ОВ C 303, 19.8.2016 г., стр. 54.

(2) ОВ C 125, 21.4.2017 г., стр. 10, параграф 3.9.

(3) C. Degryse, Digitalisation of the economy and its impact on labour markets („Цифровизацията на икономиката и нейното въздействие върху пазарите на труда“), работен документ, 2016.02 г., стр. 7.

(4) ОВ C 303, 19.8.2016, стр. 54; ОВ C 283, 10.8.2018, стр. 39; ОВ C 81, 2.3.2018, стр. 145; ОВ C 125, 21.4.2017, стр. 10; ОВ C 237, 6.7.2018, стр. 1; ОВ C 75, 10.3.2017, стр. 33.

(5) ОИСР, Employment Outlook („Перспективи за заетостта“), 2019 г., стр. 55.

(6) Z. Kihhofffer et. al., Study to may evidence on the working conditions of platform workers („Проучване за събиране на данни за условията на труд на работещите през платформи“), декември 2019 г., стр. 45.

(7) Пак там, стр. 47.

(8) Z. Kihofffer, op.cit., стр. 48.

(9) За 2015 г. тези суми са достигнали съответно 28,1 и 3,6 млрд. евро, както отбелязва Z. Kihofffer, op.cit., стр. 48.

(10) Z. Kihofffer, op.cit., стр. 15.

(11) Eurofound 2018 г., Employment and working conditions of selected types of platform work [Заетост и условия на труд за определени видове работа члез онлайн платформа], стр. 9.

(12) Пак там, стр. 15.

(13) МОТ, Policy responses to new forms of work. International governance of digital labour platforms („Мерки относно новите форми на труд: международно управление на цифровите платформи“), април 2019 г.

(14) Вж. бележка под линия 1.

(15) Вж. бележка под линия 1.

(16) Съобщение на Комисията „Европейска програма за икономиката на споделянето“,(COM(2016) 356 final).

(17) EU-OSHA 2017, Protecting Workers in the Online Platform Economy. An overview of regulatory and policy developments in the E.U. (Защита на работниците в основаната на онлайн платформи икономиката. Преглед на промените в нормативните уредби и политиките в ЕС).

(18) ОВ C 283, 10.8.2018 г., стр. 39, параграф 3.4.

(19) Z. Kihofffer, op.cit., стр. 48—98.

(20) COLLEEM (COLLaborative Economy and Employment, Икономика на сътрудничеството и заетост). Вж. Европейска комисия, Platform Workers in Europe [Работещите през платформи в Европа], 2018 г., стр. 4.

(21) Европейска комисия, Европейска програма за икономиката на сътрудничеството, 2016 г., стр. 11-13.

(22) ОВ C 75, 10.3.2017 г., стр. 33, параграф 4.4.2.

(23) Z.Kihofffer, op.cit., стр. 227.

(24) Z.Kihofffer, op.cit., стр. 85.

(25) Решение на Върховния съд № 1663/2020 (Италия) и № 17—20.079 от 28 ноември 2018 г. (Франция).

(26) По-специално Конвенция № 102 от 1952 г. и нейните последващи изменения.

(27) Z.Kilhoffer, op.c., стр. 125-176.

(28) Въпреки че авторите класифицират колективното договаряне като „меко“, факт е, че в много държави членки колективното договаряне има силата на закона и е „твърд“ инструмент.

(29) Z.Kihofffer, op.cit., стр. 107.

(30) ОВ C 75, 10.3.2017 г., стр. 34, параграф 1.4 и ОВ C 283, 10.8.2018 г., стр. 39, параграф 5.1.2.

(31) Z.Kihofffer, op.cit., стр. 227.

(32) МОТ, op.cit.

(33) МОТ, Global Commission on the Future of Work (Световна комисия относно бъдещето на труда), Work for a Brighter Future [Работа за по-светло бъдеще], Женева, 2019 г.

(34) ОВ C 125, 21.4.2017 г., стр. 10, параграф 3.9.

(35) ОВ C 458, 19.12.2014 г., стр. 43.

(36) ОИСР, Employment Outlook 2019 (Перспективи за заетостта за 2019 г.), стр. 32—36.