[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |

Брюксел, 31.3.2010

COM(2010)125 окончателен

ДОКЛАД ОТ КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА И ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ

Трети мониторингов доклад за преструктурирането на стоманодобивната индустрия в България

ДОКЛАД ОТ КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА И ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ

Трети мониторингов доклад за преструктурирането на стоманодобивната индустрия в България

ВЪВЕДЕНИЕ

В протокол № 2 от Европейското споразумение[1] Европейският съюз определи преходни разпоредби относно предоставянето на помощ за преструктуриране, с цел да позволи на България да завърши процеса на преструктуриране на стоманодобивната индустрия. На България беше позволено да предоставя държавна помощ с цел преструктуриране, при условие че:

- тя би допринесла за жизнеспособността на фирмите бенефициери при нормални пазарни условия в края на периода на преструктуриране,

- размерът и честотата на помощта са строго ограничени до абсолютно необходимото за възстановяване на тази жизнеспособност, като постепенно се намаляват,

- програмата за преструктуриране е свързана с рационализирането и намаляването на общия производствения капацитет в България.

Първоначално се предвиждаше периодът на преструктуриране да продължи до края на 2006 г. България обаче посочи, че няма да бъде в състояние да изпълни изискванията по протокол № 2 при съществуващите понастоящем национална програма за преструктуриране (НПП) и индивидуален бизнес план (ИБП). Поради това, преди присъединяването си към ЕС България представи изменени програма за преструктуриране и бизнес план и поиска удължаване на периода на преструктуриране. Протокол № 2 беше изменен с Решение 3/2006 на Съвета за асоцииране ЕС—България от 29 декември 2006 г.[2], като периодът на преструктуриране беше удължен до края на 2008 г. и бяха определени задълженията на Комисията във връзка с мониторинговата дейност и изготвянето на доклади Единственото дружество, обхванато от изменената НПП, беше „Кремиковци“ АД.

Комисията прие два мониторингови доклада за годините 2006[3] и 2007[4].

РЕЗУЛТАТИ ОТ МОНИТОРИНГА

Този трети и последен мониторингов доклад допълва предходните доклади на Комисията и оценява резултатите, постигнати до края на 2008 г., последната година от преструктурирането. В предходните си доклади Комисията беше отбелязала неизпълнение на целите на преструктурирането, изброени в протокола, по отношение на жизнеспособността, инвестициите в технология и околна среда, продажбите, намаляването на разходите и производителността. Оттогава насам българските власти са информирали Комисията, че изпълнението на ИБП за „Кремиковци“ АД е прекратено на 6 август 2008 г., вследствие обявяване в неплатежоспособност и откриването на производство по несъстоятелност от Софийски градски съд. Понастоящем дейностите на дружеството се наблюдават от синдик, назначен от Съда.

Мониторинг на ключовите критерии за преструктуриране

Държавна помощ

Решение 3/2006 на Съвета за асоцииране ЕС—България определя максимален размер на държавната помощ, която може да бъде предоставена на „Кремиковци“ АД, и забранява предоставянето на държавна помощ на което и да е друго дружество в стоманодобивния сектор. Максималният размер на държавната помощ, която може да бъде отпусната на „Кремиковци“ АД, възлиза на 432,6 милиона лева. Тъй като обаче дружеството не е използвало, и поради това не е получило, част от помощта за преструктуриране на заетостта, размерът на действително изплатената държавна помощ е 431,1 милиона лева.

През 2008 г. не са отпуснати други средства под формата на държавна помощ нито на „Кремиковци“ АД, нито на който и да е друг производител на стомана в България.

Намаляване на капацитета

С цел неутрализиране на конкурентното предимство от получаването на държавна помощ, от „Кремиковци“ АД беше поискано да затвори окончателно цех за валцуване на пръти и тел с капацитет от 500 000 тона крайна продукция. Вследствие на проведения мониторинг беше установено, че в съответствие с относимото законодателство на ЕС[5], цехът е бил затворен преди края на периода за преструктуриране.

Жизнеспособност

В края на периода на преструктуриране през 2008 г. се очакваше „Кремиковци“ АД да е достигнало дългосрочна жизнеспособност[6]. Въпреки това още към средата на 2008 г. положението на дружеството се беше влошило допълнително до такава степен, че то вече не беше в състояние да обслужва дълговете си и се наложи да бъде откритo производство по несъстоятелност. Съгласно стандартите на Комисията относно държавните помощи дружество, обявено в неплатежоспособност, не е жизнеспособно.

Констатацията относно нежизнеспособността на дружеството е допълнително подкрепена от финансовите резултати на дружеството. Предоставените от дружеството финансови данни не могат да бъдат считани за вярно и точно описание на положението, тъй като редица въпроси от значение не са били изяснени и одиторите са отказали да дадат становище по неконсолидираните счетоводни отчети на „Кремиковци“ АД за 2006, 2007 и 2008 г. Незаверените финансови отчети обаче показват, че финансовите резултати за 2008 г. са отрицателни, което представлява неизпълнение на ангажиментите за жизнеспособност, поети в индивидуалния бизнес план (ИБП). Резултатите -33,1 % за съотношението между EBITDA и оборота (при цел: 13,5 %) и -107,1 % за съотношението между EBIT и оборота (при цел: 1,5 %)) бяха дори по-слаби в сравнение с 2007 г.

Главната причина за това положение беше недостигът на ликвидност, дължащ се на факта, че собствениците не бяха в състояние да предоставят фондове като „собствено участие“ съгласно договореното в ИБП. Сред последиците от недостига на ликвидност беше отрицателното отражение върху условията за кредит, наложени от доставчиците на суровини, довело до увеличение на цените, които дружеството трябваше да заплаща за суровини (освен общото увеличение на цените на световния пазар на стомана).

По-късно през 2008 г. дружеството не закупи суровини на световния пазар, а се насочи предимно към бартерна търговия (произтичаща от продължаващите проблеми с ликвидността) чрез споразумения за предоставяне на крайни продукти в замяна на суровини. Следователно увеличението на цените на суровините е имало много ограничено отражение върху жизнеспособността на дружеството, тъй като действителните цени на закупуване не са били повлияни от колебанията на световния пазар, а по-скоро от оперативните условия в „Кремиковци“ АД.

Същевременно жизнеспособността на дружеството беше отрицателно повлияна от стратегията му да поставя на клиентите условия за префинансиране (под формата на авансови плащания) в замяна на по-ниски продажни цени. При това вниманието на дружеството бе насочено по-скоро към търговците, отколкото към крайните потребители, въпреки по-ниските маржове. Поради условията на тези търговски споразумения дружеството е получавало по-ниски продажни цени в сравнение със средните за пазара.

Намаляване на разходите

Друга последица от липсата на ликвидност беше неизпълнението на плана за инвестиции в модернизация, необходими за повишаване конкурентоспособността на дружеството, по-специално в течната фаза на производството на стомана, където съвременното техническо оборудване е от първостепенно значение. В някои области като потреблението на енергия и материали необходимото намаление на разходите може да се постигне само в по-дългосрочен план чрез инвестициите в модернизация, предвидени в ИБП. В периода 2006—2008 г. обаче тези инвестиции са представлявали 43 % от целта по ИБП. През 2008 г. в инвестициите в технологии представляваха само 1,7 % от заложената в ИБП годишна цел.

Друга причина за ненамаляването на разходите с цел постигане на жизнеспособност беше ниското използване на капацитета през 2008 г. (производство на стомана — 30 %, полупродукти и крайни продукти — 20 %), поради което „Кремиковци“ АД не съумя да намали потреблението си на съоръжения и суровини на единица продукция.

В периода 2006—2008 г. инвестициите в околна среда представляваха само 23 % от целта по ИБП.

Производителност и заетост

През 2008 г. в „Кремиковци“ АД бяха наети 5190 души, което с 8 % под годишната цел по ИБП. Въпреки това степента на производителност не се подобри в сравнение с 2007 г. поради ниските производствени обеми. Дори през първата половина от 2008 г., преди кризата, производителността достигна 20 % от целта по ИБП. До края на периода на преструктуриране производителността достигна 26 % от целта по ИБП (по-малко от 20 % от международния стандарт) и само 13 % от средната производителност, постигната от други български стоманодобивни дружества. Това имаше отрицателно въздействие върху ефикасността и ефективността на бизнеса на дружеството.

Опазване на околната среда

България кандидатства за предоставяне на преходен период за прилагане на директивата за КПКЗ (комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването)[7]. Чрез дерогация „Кремиковци“ АД трябваше да получи напълно координирано разрешение до 30 октомври 2007 г., съдържащо обвързващ график за постигане на пълно съответствие до 31 декември 2011 г. През април 2007 г. ПУДООС представи своето решение да не издаде комплексно разрешение на „Кремиковци“ АД. Дружеството подаде отново заявление през май 2007 г. Процедурата обаче не беше завършена поради обявяването в неплатежоспособност.

ЗАКЛЮЧЕНИЯ

Още в края на първоначалния период на преструктуриране през 2006 г. „Кремиковци“ АД не беше съумяло да постигне целите за преструктуриране. Като особено изключение на дружеството беше предоставено двегодишно удължаване на периода на преструктуриране. През този период обаче положението не се подобри и в крайна сметка се стигна до обявяване на дружеството в несъстоятелност.

Комисията счита, че от ключово значение за предоставянето на помощта за преструктуриране е дружеството и неговите собственици да положат съществени усилия. Съответно дружеството трябва да се включи със „собствено финансово участие“ във финансовата помощ, предоставяна от публичните фондове. Собствените инвестиции, на които беше основан ИБП за „Кремиковци“ АД, така и не бяха осигурени. Липсата на капитал за инвестиции в модернизация и липсата на оборотен капитал бяха главните причини за неуспеха на дружеството в постигането на жизнеспособност.

Комисията подчертава, че тези процеси не се дължаха на икономическата криза. Още през първата половина на 2008 г. и през 2007 г. няколко от производствените съоръжения на дружеството функционираха на нива под целите по ИБП по отношение на капацитета, главно поради липсата на оборотен капитал. Поради същата причина беше възпрепятствано изпълнението на инвестиционната програма. През първата половина от 2008 г. оперативната дейност на дружеството беше белязана от сериозен спад в обема и количествата на продажбите, съчетан с все по-значително влошаване на оперативните условия, причиняващо загуби. Резултатите и по двата критерия за жизнеспособност EBIT и по EBITDA вече бяха отрицателни. Следователно ситуацията не може да бъде обяснена с влиянието на глобалната криза, тъй като положението на дружеството започна да се влошава още през 2007 г., когато на пазара на стомана се отбелязваше изключителен растеж. Освен това производството за обявяване в неплатежоспособност беше открито през август 2008 г., преди финансовата криза от септември 2008 г.

С оглед на констатациите Комисията заключава, че разпоредбите на протокол 2 от Европейското споразумение[8] и Решение 3/2006 на Съвета за асоцииране ЕС—България от 29 декември 2006 г.[9] за изменение на същия протокол са били спазени само по отношение на размера на предоставената помощ за преструктуриране и на нетното съкращаване на капацитета. Въпреки това Комисията отбелязва, че критериите за преструктуриране (жизнеспособност, производителност и намаляване на разходите) не са били изпълнени и постигнатото е било далеч под договорените цели.

Комисията заключава, че НПП и ИБП не са били изпълнени изцяло и следователно не съответстват на изискванията на протокол 2.

Като правна последица от неизпълнението на целите за преструктуриране от страна на бенефициера България е подала искане за възстановяване на предоставената помощ, в съответствие с предвиденото в член 3, трета алинея, както е определено в член 1 от Решение 3/2006 на Съвета за асоцииране ЕС—България от 29 декември 2006 г. за изменение на протокол 2 към Европейското споразумение:

„В случай че мониторингът на изпълнението на програмата за преструктуриране и на плановете покаже, че не са изпълнени съответните условия на протокол 2 към Европейското споразумение и ключовите мерки за преструктуриране, включително реализиране на всички инвестиции, или че в периода на преструктуриране България е отпуснала допълнителна държавна помощ за стоманодобивната индустрия, и в частност за „Кремиковци“ АД, България изисква от получателя да възстанови всяка получена помощ в нарушение на тези условия преди или след присъединяването към Европейския съюз.“

Задължението за възстановяване, произтичащо от този ангажимент, бе признато от българските органи, занимаващи се с въпросите, свързани с отпускането на държавни помощи, които започнаха процедура за възстановяване на средствата. Заповедта за възстановяване беше обжалвана по време на производството по несъстоятелност. Комисията разясни в детайли практическите и правните последици за българските власти. Настоящият заключителен доклад потвърждава първоначалната оценка на Комисията. В това отношение Комисията следва да бъде информирана относно развитието на производството за обявяване в неплатежоспособност, и по-специално искането за възстановяване на държавната помощ.

Паралелно с това Комисията ще издаде sui generis решение в съответствие с член 3, втора алинея, както е определено в член 1 от Решение 3/2006 на Съвета за асоцииране ЕС—България от 29 декември 2006 г. за изменение на протокол 2 към Европейското споразумение, съгласно който:

„Комисията решава дали програмата за преструктуриране и плановете са изпълнени изцяло и дали отговарят на изискванията по член 9, параграф 4 от протокол 2 към Европейското споразумение.“

[1] ОВ L 358, 31.12.1994 г., стр. 3-222.

[2] UE-BG 1908/06 — http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st01/st01908-re01.en06.pdf.

[3] COM/2008/511.

[4] COM/2009/146.

[5] Решение 3010/91/ЕОВС, ОВ L 286, 16.10.1991 г., стр. 20.

[6] ОВ C 244, 1.10.2004 г., стр. 2.„Жизнеспособност“ означава в края на периода на преструктуриране дружеството да възстанови устойчивата си рентабилност. Според отдавна установената практика Комисията счита, че дружествата трябва да постигнат:- брутен оперативен резултат: т.е. % EBITDA (печалба преди олихвяване, данъци, обезценяване и амортизация) върху оборота от най-малко 10 % за неинтегрирани стоманодобивни дружества и 13,5 % за интегрирани цехове;- минимална възвръщаемост: т.е. % EBIT (печалба преди олихвяване и данъци) върху оборота от най-малко 1,5 %.

[7] Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 г., OВ L 257, 10.10.1996 г., стp. 26.

[8] ОВ L 358, 31.12.1994 г., стр. 3-222.

[9] UE-BG 1909/06 — Решение за приемане 3/2006.