BG Официален вестник на Европейския съюз CE 21/11

Четвъртък, 4 декември 2008 г.

План за управление на популациите от корморани

P6_TA(2008)0583

Резолюция на Европейския парламент от 4 декември 2008 г. относно приемането на Европейски план за управление на популациите от корморани с оглед на свеждането до минимум на нарастващото въздействие на кормораните върху запасите от риба, риболова и аквакултурите (2008/2177(INI)

2010/C 21 E/05

Европейският парламент,

като взе предвид Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1),

като взе предвид съобщението на Комисията от 11 април 2008 г., озаглавено „Ролята на общата политика в областта на рибарството за въвеждането на екосистемен подход за управлението на морската среда“ (COM(2008)0187),

като взе предвид Директива 79/409/ЕИО от 2 април 1979 г. относно опазването на дивите птици (2) (Директива за птиците),

като взе предвид съобщението на Комисията от 28 май 2002 г. относно реформата на общата политика в областта на рибарството (COM(2002)0181),

като взе предвид съобщението на Комисията от 19 септември 2002 г., озаглавено „Стратегия за устойчиво развитие на европейската аквакултура“ (COM(2002)0511),

като има предвид заключенията от заседанието на Съвета по земеделие и рибарство на 27 и 28 януари 2003 г. в Брюксел,

като взе предвид своята резолюция от 15 февруари 1996 г. по проблема с кормораните на европейските рибни стопанства (3),

като взе предвид Директива 92/43/ЕИО от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (4),

като взе предвид член 45 от своя правилник,

като взе предвид доклада на Комисията по рибно стопанство (A6-0434/2008),

А. като взе предвид бързото разпространение на територията на Европейския съюз на кормораните (Phalacrocorax carbo), чийто брой се е увеличил 20 пъти през последните 25 години и сега възлиза на най-малко 1,7—1,8 милиона птици;

Б. като има предвид очевидните и устойчиви вреди, които тези птици нанасят на аквакултурните дейности и на запасите от многобройни видове риба по крайбрежията и вътрешните водоеми на много държави-членки;

В. като има предвид, че един екосистемен подход към управлението на морските и крайбрежните зони и вътрешните водоеми изисква балансирана политика, която може да съгласува различните, но напълно легитимни цели на устойчивото използване на рибни запаси: опазването на птиците и съхраняването на разнообразната фауна от птици и риби, от една страна, и легитимният интерес на риболовците и рибните стопанства по отношение на икономическото използване на рибните запаси, от друга; като има предвид също така, че Регламент (ЕО) № 1100/2007 на Съвета от 18 септември 2007 г. относно приемането на мерки за възстановяване на запасите от европейска речна змиорка (5), дава пример за такъв вид политика;

Г. като има предвид, че освен това в много държави-членки на ЕС кормораните са причинили доказани трайни вреди на растителността в определени географски области;

Д. като има предвид, че понастоящем липсва адекватна двустранна или многостранна координация на научно или административно равнище вътре в Европейския съюз или със засегнати трети държави, за справяне с и противодействие на това явление, особено по отношение на събирането на сигурни и широко приемливи данни относно общия брой на кормораните в Европейския съюз;

Е. като има предвид, че подвидът Phalacrocorax carbo sinensis (континентален корморан) беше заличен от списъка с видове птици, предмет на специални мерки за защита по отношение на местообитанията (приложение I към Директивата за птиците) още през 1997 г. след като достигна благоприятен консервационен статус (Favourable Conservation Status) още през 1995 г., докато подвидът Phalacrocorax carbo carbo (Атлантически корморан) никога не е бил застрашен и никога не е бил включван в този списък;

Ж. като има предвид, че член 9, параграф 1, буква а), трето тире от Директивата за птиците разрешава на държавите-членки да предприемат временни мерки за защита за да се предотвратят „сериозни увреждания“, при условие, че това не накърнява защитните цели на Директивата за птиците (и по-конкретно благоприятния консервационен статус на въпросните видове птици);

З. като има предвид, че рискът от сериозни увреждания нараства прекомерно с достигането на популацията от корморани в определен регион до абсорбционния капацитет (Carrying Capacity) на големия водоем на съответния регион, като по този начин значително намалява ефективността на местните мерки за защита;

И. като има предвид, че в член 9, параграф 1, буква а), трето тире от Директивата за птиците липсва ясно определение на понятието „сериозно увреждане“, в, което да дава възможност на държавите-членки да предприемат непосредствени мерки за регулиране на популациите от птици, е довело до значителна правна несигурност сред националните администрации и е източник на потенциални социални конфликти;

Й. като има предвид, че заключенията на международни експерти по проблема с кормораните в Европа си противоречат, както показват заключителните доклади на REDCAFE (6), FRAP (7) и EIFAC (8);

К. като има предвид, че макар одобрението и финансирането на мерки за ограничаване на вредите, нанасяни от корморани, да са в сферата на отговорностите на държавите-членки и/или регионите, фактът, че корморанът е мигрираща птица означава, че устойчивото управление на популациите му може да бъде гарантирано само чрез координирани действия на всички засегнати държави-членки и региони с помощта на Европейския съюз;

Л. като има предвид, че раздел от съобщението на Комисията „Стратегия за устойчиво развитие на европейската аквакултура“, озаглавен „Щети, нанесени от хищни застрашени видове“ гласи: „Аквакултурните обекти могат да понесат значителни щети от хищни защитени диви видове птици и бозайници, които могат да доведат до значително да намаляване на печалбите на аквакултурните предприятия. Борбата с хищниците е трудна, особено в големи водоеми или лагуни. Ефикасността на приспособленията за сплашване е съмнителна, защото хищниците бързо свикват с тях. В случая с кормораните вероятно единственият начин за защита на рибните стопанства и аквакултурните дейности е управлението на продължаващите на растат диви популации“;

М. като има предвид, че на свое заседание на 27 и 28 януари 2003 г. във връзка със стратегията за устойчиво развитие на европейската аквакултура, Съветът казва, че е „също така необходимо да се разработи обща стратегия за животните, които се хранят с риба (например кормораните).“;

Н. като има предвид Основните насоки за управление на нивото на популациите от големите хищници (9), наскоро разпространени от Комисията, и по-специално по отношение на изясняването на понятията „благоприятен консервационен статус“ („Favourable Conservation Status“) и „минимални жизнеспособни популации“ („Minimum Viable Population“) и забележката, че може би ще бъде по-лесно да се постигнат защитните цели ако броят на някои видове се държи под теоретичния максимален абсорбционен капацитет на дадена област;

О. като има предвид, че различните мерки, прилагани досега на национално, регионално и местно равнище имаха очевидно нищожен ефект върху ограничаването на щетите, причинявани от популациите корморани;

П. като има предвид, че през последните години, наличните финансови средства за събиране на данни в сектора на рибното стопанство не са били използвани напълно (напр. бюджетен ред 11 07 02: Подкрепа за управлението на рибните ресурси (подобряване на научното обслужване);

Р. като има предвид, че дерогациите, приети наскоро в почти всички държави-членки в съответствие с член 9 от Директивата за птиците за намаляване на нанесените щети не са довели до трайно решаване на въпроса, въпреки значителните административни усилия и високата социална цена;

С. като има предвид, че въпреки многократните искания от засегнати страни (асоциации на рибари, аквакултурни стопанства, и т.н.), от представители на научните среди и от органи и представителства на държавите-членки и на регионите, Комисията не е готова да представи нови предложения за решаване на този общоевропейски въпрос;

1. Призовава Комисията и държавите-членки, чрез насърчаване на провеждането на редовни научни проучвания, да предоставят сигурни и общопризнати данни за общия брой и структурата, както и раждаемостта и смъртността сред популациите от корморани в Европа;

2. Предлага изграждането на сигурна и общопризната база данни, която да бъде актуализирана всяка година, чрез провеждането на систематични наблюдения на популациите от корморани и на развитието, броя и географското разпределение на популациите от корморани в Европа, с по-голямо участие на научните институти в областта на рибното стопанство и органите, занимаващи се с рибното стопанство;

3. Призовава Комисията да обяви търг и да финансира научен проект, който да разработи модел за оценка на общия брой и структурата на цялата популация от корморани на базата на наличните данни за броя на птиците в репродуктивна възраст, раждаемостта и смъртността сред кормораните;

4. Призовава Комисията и държавите-членки да създадат и поддържат подходящи условия за двустранен и многостранен обмен на научно и административно равнище, както в рамките на ЕС, така и с трети държави, като представят източника на данните, съобщенията, статиите или публикациите, и най-вече на статистическите данни, по такъв начин, че да става ясно, кои данни са от академични или официални източници и кои от асоциации и по-специално от природозащитни асоциации и асоциации за защита на птиците;

5. Призовава Комисията да направи сравнително проучване на противоречащите си заключения относно плана за управление на популациите от корморани на REDCAFE, от една страна, и FRAP и EIFAC, от друга;

6. Призовава Комисията да създаде работна група с обвързващ мандат, която да направи, по систематичен начин и в рамките на една година, анализ на съотношението разходи-ползи при евентуално предприемане на действия за управление на популациите от корморани на равнище държави-членки, да прецени точността на този анализ на базата на логически и научни критерии и да представи препоръка; съставът на работната група следва да отразява степента на засегнатост на заинтересованите страни;

7. Призовава Комисията да представи стъпаловидна програма за управление на популацията от корморани, която да предвижда дългосрочно интегриране на популациите от корморани в култивирания ландшафт, без да застрашава целите на Директивата за птиците и Натура 2000 по отношение на видовете риба и морските и сладководните екосистеми;

8. Настоятелно призовава Комисията, в интерес на по-добрата правна сигурност и еднаквата интерпретация, да представи незабавно едно по-ясно определение на понятието „сериозно увреждане“, съгласно член 9, параграф 1, буква а), трето тире от Директивата за птиците;

9. Призовава Комисията също така да разработи по-обобщено ръководство относно същността на дерогациите съгласно член 9, параграф 1 от Директивата за птиците, включително да разясни терминологията, там където тя би могла да се тълкува двусмислено;

10. Настоятелно приканва Комисията и държавите-членки да насърчават устойчивото управление на популациите от корморани чрез засилена координация, сътрудничество и комуникация на научно и административно равнище и да създадат подходящи условия за съставяне на общоевропейски план за управление на популацията от корморани;

11. Призовава Комисията да обсъди всички съществуващи правни възможности за намаляване на щетите, нанасяни от популациите корморани на рибното стопанство и аквакултурата и да вземе предвид при по-нататъшното разработване на инициативата си за развитие на аквакултурата, положителното въздействие на един общоевропейски план за управление на популациите от корморани, и ако е необходимо в този контекст да предложи решения на проблема с кормораните;

12. Призовава Комисията и държавите-членки да предоставят средствата, заделени в бюджета на ЕС за събиране на данни в рибарския сектор и по-специално от бюджетен ред 11 07 02: подкрепа за управлението на рибните ресурси (подобрение на научното обслужване), за проучвания, анализи и прогнози за популациите от корморани на територията на Европейския съюз като подготовка на бъдещето редовно наблюдение на този вид;

13. Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция съответно на Съвета и на Комисията, както и на правителствата и парламентите на държавите-членки.

(1) ОВ L 358, 31.12.2002 г., стр. 59.

(2) ОВ L 103, 25.4.1979 г., стр. 1.

(3) ОВ C 65, 4.3.1996 г., стр. 158.

(4) ОВ L 206, 22.7.1992 г., стр. 7.

(5) ОВ L 248, 22.9.2007 г., стр. 17.

(6) REDCAFE (Reducing the Conflict between Cormorants and Fisheries on a Pan-European Scale) е проект, финансиран от Европейската комисия в рамките на Петата рамкова програма за изследвания и развитие, който бе завършен през 2005 г.

(7) FRAP (Framework for Biodiversity Reconciliation Action Plans) е проект, финансиран от Европейската комисия в рамките на Петата рамкова програма за изследвания и развитие, който бе завършен през 2006 г.

(8) EIFAC (European Inland Fisheries Advisory Commission) е регионален консултативен орган в на Организацията по прехрана и земеделие на ООН (FAO) в областта на вътрешното рибно стопанство.

(9) Виж: http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/carnivores/index_en.htm.