[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 14.11.2008

COM(2008) 718 окончателен

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И ДО СЪВЕТА

относно предложение за Регламент на Съвета за създаване на система на Общността за контрол на спазването на правилата на Общата политика в областта на рибарството

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И ДО СЪВЕТА

относно предложение за Регламент на Съвета за създаване на система на Общността за контрол на спазването на правилата на Общата политика в областта на рибарството

1. Увод и предистория

Европейската политика за контрол на рибарството е в сърцевината на ОПОР, тъй като доверието в нея зависи от нейното ефективно прилагане. Политиката за контрол беше променяна през годините, по-специално през 1993 г., когато беше приет настоящият регламент, след това през 1998 г., за да бъде включен контролът на риболовното усилие, и накрая — през 2002 г. при реформирането на Общата политика в областта на рибарството (ОПОР), което даде възможност да бъде уточнено разпределянето на отговорностите между Комисията и държавите-членки, да се засили сътрудничеството между държавите-членки и да се положат основите на Агенция на Общността за контрол на рибарството .

Въпреки отбелязания известен напредък, общото споделяно мнение е, че ОПОР като цяло все още има много недостатъци, особено що се отнася до прекомерния улов, дължащ се основно на по-големия от необходимото капацитет на рибарския флот на ЕС и по-специално на политиката за неговия контрол.

За да бъдат отстранени тези недостатъци, Комисията предприе редица инициативи, включително пакет за преструктуриране на флота от юли 2007 г., както и неотдавна приетата реформа на механизма за контрол на рибарството, за да бъде премахнат незаконния, недекларирания и нерегулирания риболов (Регламент за ННН риболова). Комисията също така постави началото на дебат относно промените на ОПОР след 2012 г. В средносрочен план обаче, реформата на системата за контрол, приложима към ОПОР, следва значително да подобри ефикасността на управлението на рибарството в Общността.

Системата за контрол, създадена през 2002 г., страда от сериозни недостатъци, които поставят под въпрос цялостната ѝ ефективност. И Европейската комисия[1], и Сметната палата на Европейските общности[2] са подчертавали, че действащата система за контрол е неефикасна, скъпа, сложна и не води до желаните резултати Слабостите на политиката за контрол оказват неблагоприятно влияние върху прилагането на други области на ОПОР и пречат на успеха на инициативите за опазването на наличните ресурси и за управлението на риболовното усилие. Неуспехите при контролните дейности по този начин допринасят за неуспехите на ОПОР, която изглежда не може да постигне своята основна цел. Въпреки че ОПОР се прилага от години, на практика състоянието на ресурсите във водите на Общността остава обезпокоително и запасите от някои видове са използвани под равнището, осигуряващо устойчивост. Продължаващото неуспешно прилагане на политиката за контрол ще окаже сериозно влияние върху бъдещето на риболовните ресурси, риболовната индустрия и районите, разчитащи на рибарството. В този контекст Комисията предлага сериозна реформа на системата за контрол на ОПОР, с която да се вземат мерки спрямо всички нейни недостатъци и да се модернизира нейният подход.

Новият регламент за контрола ще се прилага за всички рибарски дейности и всички дейности, свързани с рибарството във водите на Общността, в държавите-членки и за дейността на риболовните съдове на Общността във води извън Общността. Той е в допълнение към регламента за ННН риболов и към регламента относно разрешенията за риболовни дейности на риболовните кораби на Общността извън нейните териториални води. Той подсигурява, че не се прави разлика между граждани на Общността и граждани на трети държави. Тези три регламента ще съставляват новата рамка за контрол.

Настоящото Съобщение описва ситуацията и предизвикателствата в момента, представя основните елементи на новата стратегия за контрол и очертава предложените мерки.

1.1. Положението към момента

Бяха установени редица сериозни проблеми с начина, по който се прилага политиката за контрол на ОПОР, свързани или с недостатъците на режима за контрол като такъв, или със структурни проблеми и предизвикателства в сектора на рибарството.

1.1.1. Оценка и препоръки на Сметната палата

Неотдавна беше направена оценка на ОПОР от Сметната палата[3] относно контрола, проверките и санкциите. Според оценката ситуацията в момента се характеризира с неадекватна регулаторна рамка и недостатъчно процедури за подробно събиране на данни и за откриване на несъответствия между различните данни. Нещо повече, националните системи за инспекции не са в състояние да предотвратяват и да разкриват нарушения, а различията между тях нито подсигуряват адекватен инспекционен натиск, нито оптимизират инспекционните дейности. Като се имат предвид условията в момента и поради ограничените си компетенции, Комисията не е в състояние систематично да установява грешки и нередности в данните, представяни от държавите-членки, нито да осъществява надзор върху националните системи за контрол и съответно да състави обобщаващо становище за цялостната им ефективност.

1.1.2. Остарели и непоследователни подходи за контрол

Системата за контрол на Общността е ограничена основно до контрола на изразходването на квотите и техническите мерки в риболовния процес и пренебрегва другите аспекти на ОПОР, включително транспортирането и пазарите. Появиха се нови нужди с оглед на контрола, които не са обхванати от настоящата система, по-специално в рамките на системите за риболовното усилие и биологично чувствителните риболовни зони. Основните усилия, направени през последните години за постигане на устойчива експлоатация и дългосрочно управление на запасите, трябва да бъдат съпътствани от всеобхватна и ефикасна система за контрол, за да може тези усилия да дадат резултати.

1.1.3. Надвишен капацитет

Ограниченията на системата за контрол допълнително се усложняват от общия контекст на устойчиво надвишения капацитет на риболовния флот на Общността. Този структурен проблем е в основата на нерентабилността на риболовния флот и насърчава несъобразяването с правилата за ОПОР. За много съдове е възможно да работят рентабилно само ако надхвърлят своите квоти, като по този начин допринасят за свръхулова. Това води до порочния кръг, при който риболовните съдове експлоатират прекомерно риболовните запаси с оглед на икономическото си оцеляване, а през следващите години икономическият натиск за риболов нараства в още по-голяма степен на фона на допълнително ограничените заради свръхексплоатираните ресурси легални възможности за риболов и разрешени квоти. Освен че по този начин се създават сериозни екологични проблеми, се понижават и цените на законно уловената риба, като така в краткосрочен план се накърняват интересите на рибарите, работещи в рамките на разрешеното, а в дългосрочен план се намаляват доставките на пазара.

1.2. Стимули за неспазване на правилата

Бяха откроени няколко стимула за съществуващата култура на неспазване на правилата на ОПОР, всички допринасящи за неуспеха на системата за контрол.

Освен на свръхкапацитета на флота, неспазването на правилата от риболовния сектор основно се дължи на факта, че рискът от разкриване на нарушението е доста нисък заради сериозни пропуски в националните системи за контрол. Нещо повече, честотата и интензитета на контрола и проверките се различават съществено в отделните държави-членки и рибарите трябва да се съобразяват с различни процедури и практики. Това създава несигурност и подкопава доверието в докладите за проверките и следователно затруднява допълнително системното проследяване на нарушенията в съдебни и административни производства. В допълнение към това, когато се открие нарушение, няма гаранция, че ще бъдат наложени съответните санкции, тъй като действащата система за санкции е неподходяща и не е достатъчно възпираща.

Втори стимул за неспазване е заложен в самата законодателна рамка за политиката за контрол и за съответната роля в нея на Комисията и на държавите-членки. Законодателната рамка беше изменяна няколко пъти през последните няколко години и към момента е прекалено сложна и изложена в няколко регламента. Сложността и несъответствието доведоха до недостатъчна яснота и правна несигурност, които затрудняват държавите-членки или риболовната индустрия при приемането на идеята и при съобразяването с правилата.

На трето място, действащата система за контрол осигурява само ограничени и неефективни контролни механизми от страна на Комисията. ОПОР е от изключителната компетенция на Европейската общност, която определя законодателната рамка. Държавите-членки трябва до подсигурят, че рибарите, преработвателите и продавачите се съобразяват с тази законодателна рамка. Следователно отговорността за подсигуряването на ефективен контрол, проверки и прилагане на правилата на ОПОР лежи основно върху държавите-членки. Задачата на Комисията, като пазител на Договора, е да подсигури, че държавите-членки изпълняват своите задължения. За тази цел тя наблюдава изпълнението на ОПОР от държавите-членки. В същото време обаче инструментите, с които разполага Комисията, за да подсигури, че държавите-членки изпълняват своите задължения, са приложими основно при нарушаване на законодателството на Общността. Освен това тези производства за неспазване на задълженията са дълги, тромави и рядко дават резултати.

2. Екологични и социално-икономически предизвикателства

Неуспехът на настоящия режим за контрол има своята цена. Широко разпространеното несъобразяване и системното нарушаване на правилата на ОПОР оказват най-разнообразни пагубни въздействия, както по отношение на сериозните екологични щети на морското биоразнообразие и екосистеми, така и във връзка с важните икономически и социални последици за рибарската индустрия на Общността, включително за преработвателния и търговския сектор.

Като се има предвид, че изобилните запаси от риба са белег за здрава околна среда, запазването на сегашната ситуация няма да позволи пълното възстановяване на запасите. Напротив, при сегашните условия уловът на риба над количествата, за които има законно разрешение, или на запаси, които могат да понесат такъв свръхулов, вероятно ще останат обща характеристика на Общата политика в областта на рибарството. Подобен увеличен натиск за риболов извън разрешените ограничения ще нанесе особено големи щети на екосистемата, тъй като ОДУ се изчислява така, че да позволи да се извличат количества, които не заплашват състоянието на съответните запаси. Допълнителните количества от незаконен улов подкопават този капацитет и могат дори да окажат влияние върху други видове, които са свързани със запасите, обект на мерките на регламента за ННН риболова, и още повече да засегнат екосистемата.

Ако сегашната ситуация се запази, общият обем на улова ще бъде още по-нисък и отделните риби ще имат по-малка стойност, отколкото ако запасите от даден вид са обект на улов в устойчиви граници. В допълнение към загубата на потенциален доход ще нараснат и разходите, тъй като ще продължи да бъде необходимо по-голямо риболовно усилие, за да се подсигуряват обеми, достатъчни за реализирането на печалба. В резултат на намаляването на заплатите и на ниската капиталова възвръщаемост все повече рибари ще трябва да напуснат сектора, като по този начин ще се повиши безработицата в крайбрежните райони, където често възможностите за работа са по-ограничени в сравнение с други райони.

На този фон още по-ярко изпъква необходимостта от спешна и всеобхватна реформа на системата за контрол на ОПОР.

3. Нов подход към контрола: Предложението за реформа на политиката за контрол в рамките на ОПОР

Най-общо целта на предложената реформа е да въведе всеобхватна, интегрирана и единна политика за контрола на риболовните дейности във водите на Общността, за да подсигури ефективно прилагане на ОПОР. Като цяло новият подход към контрола следва да се основава на опростяването, стандартизацията, повишената ефективност на разходите и намаляването на административните тежести. [4]

3.1. Нов подход към контрола и проверките

Предложението определя общото разбиране за проверките за всички видове улов на всички етапи по веригата — в морето, на пристанището, по време на транспортирането и на пазара, и въвежда хармонизирани процедури за проверки, за да се подсигури еднообразното прилагане на новия режим на контрол. Първата решителна стъпка в този контекст е въвеждането на подход за системно анализиране на риска и въвеждането на всеобхватна система за проследяване, като основа за риболовния контрол. В новия подход съвременните технологии ще бъдат включени във възможно най-висока степен. По-специално данните ще бъдат обработвани колкото се може повече автоматично и ще бъдат обект на подробни системни кръстосани проверки, за да се установят областите с особено висок риск от нередности. При този подход ресурсите за контрол ще бъдат съсредоточени по-ефективно в рисковите области. Освен това използването на съвременните технологии ще облекчи административните тежести както за рибарите, така и за властите, особено що се отнася до управлението на квотите, като в същото време ще се подсигури общо проследяване на състоянието на риболовните дейности почти в реално време, по ефективен начин от гледна точка на разходите и времето. За тази цел предложението разширява употребата на Системата за наблюдение на плавателните съдове (VMS), Автоматизираната система за идентифициране (AIS), Системата за електронно отчитане (ERS), Системата за откриване на плавателни съдове(VDS) и други нови технологии.

В отговор на новите нужди във връзка с контрола на специфични риболовни дейности ще бъдат взети специфични мерки за контрол във връзка с многогодишните планове, защитените морски зони и изхвърлянията, и ще бъде въведен постоянен механизъм за спиране на риболовна дейност в реално време в компетенциите на държавите-членки. Тъй като нараства важността на ограничаването на риболовното усилие като допълнителен инструмент за управление, мониторингът на мощността на двигателите, напр. чрез сертифициране, ще бъде съставна част от предложението. И накрая, с увеличаването на влиянието на рекреационните риболовни дейности върху запасите от риба и морската околна среда, предложението предвижда контролни мерки за този вид дейности, като например регистриране на улова.

Мерки, предложени от Комисията:

Системен анализ на риска като основа на контрола на риболова;

Стратегическо планиране, определяне на тактически цели и стратегия за вземане на проби;

Използване на съвременни технологии и всеобхватни системи за валидиране на данни;

Стандартизирани и координирани инспекционни дейности и процедури в морето и на сушата (включително транспортиране и пазари)

Въвеждане на всеобхватна система за проследяване;

Специфични мерки за контрол на многогодишните планове изхвърлянията, защитените морски зони и затварянето на риболовни райони в реално време,

Мерки за контрол на рекреационните риболовни дейности.

3.2. Преминаване към култура на съобразяване с правилата

Основополагащ елемент в предложения регламент ще бъде също така повлияването на поведението на всички заинтересовани лица, участващи в пълната гама на риболовните дейности (риболов, преработка, дистрибуция и маркетинг). Съобразяването с политиките и правилата на ОПОР в идеалния случай следва да бъде постигнато не само чрез дейности за мониторинг и контрол, но и в резултат на цялостната култура на съобразяване, при която всички подотрасли на сектора разбират и приемат, че спазването на приложимите правила е в техен дългосрочен интерес.

Комисията желае да обедини мерките за контрол на ОПОР, които в момента са разпръснати в най-различни текстове, с цел опростяване и рационализиране на законодателната рамка. Това ще стане чрез установяване в самото предложение на принципите, като в същото време по-техническите и по-конкретните подробности ще бъдат определени в регламенти за прилагането. Това значително ще подобри законодателната рамка, като ще увеличи яснотата и доверието в правилата на ОПОР.

Освен това трябва да бъде установен режим на хармонизирани и пропорционални административни санкции, ако наистина искаме да подсигурим равностойно и ефективно прилагане на правилата на ОПОР. Най-важният принцип в този контекст трябва да бъде изискването санкцията да отнема всички икономически ползи, които произтичат от нарушението, и да бъде достатъчно възпираща за потенциалния нарушител. В тази връзка предложението първо определя що е сериозно нарушение, в допълнение към определението, дадено в Предложението за Регламент на Съвета относно създаването на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов[5]. След това то определя равнището на минималните и максималните суми на глобите, които се прилагат за физически и юридически лица. Освен това предложението създава система на наказателни точки за нарушенията, извършени от притежател на разрешение за риболов, подобна на системите за нарушение на правилата за движение по пътищата, които съществуват в много страни. В случай на многократно нарушаване на правилата на ОПОР този механизъм следва да води до временно отнемане или, при особено сериозни обстоятелства и при отчитане на принципа на пропорционалност, до отнемане завинаги на разрешението за риболов.

Предвижда се сътрудничество между държавите-членки както на оперативно, така и на административно равнище, за да се засилят мерките за контрол и наказателните процедури при нарушение. Реформата разширява възможностите на държавите-членки да инспектират едни на други плавателните съдове навсякъде в териториалните води на Общността. Комисията предлага системен обмен на информация за възможните нарушения както при поискване, така и спонтанно.

Що се отнася до техническите въпроси, предложението следва съвременен подход по отношение прехвърлянето на данни и обмена на информация както между държавите-членки, така и с Комисията или с Агенцията на Общността за контрол на рибарството (CFCA). Предвижда се в бъдеще всяка държава-членка да съхранява цялата необходима информация и контролни данни на национален уебсайт и в зависимост от естеството на информацията, тя ще бъде съхранявана или на достъпно за обществеността място на уебсайта, или на защитено място в уебсайта, до което Комисията, CFCA и други държави членки имат достъп от разстояние. Това значително ще улесни и ускори достъпа до данни на всички служители, участващи в системата за контрол, като в същото време са съблюдавани всички съществуващи задължения относно поверителността и защитата на личните данни.

За да се насърчи сътрудничеството, също така е необходимо да се изменят правомощията на CFCA, която започна да работи през 2007 г., и която засега няма никаква реална власт във връзка с контрола и прилагането на правилата на ОПОР. Бъдещите задължения следователно обхващат одити и инспекции на национални системи за контрол, като мисията на агенцията ще бъде разширена и ще обхване организацията на оперативното сътрудничество между държавите-членки във връзка с контрола и инспекциите на всички етапи по веригата до търговеца на дребно. Освен това CFCA ще може да подпомага държавите-членки за подобряване на техните системи за контрол. За тази цел тя може да извършва анализи на риска и проверки на контролните данни. CFCA ще може да създава екип за спешни действия, когато бъде установен сериозен риск за ОПОР, към който не може да се подходи адекватно по друг начин. Тя също така ще играе водеща роля при разработването на интегрирана мрежа на ЕС за морско наблюдение, като даде достъп до своите данни на други органи и институции на ЕС.

Мерки, предложени от Комисията:

Опростяване и рационализиране на правната рамка;

Въвеждане на възпиращи и хармонизирани санкции (включително създаване на система на наказателни точки);

Подобряване на сътрудничеството между държавите–членки и с Комисията

Преразглеждане на правомощията на Агенцията на Общността за контрол на рибарството (CFCA).

3.3. Ефективно прилагане на правилата на ОПОР

Реформата има също така за цел ясно да определи ролите и отговорностите на държавите-членки, Комисията и CFCA. Това е важно, за да се рационализират процедурите, да се избегне замяната и да се подсигури, че Комисията се придържа към основната си дейност за контрол и проверка на прилагането на правилата ОПОР от държавите-членки, без вече да взема решения на микроравнище. Освен това трябва да бъдат засилени възможностите на Комисията да подсигури спазването на законодателството на Общността от държавите-членки. По тази причина е необходимо Комисията да може да се намесва ефективно и пропорционално в случаите, когато нередности в някои държави-членки заплашват единното прилагане на правилата на ОПР.

Инспекторите на Комисията ще имат същите правомощия като тези на националните инспектори. Освен планираните инспекции те ще могат да извършват и инспекции по своя инициатива и без предизвестие. По-специално, когато има причини да се смята, че възникват нередности при прилагането на правилата на ОПОР, намерението е Комисията да може да извършва независими проверки и инспекции на системите за контрол на държавите-членки.

В резултат на подобни мерки, когато бъдат установени нередности, съответните държави-членки получават възможност да отстранят недостатъците и да премахнат нередностите. За тази цел Комисията, в сътрудничество със съответната държава-членка, може да състави конкретен план за действие, който да определи необходимите мерки за преодоляване на проблемната ситуация.

Когато има ясни знаци, че дадена държава-членка не взема необходимите мерки срещу изчерпването на риболовните възможности, което води до сериозно застрашаване на опазването на ресурсите, Комисията ще може да спира съответната риболовна дейност по своя инициатива и след консултация със засегнатата държава-членка.

И накрая, реформата въвежда ефективни мерки, които ще позволят на Комисията да подсигури спазването на поетите от държавите-членки задължения по ОПОР. В случай на лошо управление следва да има възможност за налагане на финансови санкции, като например временно спиране на помощта от Европейския фонд за рибарство или на финансовата подкрепа за разходите на държавите-членки по контрола. Освен това, когато дадена държава-членка е надхвърлила своята квота, Комисията трябва да има правото да приспадне количествата над квотата от годишната квота за следващите години, включително да използва възпиращ наказателен фактор, или да откаже прехвърляне или размяна на квоти. Тази глава завършва с пакет от спешни мерки за случаи, в които има сериозни заплахи за запазването на ресурсите, като например временно преустановяване на риболовните дейности или забрана за разтоварване на сушата или пускане на пазара на риба и рибни продукти.

Мерки, предложени от Комисията:

Преразглеждане и засилване на правомощията на Комисията и на инспекторите на Комисията;

Планове за действие за държави-членки, които не разполагат с недостатъчен капацитет, за подобряване на прилагането на ОПОР;

Разширяването на възможностите на Комисията да спира риболовни дейности;

Възможни финансови мерки срещу държави-членки в случай на неподходящо управление;

Повече гъвкавост на Комисията при прилагане на приспадане от квоти и

на отказ за прехвърляне и размяна на квоти в случай на неподходящо управление;

Пакет от спешни мерки.

4. Консултация със заинтересованите страни

При подготовката на предложението бяха проведени широки и разнообразни консултации с държавите-членки и заинтересованите страни, за да се разбере тяхната гледна точка за необходимостта от реформа. Въпросът беше обсъден на среща с генералните директори, отговарящи за рибарството в отделните държави-членки, на 15 януари 2008 г. и на неофициална среща на министрите по рибарството на 18 декември 2008 г. Държавите-членки широко подкрепиха анализа на Комисията на сегашната ситуация и необходимостта от сериозни промени. На еднодневен семинар на 10 април 2008 г. бяха направени консултации и с Регионалните консултативни съвети (RAC) и с Консултативния комитет по рибарство и аквакултури (ACFA). Освен това през февруари, април и май 2008 г. бяха проведени редица срещи с експерти по контрола на риболова от държавите-членки.

От февруари до май 2008 г. беше извършено обществено допитване по интернет, за да бъде включена широката общественост и за да се позволи на всички заинтересовани страни да участват в дискусията, по-специално, за да направят оценка на влиянието на реформата върху операторите и администрациите. Бяха получени 25 коментара от широк кръг заинтересовани лица, сред които асоциации от промишления сектор, рибари, производители, заинтересовани лица по линия на технологията за контрол на рибарството, неправителствени организации и отделни граждани. Тази инициатива на Комисията и нейните основни цели бяха като цяло добре приети от участниците и мнозина дадоха ценни и новаторски предложения. Всички участници бяха единодушни, че е необходима реформа на системата за контрол, като потвърдиха, че целите, посочени от Комисията в консултативния доклад, представляват основните дискусионни точки при общата оценка на реформата.

5. Очаквани последици от реформата и времева рамка

Предложената реформа ще създаде наистина глобална и интегрирана система за контрол на ОПОР, тъй като ще обхване всички аспекти на контрола — от риболовната мрежа до блюдото пред крайния потребител. Това ще доведе не само до по-стандартизирани национални процедури за контрол и подобрени контролен капацитет и управление на риболовните ресурси, но също така ще доведе до някои необходими структурни промени в риболовните флоти на Общността, за да могат те да съответстват по-добре на законните дългосрочни възможности за риболов. Това ще благоприятства създаването на поле за действие на равнище ЕС, за което активно приканват както държавите-членки, така и риболовната промишленост. Тъй като бъдещата система за контрол ще допринесе за подсигуряване наличието само на легален риболов, липсата на разполагаеми квоти ще доведе до процес на концентрация на флота под влияние на пазарните сили, докато тя достигне равнище, което позволява на всички останали съдове да бъдат рентабилни на основата на разрешени от закона риболовни възможности. Порочният кръг на риболовните съдове, които трябва да улавят прекомерни количества с оглед икономическото си оцеляване, както вече беше посочено, ще бъде прекъснат. В дългосрочен план промените в риболовния флот също така ще доведат до намаляване на разходите за контрол и наблюдение, защото вероятността от нарушения се понижава, когато риболовният флот е в състояние да печели достатъчно на базата на законния улов.

Освен това новият режим на контрол ще облекчи осезателно административните тежести както за промишлеността, така и за администрациите, тъй като той ще намали изискванията за докладване от страна на промишлеността и на контролните органи. Също така той ще опрости и подобри управлението на данни от държавите-членки, тъй като в бъдеще то ще се основава в голяма степен на електронни системи.

По-ограниченият риболов, в рамките на установените граници за ОДУ, ще донесе значителни екологични ползи във връзка с натиска върху риболовните запаси. Нарастването на размера на рибните популации в процеса на възстановяване ще доведе до повишение на възрастовото представяне на рибата както в рамките на популацията, така и при самите уловени количества. Тъй като Комисията ще може да реагира по-бързо и по-ефективно на недостатъците, особено що се отнася до прекомерното изчерпване на риболовните квоти, ще бъде по-малко вероятно околната среда да става жертва на безотговорно поведение от страна на риболовния сектор. Освен това, като страничен ефект от реформата, изследователите ще получават по-достоверни данни в много по-кратки срокове, което ще позволи подобряване на експертните съвети, което от своя страна ще доведе до по-добри и по-бързи управленски решения. Тъй като това ще предизвика повишаване на биомасата и следователно повече и по-добри риболовни възможности в средносрочен план, в резултат на новата и всеобхватна система за контрол следва да бъдат реализирани както екологични, така и икономически подобрения. Общите ползи също така вероятно ще доведат до увеличаване на заетостта, особено в преработвателните и вторичните дейности. Това ще допринесе за възстановяване на доверието в ОПОР на заинтересованите лица и на широката общественост.

6. Заключение

Постоянният прекомерен риболов и неспазване на правилата на ОПОР през последните десетилетия доведоха до драматична ситуация, характеризираща се с изчерпани запаси и лошо икономическо състояние на отрасъла. Настоящите проблеми, произтичащи от неспазване на правилата, щетите, които то е нанесло на рибните запаси, и липсата на икономическа и социална стабилност се признават както от държавите-членки, така и от самата риболовна промишленост, като и двете страни широко подкрепят идеята за реформа на действащата система. Въпреки че тази реформа ще изиска някои структурни промени през първите години на нейното прилагане, тя ще доведе в дългосрочен план до по-ефикасни и по-ефективни риболовни структури. Повишената яснота и последователност на системата за контрол и изясняването и стандартизирането на ролята на различните заинтересовани страни ще доведе до повече прозрачност. Това следователно ще доведе до широка подкрепа и повишаване на доверието у риболовната индустрия и потребителите, които са необходими за успеха на ОПОР. Повишеното доверие на обществеността в ОПОР като такава ще повлияе и поведението и доверието на потребителите, тъй като те ще бъдат убедени в по-голяма степен, че купуват продукт, съобразен с изискванията за устойчиво развитие.

В заключение, има потенциал за реализиране на ползи на всички равнища, както за околната среда, така и за всички заинтересовани лица, от всеобхватна и хармонизирана система за контрол и инспекции. Подобна система ще подсигури равнопоставеност на условията навсякъде в Общността. Поради тази причина Комисията призовава Съвета и Европейския парламент да подкрепят предложената реформа, както е изложена в настоящото съобщение. Също така тя приканва европейските институции и заинтересованите участници да се присъединят, за да може всички да работят заедно в отговор на това предизвикателство.[pic][pic][pic]

[1] COM(2007) 167.

[2] Специален доклад № 7/2007:

[3] Специален доклад № 7/2007:

[4] COM (2005) 535/2

[5] COM(2007) 602.