P6_TA(2007)0021

Дискриминацията на млади жени и момичета в сферата на образованието

Резолюция на Европейския парламент относно дискриминацията на млади жени и момичета в сферата на образованието (2006/2135(INI))

Европейският парламент,

- като утвърждава принципите, определени в член 2, член 3, параграф 2, член 13, член 137, параграф 1, точка (i) и член 141 от Договора за създаване на Европейската общност,

- като взе предвид Хартата на основните права на Европейския съюз, обявена през 2000 г., и по-специално член 23 от нея,

- като взе предвид Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи от 1950 г.,

- като взе предвид Всеобщата декларация на Организацията на Обединените нации (ООН) за правата на човека от 10 декември 1948 г.,

- като взе предвид Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) на ООН, и по-специално Цел 3 за насърчаване на равенството между половете и овластяване на жените като една от предпоставките за постигане на равенство във всички образователни степени и всички области на работа,

- като взе предвид Четвъртата световна конференция на ООН за жените, състояла се в Пекин през септември 1995 г., Декларацията и Платформата за действие, приети в Пекин, както и по-следващите документи, приети на последователните специални сесии на ООН "Пекин плюс пет" и "Пекин плюс десет" за по-нататъшни действия и инициативи за прилагане на Декларацията от Пекин, приета на 9 юни 2000 г. и Платформата за действие от Пекин, приета на 11 март 2005 г.,

- като взе предвид Факултативния протокол към Конвенцията на ООН относно премахването на всички форми на дискриминация по отношение на жените (CEDAW), приет през 1999 г., който гласи, че физически лица или групи физически лица, попадащи под юрисдикцията на държава, подписала конвенцията, които твърдят, че са жертви на нарушение от страна на тази държава на което и да било право, предвидено в Конвенцията, могат да съобщят за това на Комитета за премахване на дискриминацията по отношение на жените,

- като взе предвид глобалните мониторингови доклади "Образование за всички" на ООН по въпросите на образованието, науката и културата (ЮНЕСКО) от 2003/2004, 2005 и 2006 г.,

- като взе предвид препоръките на Съвета на Европа, и по-специално неговата резолюция и план за действие, приети на Шестата европейска министерска конференция, посветена на равенството между мъжете и жените, която се проведе в Стокхолм на 8 и 9 юни 2006 г.,

- като взе предвид Препоръка 2006/143/EО на Европейския парламент и на Съвета от 15 февруари 2006 г. относно по-нататъшно европейско сътрудничество за гарантиране качеството на висшето образование [1],

- като взе предвид Препоръка 98/561/EО на Съвета от 24 септември 1998 г. относно европейското сътрудничество за гарантиране на качеството на висшето образование [2],

- като взе предвид резолюциите си от 28 април 2005 г. относно положението на ромите в Европейския съюз [3] и от 1 юни 2006 г. относно положението на ромските жени в Европейския съюз [4],

- като взе предвид съобщението на Комисията от 4 юли 2006 г., озаглавено "Към стратегия на ЕС в областта на правата на детето" (COM(2006)0367),

- като взе предвид съобщението на Комисията от 1 март 2006 г., озаглавено "Пътна карта за равенство между жените и мъжете 2006—2010" (COM(2006)0092),

- като взе предвид съобщението на Комисията от 1 юни 2005 г., озаглавено "Недискриминация и равни възможности за всички — Рамкова стратегия" (COM(2005)0224),

- като взе предвид съобщението на Комисията от 19 февруари 2004 г. (COM(2004)0115) и от 14 февруари 2005 г. (COM(2005)0044) относно равенството между мъжете и жените,

- като взе предвид съобщението на Комисията от 5 февруари 2003 г., озаглавено "Ролята на университетите в една Европа на знанието" (COM(2003)0058),

- като взе предвид съобщението на Комисията от 7 юни 2000 г., озаглавено "Към рамкова стратегия на Общността за равенство между половете (2001—2005 г.)" (COM(2000)0335),

- като взе предвид Декларацията, направена от министрите на Европейския съюз, отговарящи за политиката на равенство между половете, по време на Конференцията на министрите, отговарящи за равенството между половете, състояла се в Люксембург на 4 февруари 2005 г.,

- като взе предвид декларацията относно Десетилетието на ромското включване 2005—2015 г., подписана в София на 2 февруари 2005 г. от министър-председателите на участващите страни от Централна и Югоизточна Европа,

- като взе предвид Декларацията от Атина, направена по време на Европейската среща през 1992 г. относно жените във властта, която гласи, че "жените съставляват половината от потенциалните талант и умения на човечеството",

- като взе предвид докладите и речите на комисията по култура и образование и на комисията по права на жените и равенство между половете,

- като взе предвид член 45 от своя правилник,

- като взе предвид доклада на комисията по права на жените и равенство между половете (A6-0416/2006),

А. като има предвид, че статистиката на държавите-членки показва, че по-нисък процент жени, отколкото мъже, получават следдипломни квалификации, и като има предвид съобщенията, че по-малък брой жени, отколкото мъже, започват обучение през целия живот поради разнообразни ограничения, свързани с пола;

Б. като има предвид, че домакинските и семейни задачи се извършват все още главно от жени, и следователно времето, с което те разполагат за по-нататъшно обучение и обучение през целия живот, е ограничено;

В. като има предвид, че достъпът до образование, и по-специално до висше образование, е особено труден за млади хора от семейства с нисък доход, което води до засилване на традиционното предимство на образованието на момчетата;

Г. като има предвид, че постигнатият значителен напредък по отношение на равенството между половете в образованието е свързан с положителни количествени тенденции, тоест повишаване на броя на жените, които получават достъп до всички образователни степени, без съответстващо качествено развитие по отношение на избора на курсове на обучение и специалности, главно поради социалните схващания и традиционните роли на половете;

Д. като има предвид, че образованието е важна европейска ценност, основно право и ключов инструмент за социално включване; като има предвид, че в обществото продължават да съществуват предизвикателства и определени предразсъдъци срещу образованите жени, и като има предвид, че образованите жени често не откриват възможности за реализация в професионалния и обществения живот;

Е. като има предвид, че в определени култури все още съществуват традиционни и религиозни предразсъдъци, които ограничават достъпа на момичетата и младите жени до образование;

Ж. като има предвид че медиите постоянно утвърждават стереотипите на половете и подсилват традиционния образ на жените, вместо достъпни примери, заслужаващи подражание като този на Maria Skłodowska-Curie;

З. като има предвид, че достъпът до образование на момичетата и младите жени от националните малцинства, и по-специално от ромското малцинство, или от имигрантските групи, е значително ограничено и/ или често се характеризира с дискриминация и сегрегация в училищата, включително възстановителните учебни програми, за които има ограничени средства, немотивиран и необучен персонал, лоша инфраструктура и неподходящи образователни програми и методи на оценяване;

И. като има предвид, че много държави-членки нямат подходящо финансирани бюджети за образование и същевременно повечето преподаватели са жени;

1. Отбелязва, че образованието и обучението на момичетата и жените е едно от правата на човека и е основен елемент за пълното възползване от другите социални, икономически, културни и политически права;

2. Приветства факта, че средно осем от десет момичета, които учат във висши учебни заведения в държавите-членки, завършват своето образование, и че статистиките отбелязват, че за двата пола съществуват равни възможности при получаването на висше образование, както и отбелязват по-високо ниво на мотивация сред жените, когато те не са ограничени по причини, свързани с пола;

3. Отбелязва, че в сферата на образованието и научните изследвания жените превъзхождат мъжете като брой дипломирани (59 %), но тяхното присъствие намалява системно с професионалното им издигане — от 43 % с докторска степен до едва 15 % практикуващи преподаватели;

4. Приветства факта, че бяха предприети няколко практически стъпки, като част от Проекта на хилядолетието на ООН за намаляване на неравенството между половете по отношение на достъпа до образование, и че въпросът на равния достъп до образование за двата пола беше открито дискутиран в държавите-членки;

5. Приветства реформата на системата за университетско образование, произтичаща от Лисабонската стратегия и свързана по-специално с обучението през целия живот, което предоставя на младите жени възможност да продължат своето образование;

6. Приветства доклада на Комисията, публикуван през 2000 г. относно качеството на средното образование, в който са анализирани 16 показатели, включително достъпа до образование от гледна точка на пола;

7. Приветства създаването на Институт за равенство между половете, чиято дейност следва да включва мониторинг на положението във връзка с достъпа до образование на двата пола в отделните държави-членки и по целия свят;

8. Препоръчва политиката в областта на равния достъп до образование да бъде оценена въз основа на преценка на статистиките, диференцирани по полове, така че по-добре да се подчертаят и разрешат неравенствата, които съществуват при получаването на достъп до и получаването на определени квалификации в областта на висшето образование, включително на ниво следдипломна квалификация и научни изследвания, както и в областта на обучението през целия живот;

9. Призовава държавите-членки да улеснят достъпа до образование за жени и мъже, които се грижат за деца, както и за родители, които са прекъснали процеса си на придобиване на квалификация, за да имат деца;

10. Препоръчва установяването на диалог със социалните партньори с оглед на мотивирането им да създадат благоприятни условия за подобряване на достъпа до образование и обучение през целия живот за жени, които са прекъснали обучението си и жени, които имат малко квалификации;

11. Обръща внимание на факта, че разликата при заплащането при жените и мъжете остава на неприемливо високо равнище и не показва особени признаци за намаляване; отбелязва, че жените печелят средно 15 % по-малко от мъжете, което е в резултат на неспазване на законодателството за равно заплащане и на редица структурни неравенства, като сегрегация на пазара на труда, разлики в характера на работата, достъп до образование и обучение, предубедено оценяване и системи на заплащане, както и стереотипи;

12. Призовава Комисията и държавите-членки да използват всички възможни средства, за да премахнат общите стереотипи, които дискриминират жените на работното място, нещо, което е особено видно в областта на науката и технологиите, където жените са много слабо представени, да обърнат специално внимание на проблемите на половете и да правят редовен мониторинг и оценка на данните;

13. Призовава държавите-членки да насърчават достъпа на жените до отговорни позиции и позиции, на които задълженията включват вземане на решения, в държавния и частния сектор, като се обърне особено внимание на академичните позиции;

14. Стимулира Комисията да насърчава принципите на равенство и равен достъп до образование за момичета в отношенията си с трети страни, и по-специално в политиките си на съседство и помощ за развитие;

15. Настоятелно призовава държавите-членки да засилят позицията на жените-преподаватели на по-високите нива в образователната система и на нивата, където се вземат решения по проблеми на образованието, където техните колеги мъже са все още мнозинство;

16. Подчертава нуждата от реформиране на учебните програми на всички образователни нива, както и съдържанието на учебниците в училищата; препоръчва обучението на преподавателите и другите служители в образователната система да бъде насочено към изпълнение на изискванията за балансирана политика на равнопоставеност на половете, и проблемите на политиката на равнопоставеност на половете да бъдат част от обучението на учителите при обучението им като такива, както и в други факултети;

17. Препоръчва Комисията и държавите-членки да въведат политика за национални, етнически и културни малцинства, и като не забравят ромското малцинство, която да предоставя достъп до качествено образование и равни условия в областта на образованието за момчета и момичета, включително предучилищни и подготвителни програми, обръщащи специално внимание на мултикултурния подход, който да способства за интегрирането на млади жени и момичета от малцинства и имигрантски групи в нормалната образователна система, с оглед на борбата срещу двойната дискриминация;

18. Призовава Съвета, Комисията и държавите-членки да предприемат всички необходими действия за защита на правата на жени и момичета имигранти и да се борят с дискриминацията, срещу която те са изправени в тяхната общност, като отхвърлят всички форми на културен и религиозен релативизъм, който би могъл да наруши основните права на жените;

19. Препоръчва държавите-членки да подкрепят подобряването на осведомеността относно равния достъп до образование на всички нива, особено сред уязвимите общности, с цел премахване на всички форми на предразсъдъци, засягащи достъпа до образование на момичета и млади жени;

20. Препоръчва на държавите-членки да пригодят своите учебни програми към нуждите на работещите млади хора и на хората, особено момичета и жени, които се грижат за малки деца или са в отпуск по майчинство; счита, че настоящите технически възможности предоставят възможност за намиране на подходящи решения;

21. Призовава за по-сериозни усилия за признаване на умствено надарени млади хора и по-специално на момичета или млади жени, както и на страдащите от затруднения, свързани с познавателната дейност, като например дислексия, диспраксия, дискалкулия и дефицит на вниманието с хиперактивност, и за осигуряване на подкрепа за тях;

22. Призовава държавите-членки да преоценят методите на провеждане на тестовете, използвани при постъпването на деца, и по-специално на тези от ромски произход, в помощни училища;

23. Приветства въвеждането и прилагането на образователни програми, финансирани от фондовете на ЕС, както и други източници, включително от неправителствения сектор, за образованието на момичета и млади жени от семейства в неравноправно социално положение; приветства по-специално използването на съществуващи програми и фондове за подкрепа, както и търсенето на нови форми на финансиране; същевременно подчертава нуждата държавите-членки да инвестират много повече в образованието на младите хора с оглед на бъдещето;

24. Предлага държавите-членки да използват в своите бюджети бюджетния инструмент за равенство между половете и по този начин да компенсират специфичните несправедливости по отношение на половете, от което ще се ползва преди всичко областта на образованието;

25. Препоръчва държавите-членки да създадат и да осъществяват наблюдение върху национални образователни политики, които дават право на всички момичета, както и на момчетата, да започнат, да продължат и да завършат задължителното средно образование, като гарантират, че те ще останат в училище до достигането на минималната законова възраст за излизане на пазара на труда;

26. Отбелязва нуждата от точна оценка на статистическите данни относно въпросите на равенството между половете, както и относно други аспекти на дискриминацията, като етническата принадлежност, особено като се има предвид, че не винаги има отделна статистика относно равнопоставеността на половете, свързана с децата и младежите; припомня, че това е една от задачите на новия Институт за равенство между половете;

27. Призовава държавите-членки да насърчават положителното представяне в медиите на мъжете и жените, като наложат достоен образ на жени и мъже, освободен от предубедени и нарушени концепции, които накърняват достойнството или подценяват единия или и двата пола;

28. Отбелязва нуждата от приспособяване на новите технологии в областта на обучението към образователните нужди на жените, например възможността за дистанционно обучение чрез използване на компютърни технологии;

29. Призовава държавите-членки и Комисията да предприемат стъпки за преустановяване на разделението на половете в областта на дигиталните технологии, като част от Лисабонската стратегия, с цел разширяване на информационното общество чрез мерки за насърчаване на равенството между мъжете и жените и действия за осигуряване на по-лесен достъп за жени, подкрепяйки придобиването на умения за работа с интернет, създаването на програми, които предоставят възможност за конкретни действия за включване на жени от уязвими групи и компенсиране на разликите между градските и селските райони;

30. Препоръчва държавите-членки да развиват по-гъвкави програми за образование на възрастни и обучение през целия живот, така че работещите жени и майки да могат да продължат своето образование в програми, които отговарят на техния график, което позволява на жените да имат увеличен достъп до образование и им дава възможност за участие в алтернативни образователни програми, така че да станат по-независими и да могат да участват по значим начин в обществото, както и да продължат насърчаването на равенството между половете;

31. Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и Комисията.

[1] ОВ L 64, 4.3.2006 г., стр. 60.

[2] ОВ L 270, 7.10.1998 г., стр. 56.

[3] ОВ C 45 E, 23.2.2006 г., стр. 129.

[4] ОВ C 298 E, 8.12.2006 г., стр. 283.

--------------------------------------------------