СЪВМЕСТНО СЪОБЩЕНИЕ ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

Подобряване на военната мобилност в Европейския съюз

1. Въведение

Сигурността на гражданите на Европа е приоритет за Европейския съюз и те очакват от него да предприема мерки по този въпрос. ЕС предприе редица инициативи, даващи възможност на европейските граждани да поемат по-голяма отговорност за собствената си сигурност. През 2016 г. в Глобалната стратегия за външната политика и политиката на сигурност на ЕС бе отправен призив за по-ефикасен, отзивчив и обединен Съюз, способен да преследва общите интереси и приоритети на ЕС за насърчаването на мира и гарантирането на сигурността на своите граждани и територия. За да помогне при посрещането на настоящите и бъдещите потребности на Европа, Европейският план за действие в областта на отбраната задължи Европейската комисия да работи съвместно с други съответни участници от ЕС за да увеличи съгласуваността и полезните взаимодействия между въпросите на отбраната и други политики на ЕС, при които съществува европейска добавена стойност. Европейският съвет отбеляза, че е постигнат значителен напредък в областта на сигурността и отбраната. През юни 2017 г. с Документа за размисъл относно бъдещето на европейската отбрана (Reflection Paper on the Future of European Defence) бе даден импулс на действията на ЕС в областта на отбраната. В Речта си за състоянието на Съюза от 13 септември 2017 г. председателят Юнкер подчерта необходимостта до 2025 г. да бъде създаден цялостно разгърнат Европейски съюз за отбрана Всяка от тези инициативи има една единствена цел: изграждане на Съюз, който защитава.

За да защити ЕС и неговите граждани в днешната непредсказуема среда в областта на сигурността, ЕС ще предприеме необходимите стъпки, за да гарантира способността си да реагира ефикасно и своевременно на вътрешни и външни кризисни ситуации, включително чрез повишаване на готовността и устойчивостта си. В този контекст държавите членки се стремят към задълбочаване на сътрудничеството в областта на отбраната, включително чрез Постоянното структурирано сътрудничество, както е предвидено в Договорите. Налице са възможност и стратегическа необходимост за пълноценно използване на цивилни/военни полезни взаимодействия за ускоряване на военната мобилност — както в рамките на нашите граници, така и с оглед на бързото разгръщане на военни операции в чужбина.

Държавите членки решават напълно суверенно дали войски от друга държава могат да влязат на тяхна територия. Но за да бъдат подготвени за кризи, включително чрез военни учения, и да реагират на тях, е необходимо да се гарантира, че тези решения могат да бъдат взети бързо и че когато бъдат взети, войските и оборудването ще могат да се движат бързо и безпроблемно. Също така, политиката за сигурност и отбрана на някои държави членки има специфичен характер, който е необходимо да бъде зачитан.

В този контекст бързото придвижване на военния персонал и оборудване в ЕС понастоящем се възпрепятства от редица физически, нормативни и регулаторни препятствия, като например инфраструктура, която не може да издържи на тежестта на военно превозно средство, или тромави митнически и други процедури. Както се случи по време на последните големи военни учения, подобни препятствия могат да доведат до закъснения, смущения, по-високи разходи и по-голяма уязвимост. Поради специфичния статут на въоръжените сили и оборудване, военната мобилност е нормативно обвързана с широк кръг национални решения и правила на ЕС, които определят дали са възможни национални и международни придвижвания. От значение може да бъде и по-широка гама от области на разглежданите политики (вътрешни работи, правосъдие, икономика и финанси, труд, транспорт, отбрана, митници, околна среда, здраве). НАТО също предоставя на своите членове стандарти и процедури в тази област. Обхватът на тези въпроси се простира от митниците до изискванията за безопасен и сигурен транспорт на хора и военно оборудване — включително превоз на опасни товари, аспекти на отговорността — включително законодателството в областта на околната среда, и включва също въпроси от физическата и правната защита на персонала до наличието и адекватността на съответна транспортна инфраструктура. Предвид законодателната и физическата рамка, за въоръжените сили често е трудно да реагират толкова бързо, колкото е необходимо. Поради това е важно да се проучат мерките, които следва да се предприемат за да се подобрят процесите, изцяло зачитайки суверенитета на държавите членки и следвайки Договорите и законодателството на ЕС.

При все че повечето мерки зависят и ще продължават да зависят изцяло от държавите членки, съществуват начини, по които ЕС може да помогне. Следователно целта на настоящото съвместно съобщение е да се посочи как ЕС, включително и чрез своите вече съществуващи политики, ще работи за улесняване и подпомагане на ускоряването на военната мобилност, с обхват, който се простира от ежедневните потребности до стратегическо предварително разполагане на военни сили и ресурси, в синергия с невоенни действия, без да се смущава цивилното използване на инфраструктурата и като се избягват ненужни неудобства.

2. Текущи проекти, дейности и инициативи, свързани с военната мобилност

Няколко инициативи вече допринасят за подобряване на военната мобилност в контекста на ЕС. Транспортната инфраструктура традиционно е необходим компонент за всяка отбранителна система, по-специално като предоставя маршрути за военни доставки и движение на войските. През годините ЕС е разработил амбициозна политика в областта на транспортната инфраструктура. Тази област предлага ясна възможност за увеличаване на съгласуваността и полезните взаимодействия между въпросите относно отбраната и съществуващите политики на Съюза, като по този начин се използва европейска добавена стойност, намаляват се ненужните дублирания и се насърчава по-ефективното използване на публични средства и избягването на неоптимални инвестиции в дългосрочен план.

Подготвят се също инициативи за насърчаване на цивилно-военни полезни взаимодействия, въз основа на политиките на ЕС в области като научните изследвания, киберсигурността, въздухоплаването, граничния контрол и морския надзор, както и космическите дейности. Добър пример за допълнителни хоризонтални инициативи е механизмът, договорен между Европейската комисия, Европейската агенция по отбрана и държавите членки относно започването на разработване на стандарти в областта на отбраната и хибридни стандарти за продукти с двойно предназначение. Такива дейности биха могли да доведат до разпространение на положителни ефекти по отношение на улесняването на военната мобилност.

Освен това държавите членки развиват редица проекти в рамките на Европейската агенция по отбрана:

-През 2014 г. четиринадесет държави членки решиха да открият специален проект, посветен на мултимодален транспортен център на ЕС, в рамките на Европейската агенция по отбрана. Тези държави членки определиха необходимостта от по-добра координация на военното движение. Разработва се мрежа за мултимодални транспортни центрове (MТЦ), за да се улесни бързото придвижване на войски чрез хармонизирани правила, процедури и процеси, както и обединяване и споделяне на активи и инфраструктура в Европа. В основата на този проект е централната координация на движението, определяща както физическа мрежа, свързваща различни места, така и услугите, които трябва да бъдат предоставяни. Всичко се изпълнява чрез опростени и хармонизирани процедури в рамките на законодателството на ЕС и националните закони. И други държави членки проявиха интерес относно присъединяване към този проект.

-Инициативата за споразумение относно дипломатическите разрешения представлява още една програма в рамките на Европейската агенция за отбрана и през 2012 г. се стигна до техническо споразумение за дипломатически разрешения. Броят на участващите държави членки е нараснал до шестнадесет. В техническото споразумение се хармонизират административните процедури (формуляри и срокове) и се предлага възможност за предоставяне на предварителни разрешения. Всички участващи държави членки са избрали да предоставят разрешението и по този начин Техническото споразумение се превръща в пълноправен фактор за ежедневно бързо движение на военновъздушен транспорт в повечето рутинни случаи.

Също така от НАТО развиват редица дейности за улесняване на военната мобилност, като например работа по законови инструменти за улесняване на свободата на движение, осведоменост относно ситуацията на инфраструктурата, подобряване на бързата въздушна мобилност, както и гражданска подготовка и работа по устойчивостта.