СЪОБЩЕНИЕ ОТ КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, ДО СЪВЕТА, ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ И ДО КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ относно Европейското партньорство за иновации в сферата на водите /* COM/2012/0216 final */





СЪОБЩЕНИЕ ОТ КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, ДО СЪВЕТА, ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ И ДО КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ относно Европейското партньорство за иновации в сферата на водите 1. Въведение Наводненията, недостигът на вода и сушите имат огромно екологично, социално и икономическо въздействие. Недостатъчното качество на водата представлява заплаха за общественото здраве и биологичното разнообразие, а осигуряването на безопасна питейна вода и на канализационни услуги все още представлява проблем както в Европа, така и извън нея. За да се управлява устойчиво нарастващият натиск върху водните ресурси, са необходими нови и иновационни подходи. Европейските партньорства за иновации (ЕПИ), както са предложени във водещата инициатива „Съюз за иновации“[1] от стратегията „Европа 2020“ предвиждат стратегически подход и рамка, за да се отговори на слабостите в европейската система за изследвания и иновации с цел да се ускорят иновациите, които имат значителен принос за решаване на проблемите пред обществото. С това конкурентоспособността на Европа следва да се засили, като допринесе за създаването на работни места и на икономически растеж. ЕПИ са средство да се обединят експертният опит и ресурсите по ключови приоритети, като се мобилизират и се свържат всички съответни заинтересовани страни между политиките, секторите и границите, за да достигнат ползите от откритията и иновациите по-бързо до хората. Важността на иновациите в областта на управлението на водите е призната от държавите членки на ЕС. На 21 юни 2011 г. Съветът на Европейския съюз прикани Комисията да „проучи възможностите за партньорство за иновации в областта на водите в тясно сътрудничество с държавите членки с оглед на постигането на устойчиво и ефективно използване на водите“[2]. Важността за Европа да се ангажира в устойчивото управление на водата като основен ресурс е подчертана във водещата инициатива „Европа за ефективно използване на ресурсите“[3] от стратегията „Европа 2020“. В пътната карта за ефективното използване на ресурсите в Европа[4] се подчертава повишаването на ефикасността, което може да се постигне. Комисията разработва работен план за опазване на водите на Европа — водният етап от пътната карта за ефективно използване на ресурсите. Работният план ще представи до края на 2012 г. отговора на политиките на предизвикателствата на проблемите при изпълнението, и пропуските, свързани с настоящата рамка на политиката на ЕС за управление на водните ресурси. Работният план и ЕПИ ще бъдат разработени в тясно сътрудничество, за да се осигури включването на новаторски подходи и новаторски мерки от страната на търсенето при разработването и осъществяването на политиката на ЕС за управление на водните ресурси. Освен това, ЕПИ ще се гради върху Плана за действие за екологични иновации[5], който се съсредоточава върху насърчаване на иновациите, които водят или целят намаляване на натиска върху околната среда, както и върху преодоляване на препятствията между иновациите и пазара. 2. Възползване от възможности за иновации Граждани, общества, селскостопански и промишлени предприятия ще се нуждаят все повече от новаторски решения, за да отговорят на нуждата от използване на водата по по-ефективен и по-ефикасен начин. Новаторското мислене и по-интелигентното използване на иновациите имат потенциала да предложат нови решения на пазара бързо и ефикасно, като в същото време отговорят на нуждите на крайните потребители в градските, селските и промишлените райони. Отключването на потенциала за иновации в областта на управлението на водите може значително да допринесе за създаването на работни места, икономически растеж и конкурентоспособност в Европа. 1 % увеличение на темповете на растеж на водната индустрия в Европа може да означава между 10 000 и 20 000 нови работни места[6]. Като се възползва от нови и значителни пазарни възможности, Европа все повече може да бъде в ролята на световен пазарен лидер в иновациите и технологиите, свързани с водите. Съществува значителен потенциал за повишаване на конкурентоспособността и растежа на европейския воден сектор, който включва 9000 активни МСП и предоставя 600 000 преки работни места само във водните дружества6. Този потенциал съществува и за други сектори, свързани с водата (промишлени предприятия, използващи вода, развитие на технологии за водата и т.н.), в които иновациите могат да създадат по-висока оперативна ефективност. Налице е бързо разрастващ се световен пазар на водата, който се очаква да достигне 1 трилион USD до 2020 г.[7]. Европейските сектори, свързани с водата вече работят в световен мащаб като разработват новаторски решения, но често не получават ползите от тяхната пазарна реализация. Премахването на пречките за пазарни пробиви и насърчаването на сравнителните предимства на Европа във веригата на стойността на иновациите ще улесни европейските дружества да пускат решения на пазара, като по този начин реализират пълния си икономически потенциал. Новаторските решения на предизвикателства, свързани с водата могат пряко да подпомогнат по-широки екологични цели като опазването на нашия природен капитал и екосистеми, както и биологичното разнообразие, което ги поддържа. В допълнение, решенията, свързани с пречистването на питейна вода и на отпадъчни води, са в полза на общественото здраве, което от своя страна ще генерира значителни икономии. Освен това решенията за подобряване на защитата от наводнения и защитните мерки в застрашени от наводнение райони ще подобрят обществената безопасност и ще предотвратят потенциални икономически загуби. 3. Предизвикателства пред обществото Без ефективна политика за стимулиране на иновациите, Европа рискува да не бъде в състояние да реализира своя потенциал на световните пазари в свързаните с водата иновации и по тази причина да се наложи да закупува технологии от другаде, за да се справи с водните си предизвикателства[8]. Скорошни проучвания показват, че по приблизителна оценка все по-голямото пазарно търсене на оскъдните водни ресурси, може да доведе до 2030 г.[9] до 40 % недостиг на вода в световен мащаб, като засегне също и големи части от Европа. Очаква се конкуренцията за чиста вода все повече да води до социални, икономически, екологични и глобални геополитически последици. Предизвикателствата по отношение на качеството и на количеството на водата са значителни. Значителна част от сладководните басейни на Европа са изложени на риск да не постигнат до 2015 г. целите на Рамковата директива на ЕС за водите. Според предварителния анализ през 2009 г. 30% от повърхностните води и 38 % от подпочвените води са изложени на риска да не постигнат добро състояние[10]. Това има неблагоприятно въздействие върху биоразнообразието и общественото здраве и пречи на предоставянето на услугите на екосистемите. По отношение на количеството на водата, недостигът на вода и сушите вече засягат една трета от територията на ЕС на различните географски ширини. При сравнение на въздействието на сушите в ЕС между периодите 1976—1990 г. и 1991—2006 г. се вижда удвояване както на засегнатите райони, така и на засегнатото население[11]. В допълнение, през последните десет години, Европа претърпя повече от 175 големи наводнения, причинили смърт, изселване на хора и огромни икономически загуби11. Предвижда се тези предизвикателства да се увеличават вследствие на изменението на климата, социално-икономическите развития и нарастващото търсене на вода в селското стопанство за производство на храни и биомаса. Урбанизацията и бързата индустриализация, в съчетание с демографските тенденции, са ускорили водните проблеми, като остаряващата водна инфраструктура създава допълнителни предизвикателства. В допълнение, постигнатата ефективност на комбинацията вода-енергия и нейното взаимодействие ще имат все по-голямо значение за устойчивото управление на водите. По отношение на развиващите се страни, постигането на Целите на хилядолетието за развитие във връзка с канализационните услуги и питейната вода е от основно значение за борбата с бедността и за насърчаването на икономическото развитие на милиони хора. 4. Отговорът на ЕС Опазването на водните ресурси и насърчаването на устойчивото икономическо развитие са взаимосвързани и призовават към един интегриран подход. ЕПИ ще улесни търсенето на новаторски решения в подкрепа на една ефективна политика на ЕС за водите, както и на отключване на стопанския и на отрасловия потенциал за иновации и за постигане на конкурентно предимство. В допълнение към новите подходи за изследователски и технологични развития ще бъдат необходими също така и нови подходи за финансиране, информационни и комуникационни технологии (ИКТ), управление, градоустройствено планиране, институции, управление и други дисциплини или взаимодействието между тях. 4.1 Добавена стойност на ЕС Знанието и технологиите в европейския воден сектор са отлични, но разпръснати. ЕПИ може да създаде критична маса чрез обединяване на ресурсите транссекторно и трансгранично и да поощрява конкуренцията и създаването на равни условия за участие. Действия на европейско равнище могат да улеснят координацията на усилията, предотвратяването на дублиране, дефинирането на общи цели, мащабното увеличение на инициативите и да ускорят осигуряването на новаторски решения. ЕПИ ще се възползва по най-добрия начин от съществуващите ресурси и ще препоръчва действия, за които е необходима допълнителна помощ. Освен това, подход на ниво ЕС ще осигури необходимите икономии от мащаба за разработване, прилагане и насърчаване на разпространението на новаторски решения. Водата не е затворена в административните граници. Трансграничните характеристики на управлението на водите изискват цялостен и интегриран европейски подход, прилаган на ниво речен басейн, както е отразено в Европейската политика за водите. За постигането на това от основно значение са регионалното и международното координиране. Мерки от страната на търсенето (възлагане на поръчки, регулаторни рамки, въвеждане на стандарти и др.) са от първостепенно значение за въвеждането и навлизането на иновации, свързани с водата и следва да бъдат определени от ЕПИ. Европейското регулиране е основна движеща сила за иновациите и стопанската дейност. ЕПИ може да улесни новаторските решения да бъдат адекватно превърнати в развитие и изпълнение на политиката. Осигуряването от публичните власти и от предприятията за комунални услуги на инфраструктура, свързана с водата има потенциала да бъде ключова движеща сила за разработването и навлизането на новаторски решения. Други регулаторни рамки, като директивата за екологичното проектиране, биха могли да се считат за уместни за подобряване на пазарното навлизане на новаторските проекти, които подкрепят целите на политиката. Може да е необходимо съответните стандарти да бъдат изготвени или актуализирани. Инструментите на ЕС, съсредоточени върху страната на предлагането на иновации, напр. на финансирането на изследователска и развойна дейност, трябва да бъдат адекватно свързани действия, мерки и политики на страната на търсенето, които са необходими за насърчаване на иновациите. ЕПИ ще комбинират силен изследователски и новаторски аспект с мерки от страна на търсенето в различни области на политиката, за да се съкрати времето на достигане до пазара с действия в подкрепа на иновациите на равнище ЕС и на национално равнище (т.е. преглед на нормативните документи и предлагане на нови правила, ускоряване на одобрението на продуктите, бързото въвеждане на стандарти, въвеждането на стратегии за обществените поръчки и др.). Накрая, ЕПИ ще създаде трансгранични възможности за предприятията, и по-специално за МСП да намерят партньори в разработването на новаторски решения от целия ЕС. 4.2 Цели и задачи В съответствие с предизвикателствата и възможностите, определени по-горе и с оглед на уместността на действия на европейско равнище ЕПИ в сферата на водите следва да допринесе за постигането на общите цели на политиката на ЕС в областта на водите, както е определена в Рамковата директива за водите и в Пътната карта за ефективно използване на ресурсите и за преодоляване на трудностите по изпълнението. По-точно, стратегическите цели на до 2020 г. ЕПИ са: · да се осигури вода за всички, която е безопасна, налична и с достъпна цена, като в същото време се осигури достатъчно вода за околната среда. · да се постигне относително отделяне на изчерпването на водните ресурси от нивото на икономическа активност в ключови отрасли на ЕС (включително енергетика, селско стопанство и химикали). · да се поддържа и засилва доброто състояние на водите във всички речни басейни на ЕС — по отношение на качество, количество, и използване, както и в контекста на увеличаващия се натиск върху водните ресурси. С цел да се измери напредъкът към постигане на тези стратегически цели и да се създаде стимул за заинтересованите страни да се включат активно, са разработени задачи. Те отразяват различните области на действие, включени в стратегическата цел и в ЕПИ. Задачите ще бъдат доразвити в Стратегическия план за изпълнение, който ще бъде разработен през 2012 г. и ще бъде тясно свързан с Работния план за водите на Европа, планиран за ноември 2012 г. При тези условия ЕПИ ще цели изпълнението на следните задачи за 2020 г.: · Всички Планове за управление на речните басейни да са въведени навреме през 2015 г. Тъй като натискът върху водите продължава да расте, целите да продължат да се изпълняват, като последиците от сушите и наводненията се свеждат до минимум и се осигуряват адаптирани селскостопански култури, увеличено задържане на водата в почвите и ефикасно напояване. На алтернативни варианти за водоснабдяване да се разчита само когато няма по-евтини възможности за икономии. · Загубите на вода да се намалят до устойчиви нива в целия ЕС посредством иновации, насочени към региони, в които такива загуби са особено остър проблем. · Във всички региони водовземането да бъде под 20 % от наличните възобновяеми водни ресурси. Това следва да доведе до следните ползи от иновации и конкурентоспособност: · Времето необходимо в Европа за достигане до пазара на нововъведения, свързани с водата е по-късо, отколкото в икономики с подобно ниво на развитие. Европа е световния пазарен лидер в новаторски решения, които се справят ефективно със свързаните с водата предизвикателства. · Екологичните отрасли на ЕС, свързани с управлението на водите, да увеличат оборота си в ЕС с 20 % и на възможностите си за заетост с 20% до 2030 г.[12] · Практиките за устойчиво управление на водите да са въведени на световния пазар и да са интегрирани в сътрудничеството във връзка с водите на ЕС и държавите членки със съседните и развиващите се страни. Самото ЕПИ ще има следните оперативни задачи: · до края на 2012 г. да се постигне съгласие по стратегически план за изпълнение. · до 2013 г. да започне да функционира ефективно като платформа за ефективно сътрудничество между заинтересованите страни от публичния и частния сектор при разработването на новаторски решения за предизвикателствата, свързани с водите. · до 2013 г. да се създаде онлайн пазар за иновации в сферата на водата, който да позволява действащите лица в целия ЕС от страната на предлагането и от страната на търсенето да си сътрудничат. · до 2015 г. да се видят първите резултати от действията за премахване на основните пречки пред иновациите на равнище ЕС, държава членка и регионално равнище, за да се осигури, че законодателните и финансовите инструмента, поддържат иновациите. · до 2020 г. да покаже изпитани решения за 10 основни предизвикателства, свързани с водите, които успешно са били разпространени и увеличени мащабно. 5. Приоритетни области за иновации С оглед на оптимизиране на дейностите в отговор на пречките пред иновациите, разработването на подходящи за пазара решения и проектирането на стратегии за разпространение, предложени са три работни пакета: Управление на водите в градските райони, управление на водите в селските райони и управление на промишлени води. Обширните консултации предоставиха широка подкрепа от заинтересованите страни за този подход. Използването на работни пакети е прагматично, за да се организират дейностите на ЕПИ за постигане на крайните резултати посредством хомогенна група от заинтересовани страни, които се занимават със сравнително сходни предизвикателства. Следното примерно описание служи като основа за разработването на работните пакети. · Управление на водите в градските райони Управлението на водите в градските райони е подложено на нарастващ натиск в резултат на продължаваща урбанизация (очаква се през 2050 г. над 80 % от населението в държавите от ЕС да живее в градски райони[13]). Необходим е интегриран подход, в чийто център е градският воден цикъл, включващ всички заинтересовани страни, които оказват въздействие или трябва да се справят с водните предизвикателства. Това включва професионалните заинтересовани страни, както и гражданите и местното управление за гарантиране на приемането и навлизането на нововъведенията. Новаторските решения, съсредоточени върху връзката между вода и енергия, водната ефективност (битова и промишлена), качество на водите, водна инфраструктура, отдих, обществено здраве и осведоменост на потребителите чрез ИКТ ще бъдат от ключово значение. Работата ще бъде координирана с „Инициативата за интелигентни градове и общности“ на Европейската комисия в областта на енергетиката, транспорта и ИКТ. · Управление на водите в селските райони В селските райони управлението на биологичното разнообразие, териториалното планиране и използването на земята си влияят взаимно и могат да се конкурират помежду си по отношение на наличните водни ресурси. В допълнение, селските райони могат да играят важна роля за предпазването от наводнения и смекчаването на последиците от недостига на вода и сушите. ЕПИ в сферата на водите ще разгледа взаимодействието между управлението на водите на равнище ферма и разпределянето на водни ресурси за селското стопанство на равнище водосбор и воден обект и допустимия натиск върху качеството на водите. ЕПИ ще координира действията си с ЕПИ за селскостопанската производителност и устойчивост, което ще разглежда въпроси, свързани с качеството и количеството на водата на равнище ферма. · Управление на промишлени води Иновации в промишлените процеси, ИКТ приложения и нови технологии за по-ефикасно пречистване ще намалят разходите и енергийните нужди и ще намалят замърсяването. В отрасли с високо потребление на вода като производството на енергия или химическата промишленост, иновациите за увеличаване на водната ефективност в производствените процеси ще имат положително въздействие за намаляване на общия отпечатък върху водите. ЕПИ в сферата на водите ще се съсредоточи върху улесняване на възможността за промишлеността и МСП да разпространяват тези иновации. Ще бъде изследвано взаимно допълване с ЕПИ в сферата на суровините. Ще бъдат дефинирани редица напречни теми, които да обхващат напречни въпроси, имащи отношение към дейностите на два или на всичките три работни пакета. Те биха могли да включват, например, управление на речните басейни, води и изменение на климата, връзката между енергия и вода, управление на водите, свързано с водите сътрудничество за развитие, финансово инженерство или стандартизация. 6. Изпълнение на ЕПИ Стратегически план за изпълнение (СПИ) ще формира основата за резултатите от ЕПИ. Чрез подход отдолу нагоре, СПИ ще определи приоритетите за действия в рамките на работните пакети и ще определи напречните теми, на които следва да бъде обърнато внимание. СПИ напълно ще взема под внимание съответните програми и инициативи за финансиране от ЕС[14], за да оптимизира въздействието на финансирането и да допринесе за целите на ЕПИ. СПИ също така ще контролира отблизо задачите на ЕПИ, като взема предвид работния план за опазване на водите на Европа. 6.1 Резултати Изпълнението на ЕПИ ще доведе до следните резултати: · Центрове за иновации До 2013 г. ще бъде даден старт на първата група от центрове за иновации, които да открият пречките пред иновациите, да разработят, изпитат и демонстрират конкретни дейности, действия, прототипи и решения в съответствие със СПИ по отношение на дадено водно предизвикателство. Те могат да варират от физически обекти за демонстрационни дейности до проекти за сътрудничество или развитие на мрежи. Центровете за иновации ще играят ключова роля в изпълнението на ЕПИ. · Разпространение на новаторски решения ЕПИ ще улесни разработването на стратегии за разпространение на открития и новаторски решения за основните предизвикателства, свързани с водите, като ускори навлизането им на пазара. · Отговор на пречките пред иновациите в сферата на водите Разработването на решения за успешно въвеждане на иновации на пазара и разпространението им е затруднено от различни пречки (регулаторни, финансови, свързани със стандартизацията, технически, социални и др.). ЕПИ ще определи основните пречки пред иновациите. ЕПИ ще състави карта на мерките и действията, необходими за преодоляване на проблемните места и ще определи възможностите за ускоряване на откритията и иновациите за всяка една стъпка от веригата на стойността — от изследванията до пазара. · „Пазар“ за иновации в сферата на водите До 2013 г. ще бъде разработен и създаден онлайн пазар. Пазарът ще позволи на тези, които имат проблеми и на тези, които могат да предоставят решенията, да си взаимодействат, независимо от тяхното географско местоположение. Пазарът ще бъде обект на мониторинг посредством управленската структура на ЕПИ и ще бъде свързан с другите области, в които се очакват крайни резултати. 6.2 Финансиране ЕПИ ще определи как различните програми за финансиране на равнище ЕС и на национално и регионално равнище, както и частни източници могат най-добре да си взаимодействат с цел да се ускори разработването на новаторски решения, например чрез използване на мрежата от инвеститори в екоиновациите, създадена съгласно плана за действие за екоиновации. ЕК ще разгледа съответната подкрепа за дейностите по ЕПИ чрез Седмата рамкова програма. Държавите членки се насърчават да включат съответните инвестиции в бъдещите програми по структурните фондове за периода 2014—2020 г. 7. Управление ЕПИ, ще изисква участие и ангажиране от всички съответни заинтересовани страни, представляващи цялата верига на стойността на иновациите. ЕПИ ще използва и тясно ще координира действията си с дейностите и резултатите на съществуващите европейски, национални и регионални инициативи. Това включва съответните инициативи за съвместно програмиране, националните и регионалните програми за изследвания и иновации, европейските технологични платформи, финансови механизми, други ЕПИ и други инициативи за иновации, с цел да се избегне дублирането на усилията и да се насърчат синергиите. Управленският модел ще позволи подход отдолу нагоре за приоритизирането на области, в които може и би трябвало да се изпълняват действия за иновации. В същото време той ще гарантира ангажираност на най-високото равнище на вземане на решения от всички участващи заинтересовани страни. Фигура 1: Визуално представяне на управленския модел След покана от страна на Европейската комисия ще бъде създадена Управителна група на високо равнище (УГВР). УГВР ще се председателства от комисаря по околната среда и ще се състои от другите европейски комисари, представители на държавите членки, Европейския парламент и широк спектър от заинтересовани страни. Членове ще бъдат поканени в качеството си на експерти и ще представляват цялата верига на стойността на иновациите. УГВР ще определи мандата за ЕПИ и ще приеме СПИ и многогодишна пътна карта за 2012—2020 г. Ролята на УГВР по време на етапа на изпълнение ще бъде преразгледана след приемането на СПИ. УГВР ще определи оперативна група, която ще има същия състав като УГВР, свързвайки оперативното ниво с нивото на вземане на решения. Оперативната група ще отговаря за изготвянето на СПИ, гарантирайки подхода отдолу нагоре. След приемането на СПИ конфигурацията на оперативната група може да бъде преразгледана, с възможност за увеличаване на броя на заинтересованите страни, които да бъдат представлявани по време на фазата на изпълнение, като същевременно се запази ефективен капацитет за вземане на решения. По време на фазата на изпълнение на ЕПИ оперативната група ще има важна роля за наблюдение на напредъка по дейностите, на базата на задачите, които са били поставени. В допълнение, оперативната група ще координира и осигурява взаимно обогатяване между дейностите на ЕПИ и ще подкрепя разработването на стратегии за разпространение. За всеки работен пакет ще бъдат създадени оперативни мрежи, състоящи се от всички заинтересовани страни, свързани с даден работен пакет, и от действащите лица, които участват в центровете за иновации. С цел да се осигури максимален обмен на знания и опит и да се стимулира разширяването на дейностите на ЕПИ, мрежите ще бъдат отворени за участие на други дейности за иновации в сферата на водите в Европа. От всички членове на мрежите ще се изисква да подпишат декларация за ангажираност. Мрежите ще отговарят за координацията между съответните работни пакети, за връзката с центровете за иновации и за улесняване на действията на ЕПИ за изпълнение на резултатите (намиране на пазарни възможности, отговор на различните пречки пред иновациите, откриване на възможности за финансиране и разработване на стратегии за разпространение). Дейностите на мрежите ще бъдат координирани и надзиравани от оперативната група. Ежегодно ще бъде организирана „Среща на ЕПИ в сферата на водите“, за да се даде възможност на всички действащи лица да се съберат и да обсъдят действията на ЕПИ за изпълнение на резултатите. На тази среща мрежите ще се съберат за да докладват по дейностите, извършат мониторинг на развитието, както и оценка на напредъка на центровете за иновации. След срещата на мрежите по работните пакети, напречните теми ще се съберат, за да се обсъди напредъка и областите, в които в бъдеще са необходими действия. След тези срещи, оперативната група ще се събере, като мрежите и напречните теми ще докладват и ще получат стратегически насоки. По време на тези срещи ще бъде измерен напредъка по отношение на задачите. Европейската комисия ще действа като движеща сила и помощник на процеса на ЕПИ. Секретариатът на ЕПИ ще бъде създаден от Европейската комисия, която ще подпомага оперативната група в разработването на СПИ и ще подпомага фазата на изпълнение на ЕПИ. След приемането на СПИ, Европейската комисия ще извърши оценка на плана и ще направи предложение как да допринесе за постигането на целите на ЕПИ. 8. Следващи стъпки Европейската комисия предвижда следните ключови етапи: · Разглеждане на съобщението за ЕПИ от Европейския парламент и от Съвета до май 2012 г. · Създаване на УГВР и начално заседание преди лятото на 2012 г. · Назначаване на оперативната група и създаване на Секретариат на ЕПИ до септември 2012 г. · Разработване на СПИ от оперативната група преди декември 2012 г. · Приемане на СПИ от УГВР през декември 2012 г. Комисията ще представи този план на Европейския парламент и Съвета заедно с отговора си на плана. · Рано през 2013 г. начало на изпълнението на ЕПИ: напр. избиране на 1-вите центрове за иновации, създаване на мрежите за работните пакети, изпълнение на мерки от страна на търсенето, разработване на онлайн пазар и др. · Европейската комисия ще организира преразглеждане на ЕПИ през 2013 г., за да извърши оценка на напредъка. · Редовни прегледи на напредъка по изпълнението и спрямо задачите. [1] Съобщение COM(2010) 546 окончателен. [2] Заключения на Съвета на Европейския съюз от 21 юни 2011 г. (док. 11308/11) [3] Европа за ефективно използване на ресурсите, COM(2011)21 окончателен [4] Пътна карта за ефективно използване на ресурсите в Европа, COM(2011) 571 окончателен [5] COM(2011) 899 окончателен. [6] Работен документ на службите на Комисията относно Инициативата за съвместно планиране на изследователската работа в сферата на водите (док. SEC (2011) 1250 окончателен) [7] Доклад на LUX Research „Water Cultivation: The Path to Profit in Meeting Water Needs“, 2008 г. [8] Global Water Intelligence, 2011 г. „Global Water Market 2011 - Meeting the world's water and wastewater needs until 2016“ [9] McKinsey & Company, 2009 г. „Charting our Water Future: Economic frameworks to inform decision-making“ [10] Бележка за водните директори, „Предварителен анализ на плановете за управление на речните басейни през 2009 г.“. Среща на водните директори, Варшава, 8—9 декември 2011 г. [11] Европейска агенция по околната среда (EEA), 2010 г. „Water resources: quantity and flows - SOER 2010 thematic assessment“ [12] Отраслите, свързани с водата представляват 33% от световния пазар на екологичните отрасли, оценен на 1,15 трилиона по оборот през 2010 г. Заетостта в отраслите, свързани с водата възлиза на 22 % от общата заетост в екологичните отрасли в Европа през 2010 г. Проучване на Ecorys за броя на работните места, зависещи от подобренията на околната среда и на ефективността на ресурсите (февруари 2012 г.). [13] Отдел по населението на Департамента по икономически и социални въпроси на Секретариата на ООН, Перспективи за населението в света: преразгледани през 2006 г. и Перспективи за урбанизацията в света: преразгледани през 2007 г., http://esa.un.org/unup [14] Включително чрез национални и регионални стратегии за изследвания и иновации от бъдещата политика за сближаване на ЕС