BG Официален вестник на Европейския съюз C 44/1

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Зелена книга — Европейското научноизследователско пространство: Нови перспективи“

COM(2007) 161 окончателен

(2008/C 44/01)

На 4 април 2007 г. Европейската комисия реши, в съответствие с член 262 от Договора за създаване на Европейската общност, да се консултира с Европейския икономически и социален комитет относно „Зелена книга — Европейското научноизследователско пространство: нови перспективи“.

Специализираната секция „Единен пазар, производство и потребление“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 4 октомври 2007 г. (докладчик: г-н WOLF).

На 439-ата си пленарна сесия, проведена на 24 и 25 октомври 2007 г. (заседание от 24 октомври 2007 г.), Европейският икономически и социален комитет прие следното становище със 107 гласа „за“ и 2 гласа „въздържал се“.

1. Резюме и препоръки

1.1 Комитетът смята за наложително, значително да се засилят досегашните мерки в подкрепа на научноизследователската и развойна дейност (НИРД) в Европа, да се подобрят необходимите рамкови условия и да се създадат съответните финансови предпоставки. Наред с ефективни програми за научни изследвания и развойна дейност на равнище ЕС, държави-членки и индустрия, ни е необходим Европейски вътрешен пазар на научните изследвания и развойната дейност, за да можем да използваме по-добре и да освободим наличния и бъдещия потенциал: това е Европейското научноизследователско пространство.

1.2 Затова Комитетът приветства намерението на Комисията да засили и развие Европейското научноизследователско пространство. Посочените цели и предложения са в голяма степен правилни и заслужаващи подкрепа. Те обаче се нуждаят от допълване, а в отделни случаи също и от изясняване или коригиране.

1.3 Комитетът подкрепя целта за създаване на привлекателен европейски пазар за изследователите, който освен това да прави възможна и да възнаграждава мобилността. В този контекст най-важни са въпросите за договорите, атрактивното заплащане, преносимостта на социалните осигуровки/придобивки и запазването на целостта на семейството. В това отношение се наблюдават много големи дефицити главно на равнище държави-членки. Затова Комитетът призовава преди всичко държавите-членки и съответните социални партньори да попълнят тези дефицити и да предложат най-вече и на младите изследователи привлекателни кариерни перспективи, които да могат да се конкурират с алтернативните кариерни възможности за особено талантливите академични учени. По този начин отново повече млади хора ще пожелаят да инвестират енергията и времето си в тежко и селективно следване и така ще спомогнат за преодоляване на застрашителния недостиг на квалифицирани научно-технически специалисти и дипломирани висшисти в Европа.

1.4 Комитетът подкрепя формулираната от Европейския съвет цел от Барселона. Според приетото към момента решение обаче Общността ще участва само с около 2 % (т.е. само с една петдесета!) в общите инвестиции за научноизследователска и развойна дейност, предвиждани съгласно целта от Барселона. Това означава, че най-голямата част от политическата отговорност за постигане на целта от Барселона се пада на държавите-членки, а икономическата отговорност се носи основно от индустрията. Затова препоръките на Комитета са насочени особено към Съвета, Парламента и държавите-членки, да предприемат от своя страна всички стъпки, за да изведат Европа отново на челно място в света в областта на научните изследвания и развойната дейност и да вземат необходимите за тази цел мерки.

1.5 Комитетът повтаря своята препоръка, приносът на Европейската общност към поставения като цел общ обем на инвестиции в областта на НИРД да се увеличи поне на 3 %, за да се засили ефектът на лоста, който финансирането на научните изследвания от страна на Общността упражнява върху инвестициите в изследвания от страна на държавите-членки и на индустрията. В допълнение към това, част от средствата от структурните фондове трябва да се използват за инфраструктурни мерки в областта на НИРД, както и да се засилят възможностите за финансиране чрез ЕИБ. Тази препоръка стана още по-наложителна вследствие на много сериозните и дълго подценявани проблеми, свързани с енергетиката и изменението на климата.

1.6 Комитетът подкрепя целта за разработване на научноизследователски инфраструктури на световно ниво, които обаче трябва и в бъдеще да бъдат трайно и надеждно поддържани. Основна предпоставка за успеха и смисъла на тези инвестиции е участието на съответните институти и групи от университети в държавите-членки, както и ангажираното включване на индустрията в технически проекти. Едва чрез такова обвързване в мрежа се изгражда цялостната система и се създава европейска добавена стойност.

1.7 Комитетът подкрепя целта за укрепване на научноизследователските институции — но също така и на висшестоящите им организации — като основни инициатори и носители на научните изследвания и развойната дейност. Тези институции трябва да имат възможност за дългосрочно планиране, да разполагат с адекватни ресурси и с достатъчна свобода за вземане на решения. За тази цел е необходимо да се гарантира по-голямата собствена отговорност при използването на финансови ресурси, да се предвиди достатъчно висок дял на основното финансиране и цялостното финансиране на проекти, както и възможност за прехвърляне на бюджет в следващата година, да се намали административното натоварване на изследователските и преподавателските кадри, което пречи на прогреса, да се стимулират върхови постижения чрез предоставяне на допълнително финансиране на научноизследователската дейност на конкурсни начала.

1.8 Комитетът вижда в Съвместните технологични инициативи и в технологичните платформи важни инструменти за създаване на технологични иновации в научноизследователски области със стратегическо значение. При необходимите за това партньорства между публичния и частния сектор и при съвместните изследователски програми е важно също така да бъдат подобаващо включвани малките и средните предприятия (МСП). „Общностите на знанието и иновациите“ (ОЗИ) на Европейския технологичен институт (ETИ), които предстои да бъдат създадени, би трябвало да използват досегашния опит. Набраният опит в проектите по ERA-Net и CORNEО, както и при клъстерите на EUREKA също може да бъде особено полезен в това отношение.

1.9 Комитетът подкрепя целта за отваряне на Европейското научноизследователско пространство (ЕНП) към света. Решаващ критерий в това отношение обаче е привлекателността на ЕНП: едва когато „изтичането на мозъци“, което за жалост наблюдаваме днес, бъде преодоляно не само количествено, но и качествено по отношение на най-ефективните и успешни изследователи в света, тази задача ще може да се смята за изпълнена. Но за да се постигне това, трябва да са налице всички решаващи фактори: ниво, оборудване, условия на труд, политическа рамка, възможности за разгръщане и свобода на действие, лични доходи, обществено признание.

1.10 Комитетът подкрепя „отворения метод на координация“, при който се оценяват стратегическите цели и политиките на държавите-членки и се обменя опитът им, за да се постигне съгласуваност и оптимизиране на Европейската научноизследователска политика. И обратно, следва да бъде отхвърляна всяка идваща отгоре надолу координация на европейска научноизследователска дейност, която — предприемана с цел пълна унификация — навлиза в детайли и в самите научноизследователски организации или фирми. Затова трябва да се избягва да се създава впечатлението, че Комисията се стреми към централно направляване на европейската научноизследователска дейност. Това е въпрос на постигане на добър баланс между рамката на Общността, автономността на държавите-членки и институционалните и индивидуалните инициатива и творчество. Единствено плурализмът на методи, подходи и избор на теми може да осигури най-добрите във всеки конкретен случай резултати, методи и иновации.

1.11 Комитетът повтаря своята препоръка за намаляване на бюрокрацията. Затова Комитетът препоръчва „намаляването на бюрокрацията“ да бъде включено като поредна важна политическа цел в бъдещата програма на Европейското научноизследователско пространство. Това означава, съвместно с държавите-членки и с научноизследователските организации, да се разработят начини за опростяване и свеждане до най-необходимия минимум на свръхрегулацията и свръхмногообразието от европейски, национални, регионални и институционални изисквания за отчет, процедури за кандидатстване, експертизи, оценка и издаване на разрешения. Дори конкуренцията при кандидатстването за финансиране на върхови постижения първоначално увеличава времето, което изследователите са принудени употребяват за бюрократични процедури. Толкова по-важно е да се намери приемливо решение чрез цялостно редуциране и опростяване на процедурите. Страхът, че отделни лица биха могли да допуснат грешки, не бива да води до свръхрегулация и парализа за всички.

1.12 Комитетът смята, че е изключително важно, в организациите, финансиращи научноизследователската дейност, и най-вече в Комисията, да работят доказали се в науката компетентни служители, които отлично и трайно познават и следят съответната научна област, особеностите й и свързаната с нея „общност“ (при такава дейност редовната ротация на кадри е контрапродуктивна!).

1.13 Комитетът препоръчва Европейското научноизследователско пространство да бъде допълнено от Европейско пространство на знанието, с цел създаване на Европейско общество, основано на знанието. Това изисква стабилна и широка образованост на всички граждани, както и допълнително специализирано обучение от най-високо качество за учените и инженерите. Оттук и необходимостта от адекватно „управление на знанието“. Научноизследователската и развойната дейност надграждат върху съществуващото знание, за да генерират ново знание.

1.14 Комитетът препоръчва да се разработят ясни и разбираеми правила за разнообразните инструменти за стимулиране и координиране на НИРД, включително обобщаващ списък (и упътване за използване) на всички инструменти и форми за стимулиране и координиране, с които Комисията разполага за нуждите на НИРД. Това би показало също, дали при все по-голямото изобилие от такива инструменти се запазва достатъчна яснота за предназначението и обособеността им и дали те остават достатъчно обозрими и приложими за потенциалните потребители, а и за служителите в Комисията или пък по-скоро се нуждаят от реорганизиране.

1.15 Голяма част от засегнатите в Зелената книга теми изискват диференцирано разглеждане. По този въпрос и по други аспекти Комитетът препраща към пълния текст на своето становище.

2. Съобщение на Комисията

2.1 Съобщението на Комисията е на фона на проведения по-рано дебат и на приемането на вече действащата Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, на избраните по нея теми за научни изследвания (т.нар. специфични програми), на наличните за тази цел инструменти както и на правилата за участие. Затова в настоящото Съобщение на Комисията вече става дума не за съдържанието на научноизследователската дейност, а изключително за стратегическите цели на Европейското научноизследователско пространство.

2.2 След кратък преглед на историята на Зелената книга, в Съобщението са представени обобщено задачите и целите на Европейското научноизследователско пространство. Те са обсъдени в контекста на настоящата ситуация, преразгледани и адаптирани към новото развитие. Отправна точка на Съобщението е значението на научноизследователската и развойна дейност в Европа за Лисабонската стратегия, както и въпросът за конкурентоспособността на тази дейност в глобален план.

2.3 Сред задачите и целите са откроени по-специално следните точки: — адекватен поток на компетентни изследователи с високи равнища на мобилност между институции, дисциплини, сектори и държави; — изследователски инфраструктури на световно ниво, интегрирани, обвързани в мрежа и достъпни за научноизследователските екипи от цяла Европа и останалия свят, особено благодарение на новите поколения електронносъобщителни инфраструктури; — отлични научноизследователски институции, участващи в ефективно публично-частно сътрудничество и партньорство и съставляващи ядрото на научноизследователски и иновационни „клъстери“, включващи „виртуални научноизследователски общности“, специализирани най-вече в интердисциплинарните области и привличащи сериозни човешки и финансови ресурси; — ефективен обмен на знания, предимно между публичната система за научноизследователска дейност и промишлеността, както и с широката общественост; — добре координирани научноизследователски програми и приоритети (национални, регионални и на равнище ЕС); — широко отваряне на Европейското научноизследователско пространство към света.

2.4 Въз основа на обобщение на постигнатото досега, Комисията предлага насочени към бъдещето мерки за консолидиране и по-нататъшно разширяване на Европейското научноизследователско пространство (ЕНП). Според Комисията, настоящата Рамкова програма за научни изследвания на ЕС има ясното предназначение да подкрепя подобни мерки; нейното финансиране е увеличено значително, макар и в по-малък от първоначалните предложения на Европейската комисия (и препоръчан от Комитета!) размер. Предприетите нови инициативи във връзка със Седмата рамкова програма (2007-2013 г.), като например Европейският съвет по научни изследвания, ще окажат важно влияние върху Европейското научноизследователско пространство. Бъдещият Европейски технологичен институт също би могъл да допринесе за създаването на „общности на знанието и иновациите“ от световна класа.

2.5 Същевременно Комисията посочва кои, според нея, са слабостите, които трябва да бъдат преодолени, като например (накратко): — Възможностите за професионално израстване на изследователите все още са ограничени; — Предприятията често намират за трудно сътрудничеството с научноизследователските институции; — Финансирането на изследванията на национално и регионално ниво все още страда от липса на координация; — Предприетите реформи в национален план са лишени от ясна европейска перспектива и транснационална съгласуваност.

2.6 Други елементи на Зелената книга се разглеждат в забележките на Комитета по-долу.

2.7 С цел да стимулира открита дискусия на основата на Зелената книга, Комисията е поставила 35 конкретни въпроса. Отговорите на тези въпроси, които се очаква да бъдат дадени от Парламента, Съвета, ЕИСК, Комитета на регионите, държавите-членки, както и от изследователите и научноизследователските институции, ще бъдат взети под внимание в предложенията за конкретни инициативи, които Комисията възнамерява да направи през 2008 г. Много от тези въпроси вече са намерили отговор по същество в глава 3. По някои специфични въпроси е взето отношение в глава 4.

3. Общи забележки на Комитета

3.1 Значение на отличната научна работа. Комитетът многократно (1) е отбелязвал, че върховите постижения в науката и техниката, както и тяхното превръщане в конкурентоспособна икономическа сила са решаващи условия, за да се гарантира бъдещето ни в глобалната среда и да не се застрашава европейският социален модел. Затова е спешно необходимо значително да се засилят предприеманите досега мерки за научни изследвания и развойна дейност, да се определят съответно необходимите политически приоритети, както и да се подобрят нужните рамкови условия и да се осигурят финансовите предпоставки за целта. Важно е да се приложи принципът на конкурентоспособност въз основа на отлични постижения. Комитетът вече няколкократно се е произнасял по правилата за необходимата държавна помощ (2).

3.2 Европейски вътрешен пазар на научните изследвания и развойната дейност. Наред с ефективни програми за НИРД на равнище Общност, държави-членки и индустрия, ни е необходим и Европейски вътрешен пазар на научните изследвания и развойната дейност, за да можем да използваме по-добре и да освободим наличния и бъдещия потенциал: това е Европейското научноизследователско пространство.

3.3 Принципна подкрепа. Затова Комитетът приветства заявеното в Зелената книга намерение на Комисията да консолидира, засили и развие Европейското научноизследователско пространство в продължение на едно, като цяло, положително развитие. Освен това Зелената книга съдържа важни елементи от предишни препоръки на Комитета (3). Комитетът смята, че целите, посочени във връзка с това от Комисията, са правилни, а представените съответни предложения в голямата си част са уместни и заслужават да бъдат подкрепени. Те обаче се нуждаят от допълване, а в отделни случаи и от изясняване или коригиране.

3.4 Изходно положение

3.4.1 „Научната общност“. Европейската организация за ядрени изследвания (4) (CERN) бе основана още преди 50 години. Самоинициативният ангажимент на международната научна общност, тоест на самоорганизирали се учени (5) от международна величина, получи тогава необходимата му подкрепа от страна на водещи политици в Европа. Така бе създадена европейска експериментална организация от висша класа, каквато отделните държави не биха могли или не биха пожелали да създадат със собствени финансови средства. По подобни съображения по-късно бяха основани и други такива наднационални европейски организации (6), като ECMWF, EMBO, ESRF, ESO, ESA и ILL.

3.4.2 Европейската общност. Договорът за създаване на Европейската общност за атомна енергия (ЕВРАТОМ), който бе подписан на 25 март 1957 г., е един от трите договора за създаване на Европейските общности и поставя началото на ангажимента на Общността в областта на научните изследвания и развойната дейност (7) . През 1986 г., с влизането в сила на Първата рамкова програма за научноизследователска и развойна дейност бе положен основният камък на една обща научноизследователска политика на Общността с много по-мащабни цели от ЕВРАТОМ. С решението относно Европейското научноизследователско пространство, взето през 2000 г. във връзка с формулирането на Лисабонската стратегия, европейските политици потвърдиха волята си да създадат формална рамка за научноизследователска дейност в Европа. Европейското научноизследователско пространство трябваше същевременно да се превърне в емблематичен проект, основаващ се върху мотивите и целите на Лисабонската стратегия.

3.4.3 Целта от Барселона. Както е заявявал многократно, Комитетът подкрепя целта от Барселона, формулирана преди пет години от Европейския съвет като резултат от Лисабонската стратегия. Тази цел гласи, че общите разходи за НИРД в ЕС трябва да бъдат се увеличат, така че през 2010 г. да достигнат почти 3 % от БВП. До две трети от необходимите за това инвестиции трябва да бъдат финансирани от частния сектор. Според приетото към момента решение обаче Общността ще участва само с около 2 % (т.е. само с една петдесета!) в общите инвестиции за научноизследователска и развойна дейност, предвиждани съгласно целта от Барселона.

3.5 Политическа отговорност на държавите-членки. Следователно, най-голямата част от политическата отговорност за постигане на целта от Барселона се пада на държавите-членки, а икономическата отговорност се носи основно от индустрията. Затова следващите препоръки и призиви на Комитета са насочени особено към Съвета, Парламента и държавите-членки да предприемат от своя страна всички спешно необходими стъпки и да подкрепят формулираните в Зелената книга цели, за да изведат научните изследвания и развойната дейност в Европа отново на челно място в света, като първа стъпка в тази посока да изпълнят целта от Барселона и да вземат всички други необходими за това мерки.

3.6 По-добро оползотворяване на ефекта на лоста, упражняван от финансирането на научните изследвания от страна на Общността. Финансирането на научните изследвания от страна на Общността също е от много голямо значение. То има не само интегриращо и координиращо действие, но преди всичко упражнява ефекта на лост върху инвестициите в изследвания от страна на държавите-членки и на индустрията. Затова този ефект на лоста трябва значително да се засили, така че най-сетне да се постигне необходимият пълен и цялостен принос на държавите-членки и на индустрията за осъществяване на все още непостигнатата цел от Барселона. Европа трябва да осъзнае, че по-рано е била водещо пространство на научни изследвания и иновации и да възроди тази традиция.

3.6.1 Увеличаване на приноса на Общността. По този въпрос Комитетът вече констатира (8), че приетият понастоящем бюджет на Общността за НИРД не е достатъчен за максимално оползотворяване на ефекта на лоста. Затова той отново повтаря своята настойчива препоръка, при предстоящото преразглеждане на бюджета през 2008 г. приносът на Общността в предвиждания общ обем на средствата за НИРД в Европейското научноизследователско пространство да бъде увеличен от сегашните доста по-малко от 2 % поне на 3 %, освен това значителна част от средствата по структурните фондове да се използват (9) за инфраструктурни мерки в областта на НИРД (10), както и решително да се увеличат възможностите за финансиране чрез ЕИБ.

3.6.2 Спешна необходимост от политическо решение. Един публикуван съвсем наскоро от Комисията статистически бюлетин (11) за настоящото състояние на научноизследователската дейност в Европа и нейното финансиране в сравнение с международните конкуренти потвърждава изключително спешната необходимост от превръщане на горната препоръка на Комитета в политическо решение. Към това се прибавя и много сериозният и дълго подценяван проблем, свързан с енергетиката и с климата.

3.7 Критична маса, концентрация и интеграция на ресурси и експертно знание, европейска добавена стойност. Общността следва да се насочи и да финансира приоритетно онези научноизследователски задачи и проекти, които са от решаващо значение за научния и технологическия прогрес и които надхвърлят готовността или възможностите на отделните държави-членки и на тяхната икономическа мощ или пък ще имат значително по-голям ефект при съвместен подход на равнището на Общността и чрез обвързване в общоевропейска мрежа. Така те ще доведат до значителна добавена стойност в сравнение с усилията на отделните държави-членки.

3.8 Инфраструктури и изследователски институции на световно ниво. В множество особено важни научноизследователски области скъпо струващите инфраструктурни мерки и мащабната апаратура са техническата предпоставка за принципно нови открития и технически прогрес и предоставят на технологичното развитие (в предконкурентния етап) нови възможности за подобрения и иновации. Затова Комитетът отдава изключително значение на посочената в Зелената книга цел Изграждане на научноизследователски инфраструктури на световно ниво. Тези инфраструктури са основа и катализатор за научни изследвания от най-високо ниво. Те имат силно привлекателно въздействие върху най-добрите учени и инженери от цял свят и така служат по превъзходен начин и на друга важна цел, заслужаваща подкрепа, а именно създаването на отлични научноизследователски институции, които повдигат авторитета на марките „Европейски научни изследвания“ и „Европейско научноизследователско пространство“.

3.8.1 Списъкът на ESFRI (12). Комитетът приветства списъка на ESFRI, който бе изготвен с участието на държавите-членки и на Комисията и получи висока оценка и подкрепа от Съвета (13). Същевременно той обръща внимание, че освен принципния ангажимент на държавите-членки, в бъдеще ще е необходим и засилен, надежден и траен ангажимент от страна на Комисията. Защото тук особено ясно се проявява политическата воля за изключителни авангардни постижения в науката и техниката. В съответствие с това Комитетът категорично подкрепя последователното изпълнение на „пътната карта“, както и решаващо финансово участие на Общността в изграждането и експлоатацията на тези обекти в дългосрочен план. Той подчертава важността на адекватните договорни взаимоотношения, които да направят съоръженията достъпни и привлекателни за партньори или потребители от цялото Европейско научноизследователско пространство и подкрепя освен това усилията за партньорства и участие на държави извън Европа (14).

3.8.2 Непрекъснатост на финансирането. Именно с оглед на големите инвестиционни разходи, при дългосрочни проекти е особено важно финансирането им да бъде и да остане надеждно и непрекъснато до постигане на целите, при условие че тези проекти отговарят на критериите за отлична научноизследователска дейност. Точно в тази област колебанията, несигурността или дори прекъсванията на финансирането водят не само до прахосване на големи инвестиции и научно-техническа развойна работа, но и разрушават изградените мрежи, международното сътрудничество и доверието в бъдещи договорености, което вреди и на европейския трудов пазар за учени и инженери.

3.8.3 Включване на университетите и институтите. За да бъдат тези значителни инвестиции в инфраструктурни проекти ефективни и за да се постигне необходимото разширяване на основата за научноизследователската дейност на най-високо ниво, е изключително важно съответните групи университети, институти и научноизследователски организации, базирани в държавите-членки, да участват отговорно в разработването и използването на експерименталните лаборатории: Едва чрез обвързването в подобна мрежа се изгражда цялостна система и се създава европейска добавена стойност. Затова е също така необходимо, такова обвързване в мрежа да се стимулира подобаващо и да бъдат съответно обезпечени специфичните програми Сътрудничество и Идеи. За тази цел е също особено важно на разположение да има достатъчно средства за пътувания и пребиваване в изследователските центрове, както и за комуникационни системи и помощна апаратура. Освен това, Комитетът подчертава и тук голямото значение на насърчаването на мобилността.

3.8.4 Безпрепятствена мобилност. Комитетът подкрепя целта, в рамките на Европейското научноизследователско пространство да се осигури безпрепятствена мобилност между държавите-членки, между организациите, както и между частния и публичния сектор. Мобилността не само спомага за професионалното израстване, обмена на знания и експертния опит, но също така разширява цялостно хоризонта, подобрява способността за преценка и стимулира взаимното разбиране между културите. Затова всички онези препятствия и погрешни решения, които все още пречат на безпрепятствената мобилност, следва да бъдат преодолени или отстранени. Сред тях са междудържавните пречки, недостатъчното признаване/недостатъчната преносимост на придобитите права на социални услуги, като ощетяващо/обременяващо данъчно облагане при смяна на жилището или на местожителството на семейството.

3.8.5 Положение в новите държави-членки. При това трябва обаче да се внимава и да се създават стимули, така че желателната вътрешноевропейска мобилност на изследователите от новите държави-членки да не доведе до дългосрочно вътрешноевропейско „изтичане на мозъци“. Комитетът бе посочил и в предишно свое становище, че изграждането на привлекателни научноизследователски институти в новите държави-членки е особено важно също и по горната причина.

3.9 Висока оценка на Европейското научноизследователско пространство. Успешното и ефективно международно сътрудничество, особено по големи общи проекти на равнище ЕС, създава у участниците дух на екипност, което е от полза за високата оценка на Европейското научноизследователско пространство и за символиката на Европа.

3.10 Самоорганизиране и специализирани конференции. CERN, но също и развитието например на европейските институти за ядрени изследвания, показват волята и способността на научната общност, по своя собствена инициатива да търси и намира международни партньори за сътрудничество, както и да привлича финансиране от правителства на трети страни. Необходима предпоставка за това е да се предоставят средства и за провеждането на особено важни научно-технически специализирани конференции, както и за участие — особено на по-млади европейски учени — в международни конференции.

3.10.1 Научно-техническите-дружества — организации на гражданското общество. Специализираните конференции са основният форум за разпространяване и оценка на резултатите, за обмен на знания и мисли, за поставяне на началото на сътрудничества и за развиване на нови или подобрени концепции. Такива конференции обикновено се провеждат от съответните специализирани научно-технически дружества (15) като типични организации на гражданското общество. Затова Комитетът препоръчва, работата на тези дружества да получава повече внимание и признание, както и в по-голяма степен да се използва и стимулира тяхната дейност за разпространяване на знания, оценка на резултатите и координация на научните изследвания.

3.11 Рамкови програми. По мнението на Комитета рамковата програма на Общността за НИРД и рамковата програма на Европейската общност за атомна енергия са основните инструменти за реализиране на Европейското научноизследователско пространство. В допълнение към специфичните програми Инфраструктури и Идеи, важни стимули за координирано сътрудничество (вж. параграф 3.13) произтичат особено от специфичните програми Сътрудничество и Хора и свързаните с тях мерки за финансиране. Затова тяхното адекватно прилагане е съществено за създаването на една транснационална и пораждаща синергии идентичност на Европейската научноизследователска дейност и Европейското научноизследователско пространство.

3.11.1 Фундаменталните изследвания и тяхното приложение. Трябва да се изтъкне, че фундаменталните изследвания са изрично взети под внимание и е признато тяхното решаващо значение за прогреса и иновациите. Оттук следва и необходимостта от установяване на баланс между предвижданото насърчаване на фундаментални изследвания, от една страна, и на приложни изследвания и изследвания, ориентирани към продукти и процеси, от друга. Както често е подчертавано (16), между тези области не съществуват строги разделителни линии, а много взаимодействия, които се обуславят едни други.

3.11.2 Съвместни технологични инициативи, технологични платформи и ЕТИ. Комитетът подчертава особената роля на Съвместните технологични инициативи и на технологичните платформи. Целта, за която те служат, е създаването на партньорства между публичния и частния сектор в стратегически научноизследователски области и осъществяването на съвместни изследователски програми. Комитетът препоръчва, в бъдещите Общности на знанието и иновациите, които предстои да бъдат създадени към Европейския технологичен институт, да се използва придобитият досега опит. Набраният опит в проектите по ERA-Net и CORNET, както и при клъстерите на EUREKA, също може да бъде особено полезен в това отношение.

3.11.3 МСП. Адекватното участие на малките и средните предприятия (МСП) е особено съществено за публично-частните партньорства, както и за партньорствата в индустрията. Комитетът приветства значителните усилия на Комисията в тази област понастоящем и нейното желание да ги продължи и в бъдеще. Проектът CORNET (17) (Мрежи за колективни изследвания), започнат в рамките на ERA-Net, също може да се окаже полезен в случая.

3.11.4 Тайна на информацията. Свободното разпространение на данни за нови открития е било и е един от факторите за успеха на съвременната наука (вж. също точка 4.4.2 свободен достъп). Неговото ограничаване поставя, наред с аспекта интелектуална собственост, по-специално и въпроса, от кой етап на развитие на една нова/иновативна технология нататък налагането на тайна на данните — поради пазарната конкуренция (18) — пречи на необходимия обмен на знания и на по-нататъшното сътрудничество със и между индустриалните партньори. Комитетът препоръчва този важен въпрос да бъде разгледан задълбочено, тъй като от него зависи успехът на сътрудничеството, особено между публичния и частния сектор.

3.12 Укрепване на научноизследователските институции. Комитетът подкрепя особено важната цел за укрепване на научноизследователските институции, но също така и на висшестоящите им организации, като основни инициатори и носители на научните изследвания и развойната дейност. Те са местата, където се осъществяват научните изследвания и създаващият се там работен климат, свободата на действие и изследователският стил са определящи за репутацията и успеха на съответната научноизследователска организация или институция. Затова тези научноизследователски организации и институции трябва да имат възможност за дългосрочно планиране, да разполагат с адекватни ресурси и с достатъчна свобода за вземане на решения. Необходими са, следователно, по-голяма собствена отговорност при използването на финансовите ресурси, надежден, достатъчно висок (обикновено поне 75-80 %) дял на институционалното основно финансиране, цялостно финансиране на проекти, възможност за прехвърляне на бюджет в следващата година, намаляване на административното пренатоварване на изпълнителите, стимулиране и финансиране на върхови постижения чрез предоставяне на достатъчно и дългосрочно ориентирани допълнителни средства на конкурсни начала и в зависимост от резултатите.

3.13 Отворена координация. Съществени импулси за взаимната отворена координация и оценка на научноизследователските политики и стратегическите цели на държавите-членки идват от осъществявани на равнище ЕС, утвърдили се процедури за вземане на решения относно инициативите на Комисията в научноизследователската политика, както и от нейните подготвителни консултации. Комитетът смята, че процедурите на съгласуване и координация със и между държавите-членки и регионите по специфични приоритети или инфраструктурни проекти също са важни и полезни за постигане на повече съгласуваност и оптимизиране на Европейската научноизследователска политика. Затова известна координация е полезна и за изграждането на Европейски междудържавни научноизследователски организации за големи проекти и инфраструктурни проекти (вж. параграф 3.8). Комисията упражнява координационна функция и във връзка с мерките за финансиране, предвидени в Седмата рамкова програма (вж. параграф 3.11).

3.14 Избягване на прекалената координация. И обратно, следва да бъде отхвърляно всяко евентуално намерение (било то самоцелно или с цел пълна унификация) за идваща отгоре надолу координация на европейска научноизследователска дейност, навлизаща в детайли и в самите научноизследователски организации или фирми. Такава унификация, при заявено намерение например за избягване на дублирането (19) и фрагментирането на изследванията, би ограничила необходимия плурализъм на изследователските подходи и методи (вж. по-специално точка 4.7.1) и би довела до отрицателно отношение от страна на изследователите, институциите и участващите индустриални предприятия. Във всеки случай, трябва да се избягва да се създава впечатлението, че Комисията се стреми към централно направляване на европейската научноизследователска дейност. В противен случай още повече ще се засилят бездруго съществуващите опасения на гражданите (20) от прекалена централизация в Брюксел. По-скоро въпросът е да се постигне добър баланс между рамката на Общността, автономността на държавите-членки, както и институционалните и индивидуалните инициатива и творчество.

3.14.1 Плурализъм на методите, подходите и избора на теми. Единствено плурализмът на методи, подходи и избор на теми може да осигури най-добрите във всеки конкретен случай резултати, методи и иновации. Плурализмът не е разточителство, а необходимо средство за оптимизиране и еволюция в стремежа към нови знания и умения. Комитетът препоръчва по този важен разграничаващ въпрос да се потърси преди всичко мнението на Европейския съвет за научни изследвания.

3.15 Допълнителна цел: Намаляване на бюрокрацията. Независимо от това, припомняйки свои предишни предупреждения, Комитетът отново препоръчва на Комисията да включи в бъдещата си политическа програма „намаляването на бюрокрацията“ като още една приоритетна цел. Съвместно с държавите-членки и с научноизследователските организации следва да се разработят начини за опростяване или обединяване и свеждане до най-необходимия минимум на свръхрегулацията и свръхмногообразието от европейски, национални, регионални и институционални изисквания за отчет, процедури за кандидатстване, експертизи, оценка или издаване на разрешения и др. Дори и подкрепяната от Комитета конкуренция при кандидатстването за финансиране на върхови постижения първоначално увеличава времето, което изследователите са принудени да употребяват за бюрократични и експертни процедури. Толкова по-важно е да се намери приемливо решение чрез цялостно редуциране и опростяване на всички процедури. Комитетът вече е посочвал (21), че опасенията от грешки или неправилно поведение на отделни лица, не бива да водят до свръхрегулация и парализа за всички. Това важи в еднаква степен за начина на работа на финансиращите организации и на изследователите.

3.16 Привлекателен трудов пазар и по-добри кариерни шансове. Комитетът подкрепя важната цел за създаване на привлекателен европейски трудов пазар за изследователите. За тази цел договорите, нивото на заплащане, социалните осигуровки/придобивки и стимулите за запазване на целостта на семейството следва да бъдат уредени и подобрени така, че изследователите да не остават с чувството, че техният идеализъм се експлоатира (например поради ниско заплащане, проточващи се преговори за сключване на договор и твърде голяма несигурност за бъдещото им професионално развитие) и да не стигат до заключението, че тяхната инвестиция в изискващо много усилия, селективно обучение не може да се реализира рентабилно в успешна професионална кариера в Европа.

3.16.1 Дефицити в държавите-членки. Преди всичко в държавите членки съществуват много големи дефицити в това отношение и продължават да се наблюдават процеси в погрешна посока (22). Затова тук Комитетът призовава преди всичко държавите-членки и съответните социални партньори да попълнят тези дефицити и да предложат най-вече и на младите изследователи привлекателни кариерни перспективи, които да могат да се конкурират с алтернативните кариерни възможности за особено талантливите академични учени. По този начин отново повече млади хора с необходимите дарби ще пожелаят да инвестират енергията и времето си в съответното тежко и селективно следване и така ще спомогнат за преодоляване на застрашителния недостиг на квалифицирани научно-технически специалисти и дипломирани висшисти в Европа.

3.16.2 Равнопоставеност на половете. Комитетът подчертава своя ангажимент за равни възможности и еднакво третиране на половете. Нуждаем се от най-добрите таланти и от двата пола: онова, което е от значение, са способностите и резултатите в работата. (Понятията „учен“, „изследовател“ и „инженер“ тук се употребяват за лицата от двата пола).

3.16.3 Мобилност между институциите, дисциплините, секторите и държавите. Комитетът подкрепя също така и целта, формулирана в Зелената книга, за подобряване на мобилността между институциите, дисциплините, секторите и държавите. Той препраща, от една страна, към своите посочени по-горе препоръки, и, от друга страна, към своя предишна препоръка за привлекателна система от стипендии (Sabbatical) за обмен на служители между академичните институции и индустрията.

3.16.4 Запазване на целостта на семейството. Комитетът многократно е подчертавал един изключително важен аспект на насърчаването на мобилността, а именно улесняването и стимулирането на запазване на целостта на семейството. Това се отнася особено до професионалната дейност на семейния партньор (напр. когато и двамата партньори в двойката имат своя кариера), осигуряването на подходящи училища за децата, подкрепа при преместването на домакинството (възстановяване на разноските, данъци) и др.

3.17 Отваряне на Европейското научноизследователско пространство към света. В Зелената книга отварянето на Европейското научноизследователско пространство към света е посочено като изключително важна цел. Комитетът е напълно съгласен с това. Действителното постигане на тази цел ще бъде важен пробен камък за успеха на Лисабонската стратегия.

3.17.1 Привлекателността е решаващият критерий. И все пак, отвъд по-скоро формалния и вече до голяма степен осъществен аспект на принципното отваряне, решаващият критерий е привлекателността на Европейското научноизследователско пространство. Поканите към водещи изследователи от международна величина са първата необходима стъпка, след това обаче трябва наистина да се осигури идването им, а европейски учени, работещи в държави извън Европа, трябва да бъдат убеждавани, да се завърнат обратно в бъдеще.

3.17.2 Преодоляване на „изтичането на мозъци“. Едва когато „изтичането на мозъци“, което за жалост наблюдаваме днес, бъде преодоляно не само количествено, но и качествено, т.е. по отношение на най-ефективните и успешни учени и инженери в света, тази задача ще може да се смята за изпълнена. Но за да се постигне това, трябва да са налице всички решаващи фактори: ниво, оборудване, условия на труд, надеждна рамка, възможности за разгръщане и свобода на действие, лични доходи (включително социално осигуряване) и обществено признание.

3.18 Надграждане върху първите успехи. Въпреки все още съществуващите дефицити и значителната работа, която трябва да бъде извършена, Комитетът със задоволство констатира, че досегашните усилия на Европейската научноизследователска политика по отношение на Европейското научноизследователско пространство отбелязват своите първи успехи и като цяло са в правилната посока. Важно е започналото развитие да продължи с по-нататъшно бързо увеличаване на европейския потенциал в НИРД чрез политика на финансиране на конкурсна основа, чрез обвързване в мрежи и използване на интеграционната сила на този потенциал, както и особено чрез създаване на привлекателни и надеждни рамкови условия и на кариерни възможности — без свръхрегулация и централизация! Европейското научноизследователско пространство трябва да се превърне в понятие от световно значение.

3.19 Европейско пространство на знанието. Комитетът вече многократно е отбелязвал, че Европейското научноизследователско пространство трябва да бъде допълнено с „Европейско пространство на знанието“ (23). Съществено основание за това бе целта да се създаде Европейско общество, основано на знанието, което предполага както солидна образованост на всички граждани, така и необходимото за учените и инженерите висококачествено специализирано образование. При това от голямо значение са също обучението през целия живот и самообучението. В това становище, което засяга Европейското научноизследователско пространство, би трябвало да се подчертае и необходимостта от подходящо „управление на знанието“, което да осигури документирането, класифицирането, разпространението, достъпността и съхраняването на вече придобитото знание. Научноизследователската и развойната дейност надграждат върху съществуващото знание, за да генерират ново знание.

3.19.1 Управление на знанието и технологии. Управлението на знанието е важно и с оглед безопасното прилагане (24) на технически процедури, за да се гарантира тяхното оптимално и безопасно използване, да се намалят до минимум рисковете и да не се излага населението на опасност. За тази цел Комисията, съвместно със съответните международни организации, трябва и в бъдеще да предприема подходящи инициативи и да насърчава всички необходими програми за научни изследвания.

3.19.2 Учебници и обзорни издания. Важно значение за съхраняване, обясняване и организиране на знанието и особено за едно висококачествено обучение имат добрите учебници, обзорните издания и наръчниците. Изработването им изисква голям опит, усилия и време, както и освобождаване от други задачи. Комитетът препоръчва то да бъде включена в списъка със задачите, които следва да получат финансиране, още повече, че тази усилна и трудна работа обикновено не носи никаква финансова печалба за авторите.

4. Специални забележки по въпросите от Зелената книга

По-долу се засягат някои от 35-те поставени в Зелената книга въпроси, доколкото техният предмет не е бил вече разгледан в глава 3. За краткост обаче тук повечето от тези въпроси няма да бъдат формулирани отново, а препращаме съответно към Зелената книга.

4.1 Въпроси 1-3: Елементи на визията за Европейското научноизследователско пространство. Основна предпоставка е отвореността на обществото към научноизследователската и развойната дейност, което означава да се осъзнае и оцени решаващото значение на НИРД за благоденствието, конкурентоспособността, прогреса и културата. Важна е също добрата комуникация между различните научни дисциплини, особено между природните и хуманитарните науки, включително опити за постигане на съгласие по някои методологични принципи. Това е и предварително условие за създаване на необходимите рамкови условия и за определяне на приоритетите на всички политически равнища. Комисията и държавите-членки могат освен това чрез симпозиуми и конференции да насърчават още по-активно обмяната на опит между научната общност и цялото гражданско общество и да популяризират Европейското научноизследователско пространство. Медиите също трябва да поемат съществена роля в това отношение, като ударението следва да се постави върху информацията, а не върху изказването на мнения. Комитетът подкрепя Комисията в желанието й за провеждане на Публичен дебат и по-нататъшни стъпки.

4.2 Въпроси 8 и 10: Докторанти. Това започва още с младите учени, притежаващи диплома за завършени всички степени на университетско образование, тоест с докторантите. Те не са студенти или чираци (25), а професионалисти със съществен принос в изследователската и преподавателската дейност. Самите научни изследвания и преподаването, както и работата върху научни трудове, участието в конференции, семинари и летни курсове, са най-добрите форми за продължаване на квалификацията. Участието в такива дейности обаче се нуждае от сериозно насърчаване и подпомагане. Инициативността и самостоятелността трябва да получат възможност да се проявят, да бъдат стимулирани и възнаграждавани; те не могат да се развият с учителски подход.

4.3 Въпрос 12 и други: Да се започне с ЕТИ и неговите „Общности на знание и иновации“ и да се извлече опит от тях.

4.3.1 Въпрос 18: Най-напред да се събере опит от конкретни случаи. Да се изяснят въпросите, свързани с риска и отговорността, напр. при отпадане на някой партньор.

4.3.2 Въпрос 19: Първо да се използва опитът на вече съществуващите „виртуални институти“ в научноизследователските организации на държавите-членки. Оттам нататък да се възприеме подходът „отдолу нагоре“ („bottom-up“).

4.3.3 Въпрос 20. i): Добре е да се поискат предложения от съответните институции.

4.3.4 Въпрос 20. ii): Да не се възприемат обективно измерими критерии. По този въпрос Комитетът има сериозни резерви. Съществуват основателни опасения, че на преден план може да бъдат поставени количествени и „обективно измерими“ критерии, каквито на практика не съществуват в научноизследователската дейност (26). Те може и да са полезни в случаи на продуктово ориентирани разработки, но в научноизследователската област само биха насърчили скъсяването на хоризонта и повърхностното отношение (гонитба за финансиране). Дори научноизследователските институти в индустрията имат възможност за по-дългосрочни и фундаментални изследвания, чието значение обаче, макар и нагледно доказано от най-успешните институти (27), трудно би могло да бъде аргументирано при наличието на постановени процедури за оценка, основаващи се предимно на „количествено измерими“ критерии. Комитетът препраща освен това и към заявеното по въпроса в предишни негови становища (28).

4.4 Въпрос 21: Споделяне на знанията: сурови данни. Това е сложен и деликатен въпрос. Той се отнася до индивидуалните отношения на доверие между изследователите във връзка със суровите данни (На кой етап от научните изследвания се създават суровите данни? Тяхната точност често трябва да бъде отново проверена или оценена от изследователя, провел първоначалния експеримент.) (29). В така зададения въпрос липсва разбиране за процесите на експериментиране и за междуличностните фактори (дух на екипност, конкуренция, приоритети и т.н.) между изследователите. Би било полезно да се стимулира прекият обмен на знания. Ключов момент тук е възпроизводимостта на резултатите. Категорично не се препоръчва подход на спуснати отгоре разпоредби, особено на европейско равнище; в отделни случаи би било подходящо да се дадат препоръки, какъв да бъде минималният срок на съхранение на „суровите данни“ и кой да отговаря за това. Независимо от това (вж. параграф 3.19.1), продължава да стои въпросът за едно генерално „управление на знанието“, с което да се гарантира, че няма да се допусне загуба на знание. С този въпрос би могъл евентуално да се занимае и Европейският съвет за научни изследвания.

4.4.1 Отново по въпрос 21: Затруднен достъп до и обмен на информация. Този кръг от въпроси засяга обаче и един допълнителен проблем, именно безпрепятствения и бърз достъп до информация, вече публикувана в специализирани списания на научните издателства. Вследствие на настоящото тълкуване на авторските права липсват свободно достъпни онлайн библиотеки, а изпращането на електронни копия вече не е разрешено. С това силно се ограничава бързият достъп до фондовете с важна научно-техническа литература, с което значително се възпрепятстват научният обмен и прогресът.

4.4.2 Свободен достъп. В толкова по-голяма степен Комитетът насърчава Комисията да се занимае с този въпрос и да потърси нови, по-добри решения. Една възможност биха били информационните системи със свободен достъп (30), например в утвърдени свободно достъпни специализирани издания с рецензии от други изследователи (вж. и по-долу).

4.4.3 Въпрос 23: Гратисен период. Във връзка с това Комитетът вече многократно се е изказвал в полза на гратисния период, за да се намали конфликтът между възможно най-бързото публикуване (учените се оценяват по техните публикации) и незабавната заявка за патентоване.

4.5 По кръга от въпроси 25-29: Оптимизиране на научноизследователските програми и приоритети. Като цяло тук би трябвало да се използва набраният досега опит с ERA-Net.

4.5.1 Въпрос 25: Принципи на оценка. Въпросът за общите — има се предвид унифицирани — принципи за рецензиране от други изследователи, за гарантиране на качеството и за оценка, е свързан с една сложна тема, тъй като, от една страна, не съществуват перфектни, а само по-добри или по-лоши процедури за оценка, от друга страна, различните научноизследователски организации имат — поне в детайлите — различни подходи, поради което за критерий трябва да се приеме (относителният) успех на различните методи. Затова Комитетът и тук има принципни резерви към една бъдеща унификация. Без съмнение е вярно, че рецензирането от други изследователи е най-добрият метод (31), но неговото качество и ефективност зависят до голяма степен от подробности (32). Преди всичко трябва да се избегне повърхностност, каквато лесно може да се прояви при често изискваното днес текущо или многократно оценяване. Затова принципът трябва да гласи: по-редки, но по-задълбочени оценки.

4.5.2 Отново по въпрос 25, но и извън него: Компетентни служители. От изключителна важност е, в организациите, финансиращи научноизследователската дейност, а значи и в Комисията, да работят доказали се в науката компетентни служители, които отлично и трайно познават и следят съответната научна област, особеностите и свързаната с нея „общност“ — включително и от собствената си предишна дейност в научноизследователската област. (В тези случаи редовната ротация на кадри е контрапродуктивна.) И тук важи същото: страхът, че отделни лица биха могли да допуснат грешки, не бива да води до свръхрегулация и негативи за всички. Също и в този случай като ориентир трябва да се използва примерът на особено успешните научноизследователски организации.

4.5.3 Въпрос 26: Опростяване. По-нататъшното опростяване на правилата и процедурите, за да се разтоварят изследователите от прекалено многото административни задачи, е една многократно припомняна цел. Комитетът обаче съзнава, че неговата принципна пледоария за плурализъм и подход „отдолу нагоре“ би могла да се възприеме като в известна степен противоречаща на искането за опростяване и за намаляване на свръхбюрокрацията. Затова той подкрепя координиран подход (вж. също параграф 3.15) със съвместна оценка при всички онези акции, в които Общността има или би следвало да има меродавно участие със своите програми за финансиране. При избора на процедури за оценка е препоръчително да бъде консултиран Европейският съвет за научни изследвания.

4.5.4 Въпрос 29: Членство в междуправителствени изследователски организации. Значението на термина „членство“ следва да бъде уточнено. Членството в консултативни органи изглежда полезно, както и членството в съответните надзорни органи, когато е налице съфинансиране от страна на Общността. Комитетът обаче отправя категорична препоръка против членство в преките изпълнителни органи.

4.6 Въпроси 30 и 31: Отваряне към света: международно сътрудничество в областта на науката и технологиите. Тази цел получава пълната подкрепа на Комитета. Що се отнася до инструментариума, трябва да се прави разлика между програмите, които изискват мащабна апаратура, като например ускорители, инсталации за ядрен синтез, спътници и вятърни тунели, от една страна, и програми, чието изпълнение е разпределено между множество центрове или инсталации, от друга страна. Широко трябва да се използва опитът от вече съществуващи примери, но при твърде стриктно придържане към обобщенията съществува, разбира се, риск да не бъде отчетена специфичността на разнообразните отделни случаи. Като цяло, Комитетът е мнение, че в това отношение вече съществуват работещи механизми или респективно прецеденти, така че няма необходимост от допълнителни инструменти.

4.7 Обща забележка по поставените въпроси. От въпросите, поставени от Комисията, се създава впечатлението, че тя постоянно се стреми към общи правила, които след това да бъдат валидни за всички конкретни случаи. Комитетът би имал най-сериозни резерви към подобно намерение (вж. също 3.14.1).

4.7.1 Не унификация, а свобода на действие и подход „отдолу нагоре“. Това означава, че трябва да бъдат отхвърляни всички опити за прекомерна унификация. Унификацията пречи съответните добри практики да бъдат открити — най-напред емпирично — чрез конкуренция между различни процедури, методи и културни подходи, както би било възможно при принципа „отдолу нагоре“, и при това да се използват и предимствата на едно еволюционно развитие. Това е единственият начин да се установи, кой подход е особено успешен, заслужава допълнително финансиране и може да служи като пример за останалите.

4.7.2 Съществуващите механизми са достатъчни. Механизмите, съществуващи вече както на политическо равнище, така и на равнище програми и проекти, осигуряват достатъчно широко и адекватно поле за действие в това отношение. Допълнителни мерки и правила могат да бъдат въведени или адаптирани по-късно, в определен момент и с определен обхват, ако съществува добре обоснована специфична необходимост от това.

4.8 Настоящи инструменти на Общността за насърчаване и координиране. Същевременно, Комитетът препоръчва да бъдат разработени общи, ясни и разбираеми правила за използване на разнообразните инструменти на Общността за стимулиране и координиране на НИРД. Би било много полезно Комисията да състави списък и описание (т.е. разбираемо упътване за използване) на всички инструменти и форми за стимулиране и координиране на НИРД, с които разполага. От такъв списък би станало видно, дали при все по-голямото изобилие от инструменти се запазва достатъчна яснота за предназначението и обособеността им и дали те остават достатъчно обозрими и приложими за потенциалните потребители, както и за самите служители в Комисията, или пък се нуждаят от преработване, което да ги направи по-ясни.

Брюксел, 24 октомври 2007 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Dimitris DIMITRIADIS

(1) OB C 256, 27.10.2007 г.

OВ C 325/16, 30.12.2006 г.

(2) OВ C 325/16, 30.12.2006 г.

(3) OВ C 110/3, 30.4.2004 г.

OВ C 110/98, 30.4.2004 г.

ОВ С 157, 28.6.2005 г.

ОВ С 65, 17.3.2006 г.

ОВ С 185, 8.8.2006 г.

ОВ С 309, 16.12.2006 г.

ОВ С 325, 30.12.2006 г.

(4) CERN: Organisation Europеenne pour la Recherche Nuclеaire Тъй като това название е подвеждащо, имайки предвид последвалата ориентация на CERN, днес се използва названието „Европейска лаборатория по физика на частиците“ („European laboratory for particle physics“), което представя по-точно настоящата дейност на организацията.

(5) Комитетът използва тук понятията „учен“ и „инженер“ принципно за хора от двата пола. С това той потвърждава своята често декларирана ангажираност за пълна равнопоставеност на половете също и в научноизследователската и развойната дейност. Вж. също точка 3.16.2.

(6) Вж. също http://www.eiroforum.org.

ILL : Institut Laue-Langevin (Институт Laue-Langevin) ECMWF : European Centre for Medium-Range Weather Forecasts (Европейски център за средносрочна прогноза за времето) ESRF : European Synchrotron Radiation Facility (Европейски синхротронен център) ESO : European Southern Observatory (Европейска Южна обсерватория) EMBO : European Molecular Biology Organization (Европейска организация за молекулярна биология) ESA : European Space Agency (Европейска космическа агенция)

(7) За по-подробна справка вж. също бюлетина CORDIS Focus, бр. 279, м. юни 2007 г.

(8) OВ C 325, 30.12.2006 г.

(9) И тук Комитетът призовава най-вече държавите-членки, да вземат съответни политически решения.

Комитетът приветства и искането в същия смисъл на Европейския научен консултативен съвет EURAB; вж.

(10) http://ec.europa.eu/reserach/eurab/index_en.html.

(11) European Commission: Key Figures 2007 On Science, Technology and Innovation, Towards a European knowledge area, понеделник, 11 юни 2007 г.

(12) ESFRI: European Strategy Forum on Research Infrastructures (Европейски стратегически фонд за научноизследователски инфраструктури).

http://cordis.europa.eu/esfri/.

(13) Съвет по конкурентоспособност (Вътрешен пазар, индустрия и научни изследвания), 21-22 май 2007 г.

(14) Като например проектът ITER.

(15) Например European Physical Society, European Federation of National Engineering Associations (Федерацията на европейските инженерни организации), European Federation of Chemical Engineering, европейските академии (IASAC, ALEA, IAP) и др. Много от тях са организирани и в асоциации, като Инициативата за наука в Европа (ise).

(16) ОВ С 325, 30.12.2006 г., глава 4.6.

(17) Вж. също http://www.cornet-era.net; както и CORDIS focus, тематично приложение, бр. 24, м. юни 2007 г.

(18) И за да не бъде изгубена възможността за заявка за патент на по-късен етап, ако не е даден гратисен период за патенти.

(19) Още в своето становище относно „Наука, общество и граждани“ (CES 724/2001), точка 4.7.5 Комитетът обърна внимание, че–поради необходимото доказателство за възпроизводимост — успоредността или повторението на експерименти, извършвани обикновено чрез видоизменени технологии или методи и от други научноизследователски групи, но често окачествявани като „дублиране на изследванията“, всъщност са важна съставна част от научната методика и от научния прогрес. Единствено те са гаранция срещу грешки, заблуди или дори фалшификации.

(20) Lüder Gerken и Roman Herzog, „EUROPE's WORLD“, летен брой, 2007 г.

(21) OB C 256, 27.10.2007 г.

(22) Например новият колективен трудов договор в сектора на публичните услуги в Германия е подчертано враждебен по отношение на мобилността.

(23) По този въпрос вж. по-специално становището на ЕИСК относно „Инвестиции в знания и иновации“, INT/325 (OB C 256, 27.10.2007 г.).

(24) Вж. например IAEA Proceedings of the International Conference on Knowledge Management in Nuclear Facilities, м. юни 2007 г.

(25) Целта на докторските тези е да се докаже независима научна дейност!

(26) По този въпрос вж. също „Erwägen, Wissen, Ethik“ (EWE), годишнина 18/2007, кн. 1, с. 12, глава 3.4 — ISSN 1610-3696.

(27) Например изследванията на BELL върху космическото микровълново фоново лъчение и на IBM върху високотемпературните суперпроводници.

(28) Вж. например параграф 7.5 в (OB C 256, 27.10.2007 г.).

(29) При фундаменталните изследвания това засяга главно приоритета върху дадено откритие или идея; а при приложните — и въпроси, свързани с патентоването.

(30) Виж например

http://www.open-access.net/RMK.

(31) Наистина, колкото по иновативни (отклоняващи се от нормата) са дадени методи, идеи, мащаби или модели, толкова по-трудно е да се даде всеки път вярна оценка, дори и чрез рецензиране от други изследователи. Толкова по-важен е затова плурализмът на конкурентните принципи и методи (точка 3.14.1).

(32) Този въпрос се разглежда в редица статии във „Forschung und Lehre“ (Deutscher Hochschulverband) 6/07, ISSN: 0945-5604;

www.forschung-und-lehre.de.