[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 11.4.2008 г.

COM (2008), 181 окончателен

ДОКЛАД НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА И ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ

Годишен доклад на Европейската комисия относно Инструмента за стабилност през 2007 г.— Обобщено изложение SEC(2008) 446

ДОКЛАД НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА И ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ

Годишен доклад на Европейската комисия относно Инструмента за стабилност през 2007 г. — Обобщено изложение

Въведение

Настоящият доклад се представя на Европейския парламент и Комисията в съответствие с изискването за отчетност, постановено в член 23 от Регламент (ЕО) № 1717/2006 на Европейския парламент и Съвета от 15 ноември 2006 г., който установява създаването на Инструмент за стабилност (Регламент ИзС). Този член гласи:

„Комисията прави проверка на напредъка, постигнат в изпълнението на предприетите мерки съгласно настоящия регламент, и предоставя на Европейския парламент и на Съвета годишен доклад за реализирането на помощта. Докладът е адресиран също така и до Европейския икономически и социален комитет и до Комитета на регионите. Докладът съдържа информация относно мерките, финансирани в предходната година, и информация за резултатите от наблюдението, оценяването и изпълнението на поетите бюджетни ангажименти и плащания, разпределени по страни, региони и области на сътрудничество“.

Настоящият доклад се представя също така и като допълнение на вече предоставената информация в съответствие с изискването за отчетност по член 6, параграф 6 на Регламент ИзС, който гласи:

„Във възможно най-ранна фаза след приемането на Изключителните мерки за подпомагане — и при всички случаи в рамките на седем месеца след предприемането на това действие — Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета като предоставя обзор на съществуващия и планиран отговор на Общността, включвайки приноса, който ще бъде внесен чрез други финансови инструменти на Общността, статута на съществуващите Стратегически документи за една или няколко държави, както и ролята на Общността в по-мащабните международни и многостранни ответни действия. Този доклад посочва още дали Комисията възнамерява да продължи Изключителните мерки за подпомагане и, ако е така, да посочи за какъв период“.

Настоящата практика, установена от Комисията през 2007 г., се състои в това Комисията да информира систематично Европейския парламент и Съвета за Изключителните мерки за подпомагане, които предстои да бъдат подкрепени по линия на ИзС като част от ответната реакция на ЕС при случаи на криза. Поради необходимостта да се спазват изискванията за отчетност на всяка отделна разработвана програма, има предложение настоящият и следващите годишни доклади да се използват за осъвременяване на Общия план за реализация, като се включват всички текущи мерки, описани по-горе, както и тези аспекти, за които не е било възможно да се предостави текуща информация при започването на изпълнението.

I. контекст на инструмента за стабилност

В продължение на няколко години приносът на Комисията за реакцията на Съюза при кризисни ситуации се осъществяваше чрез външните инструменти на Общността, било то в отговор на природни бедствия или при политически кризи в трети страни, като в последния случай този принос често беше съпроводен от Съвместните действия на ЕС, определени от Общата външна политика и политика на сигурност (ОВППС) и от Европейската политика за сигурност и отбрана (ЕПСО). Между 2000 г. и 2006 г. Механизмът за бързо реагиране на ЕС (RRM ) изпълняваше тази роля по отношение на ответни реакции в случаи на нехуманитарни кризи. Въпреки скромните финансови пакети (от порядъка на 30 млн. EUR) и въпреки строгите ограничения за продължителността на програмите (за максимален период от шест месеца), проектите, финансирани по линия на Механизма за бързо реагиране, изиграха важна роля в редица ангажименти на ЕС за ответна реакция при кризи, като в много случаи дадоха начален тласък на програми, които спадат към географските инструменти или допълват действията по ОВППС/ЕПCО. Механизмът за бързо реагиране беше успешно използван в отговор на кризата в Афганистан, в случая с бедственото цунами, както и за мирния процес в Аче, за мисията за гранична помощ на Европейския съюз в Република Молдова и Украйна, също така в отговор на редица други кризи в Африка, Латинска Америка, Западните Балкани и Близкия изток.

Въвеждането на Инструмента за стабилност (ИзС) през 2007 г. значително увеличи възможностите на Комисията за ответна реакция при криза, доколкото компонентът за ответна реакция при криза представлява най-голямата съставна част на този нов инструмент (малко над милиард и половина евро от цялата сума за седем години, възлизаща средно на два милиона евро)[1]. В сравнение с Механизма за бързо реагиране, компонентът за ответна реакция при криза, предвиден в ИзС, представлява значително увеличение по отношение на финансовите средства (93 млн. EUR през 2007 г. и средно по 230 млн. EUR на година за ответни реакции при криза в периода 2007-2013 г.) и по отношение на продължителността на програмите (18 месеца, с възможност за продължаване при определени условия). В Раздел II от настоящия доклад и в Работния документ на службите на Комисията, в анекс, се съдържат мерките, съгласно член 3 на Регламент ИзС, а именно „помощ в случаи на кризисни ситуации или на възникващи кризи“. Компонентът на ИзС, известен като „ответна реакция при криза“, е под пряката отговорност на отдел А на ГД „Външни отношения“ (DG RELEX) на Европейската комисия, като в етапа на изпълнение нараства участието на делегациите на Комисията в трети страни.

ИзС съдържа също така и дългосрочен компонент, който осигурява „ помощ в контекста на стабилни условия за сътрудничество “. Мерките, програмирани в съответствие с ИзС включват:

1. Мерки, които се отнасят до дългосрочни и трансрегионални заплахи за сигурността по член 4, параграф 1 и член 4, параграф 2 от Регламент ИзС . Комисията определи приоритетите за дългосрочни действия според член 4, параграф 1 и според член 4, параграф 2 в стратегическия документ на Инструмента за стабилност за периода 2007-2013 г. На първо място, да подкрепя международните усилия за справяне с разпространението на оръжия за масово унищожение чрез действия, които имат за цел да подобрят ефективния контрол на химични, радиологични и ядрени материали и реактиви, контрола на стоките с двойна употреба и да пренасочат знанията на учените, занимаващи се с разработка на оръжие, към мирни дейности. (53 млн. EUR за 2007-2008 г.). Второ, да подкрепя глобалните и трансрегионални усилия за справяне със заплахите, произтичащи от трафик, тероризъм и организирана престъпност (19 млн. EUR за 2007 г.-2008 г.). Дългосрочният компонент на ИзС отменя никои от бюджетните редове, съществували по-рано (напр. относно наркотиците).

Два допълнителни приоритета съгласно член 4, параграф 1 са заплахите за инфраструктурата от изключителна важност и мащабните заплахи за общественото здраве, които имат потенциално международно измерение. Последните изброени области са нови и ще се нуждаят от задълбочена подготовка, с цел да се изготвят специфични програми. Комисията възнамерява да се спре отново на тези две области в последващи индикативни програми.

Стратегията за периода 2007-2011 г. и Индикативната програма за периода 2007-2008 г. съгласно член 4 на ИзС получи единодушно положително становище от страна на Комитета на ИзС, както и положителното становище на Европейския парламент и беше одобрена през август 2007 г. Този компонент се планира от ГД „Външни отношения“, но пряка отговорност за ръководството му носи Службата за сътрудничество EuropeAid (ГД AIDCO). Този компонент е описан в Раздел IV на настоящия доклад.

2. „ Мерки за изграждане на капацитет в предкризисни и следкризисни ситуации“ по член 4, параграф 3 на Регламент ИзС , оттук нататък наричан „готовност за действие при кризи“. За периода 2007-2008 г. за този компонент бяха предвидени 15 млн. EUR, от които 7 млн. EUR бяха предвидени за 2007 г. Този компонент, който също се ръководи централно от ГД „Външни отношения“ отдел А, е описан в Раздел III на настоящия доклад.

II. ответни реакции при кризи към инструмента за стабилност (член 3, бюджетен ред 19.06.01)

II.1. ИзС като част от по-широкия набор от инструменти за ответна реакция при кризи на ЕС

За да може ЕС да играе засилена роля като участник във външната политика и политиката за сигурност, трябва да има ефективна възможност да реагира при кризисни ситуации в трети страни, да подпомага за връщането на тези страни по пътя на устойчиво развитие. Укрепването на възможностите на Съюза да реагира на кризи, възникнали по света, включва както в подсилване на инструментите, които са на разположение на Съюза (инструменти за управление на граждански и военни кризи, дипломация и също така помощи за развитие и търговска политика), така и в осигуряване на гаранции, че тези инструменти могат да бъдат привеждани в действие заедно като съгласувано цяло . ИзС представлява важно допълнение към Инструментите на Общността за ответна реакция в критични ситуации, като други такива инструменти са хуманитарната помощ[2], гражданска защита ( чрез на центъра за информация и мониторинг (ЦИМ)[3], или чрез други външни финансови инструменти, в случаи когато те биват прегрупирани като ответна реакция при критична ситуация)[4]. Тези инструменти на Общността, заедно със Съвместните действия на ЕС съгласно ОВППС/ЕПСО), стоят в основата на възможността на ЕС за ответни реакции при криза.

Взаимнодопълващата се и тясно координирана употреба на инструментите на Общността и на ОВППС се е превърнала в правило при ответните реакции при политически кризи в трети страни още преди Договора от Лисабон да влезе в сила. Гражданите на Европа и на целия свят очакват от ЕС по принцип да е в състояние единно да изпълнява своите ангажименти, дори и в Договора да не съществуваше изрично упоменато задължение за гарантиране на съгласуваност във външните действия. Като най-добър пример за това може да послужи компонентът „ответна реакция при криза“ на ИзС: макар и да остава инструмент на първия стълб, ръководен от решенията на Комисията, този компонент се е превърнал в инструмент на ЕС, които позволява да се реагира при политически въпроси поради практиката на близка политическа координация с държавите-членки на ЕО (най-вече в Комитета по политика и сигурност, но и при работни групи, съставени на географски принцип).

II.2. Създаване на програмите за ответни реакции при кризи по ИсС

Поради самия си характер програмите за ответна реакция при кризи на ИзС не могат да бъдат предварително планирани. Те се разработват в отговор на кризисни ситуации или на възникващи кризи, когато другите финансови инструменти на ЕО не могат да осигурят помощ достатъчно бързо. В повечето случаи ИзС може да бъде мобилизиран при възникване на нова голяма политическа криза или природно бедствие, или при появила се възможност за предотвратяване на криза, или при благоприятна възможност за напредък при разрешаването на конфликт, или при необходимост да се гарантират условия, необходими за предоставяне на помощ от ЕО. Използвани в отговор на политически кризи, мерките на ИзС, са, в редица случаи, разработвани и привеждани в действие паралелно с действията по ОВППС/ЕПСО.

Не е възможно автоматично мобилизиране на ИзС в отговор на каквато и да било кризисна ситуация. За всеки отделен случай се преценява по отделно дали дадена „криза или възникваща криза“ в трета страна оправдава прибягването до този инструмент или не. Съществуват определени случаи на кризи от дългосрочен характер, които не биха могли да оправдаят финансирането на нови инициативи по ИзС и при които са приложими географските инструменти на ЕО. По-същия начин съществуват и ситуации, в които възможността за възникване на криза е достатъчно основание за употреба на инструмента.

Въпреки че отговорността да предлага нови мерки по ИзС се пада на ГД „Външни отношения“ на Комисията, и въпреки че е от изключителната компетентност на Комисията да взима решения и да привежда в действие програмите по ИзС, все по-често идеите за нови програми по ИзС се развиват по гъвкав начин чрез дискусии с редица участници в рамките на ЕС (други Генерални дирекции и служби на Комисията, Представителствата, също така Съвета или отделните държави-членки, Европейския парламент...), или с участието на широката международна общност (властите на страните ползватели, агенциите на ООН, двустранните партньори), или с представители на гражданското общество. Компонентите на програмата се определят на основата на оценка на нуждите и на ключовите проблеми, на които трябва да се обърне внимание в дадена кризисна ситуация. Понякога проектите се разработват от служители на Комисията от самото им начало, докато в други случаи предложения за проекти, които са в напреднала степен на изпълнение, се приемат от НПО или международни организации. След първоначалния оглед на предложенията от гледна точка това дали са правно допустими и практически приложими, обикновено е необходима опознавателна работа и преговори с участващите партньори.

Процедурите за одобрение на ИзС са създадени, за да гарантират бързо приемане на програми , като в същото време оставят възможност за необходими консултации нагоре по веригата и за съгласуване. За разлика от други хуманитарни акции на ЕК, които се разгръщат в рамките на няколко дни или седмици, сроковете за привеждане в действие на програмите по ИзС — от първоначалната оценка на нуждите до първите действия на място — са от порядъка на два или три месеца. Това е разбираемо: докато хуманитарните акции нямат политически характер и позволяват бързо изпълнение, действията по ИзС са твърде политически по своя характер и не е възможно да се привеждат в действие лесно и без необходимите политически консултации в рамките на ЕС, властите на държавите и с останалите междунродни участници.

II.3. Програми за ответни реакции при криза по ИзС, одобрени през 2007 г.

Компонентът „ответни реакции при криза“ на Инструмента за стабилност представлява частта от бюджета по дял 19.06 (91 млн. EUR за 2007 г.)[5]. Тази отпусна сума беше почти напълно използвана през 2007 г. консумацията на бюджетни кредити за поети задължения достигна 99% от предоставената сума, докато консумацията на бюджетните кредити за плащания достигна 68% от предоставената сума[6] (виж подробности в приложението). Въпреки че пълното усвояване на предоставените бюджетни кредити не е a priori цел на инструмент от такъв характер, все пак високата степен на усвояване на бюджетните кредити за поети задължения показва, че е било възможно да бъдат изразходвани повече средства. Затова програми, които вече бяха разработени, трябваше да бъдат отсрочени за приемане в началото на 2008 г. Това показва целесъобразността на предвидените увеличения по тази бюджетна статия през финансовите перспективи.

Мерките, приети през 2007 г., се различават, както в географско, така и в тематично отношение: читателят може да направи справка в приложенията на сбитите описания на проектите и в обобщителната таблица. Редица програми, приети през 2007 г., вече започнаха да дават конкретни резултати.

В тематично отношение , подкрепените мерки покриват широк спектър от проблеми и са насочени към специфичните нужди на всяка отделна конфликтна или следконфликтна ситуация: съвети в краткосрочен план за разработване и започване на реформа в системата за сигурност в следконфликтни ситуации (Демократична република Конго, Гвинея Бисау, Ливан), допълнителни мерки в области, където действат мисии по ЕПСО (напр. Демократична република Конго, Афганистан, Чад), подкрепа за възможностите за укрепване на мира на регионално равнище (АС—AMISOM Сомалия, посредничеството АС—ООН в Дарфур), върховенство на закона и преходно правосъдие (Афганистан, Колумбия, Хаити), подкрепа за временната администрация (Международен граждански център Косово), разрешаване на конфликти и помиряване (Уганда, Зимбабве, Бирма/Мианмар, южен Тайланд), оценка на нуждите и възстановяването в следконфликтни ситуации (бежанският лагер в Ливан), подкрепа за изселено население (Ливан, Сирия), конфликти за използването на ресурси (чрез специален механизъм, на Кимбърлийския процес).

През 2007 г. не беше финансирана нито една програма за ответна реакция при големи бедствия , въпреки това в края на 2007 г. и началото на 2008 г. ИзС беше в състояние да подкрепи изготвянето на оценка за нуждите в няколко следбедствени ситуации, за които има вероятност да се превърнат в програми за ответна реакция при бедствия през настоящата година.

По географско разпределение , най-голям дял от фондовете (38,9 млн. EUR, или приблизително 43 % от цялата сума) бяха разпределени за мерки в субсахарна Африка, по-точно в Чад, Дарфур, Сомалия, Демократична Република Конго, Уганда, Гвинея Бисау и Зимбабве (виж приложението за подробности).

В Близкия Изток — за програми в Ливан , окупираните палестински територии и в подкрепа на иракските бежанци в Сирия бяха отделени приблизително 19,7 млн. EUR или 22% от фондовете (виж приложението за подробности).

В Западните Балкани — 10 млн. EUR бяха усвоени за подкрепа на текущите разходи на Международния граждански център (МГЦ) в Косово (виж приложението за подробности).

В Латинска Америка и Карибите — 9 млн. EUR (около 10% от сумата) бяха използвани за програми в Колумбия , Хаити и Боливия (за подробности виж приложението).

Накрая, в Азиатско-Тихоокеанския регион — 5,9 млн. EUR, или около 6 % от общата сума бяха предоставени за програми по ИзС в Афганистан , южен Тайланд и Бирма/Мианмар (за подробности виж приложението).

В допълнение на изброените одобрени програми и подкрепени мерки, през 2007 г. бяха финансирани редица подготвителни мерки (напр. експертни оценки на мисиите) като насока за свързани с тях програми, които е възможно да бъдат предложени по ИзС през 2008 г. (за подробности виж приложението).

Делегациите на Европейската комисия в страните ползватели гарантират непосредственото и редовно наблюдение на всички програми по ИзС. В много случаи делегациите са пряко отговорни за изпълнението на помощните програми. Предвид на това, че първите програми по ИзС са приведени в действие само от няколко месеца до този момент не са били изготвяни оценки .

II.4. Първите уроци, научени през 2007 г.

Първата година на действие на компонента за ответна реакция при криза по ИзС беше успешна . Въпреки че средствата и структурите не бяха оптимални, бюджетът за ответна реакция при криза за 2007 г. беше напълно ангажиран (виж приложението). Одобрените програми спомогнаха за усилията за ответни реакции при кризи по целия свят, като допълваха с успех ( и понякога с решаваща намеса) другите мерки за ответни реакции при криза на ЕС.

В тематично отношение , няколко от подкрепените програми извлякоха полза от паралелната политика и идейното развитие на ниво ЕО/ЕС и най-вече от последните съобщения/насоки като реформата в областта на сигурността (SSR), Програмата за разоръжаване, демобилизация и реинтеграция (DDR), насоките за интегрирано управление на външните граници (IBM), нестабилните държави и тн.

По отношение на географското разпределение се счита за важно кризите да бъдат разрешавани на местата, където възникнат, без да се правят съзнателни опити за създаване на баланс между отделните региони. Например, през 2007 г. не бяха финансирани програми в региона на ОНД; въпреки това в миналото там бяха финансирани значителни по размер програми (Мисия на ЕС за оказване на съдействие в областта на граничния контрол на Република Молдова EUBAM Молдова), като има вероятност същият регион да получи финансиране през 2008 г. (Съдебна и конституционна реформа в Киргизката република). Също така, през 2007 г. бяха изразходвани относително по-малко средства за Азия, но през 2008 г. се подготвят големи програми за Бангладеш, Непал и др.

III. Компонентът за готовност при криза на инструмента за стабилност (статия 4.3, бюджетен ред 19.06.01)

В допълнение на описания компонент за ответна реакция при криза, който е значителен по големина и продължава да нараства, Инструментът за Стабилност внася новост като въвежда компонент за „готовност при криза“ (7 млн. EUR през 2007 г. и още 8 млн. EUR през 2008 г). Замислен като ново Партньорство за поддържане на мира, този компонент има за цел да мобилизира и да привлече гражданския опит в дейности за поддържането на мира. Той ще се съсредоточи главно върху това укрепи пряко капацитета нагоре по веригата на съответните партньори да реагират бързо на кризисни сценарии, и ще се занимава най-вече с организации на гражданското общество, но също така и с международни организации и съответните агенции на държавите-членки на ЕС. Работата по Партньорството за поддържане на мира е предмет на ползотворен и продължаващ диалог със съответната подгрупа към комисията по външни работи на Европейския парламент.

Първата Годишна програма за действие (2007 г.) по плана за Партньорство за поддържане на мира, ще финансира (до 7 млн. EUR) inter alia : изграждането на нужния капацитет и дейностите за ранно предупреждение, както и обмена на опит за най-добри практики за организациите на гражданското общество; работата за ранно предупреждение и бързовъзсатновителни дейности в сътрудничество с Програмата за развитие на ООН (ПРООН) и Африканския Съюз; както и подготовката на мисиите за стабилизиране на граждански кризи. Съвсем наскоро държавите-членки и Парламентът подкрепиха Втора годишна програма за действие (2008 г.) на стойност 8 млн. EUR , която ще бъде приета на 31 март.

IV. Дългосрочната част на инструмента за стабилност (статии 4.1 и 4.2, бюджетни редове 19.06.02 и 19.06.03)

Годишната програма за действие (AAP) за 2007 г. беше приета през декември 2007 г въз основа на Стратегията и на Индикативната програма за периода 2007-2008 г. Годишната програма за действие е съсредоточена в следните действия:

19.06.02.01 — Действия в областта на намаляване на риска и осигуряване на готовност, свързани с химични, ядрени и биологични материали или реактиви

1. Подкрепа за Международния център за наука и технология в Москва (МЦНТ) и Научно-технологичния център в Украйна, Киев (НТЦУ) — Сума: 15 млн. EUR

2. Система за управление на познанието по трафика, свързан с химична, биологична, радиологична и ядрена защита — Сума: 1 млн. EUR

3. Борба срещу трафика на ядрени и радиоактивни материали в държавите от бившия Съветски съюз — Сума 5 млн. EUR

4. Помощ за контролиране на износа на стоки с двойно предназначение — Сума: 5 млн. EUR

19.06.03.01 — Трансрегионални действия в областта на организираната престъпност, трафика, защитата на критични инфраструктурни обекти, заплахите за общественото здраве и борбата с тероризма

5. Механизъм за подкрепа на експерти — Сума: 3,8 млн. EUR

6. Борба срещу трафика на дрога от/към Афганистан — Сума: 5,2 млн. EUR през 2007 г.

В приложения работен документ на службите на Комисията е предоставена повече информация за тези програми и техните цели. Програмите ще започнат да бъдат привеждани в действие през 2008 г. Затова е още твърде рано да се дава оценка на тяхната ефективност.

Службата за сътрудничество EuropeAid в момента работи върху изготвянето на Годишната програма за действие за 2008 г.

IV.1. Действия за обезвреждането на мини и Инструментът за стабилност

Що се отнася до противопехотните мини, заслужава да се припомни, че ИзС не е създаден като инструмент, който да замести — правно или финансово — отменения бюджетен тематичен ред за противопехотните мини (ППМ). Основните фондове за финансиране на обезвреждането на мини следва да идват от географските инструменти и инструментите за развитие (Инициативата за отбранителните възможности (DCI), инструментът за предприсъединителна помощ (ИПП), Европейският инструмент за добросъседство и партньорство (ENPI) и освен това Европейският фонд за развитие) или от инструмента за хуманитарна помощ в случаи на кризисни ситуации.

Що се отнася до ИзС, подкрепа на действията за обезвреждане на мини е предвидена само при краткотрайно участие , член 3.2, точка з, и то при известни ограничения.Не съществуват разпоредби за възможна подкрепа за премахването на земни противопехотни мини (ППМ) по дългосрочната част на ИзС (статия 4, приложима към „стабилни условия“. В замяна на това тази част покрива огнестрелните оръжия и боеприпаси. От извършването на проверка на наличността, проведена от съответните служби на Комисията, по отношение на програмирането на фондове, предназначени за обезвреждането на мини, стана очевидно, че след анулирането на бюджетния ред за премахването на противопехотни мини, че фондовете са спаднали с една трета —каквото беше съотношението покривано от хоризонталната бюджетна линия, предназначена за обезвреждане на мини — сравнени с останалите две-трети, идващи от географските инструменти и инструментите за развитие. Отдел А на ГД „Външни отношения“ отговаря за укрепването на вътрешната координация в самата Комисия, за да се гарантира, че обезвреждането на противопехотни мини получава достатъчно внимание и следователно се интегрира ефективно в националните програми.

[1] Общият финансов пакет на Инструмента за стабилност за периода 2007-2013 г. е 2 062 000 000 EUR. Регламентът определя, че не повече от 7 %, 15 % и 5 % от тази сума се разпределят за мерки съгласно член 4, параграф 1 , член 4, параграф 2 и член 4, параграф 3. Това оставя най-малко 73 % или 1 505 260 000 EUR от цялата сума за мерки, попадащи в обхвата на член 3 или „ответна реакция при криза“.

[2] На 18 декември 2007 г. председателите на Европейската комисия, Европейския парламент и Съвета на Европейския съюз, от името на 27-те държави-членки на ЕС, подписаха „Европейски консенсус относно хуманитарната помощ“, като подчертаха общата визия и практическия подход на ЕС за ефективна помощ за милиони хора по света, които се нуждаят от основна животоспасяваща помощ. В настоящия момент Комисията подготвя 5-годишен план за действие, за да изпълни ангажименти, поети чрез Консенсуса на ниво ЕС. Приемането и последващото прилагане на този план за действие ще обедини и развие в още по-голяма степен ответната реакция на ЕС в случаите на хуманитарни кризи.

[3] Механизмът на Общността за гражданска защита, който се осъществява в пределите на ЕС и извън него чрез Центъра за информация и мониторинг, беше допълнително подсилен през 2007 г., за да позволи на Комисията inter alia да подпомага, и в някои случаи да съфинансира (до 50%) придвижването на спасителните операции на гражданската защита към държави, засегнати от бедствие.

[4] Също така, в момента тече работа за по нататъшно подобряване на капацитета на Комисията за ответни реакции при кризи . В съответствие с по-раншните препоръки на доклада Barnier, в момента се укрепя мрежата от повече от 130 делегации на Комисията в трети страни, особено по отношение на координацията/улесняването на ответните реакции при криза, за да се изградят постепенно определен брой регионални средища за експертен опит в различни области, свързани с ответните реакции при кризи. Също така, продължава работата за подобряване на координацията на спешната помощ, осъществявана между съответните хуманитарни реакции, гражданска защита и други ответни реакции при криза, както на равнище централи, така и по места.

[5] Първоначално-отпуснатите бюджетни средства възлизаха на 100 млн. EUR, от които 7 млн. EUR бяха заделени за „готовност при кризи“ (виж по-долу), като по този начин за ответни реакции при кризи остават на разположение 93 млн. EUR. Разликата между първоначалната стойност от 93 млн EUR и окончателната налична стойност от 91 .млн. EUR се обяснява с извънреден трансфер от 2 млн. EUR в бюджетен ред 19.06.13 за дългосрочни мерки на ИзС. Последното беше необходимо, за да позволи на Комисията да одобри решение за непредвидено финансиране по дългосрочния компонент на ИзС, за да подкрепи продължаването проекта за управление на границите във Филипините според правна основа, която е по-подходяща от регламент ALA (Азия и Латинска Америка), по силата на решение на Съда на Европейските общности.

[6] Това че нивата на плащанията са малко по-ниски от предвидените може да се обясни с факта, че предварителните плащания за няколко от програмите за 2007 г. бяха осъществени в началото на 2008 г. след подписването на договори.