Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преобразуването на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преобразуване и Единния фонд за преобразуване на банки, и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета /* COM/2013/0520 final - 2013/0253 (COD) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО Както бе посочено в Съобщението на Комисията до Европейския парламент и Съвета „Пътна карта за създаване на банков съюз“[1], в Съобщението на Комисията „Подробен план за задълбочен и истински икономически и паричен съюз — начало на дебат на европейско равнище“[2] и в доклада на четиримата председатели „Към един истински икономически и паричен съюз“[3] от 2012 г., интегрираната финансова рамка или т. нар. „банков съюз“ представлява основна част от политическите мерки, чрез които Европа ще може отново да поеме по пътя на икономическото възстановяване и растеж. Единствено чрез бърз напредък към създаването на банков съюз ще може да се гарантира финансова стабилност и растеж в еврозоната и в целия вътрешен пазар. Това е основна стъпка към преодоляване на сегашната финансова разпокъсаност и несигурност, към облекчаване на условията, при които се финансират по-уязвимите държави и банки, както и към прекъсване на връзката между тях и възраждане на трансграничната банкова дейност в рамките на вътрешния пазар, което ще бъде от полза за държавите членки от и извън еврозоната. Базирайки се на регулаторната рамка, която обхваща всичките 28 члена на вътрешния пазар (единната нормативна уредба), Европейската комисия предприе глобален подход и предложи пътна карта за създаване на банков съюз, в т.ч. различни инструменти и мерки, който е потенциално отворен за всички държави членки, но при всички случаи ще включва 18-те страни от еврозоната. През март 2013 г. Европейският съвет пое ангажимент за завършване на банковия съюз посредством следните стъпки. Първо, следва да бъде отдаден приоритет на приключването на оставащите законодателни процедури за създаване на Единен надзорен механизъм (ЕНМ)[4], в рамките на който ЕЦБ ще получи правомощия да упражнява надзор върху банките от еврозоната. Второ, през летните месеци следва да се постигне споразумение за начина, по който Европейският механизъм за стабилност (ЕМС) би могъл да рекапитализира пряко банките, след като бъде създаден ЕНМ и бъде извършен преглед на счетоводните баланси на банките, включващ определение на понятието „наследени активи“. Аналогично, през лятото на 2013 г. следва да се постигне споразумение по предложенията на Комисията за Директива на Европейския парламент и на Съвета за създаване на рамка за възстановяване и оздравяване на кредитни институции и инвестиционни посредници, („Директива […]“)[5] и Директива относно схемите за гарантиране на депозитите. И накрая, спешно следва да бъде проучено предложението на Комисията за Единен механизъм за преобразуване (ЕМП), в т.ч. подходящи и ефективни механизми за защита, като е желателно те да бъдат приети през настоящия парламентарен цикъл. Както бе посочено, банковият съюз ще обхваща всички държави членки от еврозоната и тези извън еврозоната, които желаят да се присъединят към него. Една и съща единна нормативна уредба от пруденциални изисквания[6] и правила за преобразуване на проблемни банки ще бъде прилагана, както в рамките на банковия съюз, така и във всички останали държави членки. По този начин ще бъде запазена целостта на вътрешния пазар. Повишената финансова стабилност, генерирана от банковия съюз, ще подсили доверието и перспективите за растеж в рамките на вътрешния пазар. Ползите от централизираното и съгласувано прилагане на пруденциалните изисквания и правилата за преобразуване в държавите членки, участващи в банковия съюз, ще бъдат почувствани във всички държави членки. Като преодолее финансовата разпокъсаност, която понастоящем възпрепятства икономическата активност, банковият съюз ще спомогне за гарантиране на лоялната конкуренция и за премахване на пречките за свободното упражняване на основните свободи не само в участващите държави членки, но и в целия вътрешен пазар. 1.1. Единният механизъм за преобразуване и механизмите за финансиране като ключови елементи на банковия съюз Споразумението от април 2012 г., което бе постигнато бързо по отношение на създаването на Единен надзорен механизъм само седем месеца, след като през септември 2012 г. Комисията отправи своето предложение, положи основите за банков съюз, като неразделна част от икономическия и паричен съюз. По-строгият надзор в рамките на ЕНМ ще възстанови доверието в устойчивостта на банките. ЕЦБ ще поеме крайната отговорност за надзора над всички банки от еврозоната през 2014 г. На практика, ЕЦБ ще контролира пряко най-големите и активни на международно равнище банки, като ще може да поема пряко надзора над останалите, докато националните органи ще отговарят за текущия надзор на по-малките банки. Базирайки се на ЕНМ, ЕС трябва да създаде Единен механизъм за преобразуване на изпадналите в затруднение банки, чрез който да се осигури устойчивостта на банковите пазари в държавите членки, участващи в ЕНМ. Рискът от настъпване на ситуация, при която дадена банка ще изпита значителни трудности по отношение на своята ликвидност или платежоспособност, не може никога да бъде напълно изключен. Следователно е необходимо да се установи рамка, която позволява на компетентните органи да преструктурират радикално банките, като в същото време се избегнат значителните рискове за икономическата стабилност и разходите, произтичащи от тяхната непланирана ликвидация, съгласно националните законодателства в областта на несъстоятелността, и се сложи край на необходимостта от финансиране на процеса с публични средства. Когато бъде приета от Европейския парламент и от Съвета, Директивата за възстановяване и оздравяване на банките ще определи правилата за начина, по който банките от ЕС, изпаднали в сериозни финансови затруднения, биват преструктурирани, как ще бъдат поддържани жизненоважните функции на реалната икономика и как загубите и разходите ще бъдат разпределени между акционери, кредитори и необезпечените вложители в банките. При рекапитализирането чрез вътрешни източници — ключов инструмент в директивата, загубите биват впоследствие разпределени, а вземанията на акционерите, подчинените кредитори и кредиторите с преимуществени права биват съответно обезценени. При всички случаи лицата, чиито влогове не надхвърлят сумата от 100 000 евро, няма да участват в покриването на загубите, тъй като техните вземания са защитени от националните схеми за гарантиране на депозитите. Директивата се основава на мрежа от национални органи и фондове за преобразуване на проблемни банки. Въпреки че това е важна стъпка към ограничаване на различните национални подходи и в защита на целостта на вътрешния пазар, тя няма да бъде достатъчна за тези държави членки, които извършват съвместен надзор над кредитните институции в рамките на ЕНМ. Както бе отчетено от Европейския съвет, банковият надзор и преобразуването на проблемни банки в рамките на банковия съюз трябва да се осъществяват от органи с идентични правомощия. В противен случай може да възникне напрежение между надзорния орган (ЕЦБ) и отговорните за преобразуването национални органи по отношение на начина на преодоляване на затрудненията на банките, което ще потвърди пазарните очаквания за (не)способността на държавите членки да се справят на национално равнище с изпадналите в затруднение банки, подсили зависимостите между държавния дълг и банковата система и увеличи разпокъсаността и нарушенията на конкуренцията в рамките на вътрешния пазар. В сравнение с мрежата от органи, отговорни за преобразуването, Единният механизъм за преобразуване, включващ централен орган за вземане на решения и Единен фонд за преобразуване на проблемни банки, ще осигури значителни предимства за държавите членки, данъкоплатците, банките, както и финансовата и икономическа стабилност в целия ЕС: · стабилното централизирано вземане на решения ще гарантира, че решенията за преобразуване сред участващите държави членки ще бъдат вземани ефективно и бързо, като се избягват некоординираните действия, минимизират отрицателните последици за финансовата стабилност и ограничава нуждата от финансова подкрепа; · чрез привлечените от механизма експертни познания и опит в областта на преобразуването на проблемни банки ще стане възможно проблемите на изпадналите в затруднение банки да се разрешават по по-ефективен и структуриран начин, отколкото това биха сторили отделните национални органи, разполагащи с по-ограничени ресурси и опит; · Единният фонд за преобразуване на проблемни банки ще може да обедини значителни ресурси от вноските на банките и следователно да защити данъкоплатците по-ефективно, отколкото националните фондове, като в същото време се осигурява равнопоставеност между банките в различните участващи държави членки. Единният фонд няма да позволи възникването на координационни проблеми при разпределянето на национални средства и ще изпълнява основна роля за прекъсването на зависимостта между държавната кредитоспособност и банковата система. Единният механизъм за преобразуване трябва да бъде създаден в рамките на правната уредба и институционалната рамка на ЕС. В заключенията на Европейския съвет от 14 декември 2012 г. се посочва, че „процесът на завършване на изграждането на ИПС ще се опира на институционалната и правна рамка на ЕС“. Въпреки че позиционирането на междуправителствени ad hoc инструменти извън рамката на ЕС бе необходимо за справяне с извънредната ситуация на пазара и пропуските в управлението при първоначалното изграждане на ИПС, то заплашва да наруши демократичните принципи на процеса на вземане на решения в ЕС и съгласуваността на правната система на ЕС. Както и по отношение на ЕНМ преди това, създаването на ЕМП в рамките на правната уредба и институционалната рамка на ЕС е необходима стъпка към завършването на ИПС в съответствие със заключенията на Европейския съвет, а в по-широк план и към защита на демократичния и институционален ред на ЕС. 1.2. Преход към банков съюз Предвидено бе Единният надзорен механизъм да влезе в сила в средата на 2014 г. Същевременно Единният механизъм за преобразуване следва да започне да действа през януари 2015 г., за когато се предвижда, че Директива […], която ще осигури нормативната уредба за преобразуване на проблемните банки в рамките на вътрешния пазар, ще влезе в сила[7]. Впоследствие ЕМП ще прилага правилата от настоящия регламент, които са в съответствие с правилата от Директива […], по отношение на държавите членки, които участват в банковия съюз, докато националните органи ще сторят това за тези извън него. По отношение на разпределението на загубите ще се прилагат при всички случаи правилата във връзка с държавните помощи, ако мерките за преобразуване включват държавна помощ. За да могат загубите да бъдат разпределени между акционери и подчинени кредитори, с влизането в сила на настоящия регламент ЕМП ще може да прилага правила, които позволяват обезценяването на акции и подчинен дълг в степен, позволяваща прилагането на правилата във връзка с държавните помощи. Освен това държавите членки може да предпочетат да включат в националните си законодателства новите правила, установени в Директива […], още преди крайния срок за транспониране на директивата. При всички случаи правомощията на Комисията по отношение на държавната помощ ще бъдат в сила, когато при преобразуването е получено подпомагане, което може да се квалифицира като държавна помощ. В действителност, макар че използването на Единния фонд за преобразуване на проблемни банки от страна на ЕМП да не представлява държавна помощ съгласно специфичните критерии, установени в Договора, по аналогия тези критерии ще продължат да се прилагат, за да се гарантира прилагането на такива правила във връзка с намесата на фонда, каквито биха се прилагали, ако отговорните за преобразуването национални органи използват национални механизми за финансиране. Този процес на сближаване се задълбочава на европейско равнище, от една страна, чрез прегледа на насоките за държавните помощи за подпомагане на банките, а от друга, чрез споразумението относно начина, по който Европейският механизъм за стабилност ще може да рекапитализира изпадналите в затруднение банки. Преразгледаните насоки за държавните помощи налагат по-строги изисквания за разпределяне на загубите между акционерите и подчинените кредитори във всяка държава членка, която предоставя държавно подпомагане на банките. Така ще се окаже противодействие на задълбочаващата се разпокъсаност на вътрешния пазар в според финансовите възможности на държавата и наличните наследени активи. Междувременно в насоките по отношение на ЕМС ще бъде уточнено при какви условия и при съблюдаване на правилата във връзка с държавните помощи държавите членки, които не са в състояние да осигурят държавно финансиране за банките, ще могат да получават заеми или, ако е необходимо, начинът, по който банките могат да бъдат пряко рекапитализирана от ЕМС. 2. ОБОСНОВКА НА ЕДИННИЯ МЕХАНИЗЪМ ЗА ПРЕОБРАЗУВАНЕ Комисията взе предвид анализа от оценката на въздействието, направена във връзка с приемането на предложението за Директива […], в която бяха разгледани всички основни оперативни и правни аспекти във връзка със създаването на Единния механизъм за преобразуване (ЕМП). Изготвен бе допълнителен анализ на предложените характеристики на ЕМП въз основа на актуализираната информация, включена в оценката на въздействието. Времето е решаващ фактор, влияещ върху способността на ЕМП да подготвя ефективни решения, поради две основни причини: преди неговото създаване — за да се повиши доверието в новоучредения ЕМП като ефикасен инструмент, допринасящ за свеждане до минимум на източниците на несигурност на пазарите; а след като преобразуването се задейства — за да може ЕМП да съхрани стойността на активите, която може да намалее при ненужно забавяне на процеса по преобразуване. Допълнително процедурно време ще бъде необходимо, когато мрежата от национални органи обсъжда случаи, засягащи трансгранични институции. От друга страна, предложеното разпределение на отговорностите между централно ниво, което да взема решенията, и местни органи, които да ги прилагат, ще доведе до икономия на време. Събирането на всички експертни познания по прилагането ще отнеме по-малко време на национално, отколкото на централно равнище, тъй като ще се прилага националното законодателство; на централно равнище ще може да се генерира по-голяма критична маса за своевременното привличане и поддържане на най-добре подготвените човешки ресурси. Що се отнася до способността на ЕМП да подготвя ефективни решения, централизираното вземане на решения ще допринесе за минимизиране на разходите по преобразуването както поради факта, че чрез мрежата може да се постигнат значителни икономии от мащаба, така и тъй като то има решаващо значение за приложимостта и оптималността на решението за преобразуване. От гледна точка на структурата, система, която не съумее да преодолее стремежа на националните органи да намалят разходите за собствената си държава членка, няма да може да се справи и с трансграничните външни последствия. От началото на кризата държавите членки обмислят изграждането на механизъм за разпределяне на тежестта, който да минимизира цялостните загуби на благосъстояние при такива случаи[8]. Чрез единния механизъм за преобразуване ще може по-ефективно отколкото чрез мрежата да се гарантира възможността за прехвърляне на тежест — необходим фактор за функционирането на споразумението за разпределяне на тежестта. Ще се гарантира също така външната приложимост на оптималната политика по преобразуване, което ще позволи постигането на последващо съгласие по правилото за споделяне на тежестта, по силата на което разходите, свързани с преобразуването, ще се разпределят съгласно справедливи и балансирани критерии. 3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО 3.1. Правно основание Правното основание за настоящото предложение е член 114 от ДФЕС, съгласно който се разрешава приемането на мерки за сближаване на национални разпоредби, насочени към създаването и функционирането на вътрешния пазар. Целта на предложението е да се запази целостта и подобри функционирането на вътрешния пазар. Съгласуваното прилагане на единен набор от правила за преобразуване и достъпът, който централният орган ще има до единния Европейски фонд за преобразуване на проблемни банки, ще възстановят нормалното функциониране на банковите пазари в Съюза, ще премахнат пречките пред упражняването на основните свободи и ще предотвратят съществените нарушения на конкуренцията най-малко в тези държави членки, които извършват съвместен надзор над кредитните институции на европейско равнище. И макар Директива […] да налага висока степен на хармонизация, тя все пак оставя възможност за гъвкавост на държавите членки, което означава, че в някои случаи фрагментацията на вътрешния пазар може да се запази. Вместо това ЕМП осигурява интегрирана структура за вземане на решения, която съгласува преобразуването в рамките на ЕМП с надзора в рамките на ЕНМ, с което се компенсира загубата на конкурентоспособност, която банките от държави членки, участващи в ЕНМ, понасят в сравнение с тези от неучастващите държави членки поради липсата на централизирана система за банките в затруднено положение. За да се гарантира, че всички участващи държави членки имат пълно доверие в качеството и безпристрастността на процеса по преобразуване на банките, особено що се отнася до последиците за местната икономика, решенията за преобразуването ще бъдат изготвяни и контролирани централно от Единен съвет по преобразуване, с което се осигурява съгласуван и единен подход, а процесът по преобразуване ще бъде задействан от Комисията. Комисията ще избира също рамката от инструменти за преобразуване, която да бъде прилагана по отношение на съответния субект, а също и дали да се използва Фондът за подпомагане на мерките за преобразуване. Освен това, за да се подпомогне процесът на преобразуване и подобри неговата ефективност, с предложения регламент се създава Единен фонд за преобразуване на проблемни банки. Предложеният регламент е пряко приложим във всички държави членки, като в неговия обхват попадат всички субекти, върху които ЕНМ упражнява надзор. Единната нормативна уредба, установена с Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници[9], с Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници[10] и с Директива […], ще се прилага за участващите държави членки по начина, по който се прилага в рамките на целия вътрешен пазар. Следователно член 114 от ДФЕС е подходящо правно основание. 3.2. Субсидиарност По силата на принципа на субсидиарност, залегнал в член 5, параграф 3 от ДФЕС, в областите, които не попадат в неговата изключителна отговорност, Съюзът действа само когато и доколкото целите на предвиденото действие не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, както на централно, така и на регионално и местно равнище, а поради обхвата или последиците от предвиденото действие могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза. Единствено действия на европейско равнище могат да гарантират, че преобразуването на изпадналите в затруднение банки води до минимални странични ефекти и се извършва по последователен начин съгласно единен набор от правила. ЕМП позволява генерирането на значителни икономии от мащаба и избягване на отрицателните външни последствия, които могат да възникнат чрез прилагането на чисто национални решения и фондове. Съществените различия между решенията за преобразуване, взети на национално равнище и подчинени на местните особености и ограничения по отношение на финансирането, могат да подкопаят стабилността и целостта на вътрешния пазар. Докато с установяването на Единния надзорен механизъм се осигурява равнопоставеност в областта на надзора над банките и се намалява рискът от регулаторна толерантност, ЕМП позволява да се гарантира, че в случай на банкова неплатежоспособност преструктурирането може да се осъществи на най-ниска цена, кредиторите ще бъдат третирани по справедлив и равнопоставен начин, а финансирането ще бъде осигурено своевременно, за да може да бъде използвано по най-ефективния начин в рамките на вътрешния пазар. Следователно е целесъобразно Съюзът да предложи необходимите законодателни мерки за създаване на механизъм за преобразуване на банките, върху които ЕНМ осъществява надзор. Подходящият правен инструмент е регламент, чрез който да бъдат избегнати несъответствията, свързани с транспонирането в националното законодателство, и да се гарантира наличието на единен институционален механизъм и условия на равнопоставеност за всички банки в участващите държави членки. 3.3. Пропорционалност По силата на принципа на пропорционалността съдържанието и формата на действията на Съюза не трябва да надхвърлят необходимото за постигане на целите на договорите. Банковият надзор и преобразуването на проблемни банки в рамките на банковия съюз трябва да се осъществяват от органи с идентични правомощия. В противен случай може да възникне напрежение между Европейския надзорен орган и отговорните за преобразуването национални органи по отношение на начина на преодоляване на затрудненията на банките и разпределението на свързаните с това разходи. Това напрежение може да подкопае ефективността както на надзора, така и на мерките по преобразуване, с което да се нарушат условията на конкуренция между държавите членки. Неотдавнашната криза подчерта необходимостта от бързи и решителни действия, подкрепени от механизми за финансиране на равнище ЕС, за да се избегнат евентуалните непропорционални последствия върху реалната икономика вследствие на преобразуване на проблемни банки, провеждано на национално равнище, и да се пресече несигурността и предотврати банковата паника и разпространяването на проблемите в рамките на вътрешния пазар. Единният механизъм за преобразуване би гарантирал, че единен набор от правила се прилага по един и същ начин за всички изпаднали в затруднение банки в участваща държава членка. Чрез подходящо по размер допълнително финансиране ще бъде ограничена вероятността проблемите на отделните банки да прераснат в загуба на доверие в цялата банкова система на държавата членка или на друга държава, която според пазарната нагласа се счита за изложена на сходни рискове. Повишената правна сигурност, подходящата организация на стимулите в рамките на банковия съюз, както и икономическите ползи от централизираното и съгласувано прилагане на процедурите по преобразуване гарантират, че предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност и не надхвърля необходимото за постигане на набелязаните цели. Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на защита на личните данни, свободата на стопанска инициатива, правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, и трябва да се прилага в съответствие с тези права и принципи. 4. ПОДРОБНО ОБЯСНЕНИЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО 4.1. Единен механизъм за преобразуване 4.1.1. Принципи, структура и обхват Структурите за вземане на решения на Единния механизъм за преобразуване трябва да са както правно издържани, така и ефективни по време на криза. Процесът на вземане на решения трябва да гарантира, че решенията са от общоевропейски интерес, като се вземат с участието на държавите членки и отчитат значението, което разрешаването на проблемите на банките има за националните икономики. Единният механизъм за преобразуване ще прилага установената в Директивата за възстановяване и оздравяване на банките единна нормативна уредба по отношение на преобразуването на проблемни банки от държавите членки, участващи в този механизъм. Единният механизъм за преобразуване ще се състои от съгласувани правила и процедури, които се прилагат от Единния съвет по преобразуване („Съветът по преобразуване“) заедно с Комисията и органите на участващите държави членки, отговорни за преобразуването. Участието на Европейската комисия в ЕМП ще бъде ограничено до извършване на конкретните задачи, предвидени в настоящия регламент, и във връзка с контрола върху държавните помощи по силата на Договора, както и с оглед на спазването по аналогия на критериите, определени за прилагането на член 107 от ДФЕС. Поради особеностите на процеса по преобразуване обаче Единният механизъм за преобразуване не следва диференцирания подход, използван от Единния надзорен механизъм за различните видове банки. За разлика от ежедневните мерки, свързани с текущия надзор, само по отношение на една малка част от банките съществува вероятност да изпаднат в неплатежоспособност и да бъдат преобразувани в определен момент. Освен това всеобхватността на Единния механизъм за преобразуване е напълно съвместима с логиката, съгласно която в случай на проблеми ЕЦБ може да поеме прекия надзор над всяка банка, включително във връзка с евентуалното ѝ преобразуване. И накрая, кризата разкри, че не само големите международни банки се нуждаят от европейска рамка за преобразуване на финансовия сектор. Съществуването на диференцирани органи, които да са компетентни за преобразуването на различните по размер банки, би означавало също така диференцирано финансиране и защитни механизми, които биха могли да задълбочат допълнително зависимостта между държавен дълг и банкова система и да попречат на конкуренцията. 4.1.2. Принципи по отношение на дейността на ЕМП За да се гарантира обективността и справедливостта на процеса по преобразуване, се забранява всяка проява на дискриминация от страна на Комисията, Единния съвет и националните органи, отговорни за преобразуването, спрямо банки, техни вложители, кредитори или акционери на основание националност или място на стопанска дейност. Преобразуването на трансгранични групи се ръководи от редица принципи, които гарантират равнопоставено третиране на различните субекти от групата, позволяват да бъдат надлежното отчитани интересите на държавите членки, участващи в преобразуването, и не позволяват разходите, наложени на кредиторите, да превишат техния размер при обичайното производство по несъстоятелност. Когато се преобразуват единствено части от групата, предложението има за цел да гарантира, че процесът по преобразуване няма да окаже отрицателно влияние върху субектите от групата, които не са в процес на преобразуване. По принцип разходите, свързани с преобразуването, ще бъдат поети чрез рекапитализация чрез вътрешни източници или от банковия сектор. Поради това с предложението се гарантира, че Комисията, Съветът по преобразуване и националните органи, отговорни за преобразуването, подбират механизмите за финансиране на преобразуването така, че да бъде минимизирано използването на извънредна публична финансова помощ. 4.1.3. Взаимодействие с контрола на Комисията по отношение на държавната помощ Контролът на Комисията по отношение на държавната помощ ще бъде запазен при всички обстоятелства в рамките на ЕМП. Това означава, че след като ЕЦБ е уведомила Комисията и Единния съвет, че съществува вероятност дадена банка или група да изпадне в несъстоятелност, процедурата по преобразуване в рамките на ЕМП следва да бъде проведена успоредно с процедурата за държавна помощ, където е приложимо, така че съответната държава членка или държави членки да бъдат приканени да уведомят Комисията относно предвидените мерки в съответствие с член 108 от ДФЕС. Това изисква установяването на трайно сътрудничество и обмен на информация между Единния съвет и Комисията с оглед приключване на процедурата за държавна помощ. Освен това решението на Комисията съгласно правилата за държавните помощи ще бъде предварително условие за приемането на решение за преобразуване на дадена банка. Когато при използването на Фонда не е ползвана държавна помощ, критериите, определени за прилагането на член 107 от ДФЕС, следва да се прилагат по аналогия като предварително условие за приемането на решение за преобразуване на дадена банка, с цел да се запази целостта на вътрешния пазар между участващите и неучастващите държави членки. 4.1.4. Задачи и структура за вземане на решения Единният механизъм за преобразуване извършва всички основни задачи по преобразуването, без които не би било възможно да се разрешат проблемите на изпадналите в затруднение банки. Наред с другото тези задачи включват разрешение за прилагане на опростени задължения във връзка с изискването за изготвяне на планове за преобразуване, съставяне на такива планове, техния преглед, оценка на вероятността за успешно преобразуване на банките, вземане на решение за преобразуване на дадена банка, упражняване на съответните правомощия по отношение на институцията в процес на преобразуване, както и прилагане на схеми за преобразуване. Освен това ЕМП решава дали да бъдат използвани средствата за финансиране на преобразуването. Съставът на ЕМП гарантира, че неговите структури за вземане на решения са правно издържани и ефективни, включително и по време на криза. Те са проектирани с цел да се гарантира, че решенията са от общоевропейски интерес и в тях участват и държавите членки с оглед на значението, което разрешаването на проблемите на банките има за националните икономики. Структурите за вземане на решения на Единния механизъм за преобразуване включва Единния съвет по преобразуване, отговорните за преобразуването национални органи на участващите държави членки и Европейската комисия. Задачите на ЕМП са споделени между Единния съвет по преобразуване и националните органи, отговорни за преобразуването. , С цел да се осигури ефективността и отчетността на ЕМП и в съответствие с правните изисквания, Европейската комисия, като институция на ЕС, има правомощието да започне преобразуване на банка въз основа на препоръка, изготвена от Единния съвет по преобразуване, или по собствена инициатива. Когато Комисията започне процедура по преобразуване, тя избира също рамката от инструменти за преобразуване, която да бъде прилагана в съответния случай, а също и относно използването на Фонда. Единният съвет по преобразуване ще взема всички останали решения съгласно Регламента за ЕМП и ще изисква тяхното изпълнение на национално ниво от националните органи, отговорни за преобразуването, в съответствие с Регламента за ЕМП и Директива [ ] на Европейския парламент и на Съвета от [ ]. Единният съвет ще следи за начина, по който неговите решения биват изпълнени на национално ниво от националните органи, отговорни за преобразуването, като в случай че последните не се съобразят с негово решение, той ще може да отправя решенията към банките. 4.1.5. Процес на вземане на решения Съгласно нормативната уредба, постановена в Директива […], по отношение на дадена банка ще бъде започната процедура по преобразуване, когато тя е в неплатежоспособност или е вероятно да изпадне в неплатежоспособност, когато липсва частноправен механизъм за предотвратяване на неплатежоспособността и когато преобразуването е от обществен интерес, тъй като банката е системно значима и нейната неплатежоспособност би нарушила финансовата стабилност. Целта на преобразуването е да се гарантира непрекъснатостта на основните функции на банката, да се защити финансовата стабилност, да се сведе до минимум използването на пари на данъкоплатците и да се защитят вложителите. Преобразуването се задейства след процедура, която да гарантира обосноваността и безпристрастността на взетото решение без значение на това коя е изпадналата в затруднено положение банка: – ЕЦБ — като орган, който осъществява надзор върху банките, уведомява Комисията, Съвета по преобразуване и съответните национални органи и министерства, когато дадена банка изпадне в затруднение; – Съветът по преобразуване преценява дали съществува системна заплаха, която не може да бъде преодоляна от частния сектор; – В такъв случай Съветът по преобразуване препоръчва на Комисията да задейства процедурата по преобразуване; – Комисията решава дали да започне преобразуването и посочва на Съвета по преобразуване рамката, съгласно която ще бъдат прилагани инструментите за преобразуване и ще бъде използван Фондът за подпомагане на мерките за преобразуване. Посредством решение, адресирано до отговорните за преобразуването национални органи, Съветът по преобразуване приема схема за преобразуването, в която са установени инструментите и мерките за преобразуване и финансиране, както и инструкции до съответните национални органи за прилагане на мерките по преобразуването; – националните органи, отговорни за преобразуването, изпълняват одобрените от Съвета по преобразуване мерки по преобразуването в съответствие с националното законодателство. Ако националните органи, отговорни за преобразуването, не се съобразят с неговите решения, Съветът по преобразуване има правомощия да замести тези национални органи и да адресира директно към банките определени решения за прилагане на мерките по преобразуването. 4.1.6. Отчетност и бюджет Всеки отделен елемент на Единния механизъм за преобразуване ще изпълнява независимо своите задачи и ще съблюдава строги разпоредби за отчетност, за да се гарантира, че той използва надзорните си правомощия по точен и безпристрастен начин, в рамките на ограниченията, определени от настоящия регламент и в Директива […]. Следователно Съветът по преобразуване ще се отчита пред Европейския парламент и пред Съвета за всяко решение, взето въз основа на настоящото предложение. Националните парламенти на участващите държави членки ще бъдат също информирани за дейността на Съвета по преобразуване. Съветът по преобразуване ще трябва да отговоря на всякакви забележки или въпроси, отправени към него от националните парламенти на участващите държави членки. Бюджетът на ЕМП, който включва Единния фонд за преобразуване, не е част от бюджета на Съюза. Разходите, свързани със задачите на ЕМП и управлението и използването на Фонда, ще бъдат финансирана чрез вноски от банковия сектор. 4.1.7. Отношения с неучастващи държави членки По отношение на банковите групи чрез Директива […] се установяват оздравителни колегии с участието на националните органи, отговорни за преобразуването, като осигурява целесъобразното и балансирано участие на органите, отговорни за преобразуването, на всички държави членки, в които банката осъществява дейност. ЕБО изпълнява ролята на медиатор, когато отговорните за преобразуването национални органи на приемащата държава и на държавата по произход не могат да постигнат съгласие относно изготвянето на планове за преобразуване и относно самото преобразуване. В контекста на ЕМП, по отношение на субектите и групите, установени единствено в рамките на участващите в ЕНМ държави членки, ЕМП заменя оздравителните колегии, предвидени в Директива [ ] на Европейския парламент и на Съвета от [ ] за създаване на рамка за възстановяване и оздравяване на кредитни институции и инвестиционни посредници. Вместо това в Съвета по преобразуване участват представители на националните органи, отговорни за преобразуването. Директива […] продължава да се прилага изцяло по отношение на банките, установени в неучастващи държави членки съгласно определението от Регламента за ЕНМ. Аналогично, взаимодействията между ЕМП и националните органи, отговорни за преобразуването в неучастващи държави членки, ще се уреждат изцяло от Директива […]. Разпоредбите относно взаимодействието между различните фондове за преобразуване на проблемни банки (взаимното използване на средства и доброволно взаимно отпускане на заеми и кредити) също се прилагат изцяло спрямо отношенията между Единния фонд за преобразуване и националните фондове за преобразуване на проблемни банки на неучастващите държави членки. Предложението също така пояснява, че функциите на ЕБО, установени от Директива […] и Регламента за ЕБО, включително неговата роля на медиатор, ще се прилагат изцяло по отношение на Съвета по преобразуване. Освен това предложението отчита в три направления ситуацията на банките, установени в държавите членки, които не участват в ЕМП. Първо, предложението съдържа принцип, непозволяващ на елементите на ЕМП да дискриминират кредитни институции, вложители, инвеститори или други кредитори въз основа на тяхната националност или мястото на стопанска дейност. Второ, в предложението се предвижда, че когато група включва кредитни институции, установени както в участваща, така и в неучастваща държава членка, Съветът по преобразуване заменя националните органи, отговорни за преобразуването, на участващите държави членки в оздравителните колегиуми, предвидени съгласно Директива […]. Трето, неучастващите държави членки могат във всеки един момент да се присъединят към ЕНМ, като по този начин се гарантира, че банките, установени на тяхна територия, ще бъдат обект на ЕМП. 4.1.8. Връзка с Директива [ ] на Европейския парламент и на Съвета от [ ] за създаване на рамка за възстановяване и оздравяване на кредитни институции и инвестиционни посредници Нормативната уредба, установена в Директива [ ] на Европейския парламент и на Съвета от [ ] за създаване на рамка за възстановяване и оздравяване на кредитни институции и инвестиционни посредници, ще се прилага в рамките на Единния механизъм за преобразуване спрямо участващите държави членки, така както се прилага в рамките на целия вътрешен пазар. Изключение от това правило може да се направи единствено в случаите, когато процедурите или разпоредбите, предвидени в настоящия регламент, заместват съответните разпоредби на Директива […] (например разпоредбите относно трансграничните колегии, заменени от процеса на вземане на решения в рамките на ЕМП). Предложението за ЕМП включва някои разпоредби, които са успоредни на тези от Директива […], тъй като Съветът по преобразуване и Комисията трябва да основават своите действия върху пряко приложимото право на Съюза. Други разпоредби на настоящото предложение правят конкретни препратки към предложението на Комисията за Директива […]. Някои от тези разпоредби бяха изменени от доклада, гласуван през май от Комисията по икономически и парични въпроси към Европейския парламент на комисия ECON и одобрен с общия подход на Съвета от 26 юни (наричан по-долу „Директива […] ОП“). Регламентът за ЕМП трябва в крайна сметка да бъде в пълно съответствие със споразумението за Директива […], установено между Европейския парламент и Съвета. Настоящото предложение се позовава на общия подход на Съвета, в качеството му на най-актуален наличен документ. Тъй като все още продължават преговорите между Европейския парламент и Съвета и директивата все още не е финализирана целта на Комисията е да замени тези съществени разпоредби с крайния резултат, постигнат вследствие на водените между съзаконодателите преговори относно Директива […]. За някои аспекти, които вече са обхванати от Директива […], ще бъде необходимо по-нататъшно хармонизиране с оглед на правилното взаимодействие между ЕМП и Единния фонд за преобразуване на проблемни банки. Първо, йерархията на вземанията следва да бъде напълно хармонизирана, за да може преобразуването да се основава на принципа за преференции за вложителите. В член 15 се предлага да се хармонизира йерархията на вземанията при преобразуване, основаващо се на принципа за предимството на вложителите. Комисията счита, че такава хармонизация е необходима за всички субекти, попадащи в обхвата на Директива […], за да се гарантира равнопоставеност в рамките на вътрешния пазар. Второ, всяка гъвкавост в рамките на ЕМП при използването на рекапитализация чрез вътрешни източници трябва да бъде силно ограничена, като за всички банки се прилагат едни и същи условия. Ето защо член 24 от предложението включва допълнителни тесни рамки, основаващи се на общия подход на Съвета от 26 юни 2013 г., и изключва в този контекст използването на която и да е от дерогациите, предвидени от Директива […] (по-специално във връзка с изчисляването на прага за рекапитализация чрез вътрешни източници). 4.2. Съвет по преобразуване 4.2.1. Управление С цел да се осигури ефективността и отчетността на процеса на вземане на решения относно преобразуването, структурата и правилника на Съвета по преобразуване осигуряват целесъобразното участие на всички пряко заинтересовани държави членки. Съветът по преобразуване се състои от изпълнителен директор, заместник изпълнителен директор, представители, посочени от Комисията и ЕЦБ, и членове, които са посочени от всяка от участващите държави членки и представляват националните органи, отговорни за преобразуването. Съветът по преобразуване, председателстван от изпълнителния директор, ще заседава и функционира в две сесии: изпълнителна и пленарна. На заседанията на Съвета по преобразуване могат да бъдат поканени да участват наблюдатели. По време на пленарната сесия ще се вземат всички решения от общ характер. В рамките на изпълнителната сесия ще се вземат решения по отношение на отделни субекти или банкови групи. Тези решения варират от планиране на преобразуването и правомощия за ранна намеса до решения относно схеми за преобразуване, включително използване на средства от Фонда за финансиране на процеса по преобразуване, както и инструктиране на съответните национални отговорни органи относно начините за прилагане на решенията за преобразуване. На своите изпълнителни сесии Съветът по преобразуване се състои от изпълнителния директор, заместник изпълнителния директор и представителите, посочени от Комисията и ЕЦБ. В зависимост от конкретните банки или групи които предстои да бъдат преструктурирани, освен изпълнителният директор, заместник изпълнителният директор и представителите, посочени от Комисията и ЕЦБ, на изпълнителните сесии на Съвета по преобразуване участват и членовете, посочени от съответните национални органи, отговорни за преобразуването. Поради това при преобразуването на трансгранични банкови групи в заседанията и процеса на вземане на решения участват както членовете, посочени от държавата членка, в която е установен отговорният за преобразуването орган на равнището на групата, така и членовете, посочени от държавите членки, в които са установени обхванатите от консолидирания надзор дъщерни дружества или субекти. Правилата за гласуване в рамките на Съвета са съобразени с необходимостта от отчитане на специфичните интереси на всички държави членки, засегнати от решението за преобразуване. Никое от лицата, участващи в обсъжданията, няма право на вето. Въпреки това с оглед на суверенното право на държавите членки да решават относно използването на националните бюджети, предложението предвижда изрично, че ЕМП не може да изисква от държавите членки да предоставят извънредно държавно подпомагане на институция, която е в процес на преобразуване. Освен това, за да бъдат отчетени изцяло всички фискални последици за държавите членки, при участие в изпълнителна сесия членовете, посочени от съответните национални органи, отговорни за преобразуването, може да поискат допълнителна възможност за обсъждане на потенциалните последици. 4.2.2. Правомощия В Съвета по преобразуване се централизира информацията, с която ЕЦБ и националните органи, отговорни за преобразуването, разполагат относно финансовата стабилност на банките, намиращи се под тяхна юрисдикция. В сравнение с мрежата от национални органи, които осъществяват дейност според национални мандати, това дава възможност да се оценят по-добре обстоятелствата, които могат да доведат до необходимост от преобразуване на дадена банка, и да се избегнат страничните ефекти върху други държави. Предложението се основава на рамката на Директивата за възстановяване и оздравяване на банките, като дава право на Съвета по преобразуване за своевременна намеса при влошаване на финансовото състояние на банка или група. Съветът по преобразуване има правомощия да определя кога да препоръча на Комисията задействането на процедура по преобразуване на дадена банка или група. Когато Комисията реши, че условията са изпълнени и процедурата за преобразуване на дадена банка може да започне, Съветът по преобразуване определя съгласно установената от Комисията рамка подробностите относно прилаганите инструменти за преобразуване и начина за разпределяне на средствата на Фонда. Тези правомощия позволяват на Съвета по преобразуване да избира и прилага инструментите, правилата и процедурите за преобразуване по съгласуван начин. По-специално, по отношение на банките, извършващи трансгранична дейност, това ще доведе до премахване на действащите различни правила и подходи на държавите членки, а също и на всички отрицателни последствия, които те имат върху функционирането на банковите пазари в Съюза. Тази пряка отговорност на Съвета по преобразуване ще гарантира равнопоставеното третиране на банките в участващите държави членки, както и предвидимостта и доверието в прилагането на единната нормативна уредба по отношение на преобразуването на проблемни банки. Това ще повиши правната сигурност и ще опази по-ефективно стойността на финансовите активи, като се избегне ненужното нарушаване на паричните потоци. То ще гарантира също, че активите на изпадналата в затруднения институция се използват по най-ефективния начин за минимизиране на загубите на кредиторите в участващите държави членки, а не според индивидуалните виждания на държавите членки. Съветът по преобразуване гарантира, че решенията за преобразуване се изпълняват надлежно от отговорните за преобразуването национални органи в съответствие с националното законодателство. За тази цел Съветът по преобразуване има правомощия да контролира и оценява прилагането от страна на националните органи, отговорни за преобразуването, като при необходимост може пряко да изисква от банките да му предоставят информацията или да извършва разследвания или проверки на место. Ако национален орган, отговорен за преобразуването, не изпълни решение за преобразуване според договорената схема за преобразуването, Съветът по преобразуване има правомощия да адресира директно към съответната банка определени решения, с които изисква съответните действия за прилагане на решението за преобразуване. 4.2.3. Европейско и международно сътрудничество В процеса на изпълнение на задачите си Съветът по преобразуване ще си сътрудничи с ЕЦБ и други органи, оправомощени да упражняват надзор върху кредитните институции в рамките на ЕНМ, както и с други органи, които са част от Европейската система за финансов надзор. Съветът по преобразуване също така ще си сътрудничи тясно с националните органи, отговорни за преобразуването, тъй като те играят ключова роля в подготовката и изпълнението на мерките по преобразуването. Тъй като много кредитни институции функционират не само в рамките на Съюза, а и на международно равнище, Съветът по преобразуване ще има изключителните правомощия да сключва, от името на националните органи на участващите държави членки, необвързващи споразумения за сътрудничество с органите на трети държави. 4.3. Единен фонд за преобразуване на проблемни банки 4.3.1. Принципи, устройство и мисия Основният принцип, който се съблюдава в рамките на дейността на Съвета по преобразуване, е, че всички загуби, разходи или други разноски, свързани с използването на инструментите за преобразуване, се поемат първо от акционерите и кредиторите на преобразуваната институция и в краен случай от финансовия сектор, ако това се налага. Въпреки това, дори когато разходите по преструктурирането на дадена институция биват покрити от вътрешни ресурси, е необходимо да съществува механизъм, който да позволи на институцията да продължи своята дейност (било в първоначалния ѝ вид, чрез преходна банка или дружество за управление на активи — „лоша“ банка). Следователно е важно да се изгради фонд за преобразуване на проблемни банки, за да се гарантира ефективността на мерките за преобразуване, в т.ч. осигуряване на краткосрочно финансиране за преобразуваната институция или гаранции за потенциалните купувачи на преобразуваната институция. Основната цел на Единния фонд за преобразуване е да осигури финансова стабилност, а не да поема загубите или предоставя капитал на преобразуваната институция. Фондът не следва да се разглежда като спасителен фонд. Все пак може да възникнат непредвидени обстоятелства, при които след изчерпването на съответните вътрешни ресурси (най-малко 8 % от пасивите и собствения капитал на преобразуваната институция) няма да може да бъде постигната първичната цел, ако на Фонда не бъде позволено да поеме тези загуби или осигури капитал. Само при тези обстоятелства Фондът би могъл да действа като защитен механизъм за частните средства. Създаването на Единен фонд за преобразуване е оправдано преди всичко от факта, че на интегрираните финансови пазари всяка финансова подкрепа за преобразуването на дадена проблемна банка допринася за финансовата стабилност и устойчивостта на другите банки не само в съответната държава членка, но също и в други държави членки. Тъй като банките в участващите държави членки са косвени бенефициери на това подпомагане, вноските за неговото финансиране не трябва да се поемат единствено от банките от една държава членка. По отношение на ефективността, способността на Фонда да обединява ресурси от всички банки от еврозоната представлява много по-ефективен буфер срещу банкови кризи, когато загубите са концентрирани асиметрично в някои държави членки, и в този смисъл фондът може да служи като осигурителен механизъм за цялата еврозона. Неотдавнашната криза разкри различния произход на загубите в държавите членки. Тъй като съществува вероятност в определен момент загубите от евентуални бъдещи сътресения в банковия сектор да бъдат концентрирани в някои държави членки, един общоевропейски защитен механизъм би бил по-ефективен от отделните подобни национални механизми за преодоляване на подобни сътресения посредством събирането на предварителни, а в изключителни случаи — допълнителни вноски, от целия банков сектор в еврозоната. Следователно, като обединява ресурси на европейско равнище, Фондът ще увеличи „огневата мощ“ и устойчивостта на банковата система. В същото време разпределянето на извънредните допълнителни вноски равномерно между банките във всички участващи държави членки ще намали нивото на тези вноски за всяка банка, с което се ограничава процикличният ефект на тези вноски. Освен това механизъм, при който загубите се поемат отвъд националните граници, може ефективно да прекъсне порочния кръг на зависимост между банковата криза в дадена държава членка и фискалната позиция на държавата. По подобен начин напрежението, на което понастоящем са изложени някои държави членки, би могло да бъде по-слабо, ако в началото на финансовата криза бе съществувал Единен фонд за преобразуване. Освен това Единният фонд за преобразуване, който ще може обединява средствата от банковия сектор на всички участващи държави членки, ще има достъп до по-широка основа за привличане на вноски и следователно ще има по-добра репутация, което ще позволи на Съвета по преобразуване при нужда да заема на пазара повече средства на по-ниска цена. По-големият капацитет за привличане на външно финансиране на пазара ще намали зависимостта на Фонда от публично финансиране в случай на извънредно голяма загуба, което допълнително би допринесло за прекъсване на връзката между държавен дълг и банкова система, както и за защитата на данъкоплатците от свързаните с преобразуването разходи. И накрая, създаването на единен фонд би допринесло и за целесъобразното съгласуване на стимулите в институциите от банковия съюз. Ако, особено в случаите на банкови групи с трансгранична дейност, средствата за покриване на свързаните с преобразуването разходи, надвишаващи поетите от акционери и кредитори, трябва да бъдат предоставени от национални фондове, ще бъде нарушена ефективността както на Единния механизъм за преобразуване, така и на Единния надзорен механизъм. За да се изгради Единен механизъм за преобразуване, е необходимо Съветът по преобразуване да има бърз и ефективен достъп до Единен фонд за преобразуване на проблемни банки. Фондът създава външен пласт от частни финансови средства, който може да осигури средно- и дългосрочно финансиране, за да се избегне или сведе до минимум използването на публични средства за преобразуване на проблемните банки. Освен това той увеличава ефективността на процеса по преобразуване чрез предотвратяване на координационните проблеми, които възникват при използването на национални фондове, особено в случай на трансгранични групи. 4.3.2. Финансиране на Фонда Фондът трябва да разполага с налични средства с оглед осигуряване на необходимото финансиране, избягване на характерната за разходопокривните системи процикличност и свеждане до минимум на необходимостта от външна финансова подкрепа. С оглед на това целевият размер на Фонда трябва да бъде най-малко 1 % от гарантираните депозити в банковата система на участващите държави членки, което ще бъде достатъчно, за да се гарантира организираното преобразуване на проблемни финансови институции при бъдеща криза, при условие че участието на кредиторите в рефинансирането е най-малко 8 % от общия размер на пасивите и собствения капитал на преобразуваната институция. Според данните от 2011 г. за банките и приблизителния размер на гарантираните банкови депозити в еврозоната целевото равнище от 1 % на Единния фонд за преобразуване би съответствало на около 55 млрд. EUR. Целевият размер на Фонда в абсолютна стойност (евро) ще остане динамична величина, която автоматично ще нараства при експанзия на банковия сектор. За достигането на пълното целево равнище на Фонда е предвиден преходен период от 10 години. Той би могъл да бъде удължен до 14 години, ако Фондът предоставя средства, надхвърлящи половината от целевия размер на Фонда. Ако Фондът извършва плащания по време на фазата на първоначално изграждане, банковият сектор ще предоставя годишно около една десета от целевата сума или около 5,5 милиарда евро в абсолютно изражение. След като приключи фазата на първоначално изграждане на Фонда, банките ще трябва да правят допълнителни вноски, ако основата, чрез която се определя тяхното участие във Фонда, нарасне или Фондът извършва плащания. Ако наличните финансови средства на Фонда са по-малко от половината от неговия целеви размер, банките ще трябва да предоставят годишна вноска в размер на най-малко една пета от общия размер на пасивите (с изключение на регулаторния капитал и гарантираните депозити) на всички банки от държавите членки, участващи в Единния механизъм за преобразуване. В съответствие с Директивата за възстановяване и оздравяване на банките размерът на вноските ще се изчислява на базата на банковите пасиви с изключение на собствените средства и гарантираните депозити, като ще бъде съобразен с техния рисков профил. Това означава, че вноските на банките, които се финансират почти изцяло от депозити, ще бъдат на практика много ниски. Разбира се, тези банки ще продължат да участват в националните схеми за гарантиране на депозитите. Предвидени са предпазни мерки, които няма да позволят събирането на вноски да създаде проблеми, свързани с финансовата стабилност на устойчиви институции, т.е. временно освобождаване от задължението за плащане на допълнителни вноски. Когато предварително предоставените вноски не са достатъчни, а допълнителните вноски не могат да бъдат събрани незабавно, може да възникне необходимост от допълнително резервно финансиране, особено през преходната фаза, за да се гарантира непрекъснатостта на системните функции на банката(-ите) по време на процеса на преобразуване. Фондът ще може да догоря заеми или други форми на финансово подпомагане от финансови институции или други трети лица, когато това се налага за финансиране на преобразуването (включително чрез публични ресурси). Това подпомагане ще бъде по принцип погасено от самата преобразувана институция. Ако това обаче се окаже невъзможно, регламентът предвижда загубите да бъдат разпределени посредством допълнителни вноски между всички банки, участващи в механизма. Това ще гарантира нетирането на използваните публични ресурси в средносрочен план. За да не бъдат поставени в неизгодно положение тези държави членки, които към момента на влизане в сила на настоящото предложение вече са създали фонд за преобразуване, регламентът позволява на съответните държави членки да решат по какъв начин съществуващите национални фондове за преобразуване ще бъдат използвани, за да могат техните банки да изпълнят задълженията си по настоящия регламент. 4.3.3. Роля на схемите за гарантиране на депозитите в контекста на преобразуването Когато дадена банка бъде преобразувана, националната схема за гарантиране на депозитите, в която участва банката, ще покрие до размера на гарантираните депозити загубите, които тя би трябвало да поеме, ако банката беше ликвидирана чрез обичайното производство по несъстоятелност. Тази функция вече бе напълно определена от Директива […] ОП. Освен това ЕМП не засяга институционалните защитни схеми и другите механизми за вътрешногрупова финансова подкрепа, установени от някои групи от кредитни институции. ЕМП ще се намесва единствено когато частният сектор не може да намери решение на проблеми, свързани с банкова неплатежоспособност. 4.3.4. Роля на Фонда при преобразуването на групи, които включват институции извън ЕМП При преобразуването на групи, които включват както институции, които принадлежат към ЕМП, така и такива извън него, вноската във Фонда ще съответства на частите от групата, принадлежащи към ЕМП, докато останалите ще бъдат покрити чрез национални механизми за финансиране извън ЕМП. За укрепване на възможностите за финансиране на преобразуването в рамките на вътрешния пазар, предложението позволява на Фонда да получава или да отпуска на доброволна основа заеми на други механизми за финансиране на преобразуването. Това ще позволи на Фонда да извършва големи плащания, които не са покрити от привлечените предварителни и допълнителни вноски. Така ще бъдат също подпомогнати механизми за финансиране на преобразуването в държавите членки извън ЕМП. 4.3.5. Замяна на националните механизми за финансиране на преобразуването Тъй като Фондът заменя националните механизми за финансиране на преобразуването на участващите в него държави членки, държавите членки, които към момента на влизане в сила на настоящия регламент вече са установили национални механизми за финансиране на преобразуването, могат да определят използването на тези механизми в съответствие със своето национално законодателство. Държавите членки биха могли също така да решат вноските, дължими на Фонда от името на техните банки, да бъдат изплащани от националните механизми за финансиране на преобразуването, докато последните бъдат напълно изчерпани. 5. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА Съветът по преобразуване ще бъде изцяло финансиран чрез вноски на финансовите институции.Неговото създаване обаче ще окаже известно незначително отражение върху бюджета на Съюза, като подробностите са изложени в приложената финансова обосновка. 2013/0253 (COD) Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преобразуването на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преобразуване и Единния фонд за преобразуване на банки, и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 114 от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти, като взеха предвид становището на Европейската централна банка[11], като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[12] в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: (1) Наличието на по-интегриран вътрешен пазар на банкови услуги е от съществено значение за насърчаване на икономическото възстановяване в Съюза. Настоящата финансово-икономическа криза обаче показа, че функционирането на вътрешния пазар в тази област е застрашено и че съществува все по-голям риск от разпокъсаност във финансовата област. Междубанковите пазари станаха по-малко ликвидни, трансграничната банкова дейност намаля поради опасенията за разпростиране на проблемите в транснационален план, липсата на доверие в банковите системи на другите държави и капацитета на държавите членки да подкрепят банките си. (2) Различаващите се правила за преобразуване и съответни административни практики в отделните държави членки, както и липсата на единен процес за взимане на решение на равнище ЕС за преобразуването на банки с трансгранична дейност допринасят за тази липса на доверие и пазарна нестабилност, тъй като не подсигуряват яснота и предвидимост на възможните последици от изпадане на дадена банка в неплатежоспособност. Взетите на национално равнище решения за преобразуване могат да доведат единствено до изкривяване на конкуренцията и в крайна сметка до подриване устоите на вътрешния пазар. (3) В частност различните национални практики за третиране на кредиторите на банките в процес на преобразуване и за спасяване на изпадналите в затруднение банки се отразяват на очаквания кредитен риск, финансовата стабилност и платежоспособността на съответните национални банки. Това подрива общественото доверие в банковия сектор и възпрепятства упражняването на правото на свободно установяване и предоставяне на услуги в рамките на вътрешния пазар, тъй като разходите за финансиране биха били по-ниски, ако тези националнообусловени различия отсъстваха. (4) Различаващите се правила за преобразуване и съответни административни практики сред отделните държави членки могат да доведат до по-високи разходи за финансиране за банките и потребителите в зависимост от мястото им на установяване, а не от реалната им кредитоспособност. Също така независимо от реалната си кредитоспособност клиентите на банки в някои държави членки се сблъскват с по-високи разходи за финансиране, отколкото тези в други държави членки. (5) Докато нормативната уредба на преобразуването и практиките и подходите за поделяне на финансовите задължения бъдат национални, както и докато необходимите за процеса на преобразуване финансови ресурси се набират и изразходват на национално равнище, вътрешният пазар ще остане разпокъсан. Нещо повече: националните надзорни органи са силно заинтересовани от ограничаване на потенциалното въздействие на евентуална банкова криза върху националната икономика чрез предприемането на едностранни действия за запазване на банковите операции като ограничаването на вътрешногруповите трансфери и заемане на средства или налагането на поднадзорните клонове на потенциално неплатежоспособна институция майка на по-стриктни капиталови изисквания и изисквания по отношение на ликвидността. Това ограничава трансграничната банкова дейност и така възпрепятства упражняването на основни свободи и изкривява конкуренцията на вътрешния пазар. (6) Директива […] на Европейския парламент и на Съвета[13] до известна степен хармонизира националните правила за преобразуване и предвиди сътрудничество между отговорните за преобразуването органи при подхождането към изпаднали в неплатежоспособност банки с трансгранична дейност. Заложената в Директива […] хармонизация обаче не е пълна, като процесът на взимане на решение не е централизиран. В нея основно се предвиждат общи инструменти за преобразуване и общи правомощия за съответните национални органи, като обаче на последните е оставена възможността за преценка при прилагането на инструментите и използването на националните механизми за финансиране на процедурите по преобразуване. В Директива […] не е избегната вероятността държавите членки да предприемат самостоятелни и потенциално несъгласувани решения във връзка с преобразуването на групи с трансгранична дейност, което може да се отрази на общите разходи за процеса. Освен това, фактът, че в нея се предвиждат национални механизми за финансиране не води в достатъчна степен до намаляване зависимостта на банките от подкрепа от националните бюджети, като също така не отнема възможността държавите членки да прилагат различни подходи при прибягването до механизмите за финансиране. (7) Осигуряването на ефективни еднообразни решения за преобразуване на затруднени банки в ЕС, включително за набиране на финансиране на равнище ЕС, е от ключово значение за пълното изграждане на вътрешния пазар на финансови услуги. При вътрешния пазар изпадането в неплатежоспособност на банки в една държава членка може да се отрази на стабилността на финансовите пазари в целия ЕС. Осигуряването на ефективни и еднообразни правила за преобразуване и на равностойни условия на финансиране на този процес в отделните държави членки е в интерес не само на държавите членки, в които съответните банки извършват дейност, а и на всички останали държави членки като средство за запазване на конкуренцията и подобряване функционирането на вътрешния пазар. Банковите системи в рамките на вътрешния пазар са изключително свързани, банковите групи са транснационални, а и самите банки притежават значителни чуждестранни активи. При липсата на единен механизъм за преобразуване банковите кризи в участващите в Единния надзорен механизъм (ЕНМ) държави биха се отразили по-остро върху системите и на неучастващите държави членки. Създаването на единния механизъм за преобразуване ще укрепи банките в участващите държави членки и ще предотврати разпростирането на проблемите към неучастващите държави членки, като по този начин ще улесни функционирането на вътрешния пазар като цяло. (8) В резултат на създаването с Регламент (ЕС) № […] на Съвета[14] на Единния надзорен механизъм (ЕНМ), при който банките в участващите държави членки са под прекия надзор на Европейската централна банка (ЕЦБ), се получава разминаване между съюзното равнище на надзор над такива банки и националното им третиране при процедурите по преобразуване по силата на Директива […]. (9) Докато банките в държавите членки извън ЕНМ се ползват на национално равнище от съгласувани механизми за надзор, преобразуване и финансова подкрепа, тези в участващите в ЕНМ държави членки подлежат на надзорни механизми на равнище ЕС и на национални такива за преобразуване и целенасочена финансова подкрепа. Това поставя банките в участващите в ЕНМ държави членки в неизгодно конкурентно положение спрямо тези в останалите държави членки. Поради факта, че надзорът и преобразуването се намират на две различни равнища в рамките на ЕНМ, намесата при банките в участващите в ЕНМ държави членки и преобразуването им не би било така бързо, последователно и ефективно, както при банките в държавите членки извън ЕНМ. Това се отразява неблагоприятно върху разходите за финансиране на тези банки и поставя в неизгодно конкурентно положение държавите членки, в които тези банки извършват дейност, с отрицателни последици за тях и за цялостното функциониране на вътрешния пазар. Следователно централизиран механизъм за преобразуване, който да обхваща всички банки, извършващи дейност в участващите в ЕНМ държави членки, е ключов за гарантирането на равностойни условия на конкуренция. (10) Разпределянето на отговорностите във връзка с преобразуването между националното и съюзното равнище следва да бъде съобразено с разпределянето на надзорните отговорности между тях. Докато надзорът остава национален прерогатив, отговорността за финансовите последици от изпадането на банка в неплатежоспособност също следва да бъде понесена от съответната държава членка. В тази връзка единният механизъм за преобразуване следва да се прилага единствено към банките и финансовите институции със седалище в участващите в ЕНМ държави членки и поднадзорни на ЕЦБ в рамките на ЕНМ. Той не следва да се прилага към банките със седалище в неучастващи в ЕНМ държави членки. Ако такива държави членки се присъединят към единния механизъм за преобразуване, това би ги подтикнало в погрешна посока. По-специално има опасност техните надзорни органи да бъдат по-либерално настроени към поднадзорните банки, тъй като няма да поемат изцяло финансовия риск от евентуална тяхна неплатежоспособност. Следователно, с оглед осигуряването на успоредност с ЕНМ, единният механизъм за преобразуване следва да се прилага към участващите в ЕНМ държави членки. Новоприсъединилите се към ЕНМ държави членки автоматично ще бъдат обхванати от единния механизъм за преобразуване. Неговата крайна цел е да обхване целия вътрешен пазар. (11) Единният фонд за преобразуване на банки (оттук нататък наричан „Фондът“) е основен елемент, без който Единният механизъм за преобразуване не би могъл да функционира както трябва. Различните системи на национално финансиране биха опорочили прилагането в рамките на вътрешния пазар на единните правила за преобразуване. Фондът следва да спомогне за осигуряването на еднообразни административни практики при финансирането на процеса на преобразуване, така че да бъдат избегнати породените от различаващите се национални практики пречки за упражняването на основните свободи или изкривяване на конкуренцията на вътрешния пазар. Фондът следва да се финансира пряко от банките и ресурсите му да бъдат обединени на равнище ЕС, така че да се осигури обективното им разпределяне за целите на преобразуването сред държавите членки, което от своя страна ще увеличи финансовата стабилност и ще ограничи зависимостта между предполагаемото финансово състояние на дадена държава членка и разходите за финансиране на банките и предприятията в нея. (12) Следователно е необходимо приемането на мерки за създаването на единен механизъм за преобразуване за всички участващи в единния надзорен механизъм държави членки, така че да се благоприятства подходящото и стабилно функциониране на вътрешния пазар. (13) Централизирано прилагане в участващите държави членки на залегналите в Директива […] правила за преобразуване на банки от страна на единен съюзен орган по преобразуване е възможно само ако разпоредбите относно създаването и действието на Единен механизъм за преобразуване бъдат пряко приложими в държавите членки, така че да се избегнат различни тълкувания на национално равнище. Това ще бъде от полза за единния пазар като цяло, тъй като ще спомогне за осигуряването на лоялна конкуренция и ще предотврати пречките за упражняването на основните свободи не само в участващите държави членки, а и в целия вътрешен пазар. (14) По аналогия с обхвата на Регламент (ЕС) № […] на Съвета, Единният механизъм за преобразуване следва да обхваща всички кредитни институции със седалище в участващите държави членки. В рамките на единния механизъм за преобразуване обаче следва да е възможно прякото преобразуване на кредитна институция на участваща държава членка, така че да се избегне в рамките на вътрешния пазар асиметричност в третирането на неплатежоспособна институция или на кредиторите при преобразувателния процес. Доколкото дадено предприятие майка, инвестиционен посредник и финансова институция са обхванати от консолидирания надзор на ЕЦБ, те следва да бъдат включени в обхвата на Единния механизъм за преобразуване. Въпреки че ЕЦБ няма да упражнява надзор на индивидуално корпоративно равнище над тези институции, тя ще бъде единственият надзорен орган, който ще има обстойна представа за риска, на който е изложена цялата група и косвено — отделните ѝ членове. Изключването на структурите, които са обхванати от консолидирания надзор на ЕЦБ, от приложното поле на единния механизъм за преобразуване би направило невъзможно за механизма да планира преобразуването на банкови групи и да изготвя стратегия в тази връзка, като освен това значително би намалило ефективността на взетите решения за преобразуване. (15) Решенията в рамките на единния механизъм за преобразуване следва да се взимат на най-подходящото равнище. (16) ЕЦБ в качеството си на надзорния орган в рамките на ЕНМ най-добре може да прецени дали дадена кредитна институция изпада или е заплашена от неплатежоспособност, както и дали може разумно да се предполага, че евентуално предприето алтернативно действие от страна на частния сектор или надзорните органи би предотвратило в разумен срок изпадането ѝ в неплатежоспособност. При уведомление от ЕЦБ Съветът по преобразуване следва да представи препоръка на Комисията Предвид необходимостта от балансиране на различните интереси Комисията следва да реши дали да открие процедура за преобразуването на дадена институция, както и да постанови ясна и подробна рамка за преобразуване, определяща мерките за преобразуване, които трябва да предприеме Съветът по преобразуване. В така поставените граници Съветът по преобразуване следва да реши каква процедура по преобразуване да приложи и да инструктира отговорните за преобразуването национални органи относно инструментите за преобразуване и правомощията, които трябва да бъдат приложени на национално равнище. (17) Съветът по преобразуване следва да бъде оправомощен да взима решения в частност относно планирането на преобразуването, оценката на параметрите на самия процес и премахването на пречките пред започването му, както и относно подготовката за действията във връзка с него. Отговорните за преобразуването национални органи подпомагат Съвета по преобразуване при планирането на преобразуването и при изготвянето на решенията във връзка с него. Освен това, при упражняването на правомощия във връзка с преобразуването се намесва националното право, което означава, че отговорните за преобразуването национални органи следва да отговарят за изпълнението на тези решения. (18) За гладкото функциониране на вътрешния пазар е необходимо към всички мерки за преобразуване да се прилагат едни и същи правила, независимо дали са взети от отговорните за преобразуването национални органи по силата на Директива […] или в рамките на механизма за преобразуване. Комисията ще оценява тези мерки в светлината на член 107 от ДФЕС. Ако използването на механизмите за финансиране на преобразуването не включва държавна помощ по член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията следва да ги анализира по аналогия в светлината на същия член, така че да се поддържат хармонизирани условия на конкуренция. Ако в предложеното от Съвета по преобразуване използване на Фонда не се предвижда държавна помощ по член 107, поради което уведомление по член 108 не е необходимо, Комисията следва да оцени това предложение, като прилага по аналогия съответните правила в член 107 относно държавната помощ, така че да се поддържат хармонизирани условия на конкуренция. Съветът по преобразуване не следва да взима решение за схема за преобразуване, докато Комисията не се увери, по аналогия с правилата относно държавната помощ, че използването на Фонда съблюдава същите правила, които са приложими и към прибягването до националните механизми за финансиране. (19) За осигуряването на бърз и ефективен процес на взимане на решение при преобразуването Съветът по преобразуване следва да бъде отделна агенция на ЕС със специфична, различаваща се от модела на останалите агенции на ЕС, структура, съответстваща на специфичните му задачи. Съставът му следва да осигури пълноправно представяне на всички заинтересовани от процедурите по преобразуване страни. Съветът следва да функционира посредством изпълнителни и пленарни заседания. Съставът му при изпълнителните заседания следва да включва изпълнителен директор, заместник изпълнителен директор и представители на Комисията и ЕЦБ. С оглед задачата на Съвета по преобразуване, изпълнителният директор и неговият заместник следва да бъдат назначавани от Съвета по предложение на Комисията и след изслушване на Европейския парламент. При обсъждането, по време на изпълнително заседание, на преобразуването на банка или група, установена само в една участваща държава членка, в него, както и при процеса на взимане на решение, следва да участва и представител на отговорния за преобразуването орган в съответната държава членка, посочен от нея. При обсъждането, по време на изпълнително заседание, на група с трансгранична дейност, в него, както и при процеса на взимане на решение, следва да участват и представители на отговорните за преобразуването органи в държавата членка по произход и във всички приемащи държави членки, съответно посочени от всяка от тях. Някои отговорни за преобразуването органи в държавата членка по произход и в приемащите държави членки следва обаче да имат еднакво влияние върху решението, поради което те ще разполагат общо само с един глас. Поканени на заседанията на Съвета по преобразуване могат да бъдат наблюдатели — представител на ЕНМ и Еврогрупата. (20) В светлината на своята мисия и цели във връзка с преобразуването, които включват защита на обществените средства, Съветът по преобразуване следва да финансира дейността си чрез вноски от институциите в участващите държави членки. (21) Във всички аспекти на процеса на взимане на решение във връзка с преобразуването Съветът по преобразуване и където е уместно — Комисията следва да заменят посочените по Директива […] отговорни за преобразуването национални органи. Тези органи следва да продължат да действат по прилагането на приетата от Съвета по преобразуване процедура по преобразуване. С оглед осигуряването на прозрачност и демократичен контрол, както и за запазване правата на институциите на ЕС, Съветът по преобразуване следва да е подотчетен на Европейския парламент и на Съвета за всяко решение, взето въз основа на настоящото предложение. Поради същото основание за прозрачност и демократичен контрол националните парламенти следва да имат някои права за получаване на информация относно дейността на Съвета по преобразуване, както и за започване на диалог с него. (22) Там, където Директива […] предвижда възможността отговорните за преобразуването национални органи да наложат опростени задължения или да освободят от задължения във връзка със съставянето на план за преобразуване, следва да се предвиди процедура, по която Съветът по преобразуване да разрешава такива опростени задължения. (23) С оглед осигуряването на еднообразен подход към институциите и групите, Съветът по преобразуване следва да бъде оправомощен да съставя планове за преобразуване за тях. Той следва да оцени вероятността за успешното им преобразуване и да предприеме мерки за премахването на евентуалните пречки за това. Съветът по преобразуване следва да изиска от отговорните за преобразуването национални органи да приложат посочените мерки с цел осигуряването на съгласувано и успешно преобразуване на съответните институции. (24) Планирането на оздравяването е основна част от ефективното оздравяване. Необходимо е следователно Съветът по преобразуване да разполага с правомощието да изиска промени в структурата и организацията на институциите или групите, така че да се премахнат практическите пречки за прилагането на инструментите за преобразуване и да се осигури успешно преобразуване на съответните субекти. Тъй като всички институции са потенциално значими за системата, от решаващо значение за поддържането на финансова стабилност е органите да имат възможността да преобразуват всяка институция. С оглед спазване на правото на стопанска инициатива, предвидено в член 16 от Хартата на основните права, правомощията на Съвета по преобразуване следва да бъдат ограничени до степента, която е необходима за опростяването на структурата и дейността на институцията с оглед успешното ѝ преобразуване. В допълнение, всяка наложена с тези цели мярка следва да съответства на законодателството на Съюза. Мерките следва да не дискриминират нито пряко, нито косвено, въз основа на националността и да са обосновани от приоритета, който представлява общественият интерес от финансова стабилност. За определянето на това дали дадена мярка е предприета в интерес на обществото Съветът по преобразуване, действайки в интерес на обществото, следва да може да постигне целите на преобразуването без да среща пречки за прилагането на инструментите за преобразуване или за упражняване на правомощията, с които разполага в тази връзка. Освен това дадена мярка не следва да надхвърля минимума, необходим за постигането на целите. (25) Единният механизъм за преобразуване следва да бъде конституиран въз основа на Директива […] и ЕНМ. Необходимо е следователно Съветът по преобразуване да разполага с правомощието за намеса на ранен етап, в случай че финансовото състояние или платежоспособността на дадена институция се влошава. Информацията, която Съветът по преобразуване получава на този етап от отговорните за преобразуването национални органи или ЕЦБ, му служи за взимането на решение за това дали се налага подготовка за преобразуването на съответната институция. (26) С оглед предприемането при необходимост на бърза мярка за преобразуване, Съветът по преобразуване следва в сътрудничество със съответния компетентен орган или ЕЦБ да следи отблизо положението със съответните институции и съблюдаването от тях на всяка наложена им мярка в рамките на ранната намеса. (27) С оглед ограничаване на сътресенията на финансовите пазари и икономиката до минимум, преобразувателният процес следва да бъде кратък. По време на процедурата за преобразуване Комисията следва да има достъп до цялата информация, която сметне, че ѝ е необходима, за да вземе дадено решение. Когато Комисията реши да открие процедура за преобразуването на дадена институция, Съветът по преобразуване следва без забавяне да приеме процедура за преобразуването ѝ, в която се определят подробно необходимите инструменти за преобразуване и правомощия в тази връзка, както и механизмите за финансиране. (28) Ликвидацията на неплатежоспособна институция чрез обичайно производство по несъстоятелност може да застраши финансовата стабилност, да прекъсне предоставянето на най-важните услуги и да накърни защитеността на вложителите. При такива обстоятелства прилагането на инструменти за преобразуване е от обществен интерес. Следователно целите на преобразуването би трябвало да бъдат осигуряване на непрекъснатост на основните финансови услуги, поддържане на финансовата стабилност, ограничаване на възможностите за недобросъвестно поведение чрез минимизиране на финансовата подкрепа за затруднените институции с обществени средства, както и осигуряване на защита на вложителите. (29) Преди обаче да се вземе решение за поддържането на неплатежоспособна институция като действащо предприятие, следва винаги да се разгледа възможността за ликвидирането ѝ чрез обичайно производство по несъстоятелност. Тя следва да бъде поддържана като действащо предприятие единствено с оглед на финансовата стабилност и като се използват, доколкото е възможно, частни средства. Това може да бъде постигнато чрез продажбата или сливането ѝ с частен купувач, обезценяването на задълженията ѝ или превръщането на дълга ѝ в собствен капитал с оглед рекапитализирането ѝ. (30) При упражняването на правомощията във връзка с преобразуването Комисията и Съветът по преобразуване следва да се уверят, че акционерите и кредиторите понасят съответстваща част от загубите, че ръководството е сменено, че разходите за преобразуването на институцията са ограничени до минимум, както и че всички кредитори на неплатежоспособната институция са от един и същи клас и са третирани еднакво. (31) Ограничаването на правата на акционерите и кредиторите следва да бъде съобразено с принципите, заложени в член 52 от Хартата на основните права. Следователно инструментите за преобразуване следва да се прилагат единствено по отношение на тези институции, които са застрашени от неплатежоспособност или са неплатежоспособни, и то единствено когато това е необходимо с оглед на финансовата стабилност в името на общия интерес. По-специално те следва да се използват, когато институцията не може да бъде ликвидирана чрез обичайно производство по несъстоятелност, тъй като това би дестабилизирало финансовата система, когато мерките са необходими, за да се осигури бързото прехвърляне на значими за системата функции и да не се наруши предоставянето на тези услуги, както и когато липсва разумно очакване, че алтернативно решение с частни средства, включително увеличаване на капитала от съществуващите акционери или от трета страна, може да възстанови пълната жизнеспособност на институцията. (32) Намесата в правата на собственост следва да не бъде непропорционална. Във връзка с това засегнатите акционери и кредитори не следва да понасят загуби, по-големи от тези, които са щели да понесат, ако институцията е била ликвидирана към момента на вземане на решението за преобразуването ѝ. При частичното прехвърляне на активи на институцията в процес на преобразуване към частен купувач или към преходна институция, остатъчната нейна част следва да бъде ликвидирана по реда на обичайното производство по несъстоятелност. За да се защитят акционерите и кредиторите на институцията в процес на ликвидация, те следва да имат право да получат плащане за вземанията си в не по-малък размер от този, който по изчисления са щели да получат, ако цялата институция е била ликвидирана по реда на обичайно производство по несъстоятелност. (33) За да се защитят правата на акционерите и за да се гарантира, че кредиторите получават не по-малко, отколкото при обичайно производство по несъстоятелност, следва да се определят ясни задължения във връзка с оценката на стойността на активите и пасивите на институцията, както и да се предвиди достатъчно време за подходяща преценка на това как биха били третирани те при ликвидация по реда на обичайно производство по несъстоятелност. Оценката на стойността следва да може да започне още на етапа на ранна намеса. Преди взимането на решение за преобразуване следва да се извърши оценка на стойността на активите и пасивите на институцията и на третирането, което биха получили акционерите и кредиторите при ликвидация по реда на обичайно производство по несъстоятелност. (34) Важно е загубите да бъдат признати при изпадането на институцията в неплатежоспособност. Водещият принцип при оценяването на стойността на активите и пасивите на изпадащите в неплатежоспособност институции следва да бъде пазарната им стойност в момента на прилагане на инструментите за преобразуване, доколкото функционирането на пазарите е нормално. Когато то е сериозно нарушено, оценката на стойността следва да се извърши по надлежно обоснованата дългосрочна икономическа стойност на тези активи и пасиви. При спешност Съветът по преобразуване следва да може да извърши бърза неокончателна оценка на стойността на активите и пасивите на изпадаща в неплатежоспособност институция, която да е валидна до оценяването им от независим оценител. (35) За осигуряването на обективен и стабилен преобразувателен процес е необходимо да се определи редът на обезценка или превръщане в собствен капитал на необезпечените вземания към институцията в процес на преобразуване. За да се избегне рискът кредиторите да поемат по-големи загуби, отколкото при ликвидиране на институцията по реда на обичайно производство по несъстоятелност, този ред следва да се прилага както при обичайните производства, така и при обезценката или превръщането в собствен капитал в рамките на процедура по преобразуване. Този подход би улеснил и определянето цената на дълга. (36) Комисията следва да постанови рамката на мярката за преобразуване в зависимост от характерните за дадения случай обстоятелства и да е в състояние да посочи използването на всички необходими инструменти за преобразуване. В ясните и точни граници на тази рамка Съветът по преобразуване следва да определи подробната процедура по преобразуване. Инструментите за преобразуване, предвидени и в Директива […], следва да бъдат продажба на стопанска дейност, преходна институция, рекапитализация чрез вътрешни източници и обособяване на активите. Рамката следва да позволява и да се оцени дали са изпълнени условията за обезценка и превръщане на капиталови инструменти. (37) Инструментът за продажба на стопанска дейност следва да позволи продажбата на институцията или на част от дейността ѝ на един или повече купувачи без съгласието на акционерите. (38) Инструментът за обособяване на активите следва да позволи на органите да прехвърлят проблемни или обезценени активи в отделно дружество. Този инструмент следва да се използва единство в комбинация с други инструменти, за да се предотврати възникването на неправомерно конкурентно предимство за неплатежоспособната институция. (39) Една ефективна процедура по преобразуване би следвало да ограничи до минимум разходите на данъкоплатците за преобразуването на дадена неплатежоспособна институция. Тя би следвало също така да гарантира, че дори големи институции от системно значение могат да бъдат преобразувани без заплаха за финансовата стабилност. Инструментът за рекапитализация чрез вътрешни източници постига тази цел, като гарантира, че акционерите и кредиторите на субекта поемат адекватна част от загубите и свързаните с преобразуването разходи. Затова Съветът за финансова стабилност препоръча законовите правомощия за обезценяване на дълг да бъдат включени в рамката на процедурата за преобразуване като допълнителен вариант наред с останалите инструменти за преобразуване. (40) С оглед осигуряване на необходимата гъвкавост за разпределяне на загубите между кредиторите при различни обстоятелства е уместно инструментът за рекапитализация чрез вътрешни източници да бъде приложим както когато целта е преобразуване на неплатежоспособната институция с оглед тя да може да продължи да функционира като действащо предприятие, ако съществува разумно очакване, че жизнеспособността ѝ може да бъде възстановена, така и когато значими за системата услуги се прехвърлят към преходна институция, а остатъчната част от институцията престава да функционира и се ликвидира. (41) Когато инструментът за рекапитализация чрез вътрешни източници се прилага с цел възстановяване капитала на неплатежоспособната институция, за да може тя да продължи да функционира като действащо предприятие, преобразуването чрез рекапитализация чрез вътрешни източници следва винаги да бъде съпътствано от смяна на ръководството и от последващо преструктуриране на институцията и нейните дейности, така че да се отстранят причините, довели до неплатежоспособността ѝ. Това преструктуриране следва да бъде постигнато чрез прилагането на план за реорганизация на дейността. (42) Не е целесъобразно инструментът за рекапитализация чрез вътрешни източници да се прилага по отношение на обезпечени или гарантирани по друг начин вземания. За да се гарантира обаче ефективността и резултатността на инструмента за рекапитализация чрез вътрешни източници е желателно прилагането му по отношение на възможно най-голям брой необезпечени вземания към неплатежоспособната институция. Все пак е целесъобразно от обхвата на приложението на инструмента за рекапитализация чрез вътрешни източници да се изключат някои видове необезпечени вземания. С оглед на провежданата политика и ефективното преобразуване от приложното поле на инструмента за рекапитализация чрез вътрешни източници следва да бъдат изключени депозитите, гарантирани по силата на Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[15], задълженията към служителите на неплатежоспособната институция или търговските вземания, свързани със стоки и услуги, необходими за ежедневната дейност на институцията. (43) Инструментът за рекапитализация чрез вътрешни източници не следва да се прилага към вложителите, чиито депозити са гарантирани по схема за гарантиране на депозитите. Схемата обаче участва във финансирането на преобразувателния процес до степента, в която е щяла да обезщети вложителите. Упражняването на правомощията за рекапитализация чрез вътрешни източници би осигурило на вложителите непрекъснат достъп до депозитите си, каквато е основната цел на създаването на схемите за гарантиране на депозитите. Изключването, при подобни случаи, на схемите от участие би представлявало несправедливо предимство спрямо останалите кредитори, по отношение на които органът по преобразуване би упражнил правомощията си. (44) С оглед разпределянето на финансовата тежест между акционерите и подчинените кредитори, както се изисква от правилата относно държавната помощ, единният механизъм за преобразуване ще може да приложи по аналогия инструмента за рекапитализация чрез вътрешни източници при влизането в сила на настоящия регламент. (45) За да се избегне структуриране на пасивите на институциите по начин, накърняващ ефективността на инструмента за рекапитализация чрез вътрешни източници, Съветът по преобразуване следва да може да изиска от тях да държат във всеки един момент определен общ размер на обхващаните от инструмента за рекапитализация чрез вътрешни източници собствени средства, подчинен дълг и привилегировани задължения, изразен като процент от общите пасиви, които не се приемат за собствени средства за целите на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета[16] и Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета[17]. (46) Най-подходящият начин за преобразуване се избира в зависимост от характерните за дадения случай обстоятелства, като за тази цел следва да бъдат налични всички предвидени в Директива […] инструменти за преобразуване. (47) Поради факта, че условията за обезценка и превръщане на капиталови инструменти могат да съвпаднат с условията за преобразуване, в Директива […] се дава на отговорните за преобразуването национални органи правото да обезценяват и превръщат капиталови инструменти; в такъв случай следва да се прецени дали финансовата стабилност на дадения субект може да бъде възстановена единствено чрез обезценката и превръщането на капиталови инструменти или се налага и предприемането на мярка за преобразуване. Това право принципно се използва в контекста на преобразуването. Комисията следва да замени отговорните за преобразуването национални органи и в тази област и поради това следва да бъде оправомощена да преценява дали са изпълнени условията за обезценка и превръщане на капиталови инструменти, както и да решава дали да открие процедура за преобразуването на даден субект, ако условията за това също са налице. (48) Ефикасността и еднообразното изпълнение на мярката за преобразуване следва да бъде осигурена във всички участващи държави членки. За тази цел Съветът по преобразуване следва да бъде оправомощен — при извънредни обстоятелства и когато отговорен за преобразуването национален орган не е приложил или не е приложил в достатъчна степен решението му — да прехвърли на трето лице определени права, активи или пасиви на институция в процес на преобразуване или да изиска превръщането на дългови инструменти, които съдържат договорен елемент за превръщане при определени обстоятелства. Изключва се всяко действие от страна на отговорен за преобразуването национален орган, което би ограничило или накърнило правомощията или функциите на Съвета по преобразуване. (49) С оглед увеличаване ефективността на единния механизъм за преобразуване Съветът по преобразуване следва тясно да си сътрудничи с Европейския банков орган при всякакви обстоятелства. Когато е целесъобразно, Съветът по преобразуване следва да си сътрудничи и с Европейския орган по ценни книжа и пазари, Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване и Европейския съвет за системен риск, както и с другите органи, които са част от Европейската система за финансов надзор. Освен това Съветът по преобразуване следва тясно да си сътрудничи с ЕЦБ и останалите органи, отговорни по ЕНМ за надзора над кредитните институции, особено във връзка с групи, подлежащи на упражнявания от ЕЦБ надзор на консолидирана основа. С цел ефективно управление на преобразуването на неплатежоспособните банки Съветът по преобразуване следва да си сътрудничи с отговорните за преобразуването национални органи на всички етапи на процеса. Сътрудничеството с тях е необходимо не само с оглед изпълнението на неговите решения, а и преди приемането им — на етапа на планиране на преобразуването и на ранна намеса. (50) Съветът по преобразуване заменя отговорните за преобразуването органи на участващите държави членки при взимането на решения за преобразуване, поради което следва да ги замени и за целите на сътрудничеството с неучастващите държави членки във връзка с функциите по преобразуване. В частност Съветът по преобразуване следва да представлява всички отговорни за преобразуването органи в участващите държави членки в колегиите по преобразуване, в които участват органи на държавите членки извън ЕНМ. (51) Дейността на редица институции надхвърля границите на Съюза, поради което е необходимо, с оглед ефективността на механизма на преобразуване, да се определят принципите на сътрудничество с органите на трети държави. Подкрепата на такива органи следва да се предоставя в съответствие с член 88 от Директива […]. За тази цел, тъй като Съветът по преобразуване следва да бъде единственият орган с правомощия за преобразуване на неплатежоспособните банки в участващите държави членки, той следва да разполага с изключителните правомощия да сключва необвързващи споразумения за сътрудничество с органите на трети държави от името на органите на участващите държави членки. (52) С оглед ефективното изпълнение на задачите си Съветът по преобразуване следва да разполага с подходящи правомощия за провеждане на разследвания. Той следва да може да изисква пряко или чрез отговорните за преобразуването национални органи всички необходими сведения, както и да провежда разследвания и проверки на място, при необходимост — в сътрудничество с компетентните национални органи. В контекста на преобразуването проверките на място следва да дадат възможност на Съвета по преобразуване да проследява ефективно изпълнението от отговорните за преобразуването национални органи, както и да взима решения — както той, така и Комисията — въз основа на напълно точна информация. (53) С цел да се осигури достъп на Съвета по преобразуване до всички полезни сведения, служителите не следва да могат да не предоставят информация поради задължение за професионална тайна. (54) С цел да се осигури съблюдаването на приетите по единния механизъм за преобразуване решения, при евентуално нарушение следва да бъдат наложени съответстващи и възпиращи санкции. Съветът по преобразуване следва да може да инструктира отговорните за преобразуването национални органи да наложат глоби или периодични наказателни плащания на предприятията, които не спазват задълженията си по неговите решения. С цел осигуряването на последователно, ефикасно и ефективно прилагане, на Съвета по преобразуване следва да се предостави възможност да отправя на отговорните за преобразуването национални органи насоки във връзка с налагането на глобите и периодичните наказателни плащания. (55) Когато отговорен за преобразуването национален орган наруши правилата на единния механизъм за преобразуване като не използва предоставените му от националното законодателство правомощия за прилагане на решенията на Съвета по преобразуване, съответната държава членка може да бъде задължена да възстанови евентуалните щети, нанесени на физически лица, а където е приложимо — и на субекта или групата в процес на преобразуване, както и на кредитор на част от този субект или група в държава членка, съобразно съответната съдебна практика. (56) Следва да бъдат създадени подходящи правила за управлението на бюджета на Съвета по преобразуване, за приемането на вътрешния правилник, в който се уточнява процедурата за съставянето и изпълнението на този бюджет, както и за вътрешния и външен одит. (57) Съществуват обстоятелства, при които ефективността на приложените инструменти за преобразуване може да зависи от наличието на краткосрочно финансиране за институцията или преходната институция, предоставянето на гаранции на потенциални купувачи или предоставянето на капитал на пре