BG    BG  КОМИСИЯ  НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ  ОБЩНОСТИ  
Брюксел , 6.6.2007 
COM(2007) 299 окончателен  
  
ДОКЛАД  НА КОМИСИЯТА  
ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  И СЪВЕТА  
за оценката  на дъблинската  система  
{SEC(2007) 742} 
 
BG 2   BG ДОКЛАД  НА КОМИСИЯТА  
ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  И СЪВЕТА  
за оценката  на дъблинската  система  
1. ВЪВЕДЕНИЕ  
1.1. Дъблинската  система  
„Дъблинската  система “ има за цел да определи  коя държава -членка  е компетентна  за 
разглеждане  на молба  за убежище , подадена  от гражданин  на трета  страна  на 
територията  на една  от държавите -членки  на ЕС, на Норвегия  и на Исландия1. 
Тя включва  Регламент  № 343/2003 на Съвета  от 18 февруари  2003 г. за установяване  на 
критерии  и механизми  за определяне  на държава -членка , компетентна  за разглеждането  
на молба  за убежище , която  е подадена  в една  от държавите -членки  от гражданин  на 
трета  държава  (регламентът  от Дъблин )2 и неговия  регламент  за прилагане3, Регламент  
№ 2725/2000 на Съвета  от 11 декември  2000 г. за създаване  на система  „Евродак “ за 
сравняване  на дактилоскопични  отпечатъци  с оглед  ефективното  прилагане  на 
Дъблинската  конвенция  (регламентът  за Евродак )4 и неговия  регламент  за прилагане5. 
Териториалният  обхват  на дъблинската  система  бе разширен  с Швейцария  посредством  
международно  споразумение , което  досега  бе прилагано  само  временно . 
1.2. Обхват  и цели  на доклада  
Регламентът  от Дъблин  и регламентът  за Евродак  изискват  Комисията  да докладва  до 
Европейския  парламент  и до Съвета  относно  тяхното  прилагане  след  тригодишен  
период  на действие  и да предложи , ако е уместно , необходими  изменения . Тъй като 
регламентът  за Евродак  създава  средство  за ефикасно  прилагане  на регламента  от 
Дъблин , бе решено  да бъдат  слети  двете  оценки  в един  цялостен  доклад .  
Настоящият  доклад  има за цел да направи  оценка  на изпълнението  на двата  регламента  
от момента  на тяхното  влизане  в сила  до края  на 2005 г. (наричан  по-нататък  
„референтният  период “). В допълнение  той цели  да измери  потоците , свързани  с 
дъблинската  система , в сравнение  с общия  брой  лица , търсещи  убежище  в държавите -
членки . Той включва  два документа : доклад , който  представя  основните  констатации  и 
                                                 
1 До 21 февруари  2006 г. Дания  не участваше  в регламента  от Дъблин . Затова  в този доклад  
понятието  държави -членки  включва  всички  държави -членки  на ЕС, с изключение  на Дания , 
плюс  Норвегия  и Исландия . 
2 ОВ L 50, 25.2.2003 г. 
3 Регламент  № 1560/2003 на Комисията  от 2 септември  2003 г. за определяне  на условията  за 
прилагане  на Регламент  № 343/2003 на Съвета  (ОВ L 222, 5.9.2003 г.). 
4 ОВ L 316, 15.12.2000 г. 
5 Регламент  № 407/2002 на Съвета  от 28 февруари  2002 г. за определяне  на някои  условия  за 
прилагането  на Регламент  № 2725/2000 на Съвета  (ОВ L 62, 5.3.2002 г.). 
 
BG 3   BG заключения  на анализа , проведен  от службите  на Комисията , и работен  документ  на 
службите  на Комисията6, който  съдържа  подробности  за този анализ . 
Резултатите  от настоящия  доклад  ще допълнят  процеса  на оценка  на политиките  на ЕС 
относно  свободата , сигурността  и правосъдието , според  посоченото  в Съобщението  на 
Комисията  от 28 юни 2006 г.7 
2. ПРИЛАГАНЕ  НА ДЪБЛИНСКАТА  СИСТЕМА  
2.1. Въведение  
В съответствие  с регламента  от Дъблин  държавите -членки  трябва  да определят  въз 
основа  на обективни  и йерархични  критерии  коя държава -членка  е компетентна  за 
разглеждането  на молба  за убежище , която  е подадена  на тяхна  територия . Ако 
анализът  на тези критерии  определи  друга  държава -членка  като компетентна , те могат  
да решат  да поискат  другата  държава -членка  „да поеме  отговорност “ за търсещото  
убежище  лице  и следователно  да разгледа  неговата  молба . Ако другата  държава -членка  
признае  своята  отговорност , първата  държава -членка  следва  да ѝ прехвърли  търсещото  
убежище  лице . 
В случай , в който  държавата -членка  вече е разгледала  или е започнала  разглеждането  
на молбата  за убежище , може  да бъде  поискано  „обратно  приемане “ на търсещия  
убежище , който  се намира  в друга  държава -членка  без разрешение , с цел да бъде  
завършено  разглеждането  на молбата  му за убежище  или да бъдат  взети  необходимите  
мерки  за връщане  на търсещия  убежище  в неговата /нейната  страна  на произход . Ако 
гореспоменатата  държава -членка  признае  своята  отговорност , държавата -членка , в 
която  пребивава  без разрешение  търсещият  убежище , следва  да го/я прехвърли  на 
компетентната  държава -членка . 
Регламентът  за Евродак  създава  средство  за улесняване  на прилагането  на регламента  
от Дъблин  чрез регистриране  и сравняване  на дактилоскопични  отпечатъци  на 
търсещите  убежище  лица . Държавите -членки  следва  да вземат  дактилоскопичните  
отпечатъци  от всички  граждани  от трети  страни  на възраст  над 14 години , които  са 
подали  молба  за убежище  на тяхната  територия  или които  са заловени  при нелегално  
преминаване  през външната  им граница . Те могат  също  така да вземат  
дактилоскопични  отпечатъци  от чужденци , разкрити , че пребивават  нелегално  на 
територията  им, с цел да проверят  дали  тези лица  са подали  молба  за убежище  (на 
тяхна  територия  или на територията  на друга  държава -членка ). Те следва  да изпратят  
тези данни  незабавно  до централното  звено  на Евродак , което  е управлявано  от 
Комисията  и където  тези данни  ще бъдат  регистрирани  в централна  база данни  и 
сравнени  с вече наличните  данни . Такова  сравнение  може  да доведе  до намирането  на 
„положителни  резултати “, когато  въведените  данни  съответстват  с вече наличните  
такива . Когато  съответствието  показва , че търсещият  убежище  вече е подавал  молба  за 
убежище  или че той/тя е влязъл /-ла нелегално  на територията  на друга  държава -членка , 
държавите -членки  могат  да действат  съвместно  в съответствие  с регламента  от Дъблин . 
                                                 
6 S ЕC (2007) 742. 
7 COM(2006) 332. 
 
BG 4   BG 2.2. Цифри  и общи  констатации  
По отношение  на прилагането  на регламента  от Дъблин  анализирането  на 
статистическите  данни , предоставени  от държавите -членки , се оказа  изключително  
трудно . Както  е обяснено  по–подробно  в работния  документ , един  от основните  
проблеми  е значителното  разминаване  между  броя  на молбите  и решенията , за които  
всяка  държава -членка  докладва , че е получила  от друга  държава -членка  (входящи  
данни ), и броя  на молбите  и решенията , за които  всяка  държава -членка  докладва , че е 
изпратила  до друга  държава -членка  (изходящи  данни ). По принцип  двата  вида  данни  би 
трябвало  да съвпадат , но поради  различни  тълкувания  на определенията  за регистрация  
и непълнотата  на някои  данни , двата  вида  данни  не съвпадат . За да се избегне  
объркване , настоящият  доклад  е основан  единствено  на изходящите  данни , докато  в 
работния  документ  бе направено  разграничаване  между , от една  страна , входящите  
данни  и, от друга  страна , изходящите  данни .  
Този  проблем  подчертава  необходимостта  от обща  рамка  за статистически  данни  в 
областта  на убежището  и имиграцията , приета  от всички , за чието  постигане  ще 
допринесе  регламентът  за статистически  данни  на Общността  за миграцията  и 
международната  закрила8, когато  бъде  приет . 
Молби 55.310
Молби  на основа  на Евродак 28.393
Приети  молби 40.180
Отхвърлени  молби 10.536
Трансфери 16.842
   За Италия , Обединеното  кралство , Люксембург  и Испания  съществуват  данни  от 1.2004 г. За Франция  няма  данни .
   За Италия , Обединеното  кралство  и Испания  съществуват  данни  от 1.2004 г. За Франция , Люксембург  и Швеция  
няма  данни .
   За Италия , Обединеното  кралство , Люксембург  и Испания  съществуват  данни  от 1.2004 г.За Франция , Швеция  и 
Белгия  няма  данни .Прилагане  на регламента  от Дъблин  
септември  2003-декември  2005 г.
1
2
31121
3
 
Съгласно  данните , предадени  от държавите -членки , бяха  изпратени  повече  от 55 300 
молби  за прехвърляне  (11,5 % от общия  брой  на търсещите  убежище  – 589 499 – за 
всички  държави -членки  за същия  период ). 
72 % от молбите  бяха  приети ; с други  думи  в 40 180 случая  друга  държава -членка  прие  
да поеме  отговорността  за търсещото  убежище  лице .  
Все пак държавите -членки  извършиха  прехвърляне  само  на 16 842 лица , търсещи  
убежище  (в работния  документ  са посочени  повече  подробности  за тези цифри  и 
                                                 
8 COM(2005) 375, 14.9.2005 г. 
 
BG 5   BG процента  им от общия  брой  на приетите  молби ). Затова  въпросът  за прехвърлянията  на 
лица , търсещи  убежище , може  да бъде  разглеждан  като един  от основните  проблеми  за 
постигане  на ефикасно  прилагане  на дъблинската  система . 
По отношение  на Евродак  статистическите  данни  са много  по-достоверни , тъй като 
данните  са предоставени  от централното  звено  под формата  на автоматични  доклади . 
Таблицата  по-долу  показва  промяната  в трите  вида  трансфери , които  бяха  изпратени  от 
държавите -членки  до централното  звено  на Евродак . 
Прилагане  на регламента  за Евродак
януари  2003 г.-декември  2005 г.
050.000100.000150.000200.000250.000
2003 2004 2005
       Category 1                 Category 2              Category 3 
 
През  референтния  период  бяха  изпратени  успешно  данни  за 657 753 търсещи  убежище  
(„прехвърляния  от категория  1“). Броят  на този вид трансфери  намаля  значително  
(2003 г.: 238 325; 2004 г.: 232 205; 2005 г.: 187 223). Това  намаление  е още по-
значително , ако се вземе  предвид , че от 1 май 2004 г. 10-те нови  държави -членки  
започнаха  да прилагат  регламента  за Евродак  и тези цифри  не включват  само  „новите “ 
молби  за убежище  (включени  са също  и многократни  молби ). Това  отразява  общия  спад  
в молбите  за убежище , който  се наблюдава  в ЕС през последните  години .  
През  2005 г. сравнение  между  нови  данни  за търсещите  убежище  с архивираните  данни  
за търсещите  убежище  показа , че в 16 % от случаите  става  дума  за „многократни  
молби “, например  търсещо  убежище  лице , което  е подало  молба  за убежище  в 
миналото  в същата  или в друга  държава -членка . 
През  същия  референтен  период  в централната  база данни  бяха  регистрирани  данни  за 
48 657 граждани  на трети  страни , заловени  във връзка  с нелегално  преминаване  на 
външни  граници  („прехвърляния  от категория  2“). Броят  на този вид трансфери  се 
увеличава  значително  с всяка  година , но е все още учудващо  нисък , като се има 
 
BG 6   BG предвид  силният  натиск , оказван  върху  външните  граници  на ЕС от нелегалния  
миграционен  поток . 
Отново  през  същия  референтен  период  бяха  регистрирани  данни  за 101 884 граждани  
на трети  страни , които  пребивават  нелегално  на територията  на държава -членка  
(„прехвърляния  от категория  3“). Тези  цифри  нарастват  всяка  година , което  показва  
увеличаващ  се интерес  от страна  на държавите -членки  към използването  на такъв  вид 
проверка . 
2.3. Изпълнение  на практика  и възможни  подобрения  
2.3.1. Прилагане  на регламента  от Дъблин  
Оценката  показа , че като цяло  регламентът  от Дъблин  се прилага  по задоволителен  
начин  и че той предлага  работеща  система  за определяне  на компетентността  при 
разглеждане  на молбите  за убежище . Все пак бяха  открити  някои  проблеми , свързани  с 
нейното  прилагане , които  са посочени  тук и са подробно  описани  в работния  документ . 
Ефективен  достъп  до процедури  
Регламентът  от Дъблин  налага  на държавата -членка , която  е била  определена  като 
компетентна , задължението  да разгледа  молбата  за убежище . Докато  повечето  
държави -членки  тълкуват  правилно  тази разпоредба  в смисъла  на задължение  за 
извършване  на пълна  оценка  на нуждите  от закрила  на търсещия  убежище , Комисията  
бе уведомена , че една  от държавите -членки  не прави , при определени  обстоятелства , 
такава  оценка  при обратно  приемане  на търсещия  убежище  от друга  държава -членка . 
Трябва  да се напомни , че понятието  „разглеждане  на молба  за убежище “ според  
определението  в регламента  от Дъблин  следва  да бъде  тълкувано , без изключение , 
като  включващо  в себе си оценка  за това  дали  въпросното  търсещо  убежище  лице  
отговаря  на изискванията  за предоставяне  на статут  на бежанец  в съответствие  с 
Директивата  за минималните  стандарти9. 
Съвместимост  с достиженията  на общностното  право  в областта  на политиката  
за убежище  
Регламентът  от Дъблин  не се прилага  за търсещи  (или бенефициери  на) субсидиарна  
закрила . Това  има отрицателни  последствия  особено  за тези от търсещите  убежище , 
които  не могат  да се присъединят  към членове  на семействата  им, на които  е дадена  
субсидиарна  закрила  в друга  държава -членка . Основаната  причина  за това 
субсидиарната  закрила  да не бъде  включена  в регламента  от Дъблин  бе, че по време  на 
приемането  му това понятие  не бе част от достиженията  на общностното  право  в 
областта  на убежището . Все пак с прилагането  на Директивата  за минималните  
стандарти  това понятие  се превърна  в неразделна  част от законовата  рамка  на ЕС за 
политиката  за убежище , което  следва  да бъде  отразено  във всички  инструменти  за 
убежище . 
                                                 
9 Директива  2004/83/ ЕО на Съвета  от 29 април  2004 г. относно  минималните  стандарти  за 
признаването  и правното  положение  на гражданите  на трети  страни  или лицата  без гражданство  
като бежанци  или като лица , които  по други  причини  се нуждаят  от международна  закрила , 
както  и относно  съдържанието  на предоставената  закрила  (ОВ L 304, 30.9.2004 г., стр. 12). 
 
BG 7   BG Комисията  възнамерява  да предложи  да бъде  разширен  обхватът  на регламента  от 
Дъблин  за включване  на субсидиарната  закрила . 
Единно  прилагане  
Единното  прилагане  на правилата  и критериите , създадени  с регламента  от Дъблин , е 
от първостепенно  значение  за правилното  му функциониране . Все пак държавите -
членки  не винаги  са съгласни  по отношение  на обстоятелствата , при които  следва  да се 
прилагат  някои  от разпоредбите . 
Бяха  наблюдавани  различни  тълкувания , по-специално  при прилагането  на клаузата  за 
суверенитет  (член  3, параграф  2 от регламента  от Дъблин ), която  позволява  на 
държавите -членки  да поемат  отговорност  дори  когато  дъблинските  критерии  определят  
друга  държава -членка ; и хуманитарната  клауза  (член  15 от регламента  от Дъблин ), 
която  позволява  на една  държава -членка  да събере  заедно  членовете  на едно  и също  
семейство  дори  когато  стриктното  прилагане  на критериите  води  до разделянето  им. 
Държавите -членки  прилагат  клаузата  за суверенитет  по различни  причини : от 
хуманитарни  такива  до чисто  практични .  
Прилагането  на клаузата  за суверенитет  по хуманитарни  причини  следва  да бъде  
засилено , тъй като  изглежда , че това  отговаря  на целта  на разпоредбата .  
Според  настоящия  текст  на регламента  от Дъблин  при прилагането  на клаузата  за 
суверенитет  не е необходимо  съгласието  на търсещия  убежище . При определени  
обстоятелства  това доведе  до отрицателни  последствия , особено  когато  търсещи  
убежище  лица  не успяха  да се съберат  с членове  на семейството  им в друга  държава -
членка . 
По отношение  на хуманитарната  клауза  точните  обстоятелства  за нейното  прилагане  в 
някои  случаи  не са уточнени , особено  относно  това дали  тя може  да бъде  прилагана  по 
молба  на търсещия  убежище  и дали  следва  да бъдат  прилагани  сроковете  за молби , 
изпратени  от една  държава -членка  до друга . 
Комисията  ще предложи  да бъдат  уточнени  обстоятелствата  и процедурите  за 
прилагане  на клаузата  за суверенитет  и хуманитарната  клауза , особено  за определяне  
на срокове , които  да се прилагат  за молбите , и за въвеждане  на изискване  за съгласие  на 
търсещото  убежище  лице , засегнато  от прилагането  на клаузата  за суверенитет . 
Някои  държави -членки  се сблъскаха  с трудности  при прилагането  на разпоредбите  за 
отпадане  на отговорността  (член  10, параграф  1, член  16, параграфи  3 и 4 и член  20, 
параграф  2 от регламента  от Дъблин ). В такъв  смисъл  поясняването  на съответните  
разпоредби  може  да спомогне  за преодоляването  на тези трудности .  
Комисията  ще предложи  да поясни  обстоятелствата , при които  отпада  отговорността  на 
една  държава -членка . 
Накрая , съществуват  различаващи  се тълкувания  по отношение  на молбите  за обратно  
приемане  на непридружени  лица , ненавършили  пълнолетие , които  са подали  молби  за 
убежище  в миналото  в друга  държава -членка  (член  6 от регламента  от Дъблин ). Някои  
 
BG 8   BG държави -членки  се въздържат  да изискват  обратно  приемане  на непридружено  лице , 
ненавършило  пълнолетие . 
Прилагането  на молбите  за обратно  приемане  не трябва  да бъде  изключено  в 
случаи  на непридружено  лице , ненавършило  пълнолетие , но интересите  на детето  
трябва  да стоят  винаги  на преден  план . 
Комисията  ще изясни  допълнително  приложимостта  на правилата  от Дъблин , които  се 
отнасят  до непридружени  лица , ненавършили  пълнолетие . 
Доказателство  
Често  е трудно  да бъде  представено  доказателство , необходимо  за поемане  на 
отговорност  за лице , търсещо  убежище . Това  има особено  отрицателни  ефекти  за 
прилагане  на критерия  за събиране  на семейството , като това подкопава  изпълнението  
на практика  на една  от най-важните  разпоредби  от регламента  от Дъблин . 
Подобен  вид трудност  бе наблюдавана  относно  прилагането  на критерия  за нелегално  
влизане  на територията  на ЕС (член  10, параграф  1 от регламента  от Дъблин ), при 
който  се приемат  по-скоро  доказателства  от системата  Евродак .  
Въпреки  това държавите -членки  се съгласиха  за списък  от начини  за доказване  и 
списък  с обстоятелствени  доказателства , които  са посочени  в приложението  към 
регламента  за прилагане .  
Като  разбира  значимостта  на наличието  на ясно  доказателство  с цел да бъде  
избегната  злоупотреба  със системата , по-специално  по отношение  на събиране  на 
членовете  на едно  семейство , Комисията  счита , че държавите -членки  трябва  да 
прилагат  регламента  от Дъблин  и правилата  за прилагането  му в тяхната  цялост , 
като  използват  всички  предвидени  начини  за доказване , включително  достоверни  
и проверими  декларации  на лицата , търсещи  убежище . 
Срокове  
Няколко  държави -членки  считат , че липсата  на срокове  за поискване  на „обратно  
приемане “ на търсещо  убежище  лице  може  да навреди  на ефикасността  на системата .  
В допълнение  държавите -членки  не са доволни  от срок  шест  седмици  за даване  на 
отговор  на исканията  за информация , който  те смятат  за прекалено  дълъг  по 
отношение  на толкова  важно  доказателство . 
Комисията  ще предложи  срокове  за искания  за „обратно  приемане “ и за намаляване  на 
срока  за даване  на отговор  на исканията  за информация  до 4 седмици . 
Прехвърляния  
Ниският  брой  действителни  прехвърляния  на лица , търсещи  убежище , сравнен  с 
приетите  такива , подкопава  значително  ефективността  на системата . Държавите -членки  
посочват  като причина  за това факта , че често  търсещите  убежище  лица  изчезват , след  
като получат  решението  за прехвърляния .  
 
BG 9   BG Статистическите  данни  показаха , че някои  държави -членки  прехвърлят  едни  на други  
подобен  брой  лица , търсещи  убежище . Възможността  за държавите -членки  да създадат  
механизми  за ограничаване  на броя  на прехвърлянията  може  да намали  обема  на 
работата  и оперативните  разходи  на отделите , отговорни  за прехвърлянията . Това  може  
да доведе  до избягване  на повторно  движение  след  прехвърлянето . 
Комисията  ще разгледа  възможността  държавите -членки  да сключват  двустранни  
споразумения  относно  „анулиране “ на обмена  на равен  брой  лица , търсещи  убежище , 
при ясно  определени  обстоятелства . 
По-големи  мерки  за задържане  
Държавите -членки  въвеждат  все повече  мерки  за задържане  за лица , които  са обект  на 
решение  за прехвърляне , за да им попречат  да се укрият  преди  извършване  на 
прехвърлянето .  
Комисията  припомня , че признава  нуждата  за намиране  на начини  за подобряване  
на ефективността  на прехвърлянията , но мерките  за задържане  следва  да бъдат  
прилагани  само  в краен  случай , след  като  всички  други , освен  задържането , 
мерки  не са довели  до задоволителни  резултати  и поради  наличието  на обективни  
причини  да се смята , че съществува  голям  риск  за това  търсещите  убежище  лица  
да се укрият . Следва  винаги  да се обръща  внимание  на ситуацията  на 
семействата , лицата  със специфични  медицински  нужди , жените  и непридружени  
лица , ненавършили  пълнолетие . 
Неправилно  прилагане  
Бе наблюдавано  неправилно  прилагане  на регламента  основно  във връзка  с 
процедурата , по-специално  когато  сроковете  за поискване  или за реагиране  не са 
спазени . 
Държавите -членки  трябва  да спазват  стриктно  сроковете , посочени  в регламента  
от Дъблин , като  имат  предвид  санкцията  при имплицитно  приемане , в случай  че 
не бъде  получен  отговор  на молбата  в рамките  на изискания  срок , както  и 
възможността  за лицата , търсещи  убежище , да отправят  възражение  срещу  
властите  на държави -членки  за неспазване  на срока . 
Съществува  проблем , свързан  с несистематичната  употреба  от страна  на някои  
държави -членки  на сигурната  двустранна  комуникационна  мрежа , наречена  DubliNet . 
Поради  същността  на изпращаната  информация  може  да се появят  проблеми , свързани  
със защитата  на личните  данни .  
Комисията  напомня , че използването  на DubliNet е винаги  задължително  с 
изключение  на случаите , посочени  в член  15, параграф  1, втора  алинея  от 
Регламента  за прилагане  на Регламента  от Дъблин . 
2.3.2. Прилагане  на регламента  за Евродак  
По отношение  на регламента  за Евродак  по принцип  всички  държави -членки  го 
прилагат  по задоволителен  начин , но прилагането  на практика  на някои  разпоредби  е 
все още проблематично . 
 
BG 10   BG Срокове  
Регламентът  за Евродак  изисква  от държавите -членки  да предадат  надлежно  данните  на 
централното  звено  на Евродак  (член  4, параграф  1 и член  8, параграф  1). Оказа  се, че в 
някои  случаи  това действие  отнема  повече  от 30 дни. Тъй като такова  закъснение  може  
да доведе  до неправилно  определяне  на компетентната  държава -членка , изключително  
важно  е държавите -членки  да намалят  този срок . 
Комисията  ще предложи  точен  срок  за предаване  на данните  на централното  звено  на 
Евродак . 
Събиране  на данни  
Както  е посочено  по-горе Комисията  счита  броя  на регистрираните  нелегални  
имигранти  (48 657) за учудващо  нисък . Това  повдига  въпроси  за ефективното  
прилагане  на задължението  за вземане  на дактилоскопични  отпечатъци  от всички  
незаконни  имигранти  на границите  на Съюза . Тъй като този вид информация  е от 
първостепенно  значение  за ефективното  прилагане  на един  от дъблинските  критерии , 
държавите -членки  трябва  да спазват  стриктно  това задължение . 
Систематичното  неспазване  на задължението  за вземане  на дактилоскопични  
отпечатъци  от нелегални  имигранти  може  да бъде  взето  предвид  от Комисията  при 
преразглеждането  на изпълнението  на рамковата  програма  за солидарност  и 
управление  на миграционните  потоци  през 2010 г. и в частност  съответните  критерии  
за разпределение  за различните  фондове . 
Качество  
Статистическите  данни  показват , че 6 % от данните  са отхвърлени  поради  лошото  им 
качество . Качеството  на изпратените  до централното  звено  на Евродак  данни  може  да 
бъде  подобрено  чрез специфично  обучение , проверки  на качеството  на местно  равнище  
и използването  на най-съвременно  оборудване , като например  видео  камери . 
Държавите -членки  се поощряват  да използват  за тази цел наличните  фондове  на 
Общността . 
Комисията  ще организира  семинари  за обучение  на администрациите  на държавите -
членки  с цел подобряване  на качеството  на данните . 
Изтриване  на данни  
Спазването  на задължението  за изтриване  на някои  данни  (член  7 и член  10, параграф  
2 от регламента  за Евродак ), например  в случаи , когато  лицето , търсещо  убежище , 
получи  гражданство , е също  проблематично . За съжаление  такъв  вид изтриване  не се 
извършва  рутинно , най-вече защото  държавата -членка , която  е въвела  тези данни , не е 
уведомена  за промяната  в статута . 
Комисията  ще предложи  въвеждането  на специфични  кодове  за всеки  вид изтриване  с 
цел да контролира  по-добре  спазването  на това задължение , както  и систематични  
начини  за обмен  на информация , в случай  че има промяна  в статута  на търсещия  
убежище . 
 
BG 11   BG Защита  на личните  данни  
Съществува  загриженост  по отношение  на правилното  прилагане  на правилата  за 
защита  на личните  данни , по-специално  тези, които  позволяват  на заинтересованите  
лица  да поискат  от държавите -членки  да проверят  информацията  за техните  лични  
данни  в базата  данни  на Евродак  (като извършват  т. нар. „специални  търсения “, член  18 
от регламента  за Евродак ). По време  на референтния  период  бяха  проведени  повече  от 
3 700 такива  търсения , което  е учудващо  много . 
Комисията  напомня , че такива  търсения  са стриктно  ограничени  до прилагането  
на правилата  за защита  на личните  данни . 
2.3.3. Помощ  на системата  Евродак  за регламента  от Дъблин  
Целта  на регламента  за Евродак  е да улесни  прилагането  на регламента  от Дъблин . 
Затова  е важно  да бъде  разгледан  въпросът  дали  Евродак  наистина  допринесе  за 
постигането  на целите  на регламента  от Дъблин . 
Както  бе посочено  вече, през 2005 г. 16 % от молбите  за убежище  се оказаха  в 
действителност  многократни  молби . Това  може  би показва , че дъблинската  система  не 
е постигнала  очаквания  възпиращ  ефект  срещу  т. нар. феномен  „пазаруване  на 
убежище “. Много  от лицата , търсещи  убежище , продължават  да се опитват  да получат  
благоприятно  разрешаване  на техните  случаи , като подават  повече  от една  молба  за 
убежище . Разпоредбата  за правилна  информация  за търсещите  убежище  относно  
последствията  от последователни  молби  може  да бъде  една  от мерките , които  ще 
помогнат  за спиране  на феномена . 
По отношение  на доказателството  за нелегално  влизане  трябва  да бъде  подчертано  
отново , че регламентът  за Евродак  ще улесни  ефективно  прилагането  на регламента  от 
Дъблин  единствено  ако всички  държави -членки  спазят  задължението  да събират  данни  
за всеки  чужденец , който  влиза  на територията  на ЕС нелегално . 
Накрая , бе наблюдавано , че държавите -членки  получават  доста  често  резултати  от 
централното  звено  на Евродак , които  съдържат  „многократни  положителни  
резултати “, което  означава , че данните  за търсещите  убежище  са били  регистрирани  в 
няколко  държави -членки . Въз основа  на такава  информация  не винаги  е лесно  да се 
определи  коя държава -членка  носи  отговорност  за разглеждане  на молбата  за убежище , 
особено  в рамките  на наложените  срокове .  
За да бъде  опростен  анализът  на „многократни  положителни  резултати “, Комисията  ще 
предложи  на държавите -членки  механизми  за взаимно  информиране  относно  статута  на 
лицата , чиито  данни  са в системата  Евродак , както  и технически  изменения  на 
механизма  за предаване  на данните  до централното  звено  на Евродак , особено  с цел да 
бъде  въведена  повече  информация  за статута  на търсещите  убежище . 
2.3.4. Възможно  развитие  на регламента  Евродак  в бъдеще  
Главната  цел на регламента  Евродак  е да предостави  помощ  за постигане  на бързо  
определяне  на държавата -членка , която  е отговорна  за молбата  за убежище . Все пак 
информацията , която  се съдържа  в базата  данни  Евродак , може  да има и други  полезни  
приложения , като принос  за предотвратяване  на злоупотреба  със системата  за убежище .  
 
BG 12   BG Докато  държавите -членки  са задължени  да съхраняват  дактилоскопичните  отпечатъци  
на чужденци , разкрити  да преминават  нелегално  през тяхната  външна  граница , от тях 
не се изисква  да съхраняват  същия  вид данни  за тези, разкрити , че пребивават  
нелегално  на територията  им.  
Все пак, държавите -членки  вече изразяват  нарастващ  интерес  за използване  на данните  
за граждани  от трети  страни , разкрити  да пребивават  нелегално  на територията  им, за 
което  свидетелстват  цифрите  за периода  2003-2005 г. Освен  това, съществува  
значително  разминаване  между  лицата , разкрити  да пребивават  нелегално  на територия  
на една  държава  (101 884), и тези, задържани  при нелегално  преминаване  на външна  
граница  (48 657). Затова  се предлага  да бъдат  съхранявани  данни  за лица , задържани  за 
нелегално  пребиваване  на територията  на държава -членка . Тези  данни  ще бъдат  от 
полза  при разглеждане  на молбите  за убежище , например  за подпомагане  на 
предотвратяване  на злоупотреби , като информацията , предоставена  от търсещите  
убежище  лица , бъде  проверена . Такъв  вид данни  могат  да бъдат  съхранени  по 
отношение  на лицата , които  преминават  нелегално  граници , първоначално  за период  от 
две години . Периодът  на съхранение  може  да бъде  продължен , в случай  че лицето  бъде  
задържано  отново .  
Комисията  възнамерява  да предложи  съхранението  на данни  за лица , задържани  да 
пребивават  нелегално  на територията  на ЕС. 
Освен  това, въз основа  на по-нататъшен  анализ  и цялостна  оценка  на въздействието  
Комисията  ще разгледа  възможността  да разшири  обхвата  на Евродак  с цел да използва  
тези данни  за целите  на правоприлагането  и като средство  за принос  към борбата  с 
нелегалната  имиграция . 
 
BG 13   BG 3. АНАЛИЗ  НА ПОТОЦИТЕ  ПО ДЪБЛИНСКАТА  СИСТЕМА  
 
Обратно  на широко  споделяното  предположение , че повечето  прехвърляния  са 
насочени  към държавите -членки , разположени  по външната  граница , се оказа , че 
цялостното  разпределение  между  държавите -членки  по външните  граници  и тези без 
външни  граници  е всъщност  доста  уравновесено . През  2005 г. общият  брой  на 
прехвърлянията  към държавите -членки  с външни  граници  на ЕС бе 3 055, докато  
прехвърлянията  към държави -членки  без външни  граници  бе 5 161. 
Работният  документ  съдържа  подробен  анализ , който  се опитва  да определи  в каква  
степен  потоците  в рамките  на дъблинската  система  оказват  влияние  върху  общия  брой  
лица , търсещи  убежище  в държавите -членки . Накратко , оказва  се, че прехвърлянията  в 
рамките  на дъблинската  система  увеличиха  или намалиха  общия  брой  лица , търсещи  
убежище , с не повече  от 5 % в повечето  държави -членки . Все пак в Полша  
увеличението  е с около  20 % и в Словакия , Литва , Латвия , Унгария  и Португалия  с 
 
BG 14   BG около  10 %. От друга  страна , в Люксембург  и Исландия  броят  на лицата , търсещи  
убежище , намаля  с около  20 %.  
Такава  тенденция  бе също  така потвърдена  в хипотетичния  случай , в който  са 
извършени  всички  приети  прехвърляния , като това ще има много  по-голямо  
въздействие  върху  Унгария , Полша  и Словакия  (увеличението  там е с около  40 %). 
Въпреки  това дори  и в този случай  има повече  прехвърляния  към държави -членки  без 
външни  граници  (13 698), отколкото  към тези, разположени  по границите  на ЕС (7 829). 
Все пак трябва  да се отбележи , че повечето  от прехвърлянията  отговарят  на случаи  на 
„обратно  приемане “10, като повечето  от тях не отговарят  на нови  молби  за убежище  за 
държавите -членки , които  са крайната  дестинация , тъй като молбите  за били  
регистрирани  вече в статистическите  данни  за убежище  и разглеждането  на молбата  
вече е започнало . 
Заслужава  си да се отбележи , че резултатите  от проучването  за „прехвърляния  от 
категория  1“ спрямо  „прехвърляния  от категория  2“ показват , че тези от търсещите  
убежище  лица , които  са влезли  на територията  на ЕС нелегално  преди  подаване  на 
молбата  им, са минали  транзитно  основно  през Испания , Италия  и Гърция . Все пак 
повечето  лица , заловени  на границата  на тези държави -членки , след  това са подали  
молба  за убежище  в същата  държава , в която  са влезли  нелегално . От друга  страна , 
тези, които  не са подали  молба  за убежище  и са пътували  по-надалеч , са се отправили  
главно  към Обединеното  кралство  и Франция . 
4. ЗАКЛЮЧЕНИЯ   
Като  цяло  целите  на дъблинската  система  бяха  постигнати , по-специално  създаването  
на ясен  и работещ  механизъм  за определяне  на компетентността  за разглеждане  
молбите  за убежище . 
Поради  липса  на точни  данни  не бе възможно  оценяването  на един  основен  елемент  от 
дъблинската  система , а именно  нейната  цена . Все пак държавите -членки  считат  като 
изключително  важно  изпълнението  на политическите  цели  на системата  без значение  
отражението  ѝ върху  финансите . 
Въпреки  това продължава  да съществува  загриженост  по отношение  на практическото  
прилагане  и ефективността  на системата . Затова  Комисията  ще предложи  
необходимите  мерки  с цел да разреши  тези проблеми  и да подобри  още повече  нейната  
ефективност . 
Настоящата  оценка  представлява  първа  стъпка  към подемане  на дебат  за бъдещето  на 
Общата  европейска  политика  за убежище , който  ще започне  с публикуването  на 
цялостна  Зелена  книга  на Комисията  през юни 2007 г. 
                                                 
10 Вж. таблица  2 от работния  документ .