[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 26.9.2008

COM(2008) 577 окончателен

ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА КЪМ СЪВЕТА

за упълномощаване на Комисията за започване и водене на преговори с Международната организация по лозарство и винарство (OIV) относно условията и начина на присъединяване на Европейската общност

ПРЕПОРЪКА НА КОМИСИЯТА КЪМ СЪВЕТА

за упълномощаване на Комисията за започване и водене на преговори с Международната организация по лозарство и винарство (OIV) относно условията и начина на присъединяване на Европейската общност

A. ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. Въведение

Международната организация по лозарство и винарство (OIV) е междуправителствена организация с научно-технически характер, която развива дейност в областта на лозарството и винарството, напитките на винена основа, десертното грозде, сушеното грозде и други лозаро-винарски продукти. Тя е създадена с международно споразумение от 3 април 2001 г. в Париж и е приемник на Office international du vin (Международната служба по виното) , която е създадена през 1924 г. с международна договореност от 29 ноември 1924 г. и впоследствие става Международна служба по лозарство и винарство с решение от 4 септември 1958 г.

Към 3 април 2006 г. OIV се състои от 43 страни-членки, към които се добавят в качеството си на временни наблюдатели предишните страни-членки на Службата. Шест държави-членки на Европейския съюз не са се присъединили към OIV: Обединеното кралство, Полша, Дания, Литва, Латвия и Естония.

Целите и правомощията на OIV са посочени в член 2, параграфи 1 и 2 от споразумението за нейното създаване. Съгласно тази разпоредба целите на OIV в обхвата на нейната компетентност са следните:

1. да информира членовете си относно мерките, чрез които се вземат под внимание въпросите, които вълнуват производителите, потребителите и другите участници в лозаро-винарския сектор;

2. да подпомага другите междуправителствени и неправителствени международни организации, особено тези, които извършват дейности по стандартизация;

3. да допринася за международното хармонизиране на съществуващите практики и стандарти и, ако е необходимо, за изготвянето на нови международни стандарти с цел подобряване на условията за производство и предлагане на пазара на лозаро-винарски продукти, както и за отчитане на интересите на потребителите.

Задачите на OIV, произтичащи от споразумението за създаването ѝ, се насочват и определят от „тригодишен стратегически план“, който служи като референтна рамка за дейностите на организацията. След това тригодишният стратегически план се уточнява подробно с „годишна програма“.

Изчерпателно представяне на структурата и начина на функциониране на OIV може да се намери на интернет страницата на организацията на адрес www.oiv.org.

С цел да се гарантира последователност на позицията на Общността във външните отношения на последната и да се осигури по-подходяща координация на вътрешните мерки, приемани в рамките на нейната компетентност, се смята за законосъобразно и необходимо да се обмисли присъединяването на Европейската общност към OIV.

Присъединяването на Общността към OIV не налага изменение на учредителния акт на последната (Парижкото споразумение за създаване на Международната организация по лозарство и винарство от 3 април 2001 г.). Независимо от това, в очакване на решение за присъединяване и с цел подобряване на участието на Общността в OIV, Общността и нейните държави-членки ще положат усилия да подобрят своята координация в рамките на организацията и да засилят ролята, която Общността има в качеството си на поканена.

От друга страна, в Регламент (EО) № 479/2008 на Съвета относно общата организация на пазара на вино[1] се посочва, че за разрешаване на нови енологични практики Комисията „ …следва да се опре на енологичните практики, препоръчани и публикувани от Международната организация по лозарство и винарство (OIV)“ , а по отношение на методите на анализ, че „ Методите на анализ за определяне състава на продуктите, обхванати от настоящия регламент, и правилата, по които може да се установи дали тези продукти са преминали през обработки, които противоречат на разрешените енологични практики, съответстват на препоръчаните и публикувани от OIV.“.

Освен това съгласно Регламент (EО) № 479/2008 спазването на препоръчаните от OIV стандарти по отношение на енологичните практики става достатъчно условие за предлагане на пазара на Общността на вина с произход от трети държави.

Това обосновава необходимостта от засилване на взаимоотношенията между Общността и OIV.

Следователно Комисията препоръчва на Съвета:

- да упълномощи Комисията да започне и да води преговори с OIV относно условията и начина на присъединяване на Европейската общност към OIV в съответствие с разпоредбите на член 300 от Договора;

- да назначи компетентния комитет, който да подпомага Комисията в изпълнението на тази задача;

- да приеме предложените указания за водене на преговори. Комисията препоръчва също Съветът да покани държавите-членки да изразят своята подкрепа по отношение на тези цели.

2. Компетенции на Общността по въпросите, с които се занимава OIV

OIV е междуправителствена организация, която осъществява важна стандартизационна дейност, изразяваща се в изготвяне на резолюции, препоръки и предложения във връзка с различни аспекти на производството и търговията с лозаро-винарски продукти, като енологични практики, описания и определения на продукти, етикетиране, условия за предлагане на пазара, методи на анализ и оценка на продуктите, защита на географски указания и защита на нови сортове растения.

Тези резолюции най-често се включват, без промяна в правния им обхват, в по-пълни стандарти, представяни най-често във вид на кодекси и периодично актуализирани въз основа на приетите от организацията резолюции. Понастоящем OIV е публикувала редица стандартизационни кодекси, които служат като референтни документи за всички нейни членове, например Международния енологичен кодекс, Международния кодекс на енологичните практики, Сборника с международни методи за анализ на вина и мъст, Сборника с международни методи за анализ на спиртни напитки, Международните стандарти за конкурси за вина и спиртни напитки с лозаро-винарски произход и Международния стандарт за етикетиране на вина и спиртни напитки (eau-de-vie) на винена основа.

От създаването на общата организация на пазара (ООП) на вино Общността запази и разшири своите компетенции по въпросите на винопроизводството, в резултат на което ѝ е дадена изключителна компетентност в областите, които са предмет на ООП и които понастоящем са обхванати основно от Регламент (EО) № 479/2008 и регламентите за прилагането му.

Вторичното законодателство на Общността по въпросите, с които се занимава OIV, включва:

- Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино (ОВ L 179, 14.7.1999 г.),

- Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета от 29 април 2008 г. относно общата организация на пазара на вино (ОВ L 148, 6.6.2008 г.),

- Регламент (ЕО) № 423/2008 на Комисията от 8 май 2008 г. относно определяне на някои подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета и установяване на кодекс на Общността на енологичните практики и обработки (кодифицирана версия, OВ L 127, 15.5.2008 г .),

- Регламент (ЕО) № 753/2002 на Комисията от 29 април 2002 г. относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаро-винарски продукти (OВ L 118, 4.5.2002 г.),

- Регламент (ЕО) № 1607/2000 на Комисията от 24 юли 2000 г. относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино, по-специално на дела, който се отнася до качествените вина, произведени в определен район (OВ L 185, 25.7.2000 г.),

- Регламент (ЕИО) № 2676/90 на Комисията от 17 септември 1990 г. относно определяне на методи на Общността за анализ на вината (ОВ L 272, 3.10.1990 г.),

- Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета от 10 юни 1991 г. относно установяване на общи правила за определянето, описанието и представянето на ароматизирани вина, ароматизирани напитки на винена основа и ароматизирани коктейли от лозаро-винарски продукти (OВ L 149, 14.6.1991 г.),

- Регламент (ЕО) № 122/94 на Комисията от 25 януари 1994 г. за определяне на някои подробни правила за прилагането на Регламент (ЕИО) № 1601/91 на Съвета по отношение на определянето, описанието и представянето на ароматизирани вина, ароматизирани напитки на винена основа и ароматизирани коктейли от лозаро-винарски продукти (OВ L 21, 26.1.1994 г.),

- Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 1576/89 на Съвета ( OВ L 39, 13.2.2008 г.),

- Директива 2000/13/EО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (ОВ L 109, 6.5.2000 г.),

- Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (OВ L 299, 16.11.2007 г.), изменен по-специално с Регламент (EО) № 361/2008 на Съвета от 14 април 2008 г. (OВ L 121, 7.5.2008 г.), с който по-специално се въвеждат правила, приложими към сектора на плодовете и зеленчуците,

- Регламент (ЕО) № 2789/1999 на Комисията от 22 декември 1999 г. за определяне на стандартите за търговия с десертно грозде (OВ L 336, 29.12.1999 г.),

- Директива 2001/112/EО на Съвета от 20 декември 2001 г. относно соковете от плодове и някои сходни продукти, предназначени за консумация от човека (ОВ L 10, 12.1.2002 г.).

Дейностите на OIV, за които държавите-членки имат изключителни компетенции, са много ограничен брой и имат несъществено значение в рамките на преследваните от OIV общи цели.

Следователно съществуващото положение на Общността на вътрешно равнище е противоположно на положението ѝ в рамките на OIV, където понастоящем само държавите-членки имат право да участват активно във вземането на решения.

Ето защо Общността е лишена от адекватен статут, който да ѝ позволи по-специално да упражнява пряко своите правомощия в тази организация, тъй като националните позиции се зачитат винаги индивидуално, независимо от членството в Общността на държавата-членка, която ги застъпва.

Освен това общностното законодателство вече пряко се позовава на приетите от OIV резолюции относно методите на анализ, като признава, в рамките на ООП на вино, Сборника с международните методи за анализ на вина и мъст, и се стреми постепенно и доколкото е възможно да постигне съгласуваност с други стандарти на OIV, като например Международния кодекс на енологичните практики и Международния енологичен кодекс.

Присъединяването на Общността към OIV също така е част от процеса на реформа на ООП на вино, в рамките на който Съветът реши да заздрави съществуващата връзка между приетите от OIV актове и общностното законодателство, като предвижда по-специално да се опира на приетите от OIV препоръки при установяването на общностни стандарти за енологични практики и определи, че разрешените методи на анализ са тези, които са препоръчани и публикувани от OIV.

3. Присъединяване на Общността

3.1 Статут на Европейската общност и участие на Комисията в OIV

Понастоящем Европейската общност няма никакъв официален статут в OIV, макар че в член 8 от споразумението от 3 април 2001 г. за създаване на Международната организация по лозарство и винарство изрично се предвижда възможността междуправителствени организации да станат пълноправни членове на организацията.

Сега Комисията бива канена редовно като представител на Европейската общност да участва в работата на Генералната асамблея, експертните групи, подкомисиите и комисиите, но тя не може да участва в работата на Изпълнителния комитет (като поканена ad hoc) и не прави никаква доброволна вноска в OIV.

В светлината на гореизложеното, настоящият статут, който позволява единствено пасивно участие на представителите на Комисията в работата на OIV, е съвсем незадоволителен и неадекватен.

3.2 Необходимост от присъединяване на Общността

Като се има предвид, че областите на компетентност на OIV в голяма степен се покриват от общностното законодателство, желателно е ролята на Общността в OIV да бъде затвърдена и формализирана, за да може Общността да осигури последователност в общностната позиция на международно равнище и да гарантира адекватно представителство на общностните интереси.

Присъединяването като пълноправен член изглежда най-подходящото решение. Другите варианти, с които разполага Общността съгласно основните актове на OIV, а именно статут на специален наблюдател или статут на поканена, са незадоволителни.

Статутът на поканена и статутът на специален наблюдател не позволяват участие в работата на OIV, а само „изказвания“ и „присъствие“ в някои от органите на последната, без възможност за представяне на предложения или изменения. Следователно тези статути не позволяват на Общността да изразява мнението си по въпроси от изключителната ѝ компетентност, нито да изтъква доводи в подкрепа на решения, взети на общностно равнище.

В допълнение учредителният акт на OIV изисква плащане на финансова вноска и от междуправителствени организации, които се ползват със специален статут; това уставно изискване не може да бъде прието от Общността, като се има предвид, че липсва насрещна компенсация под формата на право на гласуване.

По същите гореизложени причини се смята за крайно незадоволителна и съществуващата възможност международни организации да подпишат протокол за коопериране и сътрудничество с OIV.

3.3 Заявление за присъединяване

а) Етапи на присъединяването

В споразумението от 3 април 2001 г. изрично се предвижда възможността „междуправителствени организации“ да станат членове на OIV.

Присъединяването на Европейската общност следва да стане на етапи, както следва:

- Съветът упълномощава Комисията да води преговори относно реда и условията на присъединяване на Европейската общност към OIV;

- Комисията започва и води преговорите с OIV за постигане на протокол за присъединяване;

- Комисията приема предложение за решение на Съвета относно присъединяването на Общността към OIV и го представя на Съвета;

- с решение на Съвета се разрешава на Европейската общност да се присъедини към OIV; инструментите за присъединяване се депозират при Министерството на външните работи на Френската република (член 15 на глава IX от споразумението за създаване на OIV);

- присъединяването на Общността поражда действие съгласно условията, предвидени в приложимата разпоредба от споразумението за създаване на OIV.

б) Процедурен правилник

Въз основа на член 2 от общите разпоредби на процедурния правилник на организацията, трябва да бъде приет протокол между OIV и Европейската общност, за да бъдат определени конкретните условия на присъединяването и подробните условия за упражняване на правото на гласуване.

Този протокол се приема след одобрението на Генералната асамблея и по предложение на Изпълнителния комитет. Независимо от това протоколът трябва да бъде резултат от преговори, в които Европейската общност участва при условия на равнопоставеност с OIV, а не да бъде едностранен акт на органите на последната.

Във всички случаи са необходими съгласувани действия на държавите-членки в рамките на Изпълнителния комитет при изготвяне на предложението относно протокола за присъединяване. Съгласуваните действия на държавите-членки са още по-наложителни с оглед на някои ключови въпроси от преговорите за присъединяване, например реда и условията за участие на Общността в органите на организацията, участието ѝ в изборните длъжности, определянето на размера на финансовата вноска и по принцип всички практически аспекти, които трябва да бъдат взети предвид от OIV и в рамките на протокола за присъединяване, за да може Европейската общност да упражнява в пълна степен правомощията си без ограничения от правен или административен характер. Упражняването на тези правомощия би могло да стане без да се създават нови права по отношение на гласуването.

3.4 Координация и разделение на компетенциите между Европейската общност и нейните държави-членки

След пораждането на действие от присъединяването, Комисията и държавите-членки ще участват съвместно в работата на OIV в качеството си на членове; затова, по примера на извършеното при участие в други международни организации, те трябва да установят вътрешни процедури за координация, които да им позволят да осигурят ефективно представителство на интересите на Общността в OIV.

Необходимо е да се установят по-специално конкретни процедури по отношение на:

- подготовка за заседания на OIV, по-специално процедури за координация в Брюксел и на място с цел установяване на общи позиции и позиции на Общността и правилата за общи отговори на въпросниците на организацията;

- разпределение на правото на гласуване и правото на изказване в зависимост от вида на компетентността (изключителна, национална, споделена).

Правилата за координация трябва да бъдат достатъчно подробни, за да гарантират лесно прилагане, но същевременно трябва да гарантират достатъчна гъвкавост, позволяваща необходимото адаптиране.

Тези процедури за координация могат да приемат конкретна форма със сключването на договореност между Комисията и Съвета, която ще бъде приложена към окончателното решение на Съвета, с което се разрешава присъединяването на Общността към OIV.

Заедно с изготвянето на ефективни правила за координация и в тясна връзка с тях Европейската общност трябва да изготви при присъединяването си към OIV обща декларация за компетентност; тази декларация би могла да бъде приложена към решението за присъединяване, взето от Съвета по предложение на Комисията, и да бъде включена в протокола за присъединяване, сключен между Общността и OIV. След това, при участието на Общността в работата на OIV и въз основа на тази декларация, по правило се изготвя специфична декларация за компетентност преди всяко заседание.

4. Преходни мерки

Като временна мярка и с цел подобряване на отношенията с OIV с оглед на присъединяването си, Европейската общност трябва да може да се ползва от по-адекватен от настоящия си статут.

Общността трябва да укрепи институционалните си връзки с OIV чрез подобряване на статута си на поканена, за да може, въз основа на член 5 от процедурния правилник на споменатата организация, да се изказва във всички органи на организацията (с изключение на Научно-техническия комитет), като поиска от Генералния директор (който след това трябва да поиска одобрение от Изпълнителния комитет) статут на постоянно поканена. От формална гледна точка този статут не променя с нищо положението на Общността в OIV, което остава положение на поканена, и следователно не изисква предоставяне на правомощия от страна на Съвета.

Освен това Общността и нейните държави-членки следва да си сътрудничат за подобряване на вътрешната си координация и за системно изготвяне на обща позиция по въпроси от компетенцията на Общността. За тази цел държавите-членки и Комисията следва да се консултират, за да се подобри и повиши ефективността на участието на Европейската общност в работата на OIV чрез инициативи в секретариата на OIV.

5. Заключение

Общността трябва да стане член на OIV, тъй като никакъв друг статут не може да се смята за политически и юридически съответстващ на компетенциите на Общността в областите на дейност на OIV.

Като се има предвид продължителността на процеса на присъединяване и свързаните с него преговори, е необходимо също да се предвиди преходно решение с оглед да се подобрят и укрепят вътрешните процедури за координация на позициите в OIV и институционалната роля на Общността в споменатата организация.

С оглед на гореизложеното, Комисията препоръчва на Съвета да я упълномощи да започне и води преговорите с OIV относно условията и начина на присъединяване на Европейската общност към OIV, в съответствие с член 300 от Договора, да назначи компетентния комитет, който да подпомага Комисията в изпълнението на тази задача, и да приеме включените в приложението указания за водене на преговори.

Включените в приложението указания за водене на преговори са изготвени с оглед да дадат възможност на Общността да стане член на OIV. Този статут трябва да позволи на Общността, в областите от нейната компетентност и при равнопоставеност със страните-членки на OIV:

1. да изразява позицията си по време на преговорите или на заседанията на органите на OIV,

2. в областите, в които решенията се вземат чрез гласуване, да има претеглено право на глас, еквивалентно на правото на нейните държави-членки, представени в съответния орган на OIV и обвързани от общностното законодателство, на което се основава външната компетентност,

3. да изразява от свое име съгласието си за поемане на правата и задълженията, произтичащи от сключените в рамките на OIV инструменти.

В съответствие с член 300 от Договора за ЕО преговорите трябва да се водят от Комисията в консултация със специален комитет, назначен от Съвета. Държавите-членки, които понастоящем са членки на OIV, трябва да окажат пълна подкрепа на присъединяването на Общността към споменатата организация.

След приключване на преговорите и въз основа на резултата от тях, Комисията ще представи предложение за решение на Съвета относно присъединяването на Европейската общност към OIV.

Б. ПРЕПОРЪКА

С оглед на горепосоченото Комисията препоръчва:

- Съветът да упълномощи Комисията да договори с OIV условията и начина на присъединяване на Европейската общност към OIV;

- в съответствие с Договора, за да може Комисията да води тези преговори от името на Общността, Съветът да назначи специален комитет, който да я подпомага в изпълнението на тази задача;

- Съветът да приеме указанията за водене на преговори, съдържащи се в приложението към настоящата препоръка.

ПРИЛОЖЕНИЕ

Указания за водене на преговори

1. Общността трябва да получи статут на пълноправен член при равнопоставеност със страните-членки на OIV.

2. Този статут трябва да позволи на Комисията да участва в преговори и в заседания при равнопоставеност със страните-членки на OIV.

3. Общността няма да прави финансова вноска в бюджета на OIV. В случай, че се окаже, че тази позиция не може да бъде защитена или би застрашила съгласието на настоящите членове на OIV относно присъединяването на Общността, последната би могла да приеме като резервно решение отпускането на сума за покриване на някои разходи, свързани с присъединяването ѝ към OIV. Тази сума не може да се определя едностранно от OIV, а съгласувано с Общността.

4. Като пълноправен член Общността трябва да бъде допусната да се присъедини към всички инструменти, които ще бъдат договорени в бъдеще в рамките на OIV по въпроси от нейната компетентност.

[1] ОВ L 148, 6.6.2008 г., стр. 1.