Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество и обучение в областта на правоприлагането (Европол) и за отмяна на решения № 2009/371/ПВР и 2005/681/ПВР /* COM/2013/0173 final - 2013/0091 (COD) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО Европейската полицейска служба (Европол) бе създадена като междуправителствен орган, уреден със сключената между държавите членки конвенция, която влезе в сила през 1999 г. По силата на прието през 2009 г. решение на Съвета Европол стана агенция на ЕС, финансирана от бюджета на ЕС. Ролята на Европол е да подкрепя дейността на националните правоприлагащи служби и взаимното им сътрудничество за предотвратяване на тежката престъпност и тероризма и борба с тях. Европол способства за обмена на информация между правоприлагащите органи на държавите членки и предоставя криминален анализ с цел подпомагане на националните полицейски органи в извършването на трансгранични разследвания. Член 88 от Договора за функционирането на Европейския съюз предвижда, че въпросите за Европол се уреждат с регламент, който се приема съгласно обикновената законодателна процедура. В този член също така е заложено изискване съзаконодателите да определят реда и условията за контрол на дейностите на Европол от страна на Европейския парламент, като в този контрол участват и националните парламенти. Европейският полицейски колеж (CEPOL) бе създаден като агенция на ЕС през 2005 г. и отговаря за дейностите, свързани с обучението на служителите на правоприлагащите органи. Той има за цел да подпомага сътрудничеството между националните полицейски органи чрез организиране на курсове за обучение на полицията с европейско измерение. Той определя общи учебни програми по конкретни теми, разпространява резултатите от научни изследвания и добри практики в съответната област, координира програма за обмен на висши полицейски служители и обучаващи лица и може да участва като партньор по конкретни проекти, финансирани с безвъзмездни средства от ЕС. В „Стокхолмска програма — отворена и сигурна Европа в услуга и за защита на гражданите“[1] Европейският съвет призова Европол да се развие и ,,да стане център на обмена на информация между правоприлагащите органи в държавите членки, доставчик на услуги и платформа на правоприлагащите служби“ и отправи призив за създаването на европейски схеми за обучение и програми за обмен, насочени към всички специалисти в съответните области на правоприлагането на национално равнище и на равнище ЕС, като CEPOL следва да играе основна роля за осигуряване на европейското измерение. В своето съобщение, озаглавено „Стратегията за вътрешна сигурност на ЕС в действие: пет стъпки към една по-сигурна Европа“[2], Комисията определи ключовите предизвикателства, принципи и насоки за справяне с проблемите на сигурността в рамките на ЕС и предложи редица действия с участието на Европол и CEPOL, чрез които да се преодолеят рисковете за сигурността, предизвикани от тежката престъпност и тероризма. През последното десетилетие имаше не само тенденция на нарастване на тежката и организираната престъпност в ЕС, но и по-голямо многообразие на формите на престъпността[3]. В оценката на Европол от 2013 г. на заплахите от тежката и организираната престъпност в ЕС (SOCTA 2013) бе установено, че „тежките престъпления и организираната престъпност представляват все по-динамично и комплексно явление, което продължава да бъде значителна заплаха за сигурността и просперитета на ЕС“[4]. В проучването също така се отбелязва, че „последствията от глобализацията в обществото и бизнеса също спомогнаха за появата на значителни нови проявления на престъпна дейност, при които престъпните мрежи се възползват от „вратичките“ в законодателството, от интернет и от свързаните с икономическата криза условия, за да реализират незаконни печалби с нисък риск“[5]. Интернет се използва за организиране и осъществяване на престъпни дейности, тъй като служи за комуникация, пазаруване, вербуване и извършване на финансови услуги. Освен това той способства за новите форми на киберпрестъпността, измамите с банкови платежни карти и разпространението на материали, свързани със сексуално насилие на деца[6]. Ето защо тежките престъпления причиняват все по-сериозни вреди на жертвите, нанасят икономически щети в големи размери и подкопават чувството на сигурност, без което хората не могат да се възползват от свободата си и не могат да упражняват ефективно индивидуалните си права. Престъпленията като трафик на хора[7], наркотици[8] и огнестрелни оръжия[9], финансовите престъпления като корупция[10], измами[11] и изпиране на пари[12], както и киберпрестъпленията[13] не само представляват заплаха за личната и икономическата безопасност на хората, живеещи в Европа, но и благодарение на тях се реализират огромни печалби от престъпна дейност, вследствие на което се засилва мощта на престъпните мрежи, а държавните органи се лишават от така необходимите приходи. Тероризмът продължава да бъде основна заплаха за сигурността на ЕС, тъй като обществата в Европа все още са уязвими от терористични нападения[14]. Престъпността е един от петте основни проблема, които тревожат гражданите на ЕС[15]. В отговор на въпроса към кои проблеми следва да насочат своите действия институциите на ЕС, борбата с престъпността бе посочена на четвърто място[16]. Неотдавнашно проучване показа, че повечето потребители на интернет в ЕС са силно обезпокоени във връзка с киберсигурността и киберпрестъпленията[17]. В този контекст са необходими агенции на ЕС, които резултатно и ефективно да подпомагат сътрудничеството, обмена на информация и обучението в областта на правоприлагането. В общия подход по въпросите на децентрализираните агенции на ЕС, одобрен от Европейския парламент, Съвета и Комисията през юли 2012 г.[18], са определени принципите за организацията на управлението на агенции като Европол и CEPOL. В общия подход също така се отбелязва, че ,,сливането на агенции следва да се обмисля, когато има припокриване на съответните им задачи, когато може да се мисли за постигане на полезно единодействие или когато агенциите ще бъдат по-ефективни, ако бъдат включени в по-голяма структура“. Сливането на Европол и CEPOL в една агенция, намираща се в сегашната централа на Европол в Хага, ще доведе до важни полезни взаимодействия и повишаване на ефективността. Съчетаването на оперативното ноу-хау на Европол в областта на полицейското сътрудничество и експертния опит на CEPOL в областта на обучението и образованието ще укрепи връзките и ще създаде полезни взаимодействия между двете области. Контактите между оперативните и обучаващите служители, работещи в рамките на обща агенция, ще помогнат за определянето на нуждите от обучение и по този начин ще се подобрят полезността и насочеността на обучението в ЕС, от което ще има полза за полицейското сътрудничество в ЕС като цяло. Дублирането на помощните функции в двете агенции ще се избегне и произтичащите от това икономии биха могли да се използват за пренасочване и инвестиране в основните функции, свързани с оперативната работа и обучението. Това е особено важно в икономически контекст, в който националните ресурси и ресурсите на ЕС са недостатъчни и може да не се намерят други ресурси за усъвършенстване на обучението в ЕС в областта на правоприлагането. С оглед на това настоящото предложение за регламент предвижда правна рамка за създаване на нов Европол, който е правоприемник на Европол, създаден с Решение 2009/371/ПВР на Съвета от 6 април 2009 г. за създаване на Европейска полицейска служба (Европол), и правоприемник на Европейския полицейски колеж (CEPOL), създаден с Решение 2005/681/ПВР на Съвета за създаване на Европейски полицейски колеж. Предложението е в съответствие с изискванията на Договора от Лисабон, очакванията, заложени в Стокхолмската програма, приоритетите, определени в Стратегията за вътрешна сигурност в действие, както и с общия подход по въпросите на децентрализираните агенции на ЕС. 2. РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОТ ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО През 2010 и 2011 г. се проведоха диалози относно подготвянето на реформата на Европол и CEPOL и на обучението в ЕС в областта на правоприлагането, като в тях участваха Комисията и представители на Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз, Управителния съвет на Европол и Управителния съвет на CEPOL, както и представители на националните парламенти. В съответствие със своята политика за по-добро законотворчество Комисията извърши две оценки на въздействието на алтернативите на политиката относно Европол и CEPOL[19]. Оценката на въздействието за Европол се основаваше на двете цели на политиката, които са увеличаване на информацията, предоставяна от държавите членки на Европол, и създаване на среда за обработка на данни, която дава възможност на Европол да оказва пълно съдействие на държавите членки за предотвратяване и борба с тежките престъпления и тероризма. По отношение на първата цел бяха оценени два варианта на политиката: i) изясняване на правното задължение на държавите членки да предоставят данни на Европол, предвиждане на стимули и механизъм за докладване относно резултатите, постигнати от отделните държави членки, и ii) предоставяне на достъп на Европол до съответните национални бази данни в областта на правоприлагането въз основа на наличието на попадение или липсата на попадение (,,hit/no hit“). Що се отнася до целта на политиката, отнасяща се до средата за обработка на данни, бяха оценени два варианта на политиката: i) сливане на двете съществуващи аналитични работни досиета в едно и ii) нова среда за обработка, в която са заложени процедурни гаранции за прилагане на принципите за защита на данните, като се поставя особен акцент върху принципа на неприкосновеност на личността и личния живот още при проектирането (т. нар. ,,privacy by design“). Оценката на въздействието за CEPOL се основаваше на двете цели на политиката, които са i) осигуряване на по-качествено, по-свързано и по-последователно обучение по проблемите на трансграничната престъпност, предназначено за по-широк кръг служители на правоприлагащите органи, и ii) създаване на рамка за постигането на тази цел в съответствие с общия подход по въпросите на децентрализираните агенции на ЕС. В контекста на представената от Комисията схема за обучение в областта на правоприлагането, за чието осъществяване ще бъдат необходими допълнителни средства, Комисията разгледа различни варианти, включително укрепването и оптимизирането на CEPOL в рамките на отделна агенция и сливането, изцяло или частично, на функциите на CEPOL и Европол в една нова агенция ,,Европол“. В съответствие с установената от Комисията методология всеки вариант на политиката бе оценен с помощта на междуведомствена работна група за неговото въздействие върху сигурността, върху разходите (включително върху бюджета на институциите на ЕС) и за въздействието му върху основните права. Анализът на цялостното въздействие доведе до разработване на предпочетения вариант на политика, който е включен в настоящото предложение. Според оценката осъществяването на този вариант ще доведе до още по-голяма ефективност на Европол като агенция, която предоставя всестранна подкрепа на служителите на правоприлагащите органи в Европейския съюз. 3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО Член 88 и член 87, параграф 2, буква б) от Договора за функционирането на Европейския съюз представляват правните основания на предложението. Цел и съдържание на законодателното предложение Настоящото предложение има следните цели: · да се приведе Европол в съответствие с изискванията на Договора от Лисабон чрез създаване на законодателна рамка за Европол в регламента и чрез въвеждане на механизъм за контрол на дейностите на Европол от страна на Европейския парламент заедно с националните парламенти. По този начин ще се повишат демократичната легитимност и отчетността на Европол пред европейските граждани; · да се изпълнят целите на Стокхолмската програма чрез превръщане на Европол в ,,център на обмена на информация между правоприлагащите органи в държавите членки“ и създаване на европейски схеми за обучение и програми за обмен, насочени към всички специалисти в съответните области на правоприлагането на национално равнище и на равнище ЕС; · да се възложат нови отговорности на Европол, за да може да оказва още по-всестранна подкрепа на правоприлагащите органи в държавите членки. Това включва поемането от страна на Европол на сегашните задачи на CEPOL в областта на обучението на служители на правоприлагащите органи и разработването на схема за обучение в областта на правоприлагането. Това включва и възможността Европол да развие специализираните експертни центрове на ЕС за борба с определени видове престъпления, попадащи в обхвата на целите на Европол, и по-специално Европейския център за борба с киберпрестъпността; · да се осигури строг режим на защита на данните, приложим за Европол, и по-специално да се гарантира, че надзорният орган на Европол по защита на данните се ползва с пълна независимост, може да действа ефективно и разполага с достатъчно правомощия за намеса; · да се подобри управлението на Европол чрез стремеж към по-голяма ефективност и привеждане на Европол в съответствие с принципите, заложени в общия подход по въпросите на децентрализираните агенции на ЕС. Тези цели се постигат чрез предложението по следния начин: 1. Привеждане на Европол в съответствие с изискванията на Договора от Лисабон, повишаване на неговата отчетност Регламентът гарантира, че дейностите на Европол подлежат на контрол от страна на демократично избраните представители на гражданите на ЕС. Предложените правила са в съответствие със съобщението на Комисията от 2010 г. относно процедурите за контрол на дейностите на Европол от страна на Европейския парламент и националните парламенти[20]. По-конкретно, Европейският парламент и националните парламенти: · всяка година получават информация посредством годишните отчети за дейността и окончателните отчети; · получават с информативна цел оценките на заплахите, стратегическите анализи и общите доклади за обстановката, свързани с целите на Европол, както и резултатите от проучвания и оценки, поръчани от Европол, и договореностите за работа, постигнати с органите на трети държави с цел изпълнение на международните споразумения, сключени между Европейския съюз и въпросната трета държава; · получават с информативна цел многогодишната работна програма и годишната работна програма, които са приети; · получават доклади за количеството и качеството на информацията, предоставяна на Европол от всяка държава членка, както и за работата на нейното национално звено; · могат да обсъждат с изпълнителния директор и председателя на управителния съвет въпросите, свързани с Европол, като отчитат задълженията за дискретност и поверителност. Наред с това Европейският парламент: · изпълнява своите функции на бюджетен орган, и по-специално: получава разчетите, получава доклада за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година, може да поиска всякаква информация, необходима за процедурата по освобождаване от отговорност, и освобождава от отговорност изпълнителния директор във връзка с изпълнението на бюджета; · се търси за консултации относно многогодишната работна програма на Европол; · получава с информативна цел годишната работна програма на Европол; · може да покани избрания от управителния съвет кандидат за изпълнителен директор на Европол или за заместник изпълнителен директор на изслушване пред компетентната парламентарна комисия; · може да покани изпълнителния директор да отговори на въпросите на Парламента относно собствената си работа. С цел да се даде възможност на Европейския парламент да упражнява контрол, но в същото време да се гарантира поверителността на оперативната информация, Европол и Европейският парламент трябва да сключат договореност за работа във връзка с достъпа до класифицирана информация на Европейския съюз и до чувствителна некласифицирана информация, обработвана от Европол или чрез Европол. 2. Европол като център на обмена на информация между правоприлагащите органи в държавите членки За да се подобри разузнавателната картина на Европол, така че агенцията да може да подпомага по-добре държавите членки и да предоставя по-пълни сведения при определяне на политиката на ЕС, целта на предложението е да се подобри предоставянето на информация от държавите членки на Европол. Това се постига чрез по-строгото задължение държавите членки да предоставят на Европол съответните данни. Предлага се стимул чрез разширяване на възможностите за правоприлагащите служби да получават финансова подкрепа за трансгранични разследвания и в области извън подправянето на евро. Въвежда се механизъм за докладване, за да се извършва мониторинг на данните, които държавите членки изпращат на Европол. С цел Европол да може да установява по-добре връзките между данните, с които вече разполага, и впоследствие да ги анализира, архитектурата за обработка на данни, която използва агенцията, е преработена. В нея вече не са предварително дефинирани базите данни или системите, а вместо това са възприети подход, основан на принципа на неприкосновеност на личността и личния живот още при проектирането, и пълна прозрачност спрямо длъжностното лице по защита на данните към Европол и Европейския надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД). Високите стандарти за защита и сигурност на данните се постигат чрез процедурни гаранции, които се прилагат по отношение на всеки конкретен вид информация. В регламента се определят подробно целите на дейностите по обработка на данни (кръстосани проверки, стратегически анализи или други с общ характер, оперативни анализи във връзка с конкретни случаи), източниците на информация и кой може да има достъп до данните. В него също така се посочват категориите лични данни и субекти на данни, чиито данни могат да бъдат събирани при всяка конкретна дейност по обработка на информацията. Това ще позволи на Европол да адаптира своята ИТ архитектура спрямо бъдещите предизвикателства и нуждите на правоприлагащите органи в ЕС. След внедряването ѝ Европол ще може да свързва и анализира съответните данни, да съкращава забавянето при откриване на тенденции и закономерности и да намалява паралелното съхранение на данните. Същевременно ще бъдат гарантирани високите стандарти за защита на данните. Спазването на тези стандарти ще бъде под надзора на Европейския надзорен орган по защита на данните. По този начин анализаторите в Европол ще добият по-пълна представа за тежката престъпност и тероризма в ЕС. Те ще могат бързо да откриват тенденции и закономерности във всички сфери на престъпността и да съставят по-обстойни и уместни като съдържание разузнавателни доклади, за да подпомагат правоприлагащите органи на държавите членки. 3. Нови отговорности: обучаване и развиване на центровете на ЕС с цел борба с определени престъпления С цел да се осигурят полезни взаимодействия в подкрепата на полицейската дейност, която ЕС оказва, и да се осигури осъществяването в пълна степен на схемата на ЕС за обучение в областта на правоприлагането, за която се представя предложение успоредно с настоящия регламент[21], Европол ще поеме и ще доразвие задачите, изпълнявани в миналото от CEPOL. По-тесните връзки между обучението и оперативната дейност ще доведат до по-целево и подходящо обучение на служителите на правоприлагащите органи. С помощта на нов отдел, наречен ,,Школа към Европол“, Европол ще поеме отговорността за подпомагането, разработването, провеждането и координирането на обучението на служители на правоприлагащите органи на стратегическо равнище, а не само на висши полицейски служители (както е предвидено в действащото решение за CEPOL). Тези дейности ще бъдат насочени към удовлетворяване на необходимостта от познаване на международните инструменти и инструментите на Съюза, към насърчаване на трансграничното сътрудничество, към специализирани познания в специфични тематични области на престъпната дейност или на работата на полицията и към подготовка за участие в граждански полицейски мисии на ЕС в трети държави. Европол ще отговаря за разработването и оценяването на образователните средства, свързани с констатираните нужди по време на редовно провежданите оценки на нуждите от обучение. Европол ще допринася за научните изследвания и ще се стреми да изгражда партньорства с органите на Съюза и частните академични институции, когато това е уместно. Съставът, функциите и процедурите на управителния съвет отразяват новите отговорности на Европол, свързани с обучението в областта на правоприлагането, както и най-добрите практики, определени в общия подход по въпросите на децентрализираните агенции на ЕС. Управителният съвет ще бъде консултиран от Научен комитет по обучението, който ще обезпечава от научна гледна точка качеството на дейностите на Европол в сферата на обучението и ще ги направлява. С цел повишаване на капацитета на ЕС за противодействие на определени престъпления, във връзка с които особено се налага да се положат общи усилия, Европол получава възможността да развие центрове за борба с определени форми на престъпност, като например Европейския център за борба с киберпрестъпността. Тези центрове на ЕС, интегриращи различни подходи за борба със специфичните форми на престъпност, ще допринесат допълнително за действията на държавите членки. Така например те могат да служат като информационни звена за връзка, да обединяват експертните знания, за да подпомагат държавите членки в изграждането на капацитет, да подпомагат разследванията на държавите членки или да се превърнат в колективна трибуна на европейските разследващи служители от всички правоприлагащи органи в съответната област. 4. Строг режим за защита на данните С настоящото предложение режимът за защита на данните, приложим по отношение на дейностите на Европол, се подсилва. По-конкретно се вземат следните мерки: · Съществуващият автономен режим на Европол за защита на данните се подсилва допълнително, като се взаимстват в голяма степен принципите, които са залегнали в основата на Регламент (ЕО) № 45/2001 относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни[22]. Понеже в Декларация 21 към Договора се признава спецификата на обработката на лични данни в контекста на правоприлагането, правилата на Европол за защита на данните са приведени в съответствие с други инструменти за защита на данните, които се прилагат в областта на полицейското и съдебното сътрудничество. Това са по-конкретно Конвенция № 108[23] на Съвета на Европа, Препоръка № R(87) 15 на Съвета на Европа[24] и Рамково решение 2008/977/ПВР на Съвета относно защитата на личните данни, обработвани в рамките на полицейското и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси[25]. Така ще се осигури високо равнище на защита на физическите лица по отношение на обработката на лични данни, като в същото време надлежно ще се вземе под внимание спецификата на правоприлагането. · Достъпът на държавите членки до личните данни, съхранявани от Европол и свързани с оперативните анализи, става непряк, основаващ се на наличието на попадение или липсата на попадение (,,hit/no hit“): в резултат на автоматизирано сравнение се получава анонимно „попадение“, ако данните, съхранявани от запитващата държава членка, съответстват на данните, съхранявани от Европол. Свързаните с това лични данни или информация по даден случай се предоставят само в отговор на отделно ново искане. · Забранява се обработката на лични данни относно жертви на престъпления, свидетели, лица, които не са заподозрени, както и непълнолетни и малолетни лица, освен ако това не е строго необходимо. Това ограничение важи и за данни, разкриващи расов или етнически произход, политически, религиозни или други възгледи, членство в синдикални организации, както и данни, отнасящи се до здравето или сексуалния живот (лични данни от чувствително естество). Освен това личните данни от чувствително естество могат да се обработват единствено когато допълват други лични данни, които вече се обработват от Европол. Европол има задължението на всеки шест месеца да предоставя преглед на всички лични данни от чувствително естество на Европейския надзорен орган по защита на данните. На последно място, не може да се приеме решение, което поражда правни последици за даден субект на данни, единствено въз основа на автоматизирана обработка на лични данни от чувствително естество, освен ако това не е разрешено от законодателството на ЕС, националното законодателство или Европейския надзорен орган по защита на данните. · За да се подобри прозрачността, правото на физическите лица на достъп до съхраняваните от Европол лични данни се подсилва. Информацията, която Европол трябва да предостави на дадено физическо лице, искащо достъп до своите данни, е посочена в регламента. · В предложението се определят ясни правила за разпределянето на отговорността по въпросите, свързани със защитата на данните, като по-специално Европол поема отговорността редовно да преразглежда необходимостта от продължаване на съхранението на лични данни. · Задължението за водене на дневници и документация вече обхваща не само достъпа, но и по-широк кръг дейности по обработка на данните: събирането, промяната, достъпа, разкриването, комбинирането и заличаването. С оглед на това да се осигури по-добър контрол над използването на данните и яснота по въпроса кой ги обработва, в регламента има забрана за изменение на дневниците. · Всяко физическо лице може да поиска от Европол обезщетение за неправомерна обработка на данни или за действие, което е несъвместимо с разпоредбите на настоящия регламент. В такъв случай Европол и държавата членка, в която е настъпила вредата, са солидарно отговорни (Европол на основание член 340 от Договора, а държавата членка — в съответствие със своето национално законодателство). · Отрежда се по-важна роля на външния надзорен орган на Европол по защита на данните. Европейският надзорен орган по защита на данните ще бъде компетентен за надзора на обработката на лични данни от Европол. Това осигурява пълно съответствие с критериите за независимост, установени в съдебната практика на Съда на ЕС, а поради правомощията на ЕНОЗД за контрол по спазването се гарантира ефективен надзор на защитата на данните. · Националните органи по защита на данните обаче запазват компетентността си по отношение на надзора на въвеждането, извличането и всяко съобщаване на Европол на лични данни от съответната държава членка. Те запазват също така и отговорността да преценяват дали това въвеждане, извличане или съобщаване не нарушава правата на субекта на данните. · С регламента се въвеждат елементи на „съвместен надзор“ на данните, предавани на Европол и обработвани в Европол. При специфични въпроси, за които се изисква национално участие, и с цел да се осигури последователно прилагане на настоящия регламент в целия Европейски съюз, Европейският надзорен орган по защита на данните и националните надзорни органи следва да си сътрудничат в рамките на своите правомощия. 5. Подобрено управление Чрез настоящото предложение се подобрява управлението на Европол, като се търси повишаване на ефективността, оптимизират се процедурите, особено що се отнася до управителния съвет и изпълнителния директор, и Европол се привежда в съответствие с принципите, заложени в общия подход по въпросите на децентрализираните агенции на ЕС. Комисията и държавите членки са представени в управителния съвет на Европол с цел осъществяване на ефективен контрол на работата му. За да се отрази двойният мандат на новата агенция — оперативна подкрепа и обучение в областта на правоприлагането, — пълноправните членове на управителния съвет се назначават въз основа на познанията си за сътрудничеството в областта на правоприлагането, а заместниците се назначават въз основа на познанията си за обучението на служители на правоприлагащите органи. Заместниците изпълняват ролята на пълноправни членове, когато се обсъжда обучението или се вземат свързани с него решения. Управителният съвет ще бъде консултиран от научен комитет по техническите въпроси, свързани с обучението (Научен комитет по обучението). На управителния съвет се предоставят необходимите правомощия, по-специално да изготвя бюджета, да проверява изпълнението му, да приема подходящи финансови правила и документи за планиране, да установява прозрачни работни процедури за вземане на решения от изпълнителния директор на Европол, да приема годишния доклад за дейността, както и да назначава изпълнителен директор. С оглед оптимизиране на процеса на вземане на решения управителният съвет може също така да вземе решение за създаване на изпълнителен съвет. Този малък по численост изпълнителен съвет, в който участва представител на Комисията, ще може да участва по-отблизо в наблюдението на дейностите на Европол с оглед на това да се засили надзорът на административното и бюджетното управление, по-специално по въпроси във връзка с одита. С цел да се осигури ефективното ежедневно функциониране на Европол изпълнителният директор се явява негов законен представител и управител. Изпълнителният директор е напълно независим при изпълнението на своите задачи и осигурява осъществяването от Европол на задачите, предвидени в настоящия регламент. По-конкретно изпълнителният директор отговаря за изготвянето на бюджетните документи и документите за планиране, които се представят на управителния съвет, за да вземе решение, за изпълнението на годишните и многогодишните работни програми на Европол и на други документи за планиране. 4. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА Пълното сливане на CEPOL и Европол ще доведе до полезни взаимодействия и по-голяма ефективност. Икономиите, които ще бъдат постигнати, се оценяват от порядъка на 17,2 млн. евро за периода 2015—2020 г. и 14 длъжности в еквивалент на пълно работно време. Макар че тези икономии са заложени в настоящото предложение и се използват съществуващите ресурси, ще бъдат необходими допълнителни средства за изпълнение от Европол на новите задачи, свързани с обучението на служители на правоприлагащите органи, както и за обработване и анализ на очакваното нарастване на потока от информация, включително по линия на Европейския център за борба с киберпрестъпността. Функционирането и по-нататъшното развитие на Европейския център за борба с киберпрестъпността определено има най-голям ефект върху ресурсите. На фона на тези нужди от нови средства CEPOL и Европол също участват в текущото намаление с 5 % на броя на служителите във всички агенции на ЕС и предоставят длъжности за един общ резерв в рамките на агенциите на ЕС, от който ще се преразпределят длъжности за изпълнението на нови задачи и за агенции, които са в етап на започване на дейност. Ще бъдат необходими допълнително 12 длъжности в еквивалент на пълно работно време за изпълнението на новите задачи, свързани с обучението на служители на правоприлагащите органи, т.е. за дейности, необходими за изпълнението на Европейската схема за обучение в областта на правоприлагането, за която се представя предложение успоредно с настоящия регламент. Човешките ресурси за новите дейности по обучението ще се получат в резултат на сливането на CEPOL и Европол, което ще доведе до икономии, равняващи се на 14 длъжности, или 10,1 млн. евро за периода 2015—2020 г. Чрез съкращаването на 14 длъжности CEPOL следва да отговори на искането за намаляване на персонала с 5 % и за предоставяне на длъжности за общия резерв от длъжности, предназначени за преразпределяне. В допълнение се очаква да бъдат спестени 7,1 млн. евро в резултат на по-ниски разходи за сгради, оборудване и разноски на управителния съвет за същия период. Преместването на около 40 служители от сегашната централа на CEPOL в Брамсхил, Обединеното кралство, в централата на Европол в Хага, Нидерландия, се очаква да доведе до ограничени по размер еднократни разходи, които по предварителни изчисления възлизат на 30 000 евро. Обединеното кралство обаче обяви намерението си да закрие централата в Брамсхил и поради това CEPOL във всички случаи ще трябва да се премести на друго място. Още 3 длъжности в еквивалент на пълно работно време ще са необходими с оглед на нарастващите нужди от обработка на информацията, които ще възникнат в резултат на очакваното нарастване на количеството информация, предоставяна на Европол вследствие на настоящото предложение (в което се съчетават по-строго задължение за държавите членки да предоставят съответните данни на Европол, финансова подкрепа за извършване на отделни разследвания и доклади за мониторинг). Този персонал ще бъде нает поетапно между 2015 и 2017 г., в резултат на което по предварителни оценки разходите за персонал ще достигнат 1,8 млн. евро през периода 2015—2020 г. Въпреки това приблизително две трети от тези разходи ще бъдат компенсирани чрез икономиите, до които ще доведе сливането на CEPOL: две (2) длъжности в еквивалент на пълно работно време ще бъдат осигурени от оставащите 2 длъжности от 14-те спестени в резултат на сливането на CEPOL. За Европейския център за борба с киберпрестъпността ще бъде назначен персонал за още 41 длъжности в еквивалент на пълно работно време през периода 2015—2020 г. Задачите, с оглед на които е необходимо да бъдат назначени тези служители, са определени в придружаващия работен документ на службите на Комисията. Разходите за Европейския център за борба с киберпрестъпността, които не са свързани с персонала, се оценяват на 16,6 млн. евро за същия период. През 2013 г. чрез вътрешно преразпределяне в рамките на Европол за Европейския център за борба с киберпрестъпността вече бяха определени 44 длъжности в еквивалент на пълно работно време, а още 17 длъжности в еквивалент на пълно работно време бяха поискани от Европол в рамките на проектобюджета за 2014 г. За да се отговори на искането за намаляване на персонала с 5 % и за предоставяне на длъжности за общия резерв от длъжности, предназначени за преразпределяне, 34 длъжности в еквивалент на пълно работно време следва да бъдат съкратени в рамките на Европол между 2015 и 2018 г. в допълнение към 12-те длъжности в еквивалент на пълно работно време, които следва да бъдат съкратени още през 2014 г. На последно място, за настоящото предложение ще се изискват допълнителни ресурси за Европейския надзорен орган по защита на данните (,,ЕНОЗД“), като тези ресурси се оценяват като равняващи се на 1 длъжност в еквивалент на пълно работно време. Промяната в правилата за надзор на защитата на данните ще доведе до икономии от 3 млн. евро за Европол между 2015 и 2020 г., тъй като вече няма да има нужда от подпомагане на сега съществуващия съвместен надзорен орган, и ще предизвика допълнителни разходи в размер на 1,5 млн. евро за ЕНОЗД за същия период. Следователно общото отражение на законодателното предложение върху бюджета се изразява в 623 млн. евро за слятата агенция за периода 2015—2020 г., както и в 1,5 млн. евро, необходими за ЕНОЗД.[26] 2013/0091 (COD) Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество и обучение в областта на правоприлагането (Европол) и за отмяна на решения № 2009/371/ПВР и 2005/681/ПВР ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 88 и член 87, параграф 2, буква б) от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, след като се консултираха с Европейския надзорен орган по защита на данните, в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: (1) Европол бе създаден с Решение 2009/371/ПВР[27] като образувание на Съюза, финансирано от общия бюджет на Съюза, за подкрепа и засилване на действията на компетентните органи на държавите членки и взаимното им сътрудничество за предотвратяване и борба с организираната престъпност, тероризма и други тежки форми на престъпност, засягащи две или повече държави членки. Решение 2009/371/ПВР замени Конвенцията, приета на основание член К.3 от Договора за Европейския съюз, за създаването на Европейска полицейска служба („Конвенция за Европол“)[28]. (2) В член 88 от Договора се предвижда Европол да се урежда от регламент, който се приема в съответствие с обикновената законодателна процедура. В него се изисква и създаването на процедури за контрол на действията на Европол от страна на Европейския парламент заедно с националните парламенти. Поради това е необходимо Решение 2009/371/ПВР да се замени с регламент, в който се определят правилата за парламентарен контрол. (3) Европейският полицейски колеж (CEPOL) бе създаден с Решение 2005/681/ПВР[29], за да подпомага сътрудничеството между националните полицейски органи чрез организиране и координиране на дейностите по обучение на полицията с европейско измерение. (4) В „Стокхолмската програма — отворена и сигурна Европа в услуга и за защита на гражданите“[30] се предвижда Европол да се развива и да се превърне в „център на обмена на информация между правоприлагащите органи в държавите членки, доставчик на услуги и платформа на правоприлагащите служби“. Според една оценка на работата на Европол е необходимо по-нататъшно подобряване на оперативната му ефективност, за да се постигне тази цел. В Стокхолмската програма също така се поставя за цел създаването на истинска европейска култура в областта на правоприлагането чрез създаването на европейски схеми за обучение и програми за обмен, насочени към всички специалисти в съответните области на правоприлагането на национално равнище и на равнище ЕС. (5) Широкомащабните престъпни и терористични мрежи представляват значителна заплаха за вътрешната сигурност на Съюза и за безопасността и поминъка на гражданите му. Наличните оценки на заплахите разкриват, че престъпните групи разнообразяват все повече и повече дейността си, която все повече и повече пресича границите. Ето защо националните правоприлагащи органи трябва да си сътрудничат все по-тясно с колегите си в другите държави членки. В този контекст е необходимо на Европол да се предостави това, което е необходимо на службата, за да подкрепя повече държавите членки за предотвратяване, анализиране и разследване на престъпленията в целия Съюз. Това бе потвърдено и в оценките на решения 2009/371/ПВР и 2005/681/ПВР. (6) Като се имат предвид връзките между задачите на Европол и CEPOL, обединяването и оптимизирането на функциите на двете агенции биха подобрили ефективността на оперативните дейности, полезността на обучението и ефективността на полицейското сътрудничество в Съюза. (7) Следователно решения 2009/371/ПВР и 2005/681/ПВР следва да бъдат отменени и заменени с настоящия регламент, който се основава на поуките от прилагането на двете решения. Европол, създаден с настоящия регламент, следва да замени и да изпълнява функциите на Европол и CEPOL, създадени с двете отменящи се решения. (8) Тъй като престъпленията често пресичат вътрешните граници, Европол следва да подкрепя и засилва действията на държавите членки и сътрудничеството им за предотвратяване и борба с тежката престъпност, засягаща две или повече държави членки. Тъй като тероризмът е една от най-значителните заплахи за сигурността на Съюза, Европол следва да подпомага държавите членки за посрещане на общите предизвикателства в това отношение. Като агенция на ЕС за правоприлагане Европол следва също така да подкрепя и засилва действията и сътрудничеството по отношение на борбата с формите на престъпност, които засягат интересите на ЕС. Тя следва също така да оказва подкрепа за предотвратяване и борба със свързани престъпления, които са извършени, за да се набавят средства за извършване на деяния, по отношение на които Европол има компетентност, да се подпомогнат или да се извършат такива деяния или да се осигури безнаказаност на такива деяния. (9) Европол следва да гарантира по-качествено, съгласувано и последователно обучение за служителите на правоприлагащите органи от всички рангове при ясна рамка, съответстваща на установените нужди от обучение. (10) Европол следва да може да поиска от държавите членки да започват, да провеждат или да координират наказателни разследвания в конкретни случаи, в които трансграничното сътрудничество би осигурило добавена стойност. Европол следва да информира Евроюст за тези искания. (11) За да се повиши ефективността на Европол като център за обмен на информация в Съюза, следва да бъдат определени ясни задължения за държавите членки да предоставят на Европол необходимите данни, за да може агенцията да изпълнява целите си. При изпълнението на тези задължения държавите членки следва да обърнат специално внимание на предоставянето на данни, които са от значение за борбата с престъпления, които са считани за стратегически и оперативни приоритети в рамките на съответните инструменти на политиката на Съюза. Държавите членки следва също да предоставят на Европол копие от информацията, обменена на двустранна или многостранна основа с други държави членки относно престъпленията, попадащи в рамките на целите на Европол. Същевременно Европол следва да увеличи нивото на подкрепата си за държавите членки, за да се засилят взаимното им сътрудничество и обменът на информация. Европол следва да представя годишен доклад на всички институции на Съюза и на националните парламенти относно степента, в която отделните държави членки предоставят информация на агенцията. (12) За да се гарантира ефективно сътрудничество между Европол и държавите членки, във всяка държава членка следва да се създаде национално звено. Звеното следва да бъде основната връзка между националните правоприлагащи органи, институтите за обучение и Европол. За да се осигури непрекъснат и ефективен обмен на информация между Европол и националните звена и за да се улесни тяхното сътрудничество, всяко национално звено следва да командирова в Европол най-малко един служител за връзка. (13) Като се вземе предвид децентрализираната структура на някои държави членки и необходимостта да се осигури в някои случаи бързият обмен на информация, Европол следва да може да си сътрудничи пряко с правоприлагащите органи в държавите членки при конкретни разследвания, като същевременно държи в течение националните звена на Европол. (14) За да се гарантира, че обучението в Съюза в областта на правоприлагането е висококачествено, съгласувано и последователно, Европол следва да действа в съответствие с политиката на Съюза за обучение в областта на правоприлагането. Обучението на равнището на Съюза следва да бъде достъпно за служителите на правоприлагащите органи от всички рангове. Европол следва да гарантира, че обучението се оценява и че заключенията от оценките на нуждите от обучение се вземат предвид при планирането с цел намаляване на дублирането. Европол следва да насърчава признаването в държавите членки на обучението, предоставяно на равнището на Съюза. (15) Необходимо е също да се подобри управлението на Европол, като се търси повишаване на ефективността и опростяване на процедурите. (16) Комисията и държавите членки следва да бъдат представени в управителния съвет на Европол, за да осъществяват ефективен контрол върху работата на Европол. За да се отрази двойният мандат на новата агенция — оперативна подкрепа и обучение в областта на правоприлагането, — пълноправните членове на управителния съвет следва да се назначават въз основа на познанията си за сътрудничеството в областта на правоприлагането, а заместниците следва да се назначават въз основа на познанията си за обучението на служители на правоприлагащите органи. Заместниците следва да изпълняват ролята на пълноправни членове в отсъствието на пълноправния член и при всички случаи, когато се обсъжда обучението или се взема свързано с него решение. Управителният съвет следва да бъде съветван от научен комитет по техническите въпроси, свързани с обучението. (17) На управителния съвет следва да бъдат предоставени необходимите правомощия, и по-специално да изготвя бюджета, да проверява изпълнението му, да приема подходящи финансови правила и документи за планиране, да установява прозрачни работни процедури за вземане на решения от изпълнителния директор на Европол и да приема годишния доклад за дейността. Той трябва да упражнява правомощията на орган по назначаването по отношение на персонала на агенцията, включително изпълнителния директор. За да се оптимизира процесът на вземане на решения, както и да се засили надзорът на административното и бюджетното управление, управителният съвет следва също така да има право да създаде изпълнителен съвет. (18) За да се осигури ефикасното ежедневно функциониране на Европол, изпълнителният директор следва да бъде законен представител и управител на Европол, като действа при пълна независимост в изпълнението на всички задачи и гарантира, че Европол изпълнява задачите, предвидени в настоящия регламент. По-конкретно изпълнителният директор следва да отговаря за изготвянето на бюджетните документи и документите за планиране, които се представят на управителния съвет, за да вземе решение, за изпълнението на годишните и многогодишните работни програми на Европол и на други документи за планиране. (19) За целите на предотвратяването и борбата с престъпленията, които попадат в обхвата на целите на Европол, е необходимо Европол да разполага с възможно най-пълната и актуална информация. Поради това Европол следва да може да обработва данни, предоставени от държави членки, трети държави, международни организации и органи на Съюза, както и постъпващи от публично достъпни източници, за да постигне разбиране относно проявите и тенденциите, свързани с престъпността, да събира информация за престъпните мрежи и да открива връзки между различните престъпления. (20) За да се повиши ефективността на Европол в предоставянето на правоприлагащите органи на държавите членки на прецизни анализи на престъпността, Европол следва да използва нови технологии за обработка на данни. Европол следва да може да открива бързо връзките между разследвания и общи начини на действие в различните престъпни групи, да проверява съвпаденията на данни при сравняване на различни бази данни и да получава ясна картина на тенденциите, като същевременно поддържа високо равнище на защита на личните данни на физическите лица. Следователно базите данни на Европол не следва да бъдат предварително дефинирани, за да се позволи на Европол да избира най-ефективната информационнотехнологична структура. За да се гарантира високо равнище на защита на данните, следва да бъдат определени целите на операциите по обработка и правата на достъп, както и да бъдат въведени конкретни допълнителни гаранции. (21) За да се съблюдават собствеността върху данните и защитата на информацията, държавите членки, органите на трети държави и международните организации следва да могат да определят целите, с оглед на които Европол може да обработва предоставяните от тях данни, и да ограничават правата на достъп. (22) За да се гарантира, че до данните имат достъп само тези, които се нуждаят от това, за да изпълняват своите задачи, в настоящия регламент следва да бъдат определени подробни правила по отношение на различните степени на правото на достъп до данните, които се обработват от Европол. Тези правила следва да се прилагат, без да засягат ограниченията за достъп, наложени от доставчиците на данни, тъй като следва да бъде спазван принципът на собствеността върху данните. За да се увеличи ефективността на предотвратяването и борбата с престъпленията, попадащи в обхвата на целите на Европол, Европол следва да уведомява държавите членки относно информация, която се отнася до тях. (23) За да се засили оперативното сътрудничество между агенциите и особено да се установят връзки между вече притежаваните от различните агенции данни, Европол следва да предостави възможност на Евроюст и на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) да разполагат с достъп до данните, с които разполага Европол, и да могат да извършват търсене в тези данни. (24) Европол следва да поддържа отношения на сътрудничество с други органи на Съюза, с правоприлагащи органи и с институти за обучение на служители на правоприлагащите органи в трети държави, с международни организации и частноправни субекти, доколкото това е необходимо за изпълнението на задачите на Европол. (25) За да се гарантира оперативна ефективност, Европол следва да може да обменя всякаква информация, с изключение на лични данни, с други органи на Съюза, с правоприлагащите органи и институтите за обучение на служители на правоприлагащите органи в трети държави и с международните организации, доколкото това е необходимо за изпълнението на задачите на Европол. Тъй като дружествата, предприятията, бизнес асоциациите, неправителствените организации и други частноправни субекти притежават експертен опит и данни, които имат пряко отношение към предотвратяването и борбата с тежките престъпления и тероризма, Европол следва да може да обменя тези данни и с частноправни субекти. За да предотвратява и да се бори с киберпрестъпността във връзка с инциденти, свързани с мрежовата и информационната сигурност, Европол следва в съответствие с Директива на Европейския парламент и на Съвета относно мерки за гарантиране на високо общо ниво на мрежова и информационна сигурност в Съюза[31] да си сътрудничи и да обменя информация, с изключение на лични данни, с националните органи, отговорни за сигурността на мрежите и на информационните системи. (26) Европол следва да може да обменя лични данни с други органи на Съюза, доколкото е необходимо за изпълнението на задачите на Европол. (27) Тежките престъпления и тероризмът често имат връзки извън територията на ЕС. Европол следва може да обменя лични данни с правоприлагащите органи на трети държави и с международни организации като Интерпол, доколкото това е необходимо за изпълнението на задачите на Европол. (28) Европол следва да може да предава лични данни на орган на трета държава или на международна организация въз основа на решение на Комисията, с което се установява, че тази държава или международна организация гарантира достатъчна степен на защита на данните, или ако липсва решение относно достатъчната степен на защита на данните — въз основа на международно споразумение, сключено от Съюза в съответствие с член 218 от Договора, или на споразумение за сътрудничество, сключено между Европол и въпросната трета държава преди влизането в сила на настоящия регламент. С оглед на член 9 от Протокол 36 относно преходните разпоредби, приложен към Договора, правните последици от тези споразумения се запазват дотогава, докато тези споразумения не бъдат отменени, обявени за нищожни или изменени при прилагане на Договора. (29) Когато предаването на лични данни не може да се основава на взето от Комисията решение относно достатъчната степен на защита на данните или на сключено от Съюза международно споразумение, или на съществуващо споразумение за сътрудничество, на управителния съвет и на Европейския надзорен орган по защита на данните следва да бъде позволено да разрешат предаване или съвкупност от предавания, при условие че са осигурени подходящи гаранции. Когато нито едно от горните условия не се прилага, изпълнителният директор следва да може да разрешава предаването на данни по изключение и за всеки отделен случай, ако това е необходимо за защитата на основните интереси на държава членка, за предотвратяването на непосредствена опасност, свързана с престъпление или тероризъм, ако предаването се налага по други причини или се изисква по закон поради основания, свързани с важен обществен интерес, ако субектът на данни е съгласен за това или ако са засегнати жизнените интереси на субекта на данни. (30) Европол следва да може да обработва лични данни, произхождащи от частноправни субекти и частни лица, само ако са предадени на Европол от национално звено на Европол в държава членка в съответствие с националното ѝ законодателство или от точка за контакт в трета държава, с която е установено сътрудничество посредством споразумение за сътрудничество, сключено в съответствие с член 23 от Решение 2009/371/ПВР преди влизането в сила на настоящия регламент, или от орган на трета държава или международна организация, с която Съюзът е сключил международно споразумение в съответствие с член 218 от Договора. (31) Не се обработва информация, която е получена от трета държава или международна организация в явно нарушение на правата на човека. (32) Правилата за защита на данните в Европол следва да бъдат засилени и да се основават на принципите, които са в основата на Регламент (ЕО) № 45/2001[32], за да се гарантира висока степен на защита на физическите лица по отношение на обработката на лични данни. Понеже в Декларация 21 към Договора се признава спецификата на обработката на лични данни в контекста на правоприлагането, правилата на Европол за защита на данните следва да бъдат самостоятелни и приведени в съответствие с други инструменти за защита на данните, които се прилагат в областта на полицейското сътрудничество в Съюза, по-специално Конвенция № 108[33] и Препоръка № R(87) 15 на Съвета на Европа[34], както и Рамково решение 2008/977/ПВР на Съвета относно защитата на личните данни, обработвани в рамките на полицейското и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси[35] [да бъдат заменени от съответната директива, която е в сила в момента на приемане]. (33) Личните данни следва да се разграничават въз основа на степента на тяхната точност и надеждност, доколкото това е възможно. Фактите следва да се разграничават от личните оценки, за да се гарантират както защитата на физическите лица, така и качеството и надеждността на информацията, обработвана от Европол. (34) В областта на полицейското сътрудничество се обработват лични данни, които се отнасят за различни категории субекти на данни. Европол следва да прави възможно най-ясно разграничение между личните данни на различните категории субекти на данни. Особено следва да бъдат защитени личните данни на лица като жертви, свидетели, лица, притежаващи съответната информация, както и личните данни на непълнолетните и малолетните лица. Следователно Европол не следва да ги обработва, освен ако това не е строго необходимо за предотвратяване и борба с престъпления, попадащи в обхвата на целите на Европол, и ако тези данни не допълват други лични данни, които вече се обработват от Европол. (35) С оглед на основните права за защита на личните данни Европол следва да не съхранява лични данни по-дълго, отколкото е необходимо за изпълнението на задачите на Европол. (36) За да гарантира сигурността на личните данни, Европол следва да прилага подходящи технически и организационни мерки. (37) Всяко лице следва да има право на достъп до отнасящите се до него лични данни, да коригира отнасящите се до него неточни данни, да заличава или блокира отнасящите се до него данни, ако те вече не са необходими. Правата на субекта на данните и тяхното упражняване не трябва да засягат задълженията, наложени на Европол, и следва да подлежат на ограниченията, определени в настоящия регламент. (38) Защитата на правата и свободите на субектите на данни изисква ясно определяне на отговорностите в рамките на настоящия регламент. По-специално държавите членки следва да са отговорни за точността и актуализирането на данните, които са предали на Европол, и за законосъобразността на това предаване. Европол следва да отговаря за точността и актуализирането на данните, предоставени от други доставчици на данни. Европол следва също да гарантира, че данните се обработват добросъвестно и законосъобразно, че се събират и обработват за конкретна цел, че са подходящи, свързани със и ненадхвърлящи целите, за които се обработват, и не се съхраняват повече, отколкото е необходимо за тази цел. (39) Европол следва да води отчет за събирането, промяната, достъпа, разкриването, комбинирането или заличаването на лични данни с цел проверка на законосъобразността на обработката на данни, самоконтрол и гарантиране на надлежната ненарушимост и сигурност на данните. Европол следва да бъде задължен да си сътрудничи с Европейския надзорен орган по защита на данните и да предоставя дневниците или документацията при поискване, така че те да могат да се използват за наблюдение на операциите по обработка. (40) Европол следва да назначи длъжностно лице по защита на данните, което да подпомага Европол при контрола на спазването на разпоредбите на настоящия регламент. Длъжностното лице по защита на данните следва да бъде в състояние да изпълнява задачите си независимо и ефективно. (41) Националните компетентни органи по надзора на обработката на лични данни следва да следят за законосъобразността на обработката на лични данни от държавите членки. Европейският надзорен орган по защита на данните следва да следи за законосъобразността на обработката на данни от Европол, като упражнява функциите си при пълна независимост. (42) Европейският надзорен орган по защита на данните и националните надзорни органи следва да си сътрудничат по специфични въпроси, които изискват национално участие, и да гарантират съгласуваното прилагане на настоящия регламент в целия Съюз. (43) Тъй като Европол обработва и лични данни от неоперативен характер, които не са свързани с наказателни разследвания, обработката на такива данни следва да бъде в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001. (44) Европейският надзорен орган по защита на данните следва да разглежда и разследва жалби, подадени от субекти на данни. Разследването въз основа на жалба следва да се извършва в целесъобразна за конкретния случай степен и да подлежи на съдебен контрол. Европейският надзорен орган по защита на данните следва да информира субекта на данните за напредъка и резултата от жалбата в разумен срок. (45) Всяко физическо лице следва да има право на съдебно обжалване на отнасящи се до него решения на Европейския надзорен орган по защита на данните. (46) Европол следва да съблюдава общите правила относно договорната и извъндоговорната отговорност, приложими по отношение на институциите, агенциите и органите на Съюза, с изключение на отговорността за неправомерна обработка на данни. (47) За засегнатото лице може да не е ясно дали вредите, понесени в резултат на неправомерна обработка на данни, са следствие от действие на Европол или на държава членка. Поради това Европол и държавата членка, в която е настъпило събитието, довело до възникване на вредите, следва да бъдат солидарно отговорни. (48) За да се гарантира, че Европол е напълно подотчетна и прозрачна вътрешна организация, е необходимо в контекста на член 88 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се определят процедури за контрол на дейностите на Европол от страна на Европейския парламент заедно с националните парламенти, като надлежно се вземе предвид необходимостта от запазване на поверителността на оперативната информация. (49) Правилникът за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Европейските общности, установени с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68[36], следва да се прилагат по отношение на служителите на Европол. Европол следва да може да назначава служители от компетентните органи на държавите членки като временно наети лица, чието прослужено време в Европол следва да се ограничи, за да се запази принципът на ротация, като последващата реинтеграция на членовете на персонала в службите на компетентните органи улеснява тясното сътрудничество между Европол и компетентните органи на държавите членки. Държавите членки вземат всички необходими мерки, за да гарантират, че служителите, назначени в Европол като временно наети лица, могат след приключването на работата си в Европол да се завърнат в националните публични служби, към които принадлежат. (50) Като се имат предвид естеството на задачите на Европол и ролята на изпълнителния директор, към изпълнителния директор може да се отправи покана да направи изявление и да отговори на въпроси от компетентната комисия на Европейския парламент преди назначаването му, както и преди евентуалното продължаване на неговия мандат. Изпълнителният директор следва също така да представя годишния доклад пред Европейския парламент и пред Съвета. Освен това Европейският парламент следва да може да покани изпълнителния директор да докладва относно изпълнението на задълженията си. (51) За да се гарантира пълната самостоятелност и независимост на Европол, агенцията следва да получи самостоятелен бюджет, чиито приходи произлизат предимно от вноска от бюджета на Европейския съюз. Бюджетната процедура на Съюза следва да е приложима дотолкова, доколкото се засягат вноската на Съюза и всякакви други субсидии, платими от общия бюджет на Съюза. Одитът на счетоводните отчети следва да се извършва от Сметната палата. (52) Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета („Финансовият регламент“)[37] следва да се прилага за Европол. (53) Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF)[38], следва да се прилага и за Европол. (54) Европол обработва данни, които изискват особена защита, тъй като включват класифицирана информация на ЕС и некласифицирана чувствителна информация. Следователно Европол следва да изготви правила относно поверителността и обработката на такива данни, като се вземат предвид основните принципи и минималните стандарти от Решение 2011/292/ЕС на Съвета относно правилата за сигурност за защита на класифицирана информация на ЕС[39]. (55) Целесъобразно е редовно да се оценява прилагането на настоящия регламент. (56) Необходимите разпоредби относно настаняването на Европол в държавата членка, в която е седалището на службата — Нидерландия, — и конкретните правила, приложими по отношение на целия персонал на Европол и членовете на техните семейства, следва да се определят в споразумение за седалището. Освен това приемащата държава членка следва да осигури възможно най-добри условия за осигуряване на доброто функциониране на Европол, включително училища за децата и транспорт, за да се привлекат висококачествени човешки ресурси от възможно най-широк географски обхват. (57) Създадената с настоящия регламент агенция ,,Европол“ е правоприемник на Европол, създаден с Решение 2009/371/ПВР, и на Европейския полицейски колеж (CEPOL), създаден с Решение 2005/681/ПВР. Следователно Европол следва да бъде правоприемник на всички техни договори, включително трудовите договори, задълженията и придобитото имущество. Международните споразумения, сключени от Европол, създаден с Решение 2009/371/ПВР, и CEPOL, създаден с Решение 2005/681/ПВР, следва да останат в сила, с изключение на сключеното от CEPOL споразумение за седалището. (58) За да се даде на Европол възможност да продължи да изпълнява по най-добрия възможен начин задачите на Европол, създаден с Решение 2009/371/ПВР, и задачите на CEPOL, създаден с Решение 2005/681/ПВР, следва да се определят преходни мерки, по-специално по отношение на управителния съвет, на изпълнителния директор и на заделянето на част от бюджета на Европол за обучение за срок от три години след влизането в сила на настоящия регламент. (59) Тъй като целта на настоящия регламент, а именно създаването на образувание, което отговаря за сътрудничеството и обучението в областта на правоприлагането на равнището на Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки и следователно поради мащаба и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, посочен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел. (60) [В съответствие с член 3 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, тези държави членки са нотифицирали желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент] ИЛИ [Без да се засяга член 4 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, тези държави членки не участват в приемането на настоящия регламент и не са обвързани от него, нито от неговото прилагане]. (61) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. (62) Настоящият регламент спазва основните права и зачита принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на защита на личните данни и правото на неприкосновеност на личния живот, защитени в съответствие с членове 8 и 7 от Хартата, както и в съответствие с член 16 от Договора, ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: Глава I ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ И ЦЕЛИ НА ЕВРОПОЛ Член 1 Създаване на Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество и обучение в областта на правоприлагането 1. С настоящия регламент се създава Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество и обучение в областта на правоприлагането (Европол), която има за цел подобряване на взаимното сътрудничество между правоприлагащите органи в Европейския съюз, укрепване и подпомагане на техните действия и въвеждане на последователна европейска политика за обучение. 2. Създадената с настоящия регламент агенция ,,Европол“ е правоприемник на Европол, създаден с Решение 2009/371/ПВР, и на Европейския полицейски колеж (CEPOL), създаден с Решение 2005/681/ПВР. Член 2 Определения За целите на настоящия регламент: а) „компетентните органи на държавите членки“ означава всички съществуващи в държавите членки органи на полицията и други служби за правоприлагане, които съгласно националното законодателство отговарят за предотвратяването на престъпленията и борбата с тях; б) „анализ“ означава събиране, обработка или използване на данни с цел подпомагане на наказателни разследвания; в) ,,органи на Съюза“ означава институциите, образуванията, мисиите, службите и агенциите, създадени с Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз или въз основа на тези договори; г) ,,служители на правоприлагащите органи“ означава служители на полицията, на митниците и на други компетентни служби, включително и на органи на Съюза, които отговарят за предотвратяването на тежката престъпност, засягаща две или повече държави членки, на тероризма и на формите на престъпност, засягащи общ интерес, който е предмет на политика на Съюза, за борбата с тях, както и за гражданското управление на кризи и за поддържането на ред по време на важни събития с помощта на международни полицейски сили; д) ,,трети държави“ означава държавите, които не са членки на Европейския съюз; е) ,,международни организации“ означава международните организации и техните подчинени органи, регламентирани от публичното право, или други органи, създадени чрез споразумение между две или повече държави или въз основа на такова споразумение; ж) „частноправни субекти“ означава образувания и органи, установени съгласно законодателството на държава членка или на трета държава, и по-конкретно дружества и фирми, стопански сдружения, нестопански организации и други юридически лица, които не са уредени в буква е); з) „частни лица“ означава всички физически лица; и) ,,лични данни“ означава всяка информация, свързана с физическо лице с установена или подлежаща на установяване самоличност, наричано по-нататък ,,субект на данни“; лице с подлежаща на установяване самоличност е лице, чиято самоличност може пряко или косвено да се установи, по-специално по идентификационен номер или по един или повече фактори, специфични за неговата физическа, физиологическа, психическа, икономическа, културна или социална самоличност; й) ,,обработка на лични данни“, наричана по-нататък ,,обработка“, означава всяка операция или съвкупност от операции, които се извършват със или без автоматични средства по отношение на личните данни, като събиране, записване, организиране, съхранение, адаптиране или промяна, извличане, справка, използване, разкриване чрез предаване, разпространение или предоставяне по друг начин, подреждане или комбиниране, блокиране, заличаване или унищожаване; к) ,,получател“ означава физическо или юридическо лице, публичен орган, агенция или всеки друг орган, пред което, който или която се разкриват данните, независимо дали е трета страна или не; но органите, които могат да получават данни в рамките на конкретно разследване, не се считат за получатели; л) „предаване на лични данни“ означава съобщаването на лични данни, чрез което те активно се предоставят на ограничен брой страни с установена самоличност със знанието или намерението на изпращача да даде на получателя достъп до тези лични данни; м) „регистър на лични данни“ означава всеки структуриран набор от лични данни, достъпът до които се осъществява съгласно определени критерии, независимо дали е централизиран, децентрализиран или разпределен съгласно функционален или географски принцип; н) ,,съгласие на субекта на данни“ означава всеки свободно даден, конкретен и информиран израз на воля, с който субектът на данни изразява съгласието си да бъдат обработвани личните му данни; о) „лични данни от административен характер“ означава всички лични данни, които се обработват от Европол, различни от тези, които се обработват за постигането на целите, определени в член 3, параграфи 1 и 2. Член 3 Цели 1. Европол подкрепя и засилва действията на компетентните органи на държавите членки и взаимното им сътрудничество за предотвратяване и борба с тежката престъпност, засягаща две или повече държави членки, с тероризма и с формите на престъпност, засягащи общ интерес, който е предмет на политика на Съюза, както е посочено в приложение 1. 2. Европол също така подкрепя и засилва действията на компетентните органи на държавите членки и взаимното им сътрудничество за предотвратяване и борба с престъпления, които са свързани с деянията, посочени в параграф 1. За свързани престъпления се считат следните деяния: а) престъпления, извършени с цел набавяне на средства за извършване на деяния, по отношение на които Европол има компетентност; б) престъпления, извършени с цел подпомагане или извършване на деяния, по отношение на които Европол има компетентност; в) престъпления, извършени с цел да се осигури безнаказаност на деяния, по отношение на които Европол има компетентност. 3. Европол подпомага, разработва, провежда и координира дейности за обучение на служителите на правоприлагащите органи. Глава II ЗАДАЧИ, СВЪРЗАНИ СЪС СЪТРУДНИЧЕСТВОТО В ОБЛАСТТА НА ПРАВОПРИЛАГАНЕТО Член 4 Задачи 1. Европол е агенция на Европейския съюз, която изпълнява следните задачи в съответствие с настоящия регламент: а) събира, съхранява, обработва, анализира и обменя информация; б) съобщава незабавно на държавите членки информация, която ги засяга, и ги уведомява за всички връзки между престъпленията; в) координира, организира и провежда следствени и оперативни действия: i) осъществявани съвместно с компетентните органи на държавите членки; или ii) в рамките на съвместни екипи за разследване съгласно член 5, при необходимост в сътрудничество с Евроюст; г) участва в съвместните екипи за разследване и предлага създаването на такива в съответствие с член 5; д) предоставя информация и аналитична подкрепа на държавите членки във връзка с големи международни събития; e) изготвя оценки на заплахите, стратегически и оперативни анализи и общи доклади за обстановката; ж) развива, обменя и популяризира специализирани познания за методите за предотвратяване на престъпления, за процедурите за разследване и за техническите и криминалистичните методи и предоставя консултации на държавите членки; з) предоставя техническа и финансова подкрепа за трансграничните операции и разследвания на държавите членки, включително и за съвместните екипи за разследване; и) подпомага, разработва, провежда, координира и способства провеждането на обучение за служителите на правоприлагащите органи в сътрудничество с мрежата от институти за обучение в държавите членки, както е посочено в глава III; й) предоставя на органите на Съюза, създадени на основание дял V от Договора, и на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) разузнавателни данни за престъпността и аналитична подкрепа в областите, попадащи в обхвата на тяхната компетентност; к) предоставя информация и подкрепа на структурите на ЕС за управление на кризи, както и на мисиите на ЕС за управление на кризи, създадени въз основа на Договора за Европейския съюз; л) развива центровете на Съюза за специализиран експертен опит в борбата с определени видове престъпления, попадащи в обхвата на целите на Европол, по-специално Европейския център за борба с киберпрестъпността. 2. Европол предоставя стратегически анализи и оценки на заплахите, които помагат на Съвета и Комисията при определянето на стратегическите и оперативните приоритети на Съюза за борба с престъпността. Европол съдейства също така за оперативното изпълнение на тези приоритети. 3. Европол предоставя стратегическа разузнавателна информация с цел съдействие за доброто оползотворяване и ефективното използване на ресурсите, които са налице на национално равнище и на равнището на Съюза за оперативни дейности и за подпомагане на тези дейности. 4. Европол действа като Централно бюро за борба срещу фалшифицирането на еврото в съответствие с Решение 2005/511/ПВР от 12 юли 2005 г. относно защитата на еврото срещу фалшифициране[40]. Европол също така насърчава координирането на мерките за борба с подправянето на евро, предприемани от компетентните органи на държавите членки, или в контекста на съвместни екипи за разследване, при необходимост в сътрудничество с органите на Съюза и органите на трети държави. Член 5 Участие в съвместни екипи за разследване 1. Европол може да участва в дейностите на съвместните екипи за разследване, които се занимават с престъпления, попадащи в обхвата на целите на Европол. 2. В рамките на ограниченията, предвидени в законодателството на държавите членки, в които работи съвместният екип за разследване, Европол може да участва във всички дейности и да обменя информация с всички членове на съвместния екип за разследване. 3. Когато Европол има основание да счита, че чрез създаването на съвместен екип за разследване ще се допринесе за дадено разследване, той може да направи предложение за това на засегнатите държави членки и да предприеме мерки, с които да им съдейства за изграждането на съвместния екип за разследване. 4. Европол не прилага принудителни мерки. Член 6 Искания от страна на Европол за започване на наказателни разследвания 1. В специалните случаи, когато Европол счита, че следва да бъде започнато наказателно разследване на дадено престъпление, което попада в обхвата на целите на Европол, Европол уведомява Евроюст. 2. Същевременно Европол отправя искане за започване, провеждане или координиране на наказателно разследване до националните звена на засегнатите държави членки, създадени на основание член 7, параграф 2. 3. Националните звена незабавно уведомяват Европол за започването на разследването. 4. Ако компетентните органи на засегнатите държави членки решат да не изпълнят искането на Европол, те информират Европол за основанията за своето решение в срок от един месец след подаване на искането. Основанията могат да не бъдат посочени, ако посочването им може: а) да накърни основни интереси на националната сигурност; или б) да застраши успеха на текущи разследвания или безопасността на отделни лица. 5. Европол уведомява Евроюст за решението на даден компетентен орган на държава членка да започне разследване или за отказа му да започне такова. Член 7 Сътрудничество между държавите членки и Европол 1. Държавите членки си сътрудничат с Европол в изпълнението на задачите на агенцията. 2. Всяка държава членка създава или определя национално звено, което е органът за връзка между Европол и компетентните органи на държавите членки, както и за връзка с институтите за обучение на служители на правоприлагащите органи. Във всяка държава членка се определя служител за ръководител на националното звено. 3. Държавите членки гарантират, че националните им звена са в състояние да изпълняват своите задачи, определени в настоящия регламент, и по-специално че имат достъп до националните бази данни в областта на правоприлагането. 4. Европол може да си сътрудничи пряко с компетентните органи на държавите членки във връзка с конкретни разследвания. В такива случаи Европол уведомява незабавно националното звено и предоставя копие от всяка информация, обменена при преките контакти между Европол и съответните компетентни органи. 5. Чрез своите национални звена или чрез компетентен орган на дадена държава членка държавите членки по-конкретно правят следното: а) предоставят на Европол информацията, от която агенцията се нуждае, за да постигне своите цели. Това включва незабавното предоставяне на Европол на информация, свързана със сферите на престъпност, които Съюзът счита за приоритетни. Това също включва и предоставянето на копие от информацията, обменена на двустранна или многостранна основа с друга държава членка или други държави членки, доколкото този обмен се отнася до дадено престъпление, попадащо в обхвата на целите на Европол; б) осигуряват ефективност на комуникацията и сътрудничеството между всички съответни компетентни органи на държавите членки и институтите за обучение на служители на правоприлагащите органи в държавите членки, от една страна, и Европол, от друга страна; в) повишават осведомеността относно дейностите на Европол. 6. Ръководителите на националните звена провеждат редовни срещи, на които по-конкретно обсъждат и разрешават проблемите, възникващи в контекста на оперативното им сътрудничество с Европол. 7. Всяка държава членка определя организацията и служителите на националното си звено в съответствие с националното си законодателство. 8. Разходите, направени от националните звена и от компетентните органи на държавите членки за комуникация с Европол, се поемат от държавите членки и с изключение на разходите за свързване не са за сметка на Европол. 9. Държавите членки осигуряват минималното равнище на сигурност на всички системи, които се използват за свързване с Европол. 10. Всяка година Европол изготвя доклад за количеството и качеството на информацията, която е предоставена от всяка държава членка съгласно параграф 5, буква а), както и за работата на нейното национално звено. Годишният доклад се изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и националните парламенти. Член 8 Служители за връзка 1. Всяко национално звено назначава най-малко един служител за връзка в Европол. Освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго, за служителите за връзка се прилагат разпоредбите на националното законодателство на назначаващата държава членка. 2. Служителите за връзка съставляват националните бюра за връзка в Европол и приемат указания от националните си звена в рамките на Европол, в съответствие с националното законодателство на назначаващата държава членка и с разпоредбите, които се прилагат по отношение на администрацията на Европол. 3. Служителите за връзка съдействат за обмена на информация между Европол и своите държави членки. 4. Служителите за връзка съдействат за обмена на информация между своите държави членки и служителите за връзка на другите държави членки в съответствие с националното законодателство. В зависимост от националното законодателство инфраструктурата на Европол може да се използва за такъв двустранен обмен и във връзка с престъпления, попадащи извън обхвата на целите на Европол. Правата и задълженията, които служителите за връзка имат по отношение на Европол, се определят от управителния съвет. 5. Служителите за връзка се ползват с привилегиите и имунитетите, които са необходими за изпълнение на техните задачи, в съответствие с член 65. 6. Европол гарантира, че служителите за връзка са напълно информирани относно всички дейности на агенцията и че са обвързани с тях, доколкото това е необходимо за изпълнението на техните задачи. 7. Европол покрива разходите, свързани с предоставянето на държавите членки на необходимите помещения в сградата на Европол и с осигуряването на подходяща подкрепа за изпълнение на задълженията на служителите за връзка. Всички други разходи, свързани с назначаването на служителите за връзка, се поемат от назначаващата държава членка, включително разходите за оборудване на служителите за връзка, освен ако по препоръка на управителния съвет бюджетният орган не вземе друго решение. Глава III ЗАДАЧИ, СВЪРЗАНИ С ОБУЧЕНИЕТО НА СЛУЖИТЕЛИ НА ПРАВОПРИЛАГАЩИТЕ ОРГАНИ Член 9 Школа към Европол 1. Един отдел в рамките на Европол, наречен ,,Школа към Европол“, създаден с настоящия регламент, подпомага, разработва, провежда и координира обучението на служители на правоприлагащите органи, по-специално в областта на борбата с тежката престъпност, засягаща две или повече държави членки, борбата с тероризма, управлението на спортни и други мероприятия, създаващи голям риск за обществения ред, в областта на стратегическото планиране и командването на невоенни мисии на Съюза, както и в сферата на лидерските и езиковите умения на служителите на правоприлагащите органи, по-конкретно с цел: а) да се повишат осведомеността и знанията за: i) международните инструменти и инструментите на Съюза относно сътрудничеството в областта на правоприлагането; ii) органите на Съюза, и по-конкретно за Европол, Евроюст и Frontex, за тяхната работа и роля; iii) съдебните аспекти на сътрудничеството в областта на правоприлагането и практическите знания за достъпа до информационните канали; б) да се насърчава развитието на регионалното и двустранното сътрудничество между държавите членки, от една страна, и между държавите членки и трети държави, от друга страна; в) да се засегнат специфични тематични области на престъпната дейност или на работата на полицията, в които обучението на ниво ЕС може да осигури добавена стойност; г) да се разработят специални общи учебни програми за служителите на правоприлагащите органи, по които да бъдат обучавани за участие в граждански мисии на Съюза; д) да се подпомагат държавите членки в провежданите в трети държави на двустранни дейности, които имат за цел изграждането на капацитет в областта на правоприлагането; е) да бъдат обучени обучаващите лица и да се съдейства за подобряването на учебните практики и за обмена на добрите учебни практики. 2. Школата към Европол разработва и редовно актуализира учебните средства и методиките за учене и ги прилага от гледна точка на ученето през целия живот, с цел да се усъвършенстват уменията на служителите на правоприлагащите органи. Школата към Европол прави оценка на резултатите от тези действия с оглед на подобряване на качеството, съгласуваността и ефективността на действията в бъдеще. Член 10 Задачи на Школата към Европол 1. Школата към Европол изработва многогодишни стратегически анализи на нуждите от обучение и многогодишни учебни програми. 2. Школата към Европол разработва и реализира дейности за обучение и учебни продукти, които могат да включват: а) курсове, семинари, конференции, уеб базирано и електронно обучение; б) общи учебни програми, които повишават осведомеността, запълват пропуските и/или способстват за възприемането на общ подход към проявите на трансграничната престъпност; в) модули за обучение с постепенно нарастваща сложност, които са съобразени със степента на сложност на уменията, необходими за съответните целеви групи, и които са насочени към определен географски регион, конкретна тематична област на престъпната дейност или специфичен набор от професионални умения; г) програми за обмен и командироване на служители на правоприлагащите органи в контекста на подход на обучение, базиран на оперативната работа. 3. С цел да осигури съгласувана европейска политика за обучение с оглед на подпомагането на граждански мисии и изграждането на капацитет в трети държави, Школата към Европол: а) оценява въздействието на съществуващите политики и инициативи за обучение в областта на правоприлагането, които са свързани със Съюза; б) разработва и провежда обучение за подготовка на служителите на правоприлагащите органи на държавите членки за участие в граждански мисии, включително с цел придобиване на съответните езикови умения; в) разработва и провежда обучение на служители на правоприлагащите органи от трети държави, и по-специално от страните, които са кандидатки за присъединяване към Съюза; г) управлява средствата на Съюза за външна помощ, специално предназначени за подпомагане на трети държави в изграждането на капацитет в съответните области на политиката, в съответствие с установените приоритети на Съюза. 4. Школата към Европол насърчава взаимното признаване на обучението в различните държави членки в областта на правоприлагането и свързаните с това действащи европейски стандарти за качество. Член 11 Научни изследвания от практическо значение за обучението 1. Школата към Европол допринася за разработването на научни изследвания, които са от практическо значение за дейностите по обучението, включени в настоящата глава. 2. Школата към Европол подкрепя и изгражда партньорство с органите на Съюза и с държавни и частни академични институции и насърчава създаването на по-стабилни партньорства между университетите и институтите за обучение на служители на правоприлагащите органи в държавите членки. Глава IV ОРГАНИЗАЦИЯ НА ЕВРОПОЛ Член 12 Административна и управленска структура на Европол Административната и управленската структура на Европол се състои от: а) управителен съвет, който изпълнява функциите, определени в член 14; б) изпълнителен директор, който изпълнява отговорностите, определени в член 19; в) Научен комитет по обучението съгласно член 20; г) ако е уместно, всеки друг консултативен орган, създаден от управителния съвет съгласно член 14, параграф 1, буква п); д) ако е уместно, изпълнителен съвет съгласно членове 21 и 22. РАЗДЕЛ 1 УПРАВИТЕЛЕН СЪВЕТ Член 13 Състав на управителния съвет 1. Управителният съвет се състои от по един представител от всяка държава членка и от двама представители на Комисията, като всички имат право на глас. 2. Членовете на управителния съвет се назначават въз основа на своя опит в управлението на организации от публичния или частния сектор и на познанията си за сътрудничеството в областта на правоприлагането. 3. Всеки член на управителния съвет е представляван от заместник, който се назначава въз основа на своя опит в управлението на организации от публичния и частния сектор и на познанията си за националната политика, отнасяща се до обучението на служители на правоприлагащите органи. Заместникът изпълнява ролята на пълноправен член по всички въпроси, свързани с обучението на служители на правоприлагащите органи. В отсъствието на пълноправния член заместникът го представлява. В отсъствието на заместника пълноправният член го представлява по всички въпроси, свързани с обучението на служители на правоприлагащите органи. 4. Всички представени в управителния съвет страни полагат усилия за ограничаване на текучеството на своите представители с цел да се гарантира приемствеността в работата на управителния съвет. Всички страни се стремят да постигнат балансирано представителство на мъжете и жените в състава на управителния съвет. 5. Мандатът на членовете и техните заместници е със срок четири години. Този срок може да бъде продължен. При изтичане на мандата им или в случай на оставка членовете остават на служба до подновяване на назначенията им или докато бъдат заменени. Член 14 Функции на управителния съвет 1. Управителният съвет: а) приема всяка година работната програма на Европол за следващата година с мнозинство от две трети от членовете си и в съответствие с член 15; б) приема многогодишната работна програма с мнозинство от две трети от членовете си в съответствие с член 15; в) приема годишния бюджет на Европол с мнозинство от две трети от членовете си и осъществява други функции във връзка с бюджета на Европол в съответствие с глава XI; г) приема консолидирания годишен доклад за дейността на Европол и го изпраща в срок до 1 юли от следващата година на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата и на националните парламенти. Консолидираният годишен доклад за дейността се оповестява публично; д) приема финансовите правила, приложими спрямо Европол, в съответствие с член 63; е) приема в срок до 31 януари многогодишния план за политиката по отношение на персонала, след като разгледа становището на Комисията; ж) приема стратегия за борба с измамите, пропорционална на риска от измами, като взема предвид разходите, свързани с мерките, които следва да бъдат предприети, и ползите от тях; з) приема правила за предотвратяването и управлението на конфликти на интереси, които да прилага по отношение на своите членове и на членовете на Научния комитет по обучението; и) съгласно параграф 2 упражнява по отношение на персонала на Европол правомощията, предоставени от Правилника за длъжностните лица на органа по назначаването, както и тези, предоставени от Условията за работа на другите служители на органа, оправомощен да сключва трудови договори („правомощия на органа по назначаването“); й) приема необходимите правила за прилагане на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители, в съответствие с член 110 от Правилника за длъжностните лица; к) назначава изпълнителния директор и заместник изпълнителните директори и при необходимост продължава срока на мандата им или ги отстранява от длъжност в съответствие с членове 56 и 57; л) определя показателите за изпълнението и наблюдава работата на изпълнителния директор, включително изпълнението на решенията на управителния съвет; м) съгласно условията на Правилника за длъжностните лица и на Условията за работа на другите служители назначава счетоводител, който е функционално независим в изпълнението на своите задължения; н) назначава членовете на Научния комитет по обучението; о) осигурява подходящи последващи действия във връзка с констатациите и препоръките, направени вследствие на вътрешни или външни одитни доклади и оценки, както и вследствие на разследвания на Европейската служба за борба с измамите (OLAF); п) взема всички решения относно създаването и изменението, ако последното е необходимо, на вътрешните структури на Европол; р) приема свой процедурен правилник. 2. На основание член 2, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица и член 6 от Условията за работа на другите служители на Съюза и съгласно процедурата, предвидена в член 110 от същия правилник, управителният съвет взема решение за делегиране на съответните правомощия на орган по назначаването на изпълнителния директор и определя условията, при които делегираните правомощия могат да бъдат оттеглени. Изпълнителният директор е упълномощен от своя страна да делегира тези правомощия на други лица. Когато това се налага поради изключителни обстоятелства, управителният съвет може с решение да оттегли временно правомощията на орган по назначаването, делегирани на изпълнителния директор, и тези, които изпълнителният директор от своя страна е делегирал на други лица, и да упражнява тези правомощия пряко или да ги делегира на някой от членовете си или на служител, различен от изпълнителния директор. Член 15 Годишна работна програма и многогодишна работна програма 1. Управителният съвет приема годишната работна програма в срок най-късно до 30 ноември всяка година въз основа на проект, представен от изпълнителния директор, като взема предвид становището на Комисията. Той я изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и националните парламенти. 2. Годишната работна програма включва подробни цели и очаквани резултати, включително и показатели за изпълнението. В нея също така са описани действията, които ще се финансират, и са посочени финансовите и човешките ресурси, разпределени за всяко действие, в съответствие с принципите за бюджетиране и управление по дейности. Годишната работна програма е съгласувана с многогодишната работна програма, посочена в параграф 4. В годишната работна програма ясно се указва кои задачи са добавени, променени или отменени в сравнение с предходната финансова година. 3. Управителният съвет внася изменения в приетата годишна работна програма, ако на Европол бъде възложена нова задача. Всяко съществено изменение на годишната работна програма се приема по същата процедура като първоначалната годишна работна програма. Управителният съвет може да делегира на изпълнителния директор правомощието да внася несъществени изменения в годишната работна програма. 4. Управителният съвет също така приема многогодишната работна програма и я актуализира в срок до 30 ноември всяка година, като взема предвид становището на Комисията, и след консултации с Европейския парламент и националните парламенти. Приетата многогодишна работна програма се изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и националните парламенти. В многогодишната работна програма са определени стратегическите цели и очакваните резултати, включително и показателите за изпълнението. В нея са указани също така сумите и броят на служителите, разпределени във връзка с всяка цел, в съответствие с многогодишната финансова рамка и многогодишния план за политиката по отношение на персонала. Тя включва стратегията за отношенията с трети държави или международни организации, посочени в член 29. Многогодишната програма се осъществява посредством годишни работни програми и при необходимост се актуализира въз основа на резултатите от външни и вътрешни оценки. При необходимост заключенията, направени в резултат на тези оценки, се отразяват и в годишната работна програма за следващата година. Член 16 Председател на управителния съвет 1. Управителният съвет избира председател и заместник-председател измежду членовете. Председателят и заместник-председателят се избират с мнозинство от две трети от членовете на управителния съвет. Заместник-председателят автоматично замества председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения. 2. Мандатът на председателя и на заместник-председателя е със срок четири години. Техният мандат може да бъде подновен еднократно. Ако обаче по време на мандата си председателят или заместник-председателят престане да бъде член на управителния съвет, мандатът му изтича автоматично на същата дата. Член 17 Заседания на управителния съвет 1. Председателят свиква заседанията на управителния съвет. 2. Изпълнителният директор на Европол взема участие в разискванията. 3. Управителният съвет провежда най-малко две редовни заседания годишно. Освен това той провежда заседания по инициатива на председателя си, по искане на Комисията или по искане на най-малко една трета от своите членове. 4. Управителният съвет може да покани всяко лице, чието становище може да бъде от практическо значение за дискусията, да присъства на заседанието му като наблюдател без право на глас. 5. Членовете на управителния съвет могат, съгласно разпоредбите на неговия процедурен правилник, да бъдат подпомагани от съветници или експерти. 6. Европол осигурява секретариата на управителния съвет. Член 18 Правила за гласуване 1. Без да се засягат разпоредбите на член 14, параграф 1, букви а), б) и в), член 16, параграф 1 и член 56, параграф 8, управителният съвет взема решенията си с мнозинство от своите членове. 2. Всеки член има право на един глас. В отсъствието на член, който има право на глас, заместникът му може да упражни неговото право на глас. 3. Председателят участва в гласуването. 4. Изпълнителният директор не участва в гласуването. 5. Процедурният правилник на управителния съвет определя по-подробно условията и реда за гласуване, по-специално условията, при които даден член може да действа от името на друг член, както и изискванията за кворум, когато е необходимо. РАЗДЕЛ 2 ИЗПЪЛНИТЕЛЕН ДИРЕКТОР Член 19 Отговорности на изпълнителния директор 1. Изпълнителният директор отговаря за управлението на Европол. Той се отчита пред управителния съвет. 2. Без да се засягат правомощията на Комисията, на управителния съвет или на изпълнителния съвет, изпълнителният директор е независим в изпълнението на своите задължения и не търси, нито приема инструкции от никое правителство или друг орган. 3. Изпълнителният директор докладва на Европейския парламент относно изпълнението на своите задължения, когато бъде поканен да направи това. Съветът може да покани изпълнителния директор да докладва за изпълнението на своите задължения. 4. Изпълнителният директор е законният представител на Европол. 5. Изпълнителният директор отговаря за изпълнението на задачите, които са възложени на Европол по силата на настоящия регламент. По-конкретно, изпълнителният директор отговаря: а) за ежедневното управление на Европол; б) за изпълнението на решенията, приети от управителния съвет; в) за изготвянето на годишната работна програма и многогодишната работна програма и представянето им на управителния съвет след консултация с Комисията; г) за изпълнението на годишната работна програма и многогодишната работна програма и за докладването пред управителния съвет относно тяхното изпълнение; д) за изготвянето на консолидирания годишен доклад за дейностите на Европол и представянето му пред управителния съвет за одобрение; е) за подготвянето на план за действие въз основа на заключенията на вътрешните или външните одитни доклади и оценки, както и на докладите и препоръките от разследванията на OLAF, а също така и за представянето на доклади за напредъка два пъти годишно пред Комисията и редовно пред управителния съвет; ж) за защитата на финансовите интереси на Съюза чрез прилагане на превантивни мерки против измами, корупция и всички други незаконни дейности и чрез ефективни проверки, без това да засяга правомощията на OLAF за провеждане на разследвания, а при установяване на нередности — чрез възстановяване на неоснователно платени суми, и когато е уместно, чрез налагане на ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции; з) за изготвянето на стратегия на Европол за борба с измамите и представянето ѝ пред управителния съвет за одобрение; и) за изготвянето на проект за финансовите правила, приложими по отношение на Европол; й) за изготвянето на проект на разчет за приходите и разходите на Европол и за изпълнението на бюджета му; к) за изготвянето на проект на многогодишния план за политиката по отношение на персонала и представянето му пред управителния съвет след консултация с Комисията; л) за подпомагането на председателя на управителния съвет при подготовката на заседанията на управителния съвет; м) за редовното информиране на управителния съвет относно изпълнението на стратегическите и оперативните приоритети на Съюза за борба с престъпността. РАЗДЕЛ 3 НАУЧЕН КОМИТЕТ ПО ОБУЧЕНИЕТО Член 20 Научният комитет по обучението 1. Научният комитет по обучението е независим консултативен орган, който обезпечава от научна гледна точка качеството на дейността на Европол в сферата на обучението и я направлява. За тази цел изпълнителният директор включва Научния комитет по обучението на ранен етап при изготвянето на всички документи, посочени в член 14, доколкото те се отнасят до обучението. 2. Научният комитет по обучението се състои от 11 лица, които се ползват с най-добрата академична или професионална репутация в тематичните области, включени в глава III от настоящия регламент. Управителният съвет назначава членовете след провеж