BG    BG BG 
BG    BG  ЕВРОПЕЙСКА  КОМИСИЯ  
Брюксел , 2.2.2011 
SEC(2011) 133 окончателен  
  
РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
Придружаващ  документ  към 
Предложение  за 
ДИРЕКТИВА  НА ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  И НА СЪВЕТА  
относно  общ подход  към използването  на резервационни  данни   
на пътниците   
  
ОБОБЩЕНИЕ  НА ОЦЕНКАТА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
   
 
{SEC(2011) 132 окончател eн} 
{COM(2011) 32 окончател eн} 
BG    BG 1. ПРОЦЕДУРНИ  ВЪПРОСИ  И КОНСУЛТИРАНЕ  СЪС  
ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ  СТРАНИ  
На 6 ноември  2007 г. Комисията  прие  предложение  за рамково  решение  на Съвета  
относно  използването  на резервационни  данни  на пътниците  (PNR) за целите  на 
правоприлагането1. Предложението  бе придружено  от оценка  на въздействието2. 
Предложението  бе подробно  обсъдено  в работните  групи  на Съвета , а постигнатият  по 
време  на дискусиите  напредък  беше  одобрен  от Съвета  по правосъдие  и вътрешни  
работи  през 2008 г. Обсъжданията  на предложението  в работните  групи  позволиха  да се 
постигне  консенсус  по повечето  от разпоредбите  в предложението .  
С влизането  в сила  на Договора  от Лисабон  на 1 декември  2009 г. предложението  на 
Комисията , което  към този момент  все още не беше  прието  от Съвета , загуби  
актуалност . В документа  „Стокхолмска  програма  — отворена  и сигурна  Европа  в 
услуга  и за защита  на гражданите “3 Комисията  беше  приканена  да представи  
предложение  за използването  на резервационни  данни  на пътниците  за 
предотвратяване , разкриване , разследване  и наказателно  преследване  на престъпления , 
свързани  с тероризъм , и на тежки  престъпления . 
За оценката  на въздействието  през 2007 г. Комисията  се консултира  с всички  
заинтересовани  страни . След  приемане  на предложението  на Комисията  от 2007 г. 
всички  заинтересовани  страни  публикуваха  своето  становище , а именно  Европейският  
парламент , Работната  група  по член  29 за защита  на данните , Европейският  надзорен  
орган  по защита  на данните , Агенцията  за основните  права  и асоциациите  на 
въздушните  превозвачи . Целта  на настоящия  доклад  е да разгледа  възможността  за 
приемане  на ново  предложение , което  да замести  предложението  от 2007 г. в 
съответствие  с разпоредбите  и процедурите  на Договора  от Лисабон . С него  се цели  да 
се даде  отговор  на критиките , изразени  от заинтересованите  страни , както  и да се 
обхванат  всички  нови  факти  и опитът , натрупан  от 2007 г. насам . 
2. ОПРЕДЕЛЯНЕ  НА  ПРОБЛЕМА  
2.1. Заплахата  от тероризъм  и тежки  престъпления  
През  последното  десетилетие  в Европейския  съюз  и други  части  на света  се увеличава  
трансграничната  престъпност . Според  сборника  на ЕС (EU Source book) за 2007 г. в 
държавите -членки  на ЕС на всеки  100 000 души  от населението  се падат  по 14 000 
извършени  престъпления  (Италия  и Португалия  не са обхванати , тъй като за тях не са 
предоставени  данни ), като се започне  от 14 465 престъпления  в Швеция  и се стигне  до 
958 в Кипър . В изготвената  от Европол  Оценка  на заплахата  от организираната  
престъпност  за ЕС за 2009 г. се посочва , че по-голяма  част от заплахите  от 
организирана  престъпност  имат  международно  измерение  и повечето  действия  на 
организираната  престъпност  включват  международни  пътувания .  
Понастоящем  тероризмът  представлява  една  от най-големите  заплахи  за сигурността , 
мира , стабилността , демокрацията  и основните  права . Заплахата  от тероризма  не е 
ограничена  до отделни  географски  райони . Според  доклада  на Европол  за 2010 г. за 
обстановката  и тенденциите , свързани  с тероризма , въпреки  че през 2009 г. тероризмът  
                                                 
1 COM(2007) 654. 
2 SEC(2007) 1453. 
3 Документ  на Съвета  17024/09, 2.12.2009 г. 
BG    BG в ЕС е намалял , терористичната  заплаха  остава  реална  и сериозна . Повечето  
терористични  кампании , особено  тези от вида , който  Европол  нарича  „ислямски  
тероризъм “, са с транснационален  характер . 
2.2. PNR данни  и тяхното  използване  
PNR данните  се използват  от няколко  години , основно  от митническите  и 
правоприлагащите  органи  по света . Използването  на PNR данни  за полицейски  и 
съдебни  цели  може  да се осъществява : 
• за последващи  действия : при разследвания , наказателни  преследвания , разбиване  
на мрежи  след  извършването  на престъпление . За да могат  правораздавателните  
органи  да се върнат  достатъчно  назад  във времето , при такива  случаи  е необходимо  
да се предвиди  те да могат  да съхраняват  данните  за пропорционален  период  от 
време ; 
• за действия  в реално  време : преди  пристигане  или отпътуване  на пътниците , за да 
се предотврати  престъпление , да се поставят  под наблюдение  или да бъдат  
задържани  определени  лица  преди  да е извършено  престъпление  или защото  
престъпление  е извършено  или се извършва  в момента . В тези случаи  PNR данните  
са особено  полезни  за съпоставяне  на такива  данни  с предварително  определени  
критерии  за оценка , с цел идентифициране  на лица , които  до този момент  са били  
„неизвестни “ за правоприлагащите  органи , както  и за съпоставяне  със съдържанието  
на различни  бази  данни  за издирвани  лица  и предмети ; 
• за изпреварващи  действия : за анализ  и създаване  на критерии  за оценка , които  
след  това могат  да бъдат  използвани  за оценка  на пътниците  преди  пристигане  или 
отпътуване . За изготвянето  на подобен  анализ  от значение  за престъпления , свързани  
с тероризъм , и тежки  престъпления , е необходимо  в такива  случаи  да се предвиди  
правоприлагащите  органи  да запазват  данните  за пропорционално  дълъг  период . 
Налагането  на тези законови  задължения  на въздушните  превозвачи  е необходимо  
поради  следните  причини : 
На първо  място  PNR данните  позволяват  на правоприлагащите  органи  да 
идентифицират  „неизвестни “ до този момент  лица , т.е. лица , които  преди  това не са 
били  подозирани  в участие  в сериозни  престъпления  и тероризъм , но за които  анализ  на 
данните  сочи , че може  да участват  в такова  престъпление  и които  следва  да бъдат  
подложени  на допълнителна  проверка  от компетентните  органи . Идентифицирането  на 
такива  лица  помага  на правоприлагащите  органи  да предотвратяват  и разкриват  тежки  
престъпления , включително  терористични  актове . За постигането  на това 
правоприлагащите  органи  имат  нужда  да използват  PNR данни  както  в реално  време  за 
преглед  на PNR данните  с оглед  на предварително  определени  критерии  за оценка  на 
това кои „неизвестни “ до този момент  лица  трябва  да бъдат  проучени  допълнително , 
така и за изпреварващи  действия  с цел анализ  и създаване  на критерии  за оценка .  
Анализът  на PNR данни  може  например  да покаже  кои са най-обичайните  маршрути  за 
трафик  на хора  или наркотици  и това може  да бъде  включено  в критериите  за оценка . 
Съпоставянето  на PNR данните  в реално  време  с такива  критерии  може  доведе  до 
предотвратяване  или разкриване  на престъпления . Конкретен  пример , даден  от 
държава -членка  в областта  на трафика  на хора , е случай , при който  чрез анализ  на PNR 
данни  е била  разкрита  група  от трафиканти  на хора , която  е действала  по един  и същи  
маршрут . Трафикантите  използвали  фалшиви  документи  за регистрация  за полет  в ЕС и 
автентични  документи  за регистрация  за друг  полет  за трета  държава , като двете  
регистрации  били  извършвани  едновременно . След  като бъдат  допуснати  в залата  за 
BG    BG заминаващи  полети , те се качвали  на самолета , чийто  полет  бил за ЕС. Разкриването  на 
тази мрежа  за трафик  на хора  би било  невъзможно  без PNR данни . 
По този начин  едновременното  използване  на PNR данни  в реално  време  и за 
изпреварващи  действия  дава възможност  на правоприлагащите  органи  да разглеждат  
заплахата  от тежки  престъпления  и тероризъм  и от друга  перспектива , освен  чрез 
обработването  на други  категории  лични  данни : както  е обяснено  по-долу , обработката  
на лични  данни  от правоприлагащите  органи  чрез съществуващи  и планирани  мерки  на 
равнище  ЕС като например  Директивата  за предварителна  информация  за пътниците4, 
Шенгенската  информационна  система  (ШИС ) и Шенгенската  информационна  система  
от второ  поколение  (ШИС  II) не дават  възможност  на правоприлагащите  органи  да 
разкриват  „неизвестни “ заподозрени  по начина , по който  това става  при анализ  на PNR 
данните .  
На второ  място  PNR данните  помагат  на правоприлагащите  органи  за предотвратяване , 
разкриване , разследване  и наказателно  преследване  на тежки  престъпления , 
включително  терористични  актове , след  извършването  на престъпление . За постигането  
на това правоприлагащите  органи  имат  нужда  да използват  PNR данни  в реално  време  
за съпоставяне  на тези данни  с различни  бази  данни  с „известни “ издирвани  лица  и 
предмети . За правоприлагащите  органи  е необходимо  също  така да използват  PNR 
данните  за последващи  действия  с цел събиране  на доказателства  и, ако е уместно , 
откриване  на съучастници  на престъпници  и разкриване  на престъпни  мрежи .  
Така  например  данните  за кредитна  карта , които  представляват  част от PNR данните , 
могат  да са полезни  за правоприлагащите  органи  за идентифициране  и доказване  на 
връзката  между  дадено  лице  и известен  престъпник  или престъпна  организация . Една  
държава -членка  даде  за пример  случай  на трафик  на хора  и наркотици  в голям  мащаб  в 
държава -членка  и трети  държави . Картели  внасяли  наркотици  до няколко  дестинации  в 
Европа . Те използвали  т.нар. „мулета “ — лица , които  поглъщат  наркотици , за да ги 
пренесат  през границата . Самите  „мулета “ били  жертви  на трафик  на хора . 
Престъпниците  били  разкрити  въз основа  на PNR данни , тъй като закупували  билетите  
с откраднати  кредитни  карти . В резултат  на това в държавата -членка  били  извършени  
арести . Въз основа  на тези разкрития  бил създаден  критерий  за оценка , който  от своя  
страна  довел  до арести  в други  държави -членки  и трети  държави .  
Накрая , използването  на PNR данни  преди  пристигането  на пътниците  позволява  на 
правоприлагащите  органи  да извършат  оценка  и по-задълбочена  проверка  само  на 
лицата , за които  въз основа  на обективни  критерии  за оценка  и предишен  опит  може  да 
се предположи , че представляват  заплаха  за сигурността . Това  улеснява  пътуването  на 
всички  други  пътници  и намалява  риска  от това пътниците  да бъдат  подложени  на 
проверка  въз основа  на незаконни  критерии  като националност  или цвят  на кожата , 
които  правоприлагащите  органи , включително  митнически  и гранични  служители , 
могат  погрешно  да свържат  с рискове  за сигурността .  
Сключени  са договорености  между  ЕС и САЩ , Канада  и Австралия  за предаване  на 
PNR данни  в контекста  на борбата  срещу  тероризма  и транснационалната  организирана  
престъпност . Може  да се очаква  и други  трети  държави  да поискат  от въздушни  
превозвачи , извършващи  полети  от ЕС, да им предоставят  PNR данни . 
Обединеното  кралство , Франция  и Дания  вече са въвели  първично  законодателство  за 
събирането  и използването  на PNR данни . Тези  национални  мерки  се различават  в 
                                                 
4 Директива  2004/82/ ЕО от 29.8.2004 г. 
BG    BG няколко  отношения , като след  приемането  в тези държави -членки  на цялата  
регулаторна  рамка  е вероятно  тези различия  да се умножат . Предвид  обстоятелството , 
че редица  други  държави -членки  в момента  подготвят  PNR законодателство , могат  да 
бъдат  създадени  до 27 доста  различни  системи , което  ще доведе  до различна  степен  на 
защита  на данните , различия  в сигурността , увеличаване  на разходите  и правната  
несигурност  за въздушните  превозвачи .  
2.3. Правомощия  на ЕС да действа  и субсидиарност  
Правомощието  на ЕС да действа  в тази област  е заложено  в членове  82 и 87 от дял V, 
глава  5 от Договора  за функционирането  на Европейския  съюз . Тъй като повечето  
категории  тежки  престъпления , като например  трафика  на наркотици  и хора , са 
свързани  на определен  етап с международни  пътувания , за органите  е необходимо  да 
събират , обработват  и използват  PNR данни  за засилване  на вътрешната  сигурност  на 
ЕС. Предвид  свободното  движение  на хора  в Шенгенското  пространство  е необходимо  
всички  държави -членки  да използват  PNR данни , за да се избегнат  пропуски  в 
сигурността . Освен  това, предприемането  на действие  на равнище  ЕС ще спомогне  да 
се осигурят  хармонизирани  разпоредби  за съблюдаване  на защитата  на данните , по-
малки  разходи  и правна  сигурност  за въздушните  превозвачи . 
3. ЦЕЛИ  
3.1. Цели  на политиката  
Общата  цел е засилване  на вътрешната  сигурност  на ЕС, при съблюдаване  на правото  
на защита  на личните  данни  и другите  основни  права , а специфичните  цели  на 
политиката  са следните : 
(1) Предотвратяване  и намаляване  на терористичните  дейности  и друга  тежка  
престъпност  чрез всеобхватен  подход  към използването  на PNR данни  и 
избягване  на пропуски  в сигурността . 
(2) Гарантиране , че правото  на физическите  лица  за защита  на техните  лични  данни  
е надлежно  спазено  при събирането  и обработката  на PNR данни , което  да се 
постигне  чрез улесняване  на обмена  на PNR данни  между  компетентните  органи  
и гарантиране , че достъпът  до PNR данни  е ограничен  до строго  необходимото . 
(3) Осигуряване  на правна  сигурност  и намаляване  на разходите  за въздушните  
превозвачи  чрез ограничаване  на различията  в наложените  им правни  и 
технически  изисквания . 
3.2. Съображения , свързани  с основните  права  
В оценката  на въздействието  ефектът  върху  основните  права  бе оценен  с оглед  на 
„списъка  за проверка “ относно  основните  права , както  е посочено  в Стратегията  на 
Комисията  за ефективно  прилагане  на Хартата  на основните  права  от Европейския  
съюз5. 
Използването  на PNR данни  би засегнало  основните  права  за защита  на 
неприкосновеността  на личния  живот  и за защита  на личните  данни . То може  да бъде  
подложено  на ограничения  и условия , при условие  че такова  засягане  се извършва  „в 
съответствие  със закона “ и е „необходимо  в едно  демократично  общество “. Тъй като 
предложените  действия  са насочени  към борба  с тероризма  и други  тежки  престъпления , 
                                                 
5 COM (2010)573 от 19 октомври  2010 г. 
BG    BG те ще служат  на общополезна  цел, която  може  да оправдае  такива  ограничения , при 
условие  че се спазва  принципът  на пропорционалност . 
Всяко  предложено  действие  ще попадне  в обхвата  на дял V, глава  5 от ДФЕС  относно  
полицейското  сътрудничество . Рамково  решение  2008/977/ ПВР  относно  защитата  на 
личните  данни , обработвани  в рамките  на полицейското  и съдебното  сътрудничество  по 
наказателноправни  въпроси6 се прилага  единствено  до тези аспекти  на всяко  предложено  
действие , при които  се предават  лични  данни  между  държавите -членки , и следователно  
не обхваща  личните  данни , обработвани  единствено  на национално  равнище . 
Понастоящем  не съществуват  правила  на ЕС, които  уреждат  такова  обработване  на 
лични  данни  на национално  равнище . Най-подходящото  решение  би било  средствата  за 
защита  на личните  данни , предвидени  във всяка  предложена  мярка , да съответстват  на 
Рамково  решение  2008/977/ ПВР . Това  ще гарантира  еднакъв  стандарт  за защита  на 
личните  данни .  
Необходим  е пропорционален  период , по време  на който  съответните  органи  запазват  
данните . Относно  метода  за предаване  на данните  от въздушните  превозвачи , 
безспорни  са преимуществата  на системата  „push“ в сравнение  със системата  „pull“ и 
следователно  за всички  предавания  трябва  да се използва  системата  „push“. 
Що се отнася  до критиките  относно  „профилиране “, разпоредбите  на ЕС за защита  на 
личните  данни  предоставят  на всяко  физическо  лице  правото  да не бъде  субект  на 
решение , което  води  до правни  последици  за това лице  или значително  го засяга  и 
което  е основано  единствено  на автоматична  обработка  на данни , целяща  оценяване  на 
лични  аспекти , свързани  с лицето . Всяко  отделно  автоматично  решение  следва  да бъде  
проверено  и потвърдено  от човек  и да включва  разпоредби , които  позволяват  на 
субекта  на данните  да изрази  своето  гледище . 
4. ВАРИАНТИ  НА  ПОЛИТИКАТА  
Оценката  на въздействието  разглежда  четири  основни  варианта . 
Вариант  А. Не се предприемат  действия  по въпроса  на равнище  ЕС и статуквото  се 
запазва . 
Вариант  B. Варианти  за структурата  на системата  за PNR: 
B.1: Децентрализирано  събиране  и обработване  на данни  от държавите -членки ; B.2:
 Централизирано  събиране  и обработване  на данни  на равнище  ЕС.  
Вариант  C. Варианти  за ограничаването  на целта : 
C.1: Достъп  единствено  за престъпления , свързани  с тероризъм , и тежки  
престъпления ; C.2: Достъп  за престъпления , свързани  с тероризъм , и тежки  
престъпления , както  и други  цели  на политиката . 
Вариант  D. Варианти  за видовете  транспорт : 
D.1: Само  въздушни  превозвачи ; D.2: Въздушни , морски  и железопътни  превозвачи .  
Вариант  E. Доброволно /засилено  сътрудничество . Този  вариант  за насърчаване  на 
сътрудничеството  между  държавите -членки  в тази област  бе отхвърлен  в 
първоначалния  етап. 
                                                 
6 Рамково  решение  2008/977/ ПВР  на Съвета  от 27 ноември  2008 година  относно  защитата  на 
личните  данни , обработвани  в рамките  на полицейското  и съдебното  сътрудничество  по 
наказателноправни  въпроси , OВ L 350, 30.12.2008 г., стр. 60. 
BG    BG 5. СРАВНЕНИЕ  НА  ВАРИАНТИТЕ  НА  ПОЛИТИКАТА  И ТЯХНОТО  
ВЪЗДЕЙСТВИЕ  
Вариантите  бяха  оценени  с оглед  на тяхното  въздействие  по отношение  на засилване  на 
сигурността  в ЕС, укрепване  на защитата  на личните  данни , разходи  за публичните  
органи , разходи  за превозвачите /конкуренция  на вътрешния  пазар , отношения  с трети  
държави  и насърчаване  на всеобхватен  подход . 
Вариант  А за поддържане  на статуквото  предоставя  ограничени  преимущества  във 
връзка  със засилването  на сигурността  в ЕС, но има отрицателно  въздействие , тъй като 
би довел  до административни  усложнения  и разходи  поради  множеството  различни  
национални  системи .  
Относно  Вариант  B, децентрализираното  събиране  на данни  (подвариант  B1) има 
предимства  пред  централизираното  събиране  на тези данни  (подвариант  B2) по 
отношение  на засилването  на сигурността  в ЕС. При варианта  на централизирано  
събиране  на данните  би съществувал  голям  риск  от неуспех , тъй като при него  не може  
да се гарантира  подходящо  сътрудничество  между  държавите -членки  и на практика  
системата  би била  тромава , а оперирането  ѝ ― скъпоструващо . Подвариант  B1 би 
довел  до повече  разходи  в сравнение  с подвариант  B2. Преимуществата  за сигурността  
обаче  са повече  от недостатъците , свързани  с разходите . 
Относно  ограничаването  на целта , при подвариант  C2 има известни  предимства  за 
сигурността  в сравнение  с подвариант  C1, но при него  е налице  съществено  по-голямо  
въздействие  върху  защитата  на данните , както  и повече  разходи  в сравнение  с 
подвариант  C1. На този етап подвариант  C2 за използването  на PNR данни  за други  
цели  изглежда  непропорциален . 
Относно  видовете  транспорт , при подвариант  D2 са налице  преимущества  за 
сигурността  в сравнение  с подвариант  D1, тъй като при него  биха  били  обхванати  
повече  видове  транспорт  и повече  пътници , но той предполага  по-голямо  въздействие  
върху  защитата  на данните  и по-големи  разходи  в сравнение  с подвариант  D1, при 
който  мярката  би се прилагала  изключително  спрямо  въздушните  превозвачи . Поне  на 
този етап подвариант  D2 за включване  в обхвата  на мярката  на морския  и железопътния  
превоз  изглежда  прибързан .  
6. ПРЕДПОЧИТАН  ВАРИАНТ  
На този етап най-добрият  вариант  на политиката  е създаването  на ново  законодателно  
предложение  за пътуванията  със самолет , в което  се предвижда  децентрализирано  
събиране  на данни  с цел предотвратяване , разкриване , разследване  и наказателно  
преследване  на престъпления , свързани  с тероризъм , и на други  тежки  престъпления  
(комбинация  от подварианти  В1, С1 и D1). Този  вариант  предоставя  по-добри  средства  
за повишаване  на сигурността  в ЕС, като същевременно  се гарантира , че въздействието  
върху  защитата  на личните  данни  е ограничено  до минимум , а разходите  се запазват  на 
приемливо  ниво .  
За целите  на оценката  на въздействието  от 2007 г. бе извършен  анализ  на разходите  на 
предпочитания  вариант  на политиката . Според  изчисленията  от 2007 г. пълните  
разходи  от предпочитания  вариант  на политиката  за публичните  органи  и за 
превозвачите  биха  били  както  следва : 
По отношение  на публичните  органи  прогнозираните  разходи  за всички  държави -
членки  заедно  са: 
BG    BG Разходи  за въвеждане  (еднократен  разход ) €  614  833  187 
НО като се предполага  амортизационен  период  от пет години  € 122  966  637 
Годишни  разходи  за персонал  (текущи  разходи ) €  11 686  749 
Годишни  разходи  за поддръжка  (текущи  разходи ) €  61 483  319 
По отношение  на всички  превозвачи  в ЕС заедно , разходите  са: 
Разходи  за въвеждане  на PUSH (еднократен  разход ) €  11 647  116 
НО като се предполага  амортизационен  период  от пет години  € 2 329  423 
Разходи  за предаване  чрез PUSH – два пъти  за всеки  пътник  (текущи  разходи )
 €  2 250  080 
Разходи  за персонал  и поддръжка  (текущи  разходи ) €  5 435  321 
През  2008 г. Комисията  публикува  търг за изготвяне  на проучване  относно  начините  за 
създаване  на мрежа  на ЕС за PNR. Докладът , озаглавен  „Проучване  относно  начините  
за създаване  на мрежа  на ЕС за обмен  на резервационни  данни  на пътниците  (PNR) за 
целите  на правоприлагането “7, бе публикуван  през 2009 г. и в него  бе включена  нова  
оценка  на разходите . 
По отношение  на публичните  органи  прогнозираните  разходи  за всички  държави -
членки  заедно  са: 
Разходи  за въвеждане  (еднократен  разход ) €  221  000  000 
НО като се предполага  амортизационен  период  от пет години  € 44 200  000 
Годишни  разходи  за персонал  (текущи  разходи ) €  11 686  749 
Годишни  разходи  за поддръжка  (текущи  разходи ) €  61 483  319 
По отношение  на превозвачите  заедно , разходите  са: 
Разходи  за въвеждане  на PUSH (еднократен  разход ) 
€ 100  000 * 120 установени  в ЕС превозвачи  = €  12 000  000 
€ 100  000 * 80 установени  извън  ЕС превозвачи  = €  8 000  000 
НО като се предполага  амортизационен  период  от пет години  € 4 000  000 
Разходи  за предаване  чрез PUSH – два пъти  за всеки  пътник  (текущи  разходи ) 
€ 33 500 на авиокомпания  на година *120 превозвача *3връзки *2 PUSH €  24 120  000 
Разходи  за персонал  / поддръжка  (текущи  разходи ) €  6 240  000 
Цифрите  от 2009 г. показват  намаляване  на разходите  за публичните  органи  за 
въвеждането  на система  на ЕС за PNR, но увеличаване  на разходите  за превозвачите  в 
сравнение  с оценката  на разходите , извършена  през 2007 г. Действителните  разходи  ще 
бъдат  в рамките  между  тези две оценки  и, поне  що се отнася  до разходите  за 
превозвачите , вероятно  ще се доближават  по-скоро  до прогнозите  от 2007 г., които  се 
основават  на пазарни  цени , предоставени  пряко  от превозвачите . 
                                                 
7 Автори : Accenture и SITA. 
BG    BG Дори  с особено  високите  изчисления  от 2009 г., ако превозвачите  решат  да прехвърлят  
своите  разходи  върху  пътниците , това ще доведе  до допълнително  плащане  от по-малко  
от € 0,10 на билет , незначима  сума  при съпоставка  с цялостната  цена  на билетите . 
7. МОНИТОРИНГ  И ОЦЕНКА  
Всяка  държава -членка  може  да изготвя  годишен  доклад  за осъществяването  на 
системите . В рамките  на четири  години  от влизането  в сила  на директивата  Комисията  
следва  да направи  оценка  на нейното  функциониране , с цел да се прецени  дали  
използването  на PNR данни  е постигнало  своите  цели , дали  държавите -членки  са 
спазили  своите  задължения  и дали  системата  е била  успешна .  
Комисията  следва  също  така да разгледа  възможността  за разширяване  на мярката , така 
че тя да обхване  вътрешните  полети  в ЕС. Това  ще даде  възможност  за преходен  
период  и за добиване  на опит  от функционирането  на първата  директива  за PNR.