P9_TA(2020)0225

Констатиране на очевиден риск от тежко нарушение на принципите на правовата държава от страна на Полша

Резолюция на Европейския парламент от 17 септември 2020 г. относно предложението за решение на Съвета относно констатирането на очевиден риск от тежко нарушение на принципите на правовата държава от страна на Република Полша (COM(2017)0835 — 2017/0360R(NLE))

(2021/C 385/33)

Европейският парламент,

— като взе предвид предложението за решение на Съвета (COM(2017)0835),

— като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 2 и член 7, параграф 1 от него,

— като взе предвид Хартата на основните права на Европейския съюз,

— като взе предвид Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и протоколите към нея,

— като взе предвид Всеобщата декларация за правата на човека,

— като взе предвид международните договори на ООН в областта на правата на човека, като например Международния пакт за граждански и политически права,

— като взе предвид Конвенцията на Съвета на Европа за превенция и борба с насилието над жени и домашното насилие (Конвенцията от Истанбул),

— като взе предвид своята законодателна резолюция от 20 април 2004 г. относно съобщението на Комисията относно член 7 от Договора за Европейския съюз: Зачитане и подкрепа на ценностите, на които се основава Съюзът (1),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 15 октомври 2003 г. до Съвета и Европейския парламент относно член 7 от Договора за Европейския съюз — „Зачитане и подкрепа на ценностите, на които се основава Съюзът“ (2),

— като взе предвид съобщението на Комисията до Европейския парламент и до Съвета от 11 март 2014 г.„Нова уредба на ЕС за укрепване на принципите на правовата държава“ (3),

— като взе предвид своята резолюция от 13 април 2016 г. относно положението в Полша (4),

— като взе предвид своята резолюция от 14 септември 2016 г. относно неотдавнашните събития в Полша и тяхното въздействие върху основните права, определени в Хартата на основните права на Европейския съюз (5),

— като взе предвид своята резолюция от 15 ноември 2017 г. относно положението с принципите на правовата държава и демокрацията в Полша (6),

— като взе предвид, че през януари 2016 г. Комисията започна структурирания диалог съгласно уредбата на ЕС за укрепване на принципите на правовата държава,

— като взе предвид Препоръка (ЕС) 2016/1374 на Комисията от 27 юли 2016 г. относно принципите на правовата държава в Полша (7),

— като взе предвид Препоръка (ЕС) 2017/146 на Комисията от 21 декември 2016 г. относно принципите на правовата държава в Полша в допълнение към Препоръка (ЕС) 2016/1374 (8),

— като взе предвид Препоръка (ЕС) 2017/1520 на Комисията от 26 юли 2017 г. относно принципите на правовата държава в Полша в допълнение към Препоръки (ЕС) 2016/1374 и (ЕС) 2017/146 (9),

— като взе предвид Препоръка (ЕС) 2018/103 на Комисията от 20 декември 2017 г. относно принципите на правовата държава в Полша в допълнение към Препоръки (ЕС) 2016/1374, (ЕС) 2017/146 и (ЕС) 2017/1520 на Комисията (10),

— като взе предвид своята резолюция от 1 март 2018 г. относно решението на Комисията за прилагане на член 7, параграф 1 от ДЕС във връзка с положението в Полша (11),

— като взе предвид своята резолюция от 14 ноември 2019 г. относно криминализирането на сексуалното образование в Полша (12),

— като взе предвид своята резолюция от 18 декември 2019 г. относно публичната дискриминация и словото на омразата по отношение на ЛГБТИ лица, включително зони, забранени за ЛГБТИ лица (13),

— като взе предвид своята резолюция от 16 януари 2019 г. относно състоянието на основните права в Европейския съюз през 2017 г. (14),

— като взе предвид своята резолюция от 3 май 2018 г. относно плурализма и свободата на медиите в Европейския съюз (15),

— като взе предвид своята резолюция от 16 януари 2020 г. относно текущите изслушвания по член 7, параграф 1 от ДЕС относно Полша и Унгария (16),

— като взе предвид своята резолюция от 17 април 2020 г. относно координирани действия на ЕС за борба с пандемията от COVID-19 и последиците от нея (17),

— като взе предвид своята резолюция от 25 октомври 2016 г., съдържаща препоръки към Комисията относно създаването на механизъм на ЕС за демокрацията, принципите на правовата държава и основните права (18),

— като взе предвид своята резолюция от 13 февруари 2019 г. относно враждебните реакции срещу правата на жените и равенството между половете в ЕС (19),

— като взе предвид своята резолюция от 28 ноември 2019 г. относно присъединяването на ЕС към Конвенцията от Истанбул и други мерки за борба с насилието, основано на пола (20),

— като взе предвид своята законодателна резолюция от 4 април 2019 г. относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно защитата на бюджета на Съюза в случаите на широко разпространено незачитане на принципите на правовата държава в държавите членки (21),

— като взе предвид своята законодателна резолюция от 17 април 2019 г. относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета за създаване на програма „Права и ценности“ (22),

— като взе предвид четирите производства за установяване на неизпълнение на задължения, започнати от Комисията срещу Полша във връзка с реформата на полската съдебна система, като първите две приключиха с решения на Съда на ЕС (23), с които се установява нарушение на член 19, параграф 1, втора алинея от Договора за Европейския съюз, в който е залегнал принципът за ефективна съдебна защита, докато другите две производства все още не са приключили,

— като взе предвид трите изслушвания в Полша, проведени през 2018 г. от Съвета по общи въпроси в рамките на процедурата по член 7, параграф 1 от ДЕС,

— като взе предвид доклада за командировката от 3 декември 2018 г., изготвен след посещението на комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи във Варшава от 19 до 21 септември 2018 г., и изслушванията относно положението с принципите на правовата държава в Полша, проведени в тази комисия на 20 ноември 2018 г. и 23 април 2020 г.;

— като взе предвид годишните доклади на Агенцията на Европейския съюз за основните права и на Европейската служба за борба с измамите,

— като взе предвид препоръките на СЗО от 2018 г. относно сексуалното и репродуктивното здраве и права на юношите,

— като взе предвид решението на Европейския съд по правата на човека от 24 юли 2014 г., Ал Нашири срещу Полша (жалба № 28761/11);

— като взе предвид член 89 и член 105, параграф 5 от своя Правилник за дейността,

— като взе предвид становището на комисията по правата на жените и равенството между половете,

— като взе предвид междинния доклад на комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи (A9-0138/2020),

А. като има предвид, че Съюзът се основава на ценностите на зачитане на човешкото достойнство, на свободата, демокрацията, равенството, правовата държава, както и на зачитането на правата на човека, включително правата на лицата, които принадлежат към малцинства, както е предвидено в член 2 от Договора за Европейския съюз и както е отразено в Хартата на основните права на Европейския съюз и е заложено в международните договори относно правата на човека;

Б. като има предвид, че — за разлика от член 258 от Договора за функционирането на Европейския съюз — приложното поле на член 7 от Договора за Европейския съюз не се ограничава до областите, обхванати от правото на Съюза, както е посочено в съобщението на Комисията от 15 октомври 2003 г., и като има предвид, че съответно Съюзът може да преценява наличието на очевиден риск от тежко нарушение на общите ценности, посочени в член 2 от Договора за Европейския съюз не само в случай на нарушение в тази ограничена област, но и в случай на нарушение в област, в която държавите членки действат самостоятелно;

В. като има предвид, че всеки очевиден риск от тежко нарушение от държава членка на ценностите, посочени в член 2 от Договора за Европейския съюз, засяга не само отделните държави членки, в които се материализира рискът, но оказва отрицателно въздействие и върху останалите държави членки, върху взаимното доверие между държавите членки и върху самото естество на Съюза;

Г. като има предвид, че в съответствие с член 49 от Договора за Европейския съюз държавите членки са поели свободно и доброволно ангажимента да зачитат общите ценности, посочени в член 2 от Договора;

1. заявява, че загрижеността на Парламента се отнася до следните области: — функционирането на законодателната и избирателната система; — независимостта на съдебната система и правата на съдиите; — защитата на основните права;

2. отново подчертава своята позиция, изразена в няколко от резолюциите на ЕП относно положението с принципите на правовата държава и демокрацията в Полша, че взети заедно, фактите и тенденциите, посочени в настоящата резолюция, представляват системна заплаха за ценностите по член 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и очевиден риск от тежко нарушение на тези принципи;

3. изразява дълбоката си загриженост, че въпреки трите изслушвания, проведени в Съвета с полските органи, многократната размяна на мнения в комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи на Европейския парламент в присъствието на полските органи, тревожните доклади на ООН, Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ) и Съвета на Европа и четирите производства за установяване на неизпълнение на задължения, започнати от Комисията, не само не бяха предприети мерки във връзка с положението с принципите на правовата държава в Полша, но то сериозно се влоши след задействането на процедурата, посочена в член 7, параграф 1 от ДЕС; счита, че обсъжданията в Съвета в рамките процедурата, посочена в член 7, параграф 1 от ДЕС, не са били нито редовни, нито структурирани, не са разгледали в достатъчна степен съществените въпроси, не са обосновали активирането на процедурата, нито са установили по подходящ начин въздействието, което действията на полското правителство оказват върху ценностите, посочени в член 2 от ДЕС;

4. отбелязва, че мотивираното предложение на Комисията от 20 декември 2017 г. в съответствие с член 7, параграф 1 от ДЕС относно принципите на правовата държава в Полша: предложение за решение на Съвета относно констатирането на очевиден риск от тежко нарушение на принципите на правовата държава от страна на Република Полша ( 24 ) има ограничен обхват, а именно положението с принципите на правовата държава в Полша в тесния смисъл на независимостта на съдебната власт; счита, че е налице спешна необходимост да се разшири обхватът на мотивираното предложение, като се включат очевидни рискове от тежки нарушения на други основни ценности на Съюза, по-специално на демокрацията и зачитането на правата на човека;

5. счита, че последните събития в текущите изслушвания съгласно член 7, параграф 1 от ДЕС отново подчертават непосредствената необходимост от допълнителен и превантивен механизъм на Съюза относно демокрацията, принципите на правовата държава и основните права, както беше предложено в резолюцията на Парламента от 25 октомври 2016 г.;

6. отново изразява своята позиция относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно защитата на бюджета на Съюза в случаите на широко разпространено незачитане на принципите на правовата държава в държавите членки, включително необходимостта от защита на правата на бенефициерите, и призовава Съвета да започне междуинституционални преговори възможно най-скоро;

7. отново изразява своята позиция по отношение на бюджетния пакет за новата програма „Граждани, равенство, права и ценности“ в рамките на следващата многогодишна финансова рамка и призовава Съвета и Комисията да осигурят достатъчно финансиране за националните и местните организации на гражданското общество, така че на местно равнище да се засили подкрепата за демокрацията, принципите на правовата държава и основните права в държавите членки, включително и в Полша;

Функциониране на законодателната и избирателната система в Полша

Използване на правомощия за преразглеждане на конституцията от страна на полския парламент

Използване на ускорени законодателни процедури

10. изразява съжаление във връзка с честото използване на ускорени законодателни процедури от страна на полския парламент за приемането на законодателство от решаващо значение за промяна на организацията и функционирането на съдебната система, без да се провеждат задълбочени консултации със заинтересованите страни, включително със съдебната общност ( 39 )

Избирателно право и организиране на избори

11. отбелязва със загриженост заключенията на ОССЕ, че пристрастността на медиите и нетолерантната реторика в кампанията за парламентарните избори през октомври 2019 г. са предизвикали голяма загриженост ( 40 ) и че макар всички кандидати да са имали възможност да провеждат кампаниите си свободно, висшите държавни служители са използвали публично финансирани събития за разпространяване на посланията на кампаниите си; отбелязва освен това, че господстващото положение на управляващата партия в публичните медии допълнително е засилило нейното предимство ( 41 ) ; изразява съжаление, че враждебността, заплахите срещу медиите, нетолерантната реторика и случаите на злоупотреба с държавни средства отклониха вниманието от процеса на президентските избори в Полша през юни и юли 2020 г. ( 42 )

12. изразява загриженост поради факта, че новият състав за извънреден контрол и обществени въпроси (наричан по-нататък „извънреден състав“), мнозинството от членовете на който са лица, номинирани от новия Национален съдебен съвет, и за който според оценката на Съда на Европейския съюз (наричан по-нататък „Съда“) съществува опасността да не бъде квалифициран като независим съд, ще има за задача да потвърждава валидността на изборите и да разглежда спорове, свързани с изборите; отбелязва, че това поражда сериозни опасения по отношение на разделението на властите и функционирането на полската демокрация, тъй като прави съдебния контрол на споровете, свързани с изборите, особено уязвим на политически влияния и е в състояние да създаде правна несигурност по отношение на валидността на такъв преглед ( 43 )

13. отбелязва, че в своя Кодекс на добрите изборни практики от 2002 г. ( 44 ) Венецианската комисия предоставя ясни насоки относно провеждането на общи избори по време на извънредно положение, включително епидемии; отбелязва, че макар Кодексът да предвижда възможността за извънредни процедури на гласуване, всякакви изменения за въвеждането на такива процедури може да се разглеждат само в съответствие с най-добрите европейски практики, „ако е гарантиран принципът на свободното гласуване“; счита, че това не е така по отношение на измененията в избирателната рамка за президентските избори, които трябваше да се проведат на 10 май 2020 г., тъй като те биха могли да попречат на честното, тайно и равнопоставено провеждане на изборите при зачитане на правото на неприкосновеност на личния живот ( 45 ) и в съответствие с Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета ( 46 ) ; отбелязва освен това, че тези изменения са в противоречие със съдебната практика на полския Конституционен съд, която беше разработена, когато конституционният контрол беше все още ефективен, и в която се заявява, че изборният кодекс не трябва да бъде променян 6 месеца преди провеждането на избори; отбелязва със загриженост, че съобщението за отлагане на президентските избори е получено едва 4 дни преди определената дата;

Независимост на съдебните и други институции и права на съдиите в Полша

Реформа на съдебната система — общи съображения

14. признава, че въпреки че организацията на съдебната система е от национална компетентност, Съдът многократно е постановявал, че от държавите членки се изисква при упражняването на тази компетентност да спазват задълженията си, произтичащи от правото на Съюза; отново заявява, че националните съдии са и европейски съдии, които прилагат правото на Съюза, вследствие на което независимостта им засяга целия Съюз, включително Съда, който трябва да осигурява спазването на принципите на правовата държава, както е предвидено в член 19 от ДЕС и в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-долу „Хартата“) в областта на прилагането на правото на Съюза; призовава полските органи да защитават и поддържат независимостта на полските съдилища;

Състав и функциониране на Конституционния съд

15. припомня, че приетите на 22 декември 2015 г. и 22 юли 2016 г. закони за Конституционния съд, както и пакетът от три закона, приет в края на 2016 г. ( 47 ) , сериозно засегнаха независимостта и легитимността на Конституционния съд, и че съответно на 9 март 2016 г. и 11 август 2016 г. Конституционният съд обяви законите от 22 декември 2015 г. и 22 юли 2016 г. за противоконституционни; припомня, че тези решения не бяха публикувани тогава, нито бяха изпълнени от полските органи; изразява дълбоко съжаление относно факта, че конституционността на законите на Полша вече не може да бъде гарантирана ефективно в Полша след влизането в сила на гореспоменатите законодателни промени ( 48 ) ; приканва Комисията да обмисли започването на процедура за нарушение във връзка със законодателството за Конституционния съд, незаконния му състав и ролята му за възпрепятстване на изпълнението на преюдициалното решение на Съда на ЕС от 19 ноември 2019 г. ( 49 )

Пенсиониране, назначаване и дисциплинарни разпоредби за съдиите от Върховния съд

16. припомня, че през 2017 г. промените в метода за номиниране на кандидати за длъжността първи председател на Върховния съд (наричан по-долу „първи председател“) на практика обезсмислиха участието на съдиите от Върховния съд в процедурата за подбор; осъжда факта, че Законът от 20 декември 2019 г. за изменение на Закона за организацията на общите съдилища, Закона за Върховния съд и някои други актове ( 50 ) (Законът от 20 декември 2019 г.) допълнително ограничава участието на съдиите в процеса на подбор на първи председател чрез въвеждането на длъжност „изпълняващ длъжността първи председател на Върховния съд“ (наричан по-долу „изпълняващ длъжността първи председател“), който се назначава от президента на Република Полша, и чрез намаляване на кворума в третия кръг на едва 32 от общо 125 съдии, което представлява на практика отказ от модела на споделяне на властта между президента на Република Полша и съдебната общност, залегнал в член 183, параграф 3 от Конституцията на Полша ( 51 )

17. отбелязва със загриженост нередностите, свързани с номинацията на изпълняващия длъжността първи председател и неговите по-нататъшни действия; изразява дълбока загриженост по повод на факта, че процесът на подбор на кандидати за длъжността първи председател не е в съответствие с член 183 от Конституцията на Полша или с правилника за дейността на Върховния съд и нарушава основните стандарти за провеждане на разисквания сред членовете на Общото събрание на съдиите във Върховния съд (по-нататък „Общото събрание“); отбелязва със съжаление, че съмненията относно валидността на изборния процес в Общото събрание, както и относно безпристрастността и независимостта на изпълняващите длъжността председатели по време на изборния процес, биха могли да подкопаят още повече разделението на властите и легитимността на новия първи председател, номиниран от президента на Полша на 25 май 2020 г., и по този начин биха могли да поставят под въпрос независимостта на Върховния съд; припомня, че подобни нарушения на закона от страна на президента на Република Полша е имало и при номинирането на председателя на Конституционния съд;

18. споделя загрижеността на Комисията, че правомощието на президента на Република Полша (а в някои случаи и на министъра на правосъдието) да оказва влияние върху дисциплинарните производства срещу съдии от Върховния съд чрез назначаването на длъжностно лице, отговарящо за дисциплинарните производства, което да разследва случая, изключвайки от процедури, които са в ход, длъжностното лице на Върховния съд, отговарящо за дисциплинарните производства, поражда опасения във връзка с принципа на разделение на властите и може да засегне независимостта на съдебната власт ( 52 )

19. припомня, че в решението си от 24 юни 2019 г. ( 53 ) Съдът постанови, че намаляването на възрастта за пенсиониране на съдиите във Върховния съд противоречи на правото на Съюза и нарушава принципа на несменяемост на съдиите и следователно на независимост на съдебната власт, след като преди това беше уважил молбата на Комисията за постановяване на временни мерки по този въпрос с определение от 17 декември 2018 г. ( 54 ) ; отбелязва, че полските органи приеха Закона от 21 ноември 2018 г. за изменение на Закона за Върховния съд ( 55 ) , за да се съобразят със определението на Съда, и това е единственият случай, в който те са отменили промени на законодателната рамка в областта на съдебната система във връзка с решение на Съда;

Състав и функциониране на дисциплинарния състав и на извънредния състав на Върховния съд

20. припомня, че през 2018 г. в рамките на Върховния съд бяха създадени два нови състава, а именно дисциплинарният състав и извънредният състав, в които бяха включени новоназначени съдии, избрани от новия Национален съдебен съвет и натоварени със специални правомощия, включително правомощието на извънредния състав да отменя окончателните съдебни решения, постановени от по-нисшестоящи съдилища или от самия Върховен съд, посредством извънреден преглед, и правомощието на дисциплинарния състав да налага дисциплинарни наказания на други съдии от Върховния съд и от общите съдилища, създавайки de facto „Върховен съд в рамките на Върховния съд“; ( 56 )

21. припомня, че в своето решение от 19 ноември 2019 г. ( 57 ) Съдът, в отговор на преюдициално запитване, отправено от Върховния съд (състав по трудово право и социална сигурност, наричан по-долу „състав по трудово право“) относно дисциплинарния състав, постанови, че националните съдилища са длъжни да оставят без приложение разпоредбите на националното право, възлагащи компетентността за разглеждане на случай, в който може да е приложимо правото на Съюза, на орган, който не отговаря на изискванията за независимост и безпристрастност;

22. отбелязва, че впоследствие в решението си от 5 декември 2019 г. ( 58 ) Върховният съд (състав по трудово право) заключи, че дисциплинарният състав не отговаря на изискванията за независим и безпристрастен съд по смисъла на законодателството на Полша и на Съюза, и че Върховният съд (състави по гражданско, наказателно и трудово право) прие резолюция на 23 януари 2020 г. ( 59 ) , в която отново заявява, че дисциплинарният състав не е съд поради липсата на независимост и поради това решенията му не може да се считат за взети от надлежно назначен съд; отбелязва със сериозна загриженост, че полските органи заявиха, че тези решения нямат правно значение, що се отнася до продължаващото функциониране на дисциплинарния състав и на новия Национален съдебен съвет, и че на 20 април 2020 г. Конституционният съд обяви резолюцията на Върховния съд за противоконституционна ( 60 ) , с което създаде опасна съдебна дихотомия в Полша, като открито пренебрегна върховенството на правото на Съюза, и по-специално член 19, параграф 1 от ДЕС, съгласно тълкуванието на Съда в смисъл, че това възпрепятства ефективността и прилагането на решението на Съда от 19 ноември 2019 г. ( 61 ) от страна на полските съдилища ( 62 )

23. отбелязва определението на Съда от 8 април 2020 г. ( 63 ) , с което се дават указания на Полша за незабавно спиране на прилагането на националните разпоредби относно правомощията на дисциплинарния състав и полските органи се призовават да изпълнят бързо определението; призовава полските органи да изпълнят изцяло определението и призовава Комисията да внесе допълнително искане в Съда, с което да поиска да бъде разпоредено плащането на глоба в случай на продължаващо неспазване; призовава Комисията спешно да започне производство за установяване на неизпълнение на задължения във връзка с националните разпоредби относно правомощията на извънредния състав, тъй като назначенията в него са засегнати от същите недостатъци като дисциплинарния състав;

Състав и функциониране на новия Национален съдебен съвет

24. припомня, че е от компетентността на държавите членки да създадат съдебен съвет, но когато бъде създаден такъв съвет, неговата независимост трябва да бъде гарантирана в съответствие с европейските стандарти и конституцията на държавата членка; припомня, че след реформата на Националния съдебен съвет — органа, отговарящ за защитата на независимостта на съдилищата и съдиите в съответствие с член 186, параграф 1 от Конституцията на Полша — чрез Закона от 8 декември 2017 г. за изменение на Закона за Националния съдебен съвет и някои други актове ( 64 ) съдебната общност в Полша изгуби правомощието да делегира свои представители в Националния съдебен съвет и по този начин да оказва влияние върху набирането и повишаването на съдии; припомня, че преди реформата 15 от 25-имата членове на Националния съдебен съвет бяха съдии, избрани от своите колеги, докато след реформата от 2017 г. тези съдии се избират от полския парламент; изразява дълбоко съжаление, че тази мярка, в съчетание с предсрочното прекратяване в началото на 2018 г. на мандатите на всички членове, назначени съгласно старите правила, доведе до сериозно политизиране на Националния съдебен съвет ( 65 )

25. припомня, че Върховният съд, като приложи критериите, определени от Съда на ЕС в неговото решение от 19 ноември 2019 г., постанови в решението си от 5 декември 2019 г. и в решенията си от 15 януари 2020 г. ( 66 ) , както и в резолюцията си от 23 януари 2020 г., че решаващата роля на новия Национален съдебен съвет при подбора на съдии за новосъздадения дисциплинарен състав подкопава независимостта и безпристрастността на последния ( 67 ) ; изразява загриженост относно правния статут на съдиите, назначени или повишени от Националния съдебен съвет в настоящия му състав и относно въздействието, което може да има участието им в произнасянето върху валидността и законността на производството;

26. припомня, че на 17 септември 2018 г. Европейската мрежа на съдебните съвети преустанови действието на новия Национален съдебен съвет поради това, че вече не отговаря на изискванията за независимост от изпълнителната власт и законодателните органи, а през април 2020 г. започна процедура по експулсиране ( 68 )

27. призовава Комисията да започне производство за установяване на неизпълнение на задължения по отношение на Закона от 12 май 2011 г. за Националния съдебен съвет ( 69 ) , изменен на 8 декември 2017 г., и да поиска от Съда да преустанови действието на новия Национален съдебен съвет посредством временни мерки;

Правила, уреждащи организацията на общите съдилища, назначаването на председателите на съдилища и режима на пенсиониране на съдиите от общите съдилища

28. изразява съжаление относно факта, че министърът на правосъдието, който в полската система е и главен прокурор, получи правомощие да назначава и освобождава председатели на по-нисшестоящи съдилища по свое усмотрение по време на преходен период от шест месеца, и че през периода 2017 — 2018 г. министърът на правосъдието смени над 150 председатели и заместник-председатели на съдилища; отбелязва, че след този период освобождаването на председателите на съдилищата остана в ръцете на министъра на правосъдието, като на практика няма предвиден ефективен контрол на това правомощие; отбелязва освен това, че на министъра на правосъдието бяха предоставени и други „дисциплинарни“ правомощия по отношение на председателите на съдилища и председателите на съдилища от по-горна инстанция, които на свой ред разполагат с широки административни правомощия по отношение на председателите на съдилища от по-долна инстанция ( 70 ) ; изразява съжаление относно тази сериозна пречка за прилагането на принципите на правовата държава и независимостта на съдебната система в Полша ( 71 )

29. изразява съжаление по повод на това, че Законът от 20 декември 2019 г., който влезе в сила на 14 февруари 2020 г., промени състава на събранията на съдиите и прехвърли някои от правомощията на тези органи на съдебно самоуправление към колегии от председатели на съдилища, назначени от министъра на правосъдието ( 72 )

30. припомня, че в решението си от 5 ноември 2019 г. ( 73 ) Съдът установява, че разпоредбите на Закона от 12 юли 2017 г. за изменение на Закона за организацията на общите съдилища и някои други актове ( 74 ) , с които се намалява възрастта за пенсиониране на съдиите от общите съдилища, като същевременно се позволява на министъра на правосъдието да взема решение относно удължаването на активната им служба, и с които се определя различна възраст за пенсиониране в зависимост от пола, противоречат на правото на Съюза;

Правата и независимостта на съдиите, включително новият дисциплинарен режим за съдиите

31. осъжда новите разпоредби, с които се въвеждат допълнителни дисциплинарни нарушения и санкции по отношение на съдиите и председателите на съдилища, тъй като тези разпоредби представляват сериозен риск за независимостта на съдебната система ( 75 ) ; осъжда новите разпоредби, които забраняват всякаква политическа дейност на съдиите, задължават съдиите да оповестяват публично членството си в сдружения и ограничават по същество разискванията на съдебните органи за самоуправление, като надхвърлят принципите на правна сигурност, необходимост и пропорционалност в ограничаването на свободата на изразяване на съдиите ( 76 )

32. изразява дълбока загриженост относно дисциплинарните производства, образувани срещу съдии и прокурори в Полша във връзка с техните съдебни решения за прилагане на правото на Съюза или публични изявления в защита на независимостта на съдебната власт и принципите на правовата държава в Полша; по-специално осъжда заплахата от дисциплинарно производство ( 77 ) срещу над 10 % от съдиите за подписване на писмо до ОССЕ относно правилното провеждане на президентските избори и за оказване на подкрепа на репресирани съдии; осъжда клеветническата кампания срещу полските съдии и участието на държавни служители в нея; призовава полските органи да се въздържат от злоупотреба с дисциплинарни производства и от други дейности, подкопаващи авторитета на съдебната система;

33. призовава полските органи да премахнат новите разпоредби (относно дисциплинарни нарушения и др.), които не позволяват на съдилищата да разглеждат въпроси относно независимостта и безпристрастността на други съдии от гледна точка на правото на Съюза и Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ), като по този начин отнемат на съдиите възможността да упражняват своите задължения съгласно правото на Съюза и да не прилагат национални разпоредби, които са в противоречие с правото на Съюза ( 78 )

34. приветства започването от страна на Комисията на производство за установяване на неизпълнение на задължения във връзка с горепосочените нови разпоредби; изразява съжаление, че не е постигнат напредък след 29 април 2020 г.; призовава Комисията да разгледа случая в приоритетен порядък и да изиска от Съда да използва ускорената процедура и да предостави временни мерки, когато става въпрос за отнасяне на случая до Съда;

Статутът на главния прокурор и организацията на прокуратурата

35. осъжда сливането на службата на министъра на правосъдието и службата на главния прокурор, увеличените правомощия на главния прокурор по отношение на системата на прокуратурата и засилените правомощия на министъра на правосъдието по отношение на съдебната система (Закон от 27 юли 2001 г. за организацията на общите съдилища ( 79 ) , с измененията му), както и слабия контрол над тези правомощия (Национален съвет на прокурорите), което води до натрупване на прекалено много правомощия у едно лице и има преки отрицателни последици за независимостта на системата на прокуратурата от политическата сфера, както посочва Венецианската комисия ( 80 )

36. припомня, че в решението си от 5 ноември 2019 г. Съдът установява, че намаляването на възрастта за пенсиониране на прокурорите е в противоречие с правото на Съюза, тъй като установява различна възраст за пенсиониране за мъжете и жените — прокурори в Полша;

Цялостна оценка на положението с принципите на правовата държава в Полша

37. изразява съгласие с Комисията, Парламентарната асамблея на Съвета на Европа, Групата държави срещу корупцията и специалния докладчик на ООН за независимостта на съдиите и адвокатите, че посочените по-горе отделни промени на законодателната рамка в областта на съдебната система — като се има предвид тяхното взаимодействие и цялостното им въздействие — представляват сериозно, трайно и системно нарушаване на принципите на правовата държава, което дава възможност на законодателната и на изпълнителната власт да оказват намеса върху цялата структура и върху резултатите от функционирането на съдебната система по начин, несъвместим с принципите на разделение на властите, с което значително се отслабва независимостта на съдебната система в Полша ( 81 ) ; осъжда дестабилизиращото въздействие върху полския правен ред на предприетите мерки и извършените от полските органи назначения от 2016 г. насам;

Защита на основните права в Полша

Полският комисар по правата на човека

38. изразява загриженост относно политическите атаки срещу независимостта на Службата на комисаря по правата на човека ( 82 ) ; подчертава факта, че в рамките на своята област на отговорност комисарят по правата на човека изрази публично критика относно различните мерки, предприети от настоящото правителство; припомня факта, че статутът на комисаря по правата на човека е залегнал в Конституцията на Полша и че мандатът на настоящия комисар по правата на човека трябва да приключи през септември 2020 г.; припомня, че съгласно Конституцията на Полша комисарят следва да бъде избран от Сейма със съгласието на Сената;

Правото на справедлив съдебен процес

39. изразява загриженост във връзка с докладите за неоправдани забавяния в съдебните производства, трудности при достъпа до правна помощ по време на задържане и случаи на недостатъчно спазване на поверителността на комуникацията между адвоката и клиента ( 83 ) ; призовава Комисията да следи отблизо положението във връзка с адвокатите в Полша; припомня правото на всички граждани да бъдат съветвани, защитавани и представлявани от независим адвокат съгласно членове 47 и 48 от Хартата;

40. изразява загриженост относно това, че от влизането в сила на 14 февруари 2020 г. на Закона от 20 декември 2019 г. само извънредният състав, чиято независимост и безпристрастност са под въпрос, може да решава дали даден съдия или съд е независим и безпристрастен, като по този начин гражданите са лишени от важен елемент на съдебен контрол във всички други случаи ( 84 ) ; припомня факта, че съгласно практиката на Съда на ЕС, правото на справедлив процес задължава всеки съд да проверява по своя собствена инициатива дали отговаря на критериите за независимост и безпристрастност ( 85 )

Правото на информация и свободата на изразяване на мнение, включително свобода на медиите и плурализъм

41. отново заявява, че свободата и плурализмът на медиите са неделима част от демокрацията и принципите на правовата държава и че правото да информираш и правото да бъдеш информиран са част от основните демократични ценности, на които се основава Съюзът; припомня, че в своята резолюция от 16 януари 2020 г. Парламентът призова Съвета да разгледа в изслушванията съгласно член 7, параграф 1 от ДЕС всички нови развития в областта на свободата на изразяване, включително свободата на медиите;

42. припомня, че в своята резолюция от 14 септември 2016 г. Парламентът изрази своята загриженост относно приетите по-рано и новопредложените промени в полското законодателство в областта на медиите; отново отправя призива си към Комисията да извърши оценка на приетото законодателство по отношение на съвместимостта му със законодателството на Съюза, по-специално с член 11 от Хартата и законодателството на Съюза в областта на обществените медии;

43. изразява сериозната си загриженост във връзка с действията, извършени през последните години от полските органи по отношение на публичното радио- и телевизионно разпръскване, включително преобразуването му в проправителствено радио- и телевизионно разпръскване, което възпрепятства обществените медии и техните управителни органи да изразяват независимо мнение или несъгласие и да упражняват контрол върху на радио- и телевизионното съдържание ( 86 ) ; припомня факта, че член 54 от полската конституция гарантира свободата на изразяване и забранява цензурата;

44. изразява дълбока загриженост относно прекомерното използване на дела за клевета от страна на някои политици срещу журналисти, включително чрез налагане на наказателни глоби и спиране на правата на журналисти да упражняват професията си; изразява опасения, че това ще има възпиращ ефект върху упражняването на професията и върху независимостта на журналистите и медиите ( 87 ) ; призовава полските органи да гарантират достъп до подходящи средства за правна защита на журналистите и техните семейства, станали обект на съдебни дела, целящи заглушаване или сплашване на независимите медии; призовава полските органи да приложат изцяло препоръката на Съвета на Европа от 13 април 2016 г. относно защитата на журналистиката и безопасността на журналистите и другите медийни участници ( 88 ) ; изразява съжаление, че досега Комисията не е представила законодателство относно стратегическите съдебни производства, насочени срещу участието на обществеността, което би защитило и полските журналисти и медиите от неоснователни съдебни производства;

45. изразява загриженост относно докладваните случаи на задържане на журналисти за това, че си вършат работата, когато докладват за протести срещу ограничаване свободата на движение по време на епидемията от COVID-19 ( 89 )

Академичната свобода

46. изразява загриженост относно използването на и заплахата за производства за клевета срещу академичната общност; призовава полските органи да зачитат свободата на словото и академичната свобода в съответствие с международните стандарти ( 90 )

47. призовава полския парламент да отмени глава 6в от Закона от 18 декември 1998 г. за Института за национална памет — Комитет за преследване на престъпления срещу полската нация ( 91 ) , която застрашава свободата на словото и независимото провеждане на научни изследвания, като го превръща в гражданско престъпление, което е подсъдно пред гражданските съдилища за нанасяне на вреда на репутацията на Полша и полския народ, например като се отправят обвинения в съучастие на Полша или поляци в Холокоста ( 92 )

Свобода на събранията

48. отново отправя призива си към полското правителство да зачита правото на свобода на събранията, като премахне от действащия в момента закон от 24 юли 2015 г. за публичните събрания ( 93 ) , изменен на 13 декември 2016 г. ( 94 ) , разпоредбите, даващи приоритет на одобрени от правителството „циклични“ събрания ( 95 ) ; настоятелно призовава полските органи да се въздържат от прилагането на наказателни санкции спрямо лицата, които участват в мирни събрания или контрадемонстрации, и да снемат криминалните обвинения срещу мирни демонстранти; настоятелно призовава полските органи освен това да защитават по подходящ начин мирните събрания и да изправят пред съда онези, които насилствено нападат хора, участващи в мирни събрания;

49. изразява загриженост относно силно ограничаващата забрана на публични събрания ( 96 ) , която бе в сила по време на пандемията от COVID-19, без да бъде обявено положение на природно бедствие, както е определено в член 232 от полската конституция, и настоятелно подчертава необходимостта от прилагане на принципа на пропорционалност при ограничаване на правото на събрания;

Свобода на сдружаване

50. призовава полските органи да изменят Закона от 15 септември 2017 г. за Националния институт за свобода — Център за развитие на гражданското общество ( 97 ) ( 98 ) , за да се гарантира достъп до държавно финансиране за групи на гражданското общество от критично значение на местно, регионално и национално равнище, и справедливо, безпристрастно и прозрачно разпределение на публичните средства за гражданското общество, като се осигури плуралистично представителство ( 99 ) ; отново призовава за осигуряване на подходящо финансиране за съответните организации чрез различни инструменти за финансиране на равнището на Съюза, като направление „Ценности на Съюза“ на програмата „Граждани, равенство, права и ценности“ и пилотни проекти на Съюза; изразява дълбока загриженост, че полските членове на Европейския икономически и социален комитет са изправени пред политически натиск за действията, предприети в изпълнение на мандата им ( 100 )

51. изразява загриженост относно изявлението за пресата на министъра на правосъдието и министъра на околната среда във връзка с някои неправителствени организации, целта на което е те да бъдат стигматизирани като работещи в интерес на чуждестранните участници; изразява сериозна загриженост относно планирания проект на закон за създаване на публичен регистър за финансирането на неправителствени организации, който да ги задължава да декларират всички чуждестранни източници на финансиране ( 101 )

Право на личен живот и защита на данните

52. отново заявява заключенията си, направени в резолюцията на ЕП от 14 септември 2016 г., че процесуалните гаранции и материалните условия, предвидени в Закона от 10 юни 2016 г. за действията за борба с тероризма и в изменения Закон за полицията от 6 април 1990 г. ( 102 ) , за осъществяване на тайно наблюдение не са достатъчни за предотвратяване на прекомерната му употреба или на неоправданата намеса в неприкосновеността на личния живот и защитата на данните на лицата, включително на опозиционни лидери и лидери на гражданското общество ( 103 ) ; отново отправя призива си към Комисията да извърши оценка на това законодателство по отношение на съвместимостта му със законодателството на Съюза и настоятелно призовава полските органи да зачитат изцяло правото на неприкосновеност на личния живот на всички граждани;

53. изразява дълбока загриженост поради факта, че Министерството по въпросите на цифровизацията на Полша е прехвърлило на 22 април 2020 г. лични данни от Универсалната електронна система за регистрация на населението (наричана по-долу „регистъра PESEL“) на оператора на пощенски услуги, за да улесни организирането на президентските избори на 10 май 2020 г. чрез гласуване по пощата, без да има подходящо правно основание за това, тъй като до 7 май 2020 г. полският парламент не е приел закон, който да позволи провеждането на избори изцяло по пощата; освен това отбелязва, че регистърът PESEL не е идентичен с регистъра на избирателите и също така включва лични данни на граждани на други държави — членки на ЕС, поради което гореспоменатото прехвърляне може да представлява потенциално нарушение на Регламент (ЕС) 2016/679; припомня, че съгласно изявлението на Европейския комитет по защита на данните публичните органи могат да разкриват информация за физически лица, включени в избирателни списъци, само когато това е изрично разрешено от законодателството на държавата членка ( 104 ) ; отбелязва, че полският комисар по правата на човека е подал жалба пред Областния административен съд във Варшава на основание евентуално нарушение на членове 7 и 51 от Конституцията на Полша от страна на Министерството по въпросите на цифровизацията на Полша;

Широкообхватно сексуално образование

54. отново изразява дълбоката си загриженост, изразена в резолюцията на ЕП от 14 ноември 2019 г., която беше споделена и от комисаря на Съвета на Европа за правата на човека ( 105 ) , относно проекта на закон за изменение на член 200б от полския Наказателен кодекс, внесен в полския парламент от инициативата „Спрете педофилията“, за нейните изключително неясни, широкообхватни и непропорционални разпоредби, които на практика се стремят да криминализират разпространението на сексуално образование за малолетни и непълнолетни лица и чийто обхват потенциално застрашава всички лица, по-специално родителите, учителите и специалистите по сексуално образование, с до три години лишаване от свобода за преподаване по въпроси на човешката сексуалност, здраве и интимни отношения;

55. подчертава, че комплексното и съобразено с възрастта образование за сексуалността и взаимоотношенията, което се основава на факти, е от ключово значение за изграждането на умения в младите хора за създаване на здрави, равнопоставени, развиващи се и безопасни отношения, без дискриминация, принуда и насилие; счита, че комплексното сексуално образование оказва също така положително въздействие върху постигането на равенство между половете, включително трансформирането на вредните норми, свързани с пола, и на нагласите към насилието, основано на пола, което спомага за предотвратяване на насилието и сексуалната принуда от страна на интимния партньор, хомофобията и трансфобията, като нарушава мълчанието около сексуалното насилие, сексуалната експлоатация или малтретиране, и дава възможност на младите хора да търсят помощ; призовава полския парламент да се въздържа от приемането на предложения проект на закон за изменение на член 200б от Наказателния кодекс на Полша и настоятелно приканва полските органи да осигурят достъп до коректно от научна гледна точка и широкообхватно сексуално образование за всички ученици в съответствие с международните стандарти, както и за това лицата, които предоставят такова образование и информация, да бъдат подкрепяни в тази дейност по реален и обективен начин;

Сексуално и репродуктивно здраве и права

56. припомня, че съгласно Хартата на основните права на Европейския съюз, ЕКПЧ и практиката на Европейския съд по правата на човека сексуалното и репродуктивното здраве на жените е свързано с множество права на човека, включително правото на живот и достойнство, на свобода от нечовешко и унизително отношение, правото на достъп до здравеопазване, правото на личен живот, правото на образование и забраната на дискриминацията, както е отразено и в полската конституция; припомня, че в своята резолюция от 15 ноември 2017 г. Парламентът остро разкритикува всяко законодателно предложение, което забранява абортите в случаи на тежко или смъртоносно увреждане на плода и по този начин на практика ограничава драстично и почти забранява достъпа до здравно обслужване при аборт в Полша, тъй като повечето законни аборти се извършват на това основание ( 106 ) , и подчерта, че всеобщият достъп до здравеопазване, включително сексуално и репродуктивно здравеопазване и свързаните с това права, е основно право на човека ( 107 ) ; изразява съжаление относно предложените изменения ( 108 ) на Закона от 5 декември 1996 г. за професиите на лекарите и зъболекарите ( 109 ) , съгласно които лекарите вече няма да бъдат законово задължени да посочват алтернативно здравно заведение или практикуващ специалист в случай на отказ на услуги в областта на сексуалното и репродуктивното здраве поради лични убеждения; изразява загриженост относно използването на клаузата за съвестта, включително липсата на надеждни механизми за насочване и на процедура за навременно обжалване за жените, на които са отказани такива услуги; призовава полския парламент да се въздържа от всякакви по-нататъшни опити за ограничаване на сексуалното и репродуктивното здраве и права на жените; категорично потвърждава, че отказът на услуги за сексуално и репродуктивно здраве и съответните права е форма на насилие срещу жените и момичетата; призовава полските органи да предприемат мерки за пълно прилагане на решенията на Европейския съд по правата на човека по делата срещу Полша, с които Съдът нееднократно е постановявал, че рестриктивните закони относно абортите и липсата на прилагане са в нарушение на човешките права на жените ( 110 )

57. припомня, че предишните опити за допълнително ограничаване на правото на аборт, което в Полша вече е сред най-ограничените в Съюза, бяха прекратени през 2016 г. и 2018 г. в резултат на масовото противопоставяне от страна на полски граждани, изразено в „черните маршове“; настоятелно приканва полските органи да обмислят отмяната на закона, ограничаващ достъпа на жените и момичетата до таблетки за спешна контрацепция;

Слово на омразата, публична дискриминация, насилие над жените, домашно насилие и нетолерантно поведение спрямо малцинства и други уязвими групи, включително ЛГБТИ лица

58. настоятелно призовава полските органи да предприемат всички необходими мерки за непоколебима борба с расисткото слово на омразата и подбуждането към насилие, онлайн и офлайн, и публично да осъдят и да се дистанцират от расисткото слово на омразата на публични личности, включително политици и служители на медиите ( 111 ) , да предприемат действия срещу предразсъдъците и негативните настроения към националните и етническите малцинства (включително ромите), мигрантите, бежанците и лицата, търсещи убежище, и да осигурят ефективно прилагане на законите, обявяващи за незаконни партии или организации, които насърчават или подбуждат към расова дискриминация ( 112 ) ; призовава полските органи да спазват препоръките от 2019 г. на Комитета на ООН за премахване на расовата дискриминация ( 113 )

59. изразява дълбока загриженост във връзка с неотдавнашното решение на полския министър на правосъдието ( 114 ) да започне процедура по официалното оттегляне на Полша от Конвенцията на Съвета на Европа за превенция и борба с насилието над жени и домашното насилие (Конвенцията от Истанбул); насърчава полските органи да дадат практическо и ефективно приложение на Конвенцията, включително чрез гарантиране на прилагането на съществуващото законодателство в цялата страна, както и чрез осигуряването на достатъчен брой и качествени убежища за жени — жертви на насилие, и техните деца; изразява опасения, че тази стъпка би могла да представлява сериозна пречка пред равенството между половете и правата на жените;

60. отбелязва, че второто проучване сред ЛГБТИ лицата, проведено през май 2020 г. от Агенцията за основните права на Европейския съюз, подчертава засилването на нетолерантността и насилието спрямо ЛГБТИ лицата или лица, възприемани като ЛГБТИ, в Полша и пълното недоверие от страна на анкетираните полски ЛГБТИ лица към борбата на правителството срещу предразсъдъците и нетолерантността, отчитайки най-ниския процент в целия Съюз (едва 4 %) и най-високия процент на анкетирани, които избягват посещението на определени места от страх от нападение, тормоз или заплаха (79 %),

61. припомня, включително и в контекста на президентската кампания от 2020 г., своята позиция, изразена в резолюцията на ЕП от 18 декември 2019 г., в която категорично осъжда дискриминацията на ЛГБТИ лицата и нарушаването на основните им права от страна на публичните органи, включително словото на омразата от страна на публични органи и лица, заемащи изборни длъжности, забраната за провеждане на прайд шествия, недостатъчната защита при нападения срещу такива шествия и програмите за повишаване на осведомеността, както и обявяването на зони в Полша, свободни от т.нар. „идеология на ЛГБТ“, и приемането на „регионални харти на семейните права“, с които се дискриминират по-специално самотните родители и семействата на ЛГБТИ лица; отбелязва липсата на каквото и да било подобрение в положението на ЛГБТИ лицата в Полша след приемането на тази резолюция, както и това, че психичното здраве и физическата безопасност на полските ЛГБТИ лица са особено изложени на риск; припомня осъждането на тези действия от страна на полския комисар по правата на човека, който е подал девет жалби до административни съдилища с аргумента, че свободните от ЛГБТИ зони нарушават правото на Съюза, и от страна на Комисията и международните организации; припомня, че разходите по линия на Кохезионния фонд не трябва да водят до дискриминация въз основа на сексуалната ориентация и че общините, които действат като работодатели, трябва да спазват Директива 2000/78/ЕО на Съвета ( 115 ) , която забранява основаните на сексуална ориентация дискриминация и тормоз в областта на заетостта ( 116 ) ; с оглед на това изразява сериозната си загриженост от факта, че министърът на правосъдието е предоставил финансова подкрепа на общините, които са били изключени от европейската програма за побратимяване поради приемането на декларации „зона, свободна от ЛГБТ“; освен това изразява дълбока загриженост, че финансовата подкрепа ще бъде предоставена от фонд „Правосъдие“ на министерството, създаден с цел подкрепа на жертвите на престъпления; призовава Комисията да продължи да отхвърля заявленията за финансиране от Съюза, внесени от органите, които са приели такива резолюции; призовава полските органи да приложат съответната съдебна практика на Съда на ЕС и на Европейския съд по правата на човека и в този контекст да обърнат внимание на положението на съпрузите и родителите от един и същи пол, с цел да се гарантира упражняването на правото на недискриминация от правна и фактическа гледна точка ( 117 ) ; осъжда съдебните дела срещу активисти на гражданското общество, които публикуваха т.нар. „Атлас на омразата“, в който са документирани случаи на хомофобия в Полша; настоятелно приканва полското правителство да гарантира правната защита на ЛГБТИ лицата срещу всички форми на престъпления от омраза и слово на омразата;

62. изразява дълбоко съжаление относно масовото задържане на 48 ЛГБТИ активисти на 7 август 2020 г., което изпраща тревожен сигнал за свободата на словото и на събиранията в Полша; изразява съжаление относно начина, по който са били третирани задържаните лица, както беше докладвано от Националния превантивен механизъм за предотвратяване на изтезанията ( 118 ) ; призовава за незабавно осъждане от страна на всички европейски институции на полицейското насилие срещу ЛГБТИ лицата в Полша;

63. изразява дълбоко съжаление относно официалната позиция на полския епископат ( 119 ) , в която се призовава за „репаративна терапия“ на ЛГБТИ лицата; отново заявява позицията на Парламента ( 120 ) , която насърчава държавите членки да инкриминират подобни практики и припомня доклада от май 2020 г. на независимия експерт на ООН по защитата от насилие и дискриминация, основани на сексуалната ориентация и половата идентичност, който призовава държавите членки да приемат забрани за практики на „репаративна терапия“ ( 121 )

64. отбелязва, че липсата на независимост на съдебната система в Полша вече започна да засяга взаимното доверие между Полша и други държави членки, по-специално в областта на съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, като се има предвид, че националните съдилища отказват или се колебаят да предадат полски заподозрени съгласно процедурата по европейската заповед за арест поради дълбоки съмнения относно независимостта на полската съдебна система; счита, че заплахата за единството на правния ред на Съюза, породена от влошаването на положението с принципите на правовата държава в Полша, е особено сериозна; изтъква, че взаимното доверие между държавите членки може да бъде възстановено единствено когато се гарантира зачитането на ценностите, залегнали в член 2 от ДЕС;

65. призовава полското правителство да спазва всички разпоредби, свързани с принципите на правовата държава и основните права, залегнали в Договорите, Хартата, ЕКПЧ и международните стандарти за правата на човека, както и да участва в откровен диалог с Комисията; подчертава, че този диалог трябва да се води по безпристрастен, основан на доказателства и сътрудничество начин; призовава полското правителство да си сътрудничи с Комисията в съответствие с принципа на лоялно сътрудничество, предвиден в ДЕС; призовава полското правителство бързо и изцяло да приложи решенията на Съда на ЕС и да зачита върховенството на правото на Съюза; настоятелно призовава полското правителство да вземе изцяло предвид препоръките на Венецианската комисия при организацията на съдебната система, включително при извършването на по-нататъшни реформи във Върховния съд;

66. призовава Съвета и Комисията да се въздържат от тясно тълкуване на принципите на правовата държава и да използват пълния потенциал на процедурата по член 7, параграф 1 от ДЕС, като насочат вниманието си към последствията от действията на полското правителство за всички принципи, залегнали в член 2 от ДЕС, включително демокрацията и основните права, изтъкнати в настоящия доклад;

67. призовава Съвета да възобнови официалните изслушвания — последното от които беше проведено още през декември 2018 г. — във възможно най-кратък срок и да включи в тези изслушвания всички най-нови и основни отрицателни събития в областта на принципите на правовата държава, демокрацията и основните права; настоятелно призовава Съвета най-после да предприеме действия в съответствие с процедурата по член 7, параграф 1 от ДЕС, като констатира наличието на очевиден риск от тежко нарушение от страна на Република Полша на ценностите, посочени в член 2 от ДЕС, в светлината на убедителните доказателства за това, изложени в настоящата резолюция, както и в множество доклади на международни и европейски организации, в съдебната практика на Съда на ЕС и на Европейския съд по правата на човека и в доклади на организациите на гражданското общество; настоятелно препоръчва на Съвета да отправи конкретни препоръки към Полша, както е предвидено в член 7, параграф 1 от ДЕС, като последващо действие във връзка с изслушванията, и да посочи срокове за изпълнението на тези препоръки; освен това призовава Съвета да поеме ангажимент за своевременна оценка на прилагането на тези препоръки; призовава Съвета да информира редовно Парламента и да сътрудничи с него, както и да работи по прозрачен начин, за да се даде възможност за пълноценно участие и надзор от страна на всички европейски институции и органи, както и от страна на организациите на гражданското общество;

68. призовава Комисията да използва в пълна степен наличните инструменти за справяне с очевидния риск от тежко нарушение от страна на Полша на ценностите, на които се основава Съюзът, по-специално ускорените производства за установяване на нарушения и молбите за постановяване на временни мерки пред Съда на ЕС, както и бюджетни инструменти; призовава Съвета да продължи да информира редовно Парламента и да го включва активно в процеса;

o

o o

69. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция съответно на Съвета и на Комисията, на президента, правителството и парламента на Република Полша, както и на правителствата и парламентите на държавите членки, на Съвета на Европа и на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа.

(1) ОВ C 104 E, 30.4.2004 г., стр. 408.

(2) COM(2003)0606.

(3) COM(2014)0158.

(4) Приети текстове, P8_TA(2016)0123.

(5) Приети текстове, P8_TA(2016)0344.

(6) Приети текстове, P8_TA(2017)0442.

(7) ОВ L 217, 12.8.2016 г., стр. 53.

(8) ОВ L 22, 27.1.2017 г., стр. 65.

(9) ОВ L 228, 2.9.2017 г., стр. 19.

(10) ОВ L 17, 23.1.2018 г., стр. 50.

(11) Приети текстове, P8_TA(2018)0055.

(12) Приети текстове, P9_TA(2019)0058.

(13) Приети текстове, P9_TA(2019)0101.

(14) Приети текстове, P8_TA(2019)0032.

(15) Приети текстове, P8_TA(2018)0204.

(16) Приети текстове, P9_TA(2020)0014.

(17) Приети текстове, P9_TA(2020)0054.

(18) Приети текстове, P8_TA(2016)0409.

(19) Приети текстове, P8_TA(2019)0111.

(20) Приети текстове, P9_TA(2019)0080.

(21) Приети текстове, P8_TA(2019)0349.

(22) Приети текстове, P8_TA(2019)0407.

(23) Решение на Съда от 24 юни 2019 г., по дело Комисия/Полша, C-619/18, ECLI:EU:C:2019:531; Решение на Съда на ЕС от 5 ноември 2019 г. по дело Комисия/Полша, C-192/18, ECLI:EU:C:2019:924.

(24) COM(2017)0835.

(25) Ustawa z dnia 22 grudnia 2015 r. o zmianie ustawy o Trybunale Konstytucyjnym (Dz.U. 2015 poz. 2217).

(26) Ustawa z dnia 22 lipca 2016 r. o Trybunale Konstytucyjnym (Dz.U. 2016 poz. 1157).

(27) Решение на Конституционния съд от 9 март 2016 г., K 47/15.

(28) Решение на Конституционния съд от 11 август 2016 г., K 39/16.

(29) Решение на Конституционния съд от 7 ноември 2016 г., K 44/16.

(30) Вж. Становище № 860/2016 на Венецианската комисия от 14 октомври 2016 г. относно Закона от 22 юли 2016 г. за Конституционния съд, Становище № 860/2016, параграф 127; Мотивирано предложение на Комисията от 20 декември 2017 г., параграфи 91 и следващи.

(31) Ustawa z dnia 30 grudnia 2015 r. o zmianie ustawy o służbie cywilnej oraz niektórych innych ustaw (Dz.U. 2016 poz. 34).

(32) Ustawa z dnia 15 stycznia 2016 r. o zmianie ustawy o Policji oraz niektórych innych ustaw (Dz.U. 2016 poz. 147).

(33) Ustawa z dnia 28 stycznia 2016 r. Prawo o prokuraturze (Dz.U. 2016 poz. 177).

(34) Ustawa z dnia 28 stycznia 2016 r. Przepisy wprowadzające ustawę — Prawo o prokuraturze (Dz.U. 2016 poz. 178).

(35) Ustawa z dnia 18 marca 2016 r. o zmianie ustawy o Rzeczniku Praw Obywatelskich oraz niektórych innych ustaw (Dz.U. 2016 poz. 677).

(36) Ustawa z dnia 22 czerwca 2016 r. o Radzie Mediów Narodowych (Dz.U. 2016 poz. 929).

(37) Ustawa z dnia 10 czerwca 2016 r. o działaniach antyterrorystycznych (Dz.U. 2016 poz. 904).

(38) Вж. Мотивирано предложение на Комисията от 20 декември 2017 г., параграфи 112-113.

(39) Европейска мрежа на съдебните съвети (ЕМСС), Варшавска декларация от 3 юни 2016 г.

(40) ОССЕ/БДИПЧ, Декларация за предварителни констатации и заключения на мисията за ограничено наблюдение на изборите, 14 октомври 2019 г.

(41) ОССЕ/БДИПЧ, Окончателен доклад на мисията за ограничено наблюдение на изборите относно парламентарните избори на 13 октомври 2019 г., Варшава, 14 февруари 2020 г.

(42) ОССЕ/БДИПЧ, Специална мисия за оценка на изборите, Декларация за предварителни констатации и заключения от втория кръг на президентските избори от 12 юли 2020 г., Варшава, 13 юли 2020 г.

(43) Венецианска комисия, Становище от 8– 9 декември 2017 г., CDL-AD(2017)031, параграф 43; Препоръка (ЕС) 2018/103 на Комисията от 20 декември 2017 г. относно принципите на правовата държава в Полша в допълнение към Препоръки (ЕС) 2016/1374, (ЕС) 2017/146 и (ЕС) 2017/1520 (ОВ L 17, 23.1.2018 г., стр. 50), параграф 25.

(44) Венецианска комисия, CDL-AD (2002) 23, Становище № 190/2002, Кодекс на добрите изборни практики. Насоки и обяснителен доклад, 30 октомври 2002 г.; Вж. също: Венецианска комисия, CDL-PI(2020)005rev-e Доклад относно зачитането на демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава по време на извънредни ситуации — Критики, стр. 23.

(45) Вж. също: ОССЕ/БДИПЧ, Становище на президента на Република Полша относно проекта на закон за специални правила за провеждане на общите избори през 2020 г., (Документ на Сената № 99), 27 април 2020 г.

(46) Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 4.5.2016 г., стр. 1).

(47) Ustawa z dnia 30 listopada 2016 r. o organizacji i trybie postępowania przed Trybunałem Konstytucyjnym (Dz.U. 2016 poz. 2072); ustawa z dnia 30 listopada 2016 r. o statusie sędziów Trybunału Konstytucyjnego (Dz.U. 2016 poz. 2073); Ustawa z dnia 13 grudnia 2016 r. — Przepisy wprowadzające ustawę o organizacji i trybie postępowania przed Trybunałem Konstytucyjnym oraz ustawę o statusie sędziów Trybunału Konstytucyjnego (Dz.U. 2016 poz. 2074).

(48) Становище на Венецианската комисия от 14– 15 октомври 2016 г., параграф 128; Комитет на ООН по правата на човека, Заключителни наблюдения по седмия периодичен доклад за Полша, 31 октомври 2016 г., параграфи 7 и 8; Препоръка (ЕС) 2017/1520 на Комисията.

(49) Решение на Съда от 19 ноември 2019 г. A.K. и други/Sąd Najwyższy, C-585/18, C-624/18 и C-625/18, ECLI:EU:C:2019:982.

(50) Ustawa z dnia 20 grudnia 2019 r. o zmianie ustawy — Prawo o ustroju sądów powszechnych, ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw (Dz.U. 2020 poz. 190).

(51) Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., CDL-PI(2020)002, параграфи 51 — 55.

(52) Вж. Мотивирано предложение на Комисията от 20 декември 2017 г., COM(2017)0835, параграф 133. Вж. също: ОССЕ-БДИПЧ, Становище относно някои разпоредби на проектозакона за Върховния съд на Полша (от 26 септември 2017 г.), 13 ноември 2017 г., стр. 33

(53) Решение на Съда от 24 юни 2019 г., по дело Комисия/Полша, C-619/18, ECLI:EU:C:2019:531;

(54) Решение на Съда от 17 декември 2018 г., по дело Комисия/Полша, C-619/18 R, ECLI:EU:C:2018:1021.

(55) Ustawa z dnia 21 listopada 2018 r. o zmianie ustawy o Sądzie Najwyższym (Dz.U. 2018 poz. 2507).

(56) ОССЕ-БДИПЧ, Становище от 13 ноември 2017 г., параграфи 7 — 121. Венецианска комисия, Становище от 8-9 декември 2017 г., параграф 43; Препоръка (ЕС) 2018/103 на Комисията, параграф 25. Група държави срещу корупцията, Допълнение към доклада за четвъртия кръг на оценка за оценка за Полша (член 34) от 18– 22 юни 2018 г., параграф 31; Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., параграф 8.

(57) Решение на Съда от 19 ноември 2019 г. A.K. и други/Sąd Najwyższy, C-585/18, C-624/18 и C-625/18, ECLI:EU:C:2019:982.

(58) Решение на Върховния Съд от 5 декември 2019 г. III PO 7/19.

(59) Резолюция на обединените състави по гражданско, наказателно и трудово право на Върховния съд от 23 януари 2020 г., BSA I-4110-1/2020.

(60) Решение на Конституционния съд от 20 април 2020 г., U 2/20.

(61) Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., параграф 38.

(62) Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., параграф 38.

(63) Определение на Съда на ЕС от 8 април 2020 г., по дело Комисия/Полша, C-791/19 R, ECLI:EU:C:2020:277.

(64) Ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw (Dz.U. 2018 poz. 3).

(65) Консултативен съвет на европейските съдии, Становища на Бюрото от 7 април 2017 г. и 12 октомври 2017 г.; ОССЕ/БДИПЧ, Окончателно становище по проекта за изменения на Закона за Националния съдебен съвет, 5 май 2017 г.; Венецианска комисия, Становище от 8– 9 декември 2017 г., параграфи 5 — 7; Група държави срещу корупцията, Ad hoc доклад за Полша (член 34) от 19– 23 март 2018 г. и допълнение от 18– 22 юни 2018 г.; Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., параграфи 42 и 61.

(66) Решение на Върховния Съд от 15 януари 2020 г., III PO 8/18. Решение на Върховния Съд от 15 януари 2020 г., III PO 9/18.

(67) По този въпрос вж. също следните висящи дела пред Европейския съд по правата на човека: Reczkowicz и двама други / Полша (жалби №. 43447/19, 49868/19 и 57511/19), Grzęda / Полша (№ 43572/18), Xero Flor w Polsce sp. z o.o. / Полша (№ 4907/18), Broda / Полша и Bojara / Полша (№ 26691/18 и 27367/18), Żurek / Полша (№ 39650/18) и Sobczyńska и други / Полша (№ 62765/14, 62769/14, 62772/14 и 11708/18).

(68) ЕМСС, писмо на Изпълнителния съвет на ЕМСС от 21 февруари 2020 г. Вж. също писмото от 4 май 2020 г. на Европейската асоциация на съдиите в подкрепа на ЕМСС.

(69) Ustawa z dnia 12 maja 2011 r. o Krajowej Radzie Sądownictwa (Dz.U. 2011 nr 126 poz. 714).

(70) Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., параграф 45.

(71) Вж. също Съвет на Европа, Бюро на Консултативния съвет на европейските съдии (CCJE-BU), CCJE-BU (2018) 6REV, 18 юни 2018 г.

(72) Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., параграфи 46 до 50.

(73) Решение на Съда на ЕС от 5 ноември 2019 г. по дело Комисия/Полша, C-192/18, ECLI:EU:C:2019:924.

(74) Ustawa z dnia 12 lipca 2017 r. o zmianie ustawy — Prawo o ustroju sądów powszechnych oraz niektórych innych ustaw (Dz.U. 2017 poz. 1452).

(75) ОССЕ/БДИПЧ, Спешно временно становище относно Закона за изменение на Закона за организацията на общите съдилища, Закона за Върховния съд и някои други закони на Полша (от 20 декември 2019 г.), 14 януари 2020 г., стр. 23 — 26; Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., параграфи 44 — 45.

(76) ОССЕ-БДИПЧ, Спешно временно становище, 14 януари 2020 г., параграфи 18 — 21. Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., параграфи 24 — 30.

(77) Съобщение на заместник дисциплинарния прокурор на съдиите от общите съдилища, юли 2020 г., http://rzecznik.gov.pl/wp-content/uploads/2020/07/KomunikatFWS.pdf

(78) ОССЕ-БДИПЧ, Спешно временно становище, 14 януари 2020 г., параграфи 13 — 17. Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., параграфи 31 — 43.

(79) Ustawa z dnia 27 lipca 2001 r. Prawo o ustroju sądów powszechnych (Dz.U. 2001 nr 98 poz. 1070).

(80) Становище на Венецианската комисия от 8– 9 декември 2017 г. относно Закона за прокуратурата, с измененията му, CDL-AD(2017)028, параграф 115.

(81) Препоръка (ЕС) 2018/103 на Комисията; Изявление на специалния докладчик на ООН за независимостта на съдиите и адвокатите от 25 юни 2018 г.; Европейска комисия, 2019 г., европейски семестър: Доклад за Полша, 27 февруари 2019 г., SWD (2019)1020 final, стр. 42; председателите на Европейската мрежа на съдебните съвети, Мрежата на председателите на върховните съдилища на ЕС и на Европейската асоциация на съдиите, писмо от 20 септември 2019 г.; Група държави срещу корупцията, Последващи действия към допълнение към доклада от четвъртия кръг на оценка (член 34) — Полша, 6 декември 2019 г., параграф 65; ПАСЕ, Резолюция 2316 (2020) от 28 януари 2020 г. относно функционирането на демократичните институции в Полша, параграф 4.

(82) Вж. също писмото на Комисаря по правата на човека на Съвета на Европа, адресирано до министър-председателя на Полша, 19 януари 2018 г.; Съвместно изявление в подкрепа на полския комисар по правата на човека, подписано от Европейската мрежа на националните институции за правата на човека, Европейска мрежа на националните органи за равно третиране, Световния алианс на националните институции за правата на човека, Международния институт на омбудсманите, СВКПЧ Европа, юни 2019 г.

(83) Комитет на ООН по правата на човека, Заключителни наблюдения по седмия периодичен доклад за Полша, 23 ноември 2016 г. параграф 33.

(84) Венецианска комисия и Главна дирекция по правата на човека и принципите на правовата държава (DGI) на Съвета на Европа, Спешно съвместно становище от 16 януари 2020 г., параграф 59.

(85) Решение на Съда на ЕС от 26 март 2020 г. по съединени дела Simpson/Съвет и HG/Комисия C-542/18 RX-II и C-543/18 RX-II, ECLI:EU:C:2020:232, параграф 57.

(86) Вж. също Световния индекс за свобода на печата, според който Полша е паднала от 18 на 62 място в класацията от 2015 г. насам.

(87) Платформа на Съвета на Европа за насърчаване на защитата на журналистиката и безопасността на журналистите, годишен доклад за 2020 г., март 2020 г., стр. 42.

(88) Съвет на Европа, Препоръка CM/Rec (2016) 4 от 13 април 2016 г. на Комитета на министрите до държавите членки относно защитата на журналистиката и безопасността на журналистите и на другите лица, свързани с медиите.

(89) Система за проследяване на нарушенията на свободата на печата, свързани с COVID-19, на Международния институт по печата, https://ipi.media/covid19-media-freedom-monitoring/.

(90) Съвет на Европа, Организация на американските държави и др., Декларация на Световния форум за академичната свобода, институционалната автономност и бъдещето на демокрацията, 21 юни 2019 г.

(91) Ustawa z dnia 18 grudnia 1998 r. o Instytucie Pamięci Narodowej — Komisji Ścigania Zbrodni przeciwko Narodowi Polskiemu (Dz.U. 1998 nr 155 poz. 1016).

(92) Вж. също изявлението от 28 юни 2018 г. на представителя на ОССЕ по въпросите на свободата на медиите.

(93) Ustawa z dnia 24 lipca 2015 r. — Prawo o zgromadzeniach (Dz.U. 2015 poz. 1485).

(94) Ustawa z dnia 13 grudnia 2016 r. o zmianie ustawy — Prawo o zgromadzeniach (Dz.U. 2017 poz. 579).

(95) Вж. също съобщението от 23 април 2018 г. на експертите от ООН, които настоятелно призовават Полша да гарантира свободно и пълноправно участие в преговорите за климата.

(96) Полски комисар по правата на човека, писмо до Министерството на вътрешните работи и администрацията, 6 май 2020 г.

(97) Ustawa z dnia 15 września 2017 r. o Narodowym Instytucie Wolności — Centrum Rozwoju Społeczeństwa Obywatelskiego (Dz.U. 2017 poz. 1909).

(98) ОССЕ/БДИПЧ, Становище относно проекта на закон на Полша за Националния институт за свобода — Център за развитие на гражданското общество, Варшава, 22 август 2017 г.

(99) ЕИСК, Доклад „Основни права и принципи на правовата държава — развитие на национално равнище от гледна точка на гражданското общество, 2018 — 2019 г.“, юни 2020 г., стр. 41 — 42.

(100) ЕИСК, изявление за пресата „Обезпокоителен натиск върху гражданското общество: Полски член на ЕИСК е обект на ответни действия от страна на правителството и НПО вече не могат да избират свои кандидати“, 23 юни 2020 г.

(101) Прессъобщение на министъра на околната среда в сътрудничество с министъра на правосъдието, 7 август 2020 г., https://www.gov.pl/web/srodowisko/nowe-prawo-wzmocni--przejrzystosc-finansowania-organizacji-pozarzadowych

(102) Ustawa z dnia 6 kwietnia 1990 r. o Policji (Dz.U. 1990 nr 30 poz. 179).

(103) Комитет на ООН по правата на човека, Заключителни наблюдения по седмия периодичен доклад за Полша, 23 ноември 2016 г. параграфи 39 — 40. Вж. също съобщението на експертите от ООН, които настоятелно призовават Полша да гарантира свободно и пълноправно участие в преговорите за климата, 23 април 2018 г.

(104) Европейски комитет по защита на данните, писмо относно оповестяването на данни във връзка с президентските избори в Полша, 5 май 2020 г.

(105) Комисар на Съвета на Европа по правата на човека, изявление от 14 април 2020 г.

(106) През 2017 г. абортите, дължащи се на увреждания на плода, са представлявали 97,9 % процента от всички случаи: Център за здравни информационни системи, доклади на статистическата изследователска програма за публични статистически данни MZ-29, публикувани на уебсайта на полския Сейм. Sprawozdanie Rady Ministrów z wykonywania oraz o skutkach stosowania w 2016 r. ustawy z dnia 7 stycznia 1993 r. o planowaniu rodziny, ochronie płodu ludzkiego i warunkach dopuszczalności przerywania ciąży (Dz. U. poz. 78, z późnn. zm.).

(107) Вж. също тематичния документ на комисаря на Съвета на Европа по правата на човека от декември 2017 г., озаглавен „Сексуалното и репродуктивното здраве и права на жените в Европа“, Изявление от 22 март 2018 г. от експерти на ООН, съветващи Работната група на ООН относно дискриминацията на жените, и изявление на комисаря на Съвета на Европа по правата на човека от 14 април 2020 г.

(108) Ustawa z dnia 16 lipca 2020 r. o zmianie ustawy o zawodach lekarza i lekarza dentysty oraz niektórych innych ustaw (not yet published in the Official Journal).

(109) Ustawa z dnia 5 grudnia 1996 r. o zawodach lekarza i lekarza dentysty (Dz.U. 1997 nr 28 poz. 152).

(110) Решение на Европейския съд по правата на човека от 20 март 2007 г. Tysiąc срещу Полша (жалба № 5410/03); Решение на Европейския съд по правата на човека от 20 март 2007 г. R. R. срещу Полша (жалба № 27617/04); Решение на Европейския съд по правата на човека от 30 октомври 2012 г., P. и S. срещу Полша (жалба № 57375/08);

(111) Резолюция на ЕП от 15 ноември 2017 г., параграф 18; ПАСЕ, Резолюция 2316 (2020) от 28 януари 2020 г. относно функционирането на демократичните институции в Полша, параграф 14. Комитет на ООН по правата на човека, Заключителни наблюдения по седмия периодичен доклад за Полша, 23 ноември 2016 г., CCPR/C/POL/CO/7, параграфи 15 — 18.

(112) Комитет на ООН за премахване на расовата дискриминация, Заключителни бележки по комбинираните двадесет и втори до двадесет и четвърти периодични доклади за Полша, август 2019 г.

(113) Пак там.

(114) Министерство на правосъдието, съобщение за пресата „Предложение за денонсиране на Конвенцията от Истанбул“, 25 юли 2020 г., https://www.gov.pl/web/sprawiedliwosc/ministerstwo-sprawiedliwosci-konwencja-stambulska-powinna-zostac-wypowiedziana-poniewaz-jest-sprzeczna-z-prawami-konstytucyjnymi

(115) Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, 2.12.2000 г., стр. 16).

(116) Европейска комисия, ГД „Регионална и селищна политика“, писмо до органите на полските региони Люблин, Лодз, Малополски, Подкарпатски и Швентокшиски, 27 май 2020 г. вж. също така Решение на Съда на ЕС от 23 април 2020 г., по дело Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI, C-507/18, ECLI:EU:C:2020:289.

(117) Решение на Съда от 5 юни 2018 г., Coman, C-673/16, ECLI:EU:C:2018:385. Решение на Европейския съд по правата на човека от 2 март 2010 г. Kozak срещу Полша (жалба № 13102/02); Решение на Европейския съд по правата на човека от 22 януари 2008 г. E.B. срещу Франция (жалба № 43546/02); Решение на Европейския съд по правата на човека от 19 февруари 2013 г., Х и други срещу Австрия (жалба № 19010/07); Решение на Европейския съд по правата на човека от 30 юни 2016 г., Taddeucci и McCall срещу Италия (жалба № 51362/09); Решение на Европейския съд по правата на човека от 21 юли 2015 г., Oliari и други срещу Италия (жалби №№ 18766/11 и 36030/11); Решение на Европейския съд по правата на човека от 14 декември 2017 г., Orlandi и други срещу Италия (жалби №№ 26431/12, 26742/12, 44057/12 и 60088/12); Решение на Европейския съд по правата на човека от 14 януари 2020 г., Beizaras и Levickas срещу Литва (жалба № 41288/15).

(118) Полски комисар по правата на човека, съобщение за печата, „Националният превантивен механизъм за предотвратяване на изтезанията инспектира местата за полицейско задържане след нощните събития във Варшава“, 11 август 2020 г., https://www.rpo.gov.pl/en/content/national-preventive-mechanism-prevention-torture-kmpt-visits-police-places-detention-after-overnight

(119) Позиция на полския епископат по въпроси, свързани с ЛГБТ+, август 2020 г., https://episkopat.pl/wp-content/uploads/2020/08/Stanowisko-Konferencji-Episkopatu-Polski-w-kwestii-LGBT.pdf

(120) Приети текстове, P8_TA(2019)0032.

(121) Независим експерт на ООН по защитата от насилие и дискриминация, основани на сексуалната ориентация и половата идентичност, Доклад относно репаративните терапии, май 2020 г., https://undocs.org/A/HRC/44/53