ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ Брюксел, 7.5.2019 SWD(2019) 1001 final/2 CORRIGENDUM

This document corrects document SWD(2019)1001 final of 27.02.2019

Concerns the EN and BG language versions.

Correction to point 4.2.2.

The text shall read as follows:



РАБОТЕН ДОКУМЕНТ НА СЛУЖБИТЕ НА КОМИСИЯТА Доклад за България за 2019 г.,







включващ задълбочен преглед относно предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси придружаващ СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ, СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА И ЕВРОГРУПАТА Европейски семестър за 2019 г.: oценка на напредъка в структурните реформи, предотвратяването и коригирането на макроикономическите дисбаланси и резултати от задълбочените прегледи в съответствие с Регламент (ЕС) № 1176/2011 {COM(2019) 150 final}



Съдържание Резюме 1.Икономическа ситуация и перспективи 2.Напредък по специфичните за държавата препоръки 3.Общи констатации по отношение на дисбалансите, рисковете и проблемите с корекцията 4.Приоритети за реформи 4.1.Публични финанси и данъчно облагане 4.2.Финансов сектор 4.3.Пазар на труда, образование и социална политика 4.4. Инвестиции и реформи за насърчаване на конкурентоспособността Приложение А: Общ преглед Приложение Б: Анализ на Комисията на устойчивостта на дълга и фискални рискове Приложение В: Стандартни таблици Приложение Г: Инвестиционни насоки относно финансирането по линия на политиката на сближаване за периода 2021—2027 г. за България Позовавания СПИСЪК НА ТАБЛИЦИТЕ Таблица 1.1:Показатели за финансова стабилност — всички банки в България Таблица 1.2:Ключови икономически и финансови показатели — България

Таблица 2.1:Оценка на изпълнението на СДП за 2018 г. Таблица 3.1:Матрица за оценка на процедурата при макроикономически дисбаланси Таблица В.1:Показатели за финансовите пазари Таблица В.2:Водещи социални показатели Таблица В.3:Показатели за пазара на труда и образованието Таблица В.4:Показатели за социално приобщаване и здравни показатели Таблица В.5:Показатели за резултатите и политиката на продуктовите пазари Таблица В.6:Екологосъобразен растеж СПИСЪК НА ГРАФИКИТЕ Графика 1.1: Растеж на реалния БВП по компоненти на търсенето Графика 1.2: Разбивка на потенциалния растеж Графика 1.3: Регионални различия Графика 1.4: Промени в текущата сметка Графика 1.5: Нетна международна инвестиционна позиция Графика 1.6: Показатели за пазара на труда Графика 1.7: Равнище на неравенството в доходите Графика 1.8: Дял на необслужваните заеми от общия размер на заемите и авансите — общо, домакинства и НФП (1) Графика 1.9: Ръст на вътрешното кредитиране — домакинства и НФП Графика 1.10: Разлика в надценяването спрямо съотношенията цена/доход, цена/наем и разлики в остойностяването при основния модел (1)

Графика 2.1: Цялостно и многогодишно прилагане на специфичните за всяка държава препоръки през периода 2011—2018 г. към момента (1), (2), (3) Графика 4.1.1: Степен на прогресивност на данъчното облагане на трудовите доходи в държавите — членки на ЕС, 2017 г. Графика 4.1.2: Размер на задълженията на държавните предприятия по области на политиката (министерство) Графика 4.2.1: Показатели, базирани на основните икономически фактори, пруденциални показатели и дълг на НФП Графика 4.2.2: Разбивка на промените в съотношенията дълг/БВП на НФП на годишна основа (1) Графика 4.3.1: Пирамида на населението Графика 4.3.2: Индекс за недостига на работна ръка (1) Графика 4.3.3: Равнища на икономическа неактивност и дял на неактивните лица Графика 4.3.4: Разходи за мерки за активиране и участие в тях, 2017 г. и януари—август 2018 г. Графика 4.3.5: Процент на лицата, изложени на риск от бедност или социално изключване, и неговите компоненти (процент на изложените на риск от бедност — ИРБ, процент на изпитващите тежки материални лишения — ТМЛ, хора, живеещи в домакинства с нулев или много нисък интензитет на икономическа активност — НИИА) Графика 4.3.6: Риск от бедност или социално изключване по NUTS2, 2017 г. Графика 4.3.7: Дял на преждевременно напускащите системата на образованието и обучението по райони, 2017 г. Графика 4.4.1: Номинални разходи за труд за единица продукция Графика 4.4.2: Процент на изменение на разходите за труд на единица продукция, разбивка Графика 4.4.3: Реален ефективен обменен курс, дефлатор на разходите за труд на единица продукция (IC-37) Графика 4.4.4: Промени в експортната цена (в BGN) Графика 4.4.5: Инвестиции по сектори Графика 4.4.6: Бруто образуване на основен капитал Графика 4.4.7: Световна банка, „Doing business 2019“ („Правене на бизнес 2019 г.“), показатели: Графика 4.4.8: Регионални различия

СПИСЪК НА КАРЕТАТА Каре 2.1: Фондовете и програмите на ЕС допринасят за преодоляване на структурните предизвикателства и за насърчаване на растежа и конкурентоспособността в България Каре 4.3.1: Мониторинг на резултатите в контекста на Европейския стълб на социалните права Каре 4.4.1: Инвестиционни предизвикателства и реформи в България Резюме Силната динамика на растежа в България и стабилността на държавните финанси предоставят възможност за преодоляване на оставащите структурни предизвикателства и за повишаване на потенциала за растеж. Бедността, социалното изключване и неравенството по отношение на доходите все още са сред най-големите в ЕС. Със застаряването на населението и увеличаващия се недостиг на квалифицирани работници, адекватното справяне с тези предизвикателства и ускоряването на икономическия растеж ще зависят във все по-голяма степен от способността на България да проведе структурни реформи. Инвестициите в повишаването на уменията, в инфраструктурата и в научните изследвания и иновации ще подкрепят производителността и ще спомогнат за това България да настигне останалата част от ЕС. Това също така ще засили устойчивостта и конкурентоспособността на отворената българска икономика, особено предвид нарастващите международни рискове. Въз основа на вече постигнатия напредък, властите положиха допълнителни усилия да се справят с установените макроикономически дисбаланси, като укрепиха финансовия надзор и предприеха стъпки за преодоляване на уязвимостта на финансовия сектор ( ). Икономическият растеж остава стабилен, а пазарът на труда продължава да функционира добре. Реалният брутен вътрешен продукт (БВП) (коригиран спрямо инфлацията) нарасна с около 3,2 % през 2018 г. и се очаква да се увеличи с 3,6 % през 2019 г. и 2020 г., обусловен от вътрешното търсене. Ръстът на реалните заплати ще продължи да подкрепя потребителските разходи, докато инвестициите са поощрявани във все по-голяма степен от финансирането от ЕС. Коефициентът на безработица (5,2 % за четвъртото тримесечие на 2018 г.) е под своето равнище отпреди кризата. Дълготрайната безработица намаля, а младежката безработица спадна под средното равнище за ЕС. Въпреки своите относително добри цялостни икономически резултати, България настига бавно останалата част от ЕС. БВП на глава от населението, който през 2017 г. се е равнявал на 50 % от средния за ЕС, от 2011 г. насам нараства само малко по-бързо, отколкото средното за ЕС. Растежът на потенциалния БВП се засили през последните години. Това се дължи предимно на подобренията в общата факторна производителност( ), докато капиталът и трудът имат скромен принос. Потенциалът за растеж може да бъде възпрепятстван от неблагоприятните демографски тенденции и нарастващия недостиг на квалифицирани работници, както и от задълбочаващите се регионални различия. Недостигът на работна ръка и планираните увеличения на заплатите в държавния сектор се очаква да стимулират нарастването на заплатите над ръста на производителността до 2020 г., което би могло да доведе до намаляване на разходната конкурентоспособност на България. Бюджетното развитие продължава да бъде положително. Правителството постигна бюджетен излишък в размер на 1,1 % от БВП през 2017 г. в резултат на подобреното събиране на данъци и по-високия от очаквания номинален (некоригиран спрямо инфлацията) растеж. Що се отнася до разходите, публичните инвестиции започнаха да се възстановяват и заплатите в публичния сектор се увеличиха. Благоприятното общо икономическо положение и като цяло предпазливият подход по отношение на публичните финанси се очаква да доведат до траен бюджетен излишък до 2020 г. Необходими са инвестиции в уменията, социалното сближаване, инфраструктурата и научните изследвания и иновации с цел подкрепа на конкурентоспособността, производителността и процеса на догонване спрямо останалата част на ЕС. Недостатъчните инвестиции са пречка пред модернизирането на икономиката. Значителният недостиг в България на работна ръка и умения изисква инвестиции в обучението и преквалификацията; решаване на проблема с липсата на цифрови умения; подобряване на качеството и приобщаващия характер на образованието и привеждането му в съответствие с потребностите на пазара на труда; и подобряване на капацитета на публичните служби по заетостта. Инвестициите в транспортната, енергийната и водната инфраструктура ще подобрят условията за привличане на преки чуждестранни инвестиции и ще засилят конкурентоспособността на предприятията. Необходими са повече инвестиции в научноизследователска и развойна дейност (НИРД), за да се даде тласък на производителността, както и да се засилят връзките между предприятията и научноизследователските институти и да се постигне по-добре интегрирана система за научни изследвания и иновации. Ключовите приоритети за подкрепа от Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд плюс и Кохезионния фонд през периода 2021—2027 г. са определени в приложение Г, въз основа на анализа на инвестиционните потребности и предизвикателствата, очертани в настоящия доклад. Като цяло България постигна известен напредък в изпълнението на специфичните за всяка държава препоръки за 2018 г. Значителен напредък бе постигнат по отношение на: ·предприемането на последващи мерки в резултат на прегледите на финансовия сектор; Известен напредък бе постигнат по отношение на: ·подобряването на събирането на данъците и публичните разходи, включително чрез ускоряване на мерките за намаляване на размера на неформалната икономика; ·изпълнението на плановете за действие в областта на надзора във финансовия сектор и осигуряването на адекватна оценка на активите, включително държаните от банките обезпечения; ·увеличаването на пригодността за заетост на групите в неравностойно положение чрез засилване на мерките, насочени към намирането на работа или обучението и чрез подобряване на техните умения; ·осигуряването на качествено приобщаващо общо образование (въпреки това има изоставане в мерките за справяне с особеното положение на ромите и други групи в неравностойно положение).

Ограничен напредък бе постигнат по отношение на: ·модернизирането на рамката за управление на държавните предприятия в съответствие с международните добри практики; ·завършването на реформата на правната уредба на несъстоятелността и насърчаването на развитието на функциониращ вторичен пазар на необслужвани кредити; ·подобряването на достъпа до здравни услуги, намаляването на преките плащания от страна на пациентите и справянето с недостига на здравни специалисти; ·въвеждането на прозрачна схема за преглед на минималния доход и подобряването на нейния обхват и адекватност. Що се отнася до напредъка по постигането на националните цели по стратегията „Европа 2020“, България се очаква да постигне своята цел за намаляване на емисиите на парникови газове и увеличаване на дела на енергията от възобновяеми източници. Тя предприе мерки за подобряване на енергийната ефективност, но потреблението на енергия продължи да бъде над индикативните национални цели. България отбеляза напредък в областта на заетостта, преждевременното напускане на училище и висшето образование, но все още не е постигнала целите си. Положението се влоши по отношение на намаляването на бедността. Не е постигнат напредък по отношение на целта за интензивност на НИРД. България е изправена пред предизвикателства по отношение на редица елементи от набора от социални показатели, определен в подкрепа на Европейския стълб на социалните права. В България все още се наблюдава един от най-големите дялове на хората, живеещи в риск от бедност или социално изключване, както и високи равнища на неравенство на доходите. Социалните трансфери имат слабо въздействие върху намаляването на бедността. Системата на образованието и обучението продължава да е изправена пред големи предизвикателства, в това число осигуряването на качествено приобщаващо образование и справянето с преждевременното напускане на училище. Нивото на цифровите умения на населението продължава да е много ниско. Въпреки подобренията на пазара на труда нискоквалифицираните лица, ромите и хората с увреждания продължават да се сблъскват със значителни трудности при намирането на работа. Основните заключения от задълбочения преглед, съдържащ се в този доклад и свързаните с него политически предизвикателства, са, както следва: Банковият сектор като цяло беше укрепен, но продължава да е налице известна уязвимост. Банките предприеха действия във връзка с препоръките, произтичащи от анализа на качеството на активите от 2016 г., с едно изключение. Новите инициативи през 2018 г. включват нови правила за големите експозиции и идентифицирането на свързани клиенти; подобрени политики в няколко банки за осигуряване на провизии за потенциални загуби по кредити: увеличаване на ставката на антицикличния капиталов буфер(); и макропруденциални() инструменти за мерки по отношение на заемополучателите. Мерките, които трябва да бъдат завършени, включват преодоляване на проблемите, свързани с оценяването, прилагане на регулаторни инициативи и укрепване на уредбата за преструктуриране на банките по организиран начин. Реформата на небанковия надзор продължава. Последващите мерки във връзка с прегледа на застрахователните и пенсионните фондове са в процес на изпълнение. Оставащите стъпки включват пълното изпълнение на план за действие, който да създаде подходящ надзорен процес, основан на риска и отчитащ бъдещите развития, и адекватни последващи мерки по нерешените въпроси, изтъкнати от прегледите на небанковия финансов сектор, включително практиките за остойностяване и надзора на групово равнище. Наскоро възникналите проблеми в сектора на автомобилното застраховане все още не са премахнати. Те включват недоразвития модел на ценообразуване и ефективността на Националното бюро на българските автомобилни застрахователи, както и липсата на хармонизирана методика за обезщетенията, определяни от съдиите. Задлъжнялостта на частния сектор намалява, но продължава да е висока. Голямата задлъжнялост на нефинансовите предприятия продължава да бъде предизвикателство, въпреки че намалява през последните няколко години, което отчасти се дължи на устойчивия растеж на номиналния БВП. Въпреки че забавя намаляването на задлъжнялостта на частния сектор, засилването на кредитната дейност в последно време може да подкрепи увеличаването на инвестициите и растежа. Необслужваните заеми намаляват, което отчасти се дължи на възстановяването на кредитните потоци и на динамиката на вторичния пазар, но остават значително над средното за ЕС равнище. Неефективността на правната уредба за обявяване в несъстоятелност забавя намаляването на дълга на частния сектор и преструктурирането на необслужваните заеми. Наблюдава се подобрение на пазара на труда, подкрепено от икономическия растеж. Равнището на заетост достигна 71,3 % през 2017 г., което е най-високото след присъединяването на България към ЕС през 2007 г. Независимо от трудния старт, по-целенасочените политики за подпомагане на хората да намерят работа или обучение започват да дават резултати, подкрепени от икономическия растеж. Въпреки това някои групи (нискоквалифицираните, младите хора, ромите, хората с увреждания) продължават да се сблъскват с предизвикателства. Намаляването на населението в трудоспособна възраст, недостигът на квалифицирана работна ръка и уменията продължават да бъдат повод за загриженост. Други основни структурни въпроси, анализирани в този доклад и сочещи конкретни предизвикателства за българската икономика, са следните: Системата за социална закрила е недостатъчна за справяне със значителните социални проблеми. Голямото неравенство в доходите и големият брой хора, изложени на риск от бедност, показват необходимостта от политики за „активно приобщаване“, чиято цел е да се даде възможност на всеки гражданин да работи и да участва пълноценно в обществото. Тези предизвикателства показват също така необходимостта от целенасочена подкрепа за уязвимите групи, както и по-добра наличност и качество на интегрираните социални и здравни услуги и жилищното настаняване. Адекватността и обхватът на минималните доходи остават ограничени и не съществува обективен механизъм за редовното им актуализиране. Влиянието на данъците и обезщетенията за намаляване на бедността и неравенството е значително по-слабо спрямо средното за ЕС равнище. Това отразява ниското равнище на социалните разходи, неравномерната наличност на социални услуги на територията на страната и ограничените преразпределителни ефекти на системата за данъчно облагане. Образователната система се модернизира на всички равнища, но все още са налице значителни предизвикателства. Трайно високите равнища на преждевременно напускане на училище и слабите образователни резултати подчертават необходимостта от значителни инвестиции в образованието. Това е от особено значение за преодоляване на предизвикателствата, свързани с качеството и равните възможности в образованието и грижите в ранна детска възраст, училищното образование и професионалното образование и обучение. Въпреки продължаващите усилия висшето образование не е достатъчно съобразено с потребностите на пазара на труда. Равнището на участието в програмите за учене за възрастни е сред най-ниските в ЕС. Включването на ромите в образованието и голямото въздействие на социално-икономическия статус върху образователните резултати остават проблематични. Много българи все още са изправени пред значителни пречки при достъпа до здравно обслужване. Публичните разходи за здравеопазване остават много ниски, като формални и неформални преки плащания от страна на пациентите() покриват почти половината от разходите за здравеопазване — един от най-високите дялове в ЕС. Стратегията за дългосрочни грижи е в ход, но изпълнението на плана за действие за националната здравна стратегия е значително забавено. Реформата на публичната администрация продължава да бъде бавна и не води до достатъчни подобрения, а бизнес средата остава слаба. Институционалните недостатъци, регулаторната несигурност и корупцията продължават да са сред основните пречки пред инвестициите. Напредъкът в областта на обществените услуги е слаб, а качеството им се възприема като ниско. Независимо от добрия като цяло напредък при планирането и отпускането на финансирането от ЕС, административният капацитет продължава да бъде предизвикателство. Разработването и прилагането на обществената политика, както и изграждането на капацитет на всички нива на публичната администрация, следва да се засилят. Практическите ползи от текущите реформи в областта на обществените поръчки са ограничени. Съвкупните покупки са напреднали само на централно равнище, а въвеждането на електронни обществени поръчки се забавя. Положителен е фактът, че предоставянето на публични цифрови услуги за предприятията значително се е подобрило, а въвеждането на електронно управление напредва. Борбата с корупцията продължава да бъде предизвикателство. През 2018 г. България прие всеобхватна реформа на законодателството за борба с корупцията и създаде нова единна агенция за борба с корупцията, но резултатите все още предстои да се видят. Значителен напредък беше постигнат по отношение на укрепването на независимостта на съдебната система. Въпреки това продължават да съществуват редица предизвикателства, по-специално да се засили отчетността на прокуратурата и общественото доверие в нея, както и да се постигне баланс в работната натовареност между съдилищата. През последните години България преодолява недостатъците в своята правна уредба относно борбата с изпирането на пари, но все още има редица проблеми. Те включват ефективното транспониране на правната уредба на Европейския съюз и използването на финансова информация за разследването и наказателното преследване на финансови престъпления и корупция по високите етажи. Държавните предприятия страдат от слабо корпоративно управление. Положението на държавните предприятия отразява до известна степен техните системи за управление и контрол, както и предизвикателствата за преструктурирането. В момента се подготвя реформа на уредбата за корпоративно управление, която ще спомогне за преодоляване на сегашните слабости.

1. Икономическа ситуация и перспективи Растеж на БВП Икономиката продължи стабилно да расте. Реалният БВП нарасна с приблизително 3,2 % през 2018 г., обусловен от вътрешното търсене. Повишаването на реалните заплати доведе до увеличаване на доходите и доверието на домакинствата, което стимулира частното потребление. Както публичните, така и, в по-малка степен, частните инвестиции допринесоха за ръста на БВП. Ръстът на потреблението в публичния сектор също се увеличи, най-вече в резултат на по-високите разходи за заплати и междинното потребление. Ръстът на износа се забави вследствие на еднократни събития и поради спада в износа за Турция, докато силното вътрешно търсене подкрепи големия ръст на вноса. Като цяло външната търговия оказа значително отрицателно влияние върху растежа. Силният растеж доведе до положителна разлика между фактическия и потенциалния БВП през 2018 г., която се очаква да продължи да се увеличава през 2019 и 2020 г. съответно до 0,6 % и 1,0 %. Графика 1.1:Растеж на реалния БВП по компоненти на търсенето Източник: Европейска комисия Очаква се, че растежът на заплатите и финансираните от ЕС инвестиции ще продължат да стимулират икономическия растеж. Динамиката на растежа в България се очаква да остане силна, обусловена главно от вътрешното търсене. Ръстът на реалните заплати ще продължи да стимулира частното потребление. Голямото търсене, увеличеното използване на капацитета и финансирането от ЕС се очаква да доведат до увеличаване на инвестициите, докато вносът следва да надхвърли износа, което ще доведе до допълнително намаление в излишъка по текущата сметка. Като цяло растежът на реалния БВП се очаква да се увеличи до 3,6 % през 2019 г., както и през 2020 г. (вж. графика 1.1). За потенциалния растеж допринесе главно увеличаването на общата факторна производителност. Растежът на потенциалния БВП се засили през последните години, достигайки над 3 % през 2017 г. (вж. графика 1.2). Причината за това бе общата факторна производителност, която нараства непрекъснато от 2014 г. насам. Приносът на натрупването на капитал се сви през последните 10 години и достигна най-ниското си ниво през 2016—2017 г., което съвпадна с началото на новия период на финансиране от ЕС (вж. графика 1.2). Предлагането на работна ръка има сравнително малък принос за потенциалния растеж и се очаква да допринесе дори още по-малко в средносрочен до дългосрочен план поради неблагоприятното демографско развитие и нарастващия недостиг на квалифицирана работна ръка. Графика 1.2:Разбивка на потенциалния растеж Източник: Европейска комисия Регионални различия Сближаването с ЕС става бавно. Ръстът на БВП на глава от населението е по-бърз, отколкото средния за ЕС от 2011 г. насам, но достигна едва 50 % от средния за ЕС през 2017 г. Регионалните различия се увеличават и представляват пречка за конкурентоспособността на страната. Продукцията и доходите в България са много различни, както е показано с коефициента на вариация от 49 % през 2016 г. за БВП на глава от населението. Освен това пет от шестте района за планиране в България са сред 20-те най-бедни в ЕС. Въпреки че представлява едва 18,8 % от населението, София област, генерира близо половината от БВП на страната (графика 1.3). Като процент от БВП, инвестициите са под средното равнище за ЕС, като са налице значителни регионални различия. София привлича повече от половината от нефинансовите преки чуждестранни инвестиции. Други основни получатели на преки чуждестранни инвестиции са по-големите градски центрове, особено в южната част на страната, което подобрява икономическите резултати на тези региони (НСИ, 2018a). Производителността на труда се увеличава непрекъснато от 2008 г. насам (ЕЦБ, 2018б), но все още е значително под средното равнище за ЕС. Тя е особено ниска (под 40 % от средната стойност за ЕС) в трите северни района за планиране и в един регион на юг. Графика 1.3:Регионални различия Източник: Европейска комисия Южните региони предоставят по-добри условия за извършване на стопанска дейност. Съществуват значителни регионални различия в икономическия резултат, социално-икономическите показатели, както и в безработицата и равнището на заетост ( ). Това вероятно се дължи на концентрирането на инвестиции и по-добра инфраструктура. Нарастващият капитал привлича квалифицирани лица в секторите с висока добавена стойност, докато в останалата част на страната повишаването на заетостта е съсредоточено в секторите с по-ниска добавена стойност, също и в контекста на изходящата миграция (вж. раздели 4.3 и 4.4). Инвестиции Инвестициите се очаква да нарастват, главно в резултат на възстановяването на публичните инвестиции. Считано от 2018 г., общият размер на инвестициите изглежда бавно се възстановява от низходящата си тенденция през предходните години. Публичните инвестиции се увеличават поради това, че започва изпълнението на повече проекти, съфинансирани от ЕС, и се привеждат в действие някои национални инвестиционни инициативи, напр. в транспортния сектор. Според данните публичните инвестиции са се увеличили с 57,8 % през 2018 г. и се очаква да нараснат с около 20 % през 2019 г. и 10 % през 2020 г. Частните инвестиции, чийто принос за растежа беше отрицателен в продължение на няколко години, също са се подобрили и се очаква да продължат да нарастват с около 4 % годишно. Външна позиция Салдото по текущата сметка е положително, макар и да намалява. То се оценява на около 3,6 % от БВП през 2018 г. и е значително по-ниско от върховата си стойност през 2017 г. от 6,5 % от БВП (вж. графика 1.4). Това се дължи главно на забавянето на растежа на износа, дължащо се на силния базов ефект, на някои еднократни събития и на спада на износа за Турция. Същевременно силното вътрешно търсене стимулира вноса, което доведе до отрицателен принос на нетния износ за растежа на БВП. Този отрицателен принос също се предвижда да спадне през 2019 г. Салдото по текущата сметка остава доста над дефицита от 1,1 %, който структурата на икономиката би могла да обоснове (норма на текущата сметка) ( ). Графика 1.4:Промени в текущата сметка Източник: Европейска комисия, данните за 2018 г. са прогнози, основани на тримесечните данни Нетната международна инвестиционна позиция (НМИП) продължи да се подобрява. През 2018 г. НМИП се подобри допълнително с 6,3 процентни пункта спрямо края на 2017 г. и достигна -35,5 % от БВП. Структурното подобрение се дължи главно на увеличението на резервните активи, намаляването на задълженията на банките към дружествата майки, както и на увеличаването на чуждестранните активи, притежавани от местни дружества (главно пенсионни фондове, но също и банки). По-малко отрицателната НМИП се дължи също и на укрепването на номиналния растеж и постоянните излишъци по текущата сметка в съчетание с излишък по капиталовата сметка (вж. графика 1.5). НМИП обаче остава над пруденциалното равнище от 35,2 % от БВП, което показва, че по-нататъшно подобряване би могло да доведе до по-устойчиви равнища на международния дълг ( ).

Графика 1.5:Нетна международна инвестиционна позиция Източник: Европейска комисия Инфлация Инфлацията, обусловена главно от цените на петрола, се очаква да намалее през 2019 г. и 2020 г. Годишната инфлация според ХИПЦ е 2,6 % през 2018 г. Ценовият натиск се увеличи поради рязко повишаване на цените на петрола, вторични последици върху цените на храните и увеличения на цените на непреработените храни след слабата реколта през лятото. Регулираните цени също се увеличиха значително през същия период. През следващите години инфлацията се очаква леко да спадне до 2,0 % през 2019 г. и 1,8 % през 2020 г. Силните базови ефекти от цените на енергията се очаква да потиснат ръста на инфлацията, докато увеличаването на същинската инфлация, породено от нарастване на реалния разполагаем доход и потреблението на домакинствата, ще действа в обратната посока. Пазар на труда, бедност и социално изключване Условията на пазара на труда продължават да се подобряват едновременно със силния икономически растеж. Равнището на безработицата намаля за пета поредна година (вж. графика 1.6) и сега е доста под средното за ЕС (5,3 % спрямо 6,5 % през третото тримесечие на 2018 г.), докато равнището на заетост достигна по-високо равнище, отколкото преди кризата (71,3 % през 2017 г. спрямо 70,7 % през 2008 г.). Въпреки тези положителни промени, неблагоприятните демографски тенденции и засилването на недостига на умения поставят все по-сериозни предизвикателства за бъдещия растеж. Графика 1.6:Показатели за пазара на труда Източник: Европейска комисия Затягането на пазара на труда упражнява натиск за повишаване на заплатите. Номиналното възнаграждение на наето лице нарасна с 10,5 % през 2017 г. и се очаква да се увеличи с още 8 % през 2018 г. Този темп е по-бърз от темпа, който можеше да се очаква въз основа на развитието на производителността на труда, цените и равнището на безработицата. Различията в заплатите между отделните региони и сектори са относително високи в зависимост от това къде има по-голям недостиг на работна ръка. Освен това недостигът на специалисти в ключови области на обществената политика, като например образованието и здравеопазването, ограничава предоставянето на услуги. Някои групи от населението не са напълно интегрирани на пазара на труда. Въпреки като цяло положителното развитие, все още съществуват структурни предизвикателства. През 2017 г. дълготрайно безработните представляват все още 55 % от безработните, докато процентът на младите хора, незаети с работа, учене или обучение, все още е над средната стойност за ЕС (15,3 % спрямо 10,9 %). Съществуват също така значителни различия в процентите на неактивност и на заетост в зависимост от образователното равнище и съответния регион. Нивата на активност и заетост са по-ниски сред хората, живеещи в селските райони и малките градове, нискоквалифицираните лица и ромите. Въпреки че насочването на активните политики по заетостта се е подобрило, равнището на средствата, отпуснати за обучение, е все още недостатъчно и делът на участниците в мерките за активизиране продължава да е много нисък. Процентът на хората, живеещи в бедност, все още е много висок, а неравенството по отношение на доходите се увеличава. Въпреки лекия спад, процентът на бедност или социално изключване през 2017 г. беше 38,9 %, което е значително над средното равнище за ЕС от 22,5 % ( ) (вж. графика 1.7). Неравенството по отношение на доходите се увеличава непрекъснато през последните години, обусловено от постоянното нарастване на приходите в горната част на скалата ( ), както и от постепенното намаляване на дела на доходите на най-бедните домакинства. През 2017 г. доходите на най-богатите 20 % от населението бяха над осем пъти по-високи от тези на най-бедните 20 %. Пазарните резултати бяха само леко по-неравностойни отколкото в други държави от ЕС, но в България въздействието на данъците и обезщетенията за намаляване на бедността и неравенството е значително по-слабо. Това отразява ниското равнище на социалните разходи, неравномерната наличност на социалните услуги и ограничените преразпределителни ефекти на системата за данъчно облагане. Неравенството на възможностите продължава да бъде основно предизвикателство. Образователните резултати и бедността на децата са тясно свързани със социално-икономическия статус на родителите им. Делът на бедност при децата на родители с ниска квалификация е 77,5 % в сравнение с 3,1 % за родители с висока квалификация. Това разделение съществува и в изразените от пациентите неудовлетворени медицински потребности, които възлизат на 6,3 % за най-бедните домакинства в сравнение с 0,9 % за най-богатите домакинства. Достъпът до социални услуги се характеризира с големи различия между селските и градските райони, както и между регионите. Освен това ниското качество на услугите възпрепятства социалното приобщаване на най-уязвимите групи. Семейният доход в гъсто населените райони представлява 141 % от средния приравнен разполагаем доход за страната, а доходът на ромските семейства с деца, живеещи в слабо населени райони, представлява едва 36 % от средния доход. Графика 1.7:Равнище на неравенството в доходите Източник: Европейска комисия Финансов сектор Икономическият растеж спомогна за допълнителното засилване на коефициента за ликвидност и коефициента на капиталова адекватност на банковия сектор. През септември 2018 г. общите активи на търговските банки бяха с 8,5 % по-големи отколкото през предходната година. Финансирането изглежда относително благоприятно, обусловено най-вече от значителното увеличение на депозитите ( ), като в същото време съотношението на кредитите спрямо депозитите спадна на 72,7 % през юни 2018 г. Домакинствата и нефинансовите предприятия продължиха да внасят депозити главно в местна валута, което е признак за наличие на трайно доверие. Рентабилността се задържа на относително високо равнище през първата половина на 2018 г., а капиталовите позиции като цяло останаха стабилни. Съотношението на общата капиталова адекватност слабо се понижи от 22,2 % през юни 2017 г. на 20,8 % през юни 2018 г. (ЕЦБ, 2018в). Таблица 1.1:Показатели за финансова стабилност — всички банки в България Източник: Европейска централна банка, Консолидирани банкови данни; изчисления на Европейската комисия; годишни данни Въпреки подобренията, необслужваните заеми на нефинансовите предприятия остават високи. Общото съотношение на необслужваните заеми намаля до 9,2 % през юни 2018 г. спрямо 12,1 % през предходната година (вж. графика 1.8). Необслужваните заеми на нефинансовите предприятия също намаляха, но все пак достигнаха 15,4 % от общия размер на заемите и авансите (спрямо 19,9 % за предходната година). Тези равнища са значително над средните стойности за ЕС през юни 2018 г. — 3,4 % като цяло и 6,7 % за нефинансовите предприятия. Напредъкът в преструктурирането е бавен. През първото тримесечие на 2018 г. делът на преструктурираните заеми, повечето от които са необслужвани, намаля съвсем слабо до 5,6 % от общия размер на заемите. Графика 1.8:Дял на необслужваните заеми от общия размер на заемите и авансите — общо, домакинства и НФП (1) Източник: Европейска централна банка Кредитирането продължи да расте с високи темпове. През септември 2018 г. кредитите за нефинансовите предприятия се увеличиха със 7,6 % на годишна база, а тези за домакинствата — с 8,8 % (ЕЦБ, 2018г) (вж. графика 1.9). Жилищните кредити също се ускориха. Те нараснаха с 11,6 % спрямо предходната година, което се дължи на подобрената икономическа среда и увеличаването на доходите на домакинствата. Графика 1.9:Ръст на вътрешното кредитиране — домакинства и НФП Въз основа на индекса на условните салда Източник: Европейска централна банка Цените на жилищата продължиха да нарастват значително. Цените на жилищата, които се увеличават от лятото на 2016 г. насам, нараснаха със 7,5 % на годишна база през второто тримесечие на 2018 г. Регионалните различия остават значителни. Най-големи увеличения бяха отчетени за съществуващите жилища в Пловдив до 14,5 %, а цените в София нараснаха с 8,3 %. Възстановяването на цените на недвижимите имоти изглежда се дължи на повишаването на реалните заплати, увеличаването на доверието на потребителите и ниските лихвени проценти на банките. Освен това предлагането все още не отговаря на търсенето, въпреки че непрекъснатото подобряване на показателя за доверието на строителството представлява положителен сигнал. Инвестициите в жилищно строителство се увеличават, но делът им от БВП все още е под средното равнище за ЕС. Въпреки високия ръст на цените на жилищата, няма признаци за надценяване. Съотношението цена/доход расте, но все още е под дългосрочната средна стойност (графика 1.10), докато съотношението цена/наем се върна на равнището на дългосрочната средна стойност. Следователно прогнозите за съвкупната разлика в остойностяването показват, че България се възстановява от подценяването на цените на жилищата. Големи увеличения на цените се наблюдават на равнищата под равновесието, а подценяването на цените е наследство от предходния цикъл на възход и спад в цените на жилищата. Въпреки това неотдавнашното значително увеличение показва, че темпът на възстановяване следва да се наблюдава внимателно, особено за онези региони, които са отбелязали най-висок ръст в последно време.

Графика 1.10:Разлика в надценяването спрямо съотношенията цена/доход, цена/наем и разлики в остойностяването при основния модел (1) Източник: Европейска комисия Публични финанси Бюджетното развитие продължава да бъде положително. Консолидираният държавен бюджет отбеляза излишък в размер на 0,8 % от БВП през 2018 г. Що се отнася до разходите, публичното инвестиране започна да се възстановява, въпреки по-слабия от очаквания напредък при изпълнението на финансирани от ЕС проекти. Увеличението на заплатите в публичния сектор също бе сред основните причини за повишаването на разходите. Що се отнася до приходите, постъпленията от данъци и социалноосигурителни вноски се увеличиха вследствие на благоприятната макроикономическа среда и подобреното събиране на данъци. Това се отнася особено за косвените данъци, като данъка върху добавената стойност и акцизите (вж. също раздел 4). Средносрочните бюджетни прогнози сочат постоянни излишъци и ниска задлъжнялост. Публичните разходи за заплати и инвестиции се предвижда да нараснат допълнително през 2019 г. и 2020 г. Тези увеличения обаче се очаква да бъдат частично компенсирани от по-високите приходи от данъци и трансфери. Ако бъдат осъществени по-нататъшни подобрения в събирането на данъци, това би могло да разшири наличното фискално пространство. Цялостната положителна фискална и макроикономическа перспектива допринася за бързото намаляване на публичния дълг, който се предвижда да достигне равнище под 20 % от БВП до 2020 г. Освен това според анализа на Комисията на устойчивостта на обслужването на дълга и показателите за недостатъчна фискална устойчивост, рискът за България е слаб в краткосрочен, средносрочен и дългосрочен план ( ). Таблица 1.2:Ключови икономически и финансови показатели — България Източник: Евростат и ЕЦБ към 31.1.2019 г., когато са налични данни; прогнозни данни на Европейската комисия (прогноза от зимата на 2019 г. за реалния БВП и ХИПЦ, алтернативно прогноза от есента на 2018 г.) 2. Напредък по специфичните за държавата препоръки От началото на европейския семестър през 2011 г. за 75 % от всички специфични за всяка държава препоръки, отправени към България, е постигнат поне „известен напредък“. () За 25 % от тези специфични за всяка държава препоръки е постигнат „ограничен“ „или „никакъв напредък“ (вж. графика 2.1). Бяха предприети мерки в няколко области на политиката, обхванати от специфичните за всяка държава препоръки, но са нужни по-нататъшни усилия за прилагане на реформите, за да има по-осезаеми резултати. Графика 2.1:Цялостно и многогодишно прилагане на специфичните за всяка държава препоръки през периода 2011—2018 г. към момента (1), (2), (3) Източник: Европейска комисия Условията на трудовия пазар продължават да се подобряват. Усилията и мерките на политиката, прилагани от 2012 г. насам за подпомагане на групите в неравностойно положение да получат достъп до пазара на труда, дават резултати. Въпреки това недостигът на работна ръка изглежда е достигнал исторически връх през 2018 г. под влиянието на емиграцията и неблагоприятните демографски тенденции. Продължават да са налице предизвикателства в областта на здравеопазването и образованието, борбата с бедността и насърчаването на социалното приобщаване. Постигнат бе ограничен напредък в подобряването на достъпа до здравни услуги и намаляването на преките плащания от страна на пациентите, както и в преодоляването на недостига на медицински специалисти. Все още има нерешени въпроси, свързани с въвеждането на прозрачна схема за преглед на минималния доход и подобряването на нейния обхват и адекватност. Известен напредък бе отбелязан в сферата на образованието, но все още има сериозни предизвикателства, свързани с качеството и равнопоставеността, на всички равнища. Включването на ромите и въздействието на социално-икономическия статус върху образователните резултати остават проблематични. Известен напредък бе постигнат при справянето с редица фискални структурни предизвикателства. България предприе мерки, макар и с известно закъснение, по препоръката да се приеме цялостна стратегия за подобряване на събираемостта на данъците и намаляване на размера на неформалната икономика. Тя официално изтече през декември 2018 г., но предизвикателствата все още съществуват, поради което продължава провеждането на редица мерки и инициативи за подобряване на събираемостта на данъците и за борба с недекларирания труд. За подобряване на ефективността на публичните разходи органите започнаха проект за преглед на разходите със Световната банка. Правителството също така стартира проект за подобряване на рамката за корпоративно управление на държавните предприятия. През периода 2015—2018 г. бе постигнат известен напредък в укрепването на банките и другите предприятия във финансовия сектор и в подобряването на надзора на финансовия сектор. Мерките на политиката и положителните макроикономически промени спомогнаха за укрепване на счетоводните баланси и за намаляване на макрофинансовите рискове, произтичащи от финансовия сектор. Надзорните планове за действие като цяло са изпълнени, като остават някои мерки, които все още са в ход. Консолидирането на постигнатия напоследък напредък ще зависи от пълното прилагане на реформите в надзора и управлението на банките и другите финансови предприятия. Известен напредък бе постигнат при преодоляването на недостатъците на нормативната уредба на несъстоятелността от 2014 г. насам. На 1 юли 2017 г. влезе в сила процедура за преструктуриране на предприятията, но са необходими мерки, гарантиращи,че тя ще постигне целта си. През 2018 г. реформите спряха, като не се предприемат допълнителни стъпки, въпреки че все още липсват някои елементи на действащата нормативна уредба на несъстоятелността. В по-положителен план, през 2018 г. България поиска помощ за подпомагане на напредъка по реформата в областта на несъстоятелността. Този проект ще доведе до изготвянето на план за справяне с установените пропуски. България постигна известен напредък в изпълнението на специфичните за държавата препоръки за 2018 г.( ). Налице е значителен напредък в предприемането на последващи мерки в резултат на прегледите на финансовия сектор. Налице е известен напредък в събирането на данъците и в публичните разходи, в изпълнението на плановете за действие за надзор във финансовия сектор и в осигуряването на адекватна оценка на активите, в повишаването на пригодността за заетост на групите в неравностойно положение и в предоставянето на качествено приобщаващо общо образование. Налице е ограничен напредък в управлението на държавните предприятия, правната уредба на несъстоятелността, вторичния пазар за необслужвани заеми, реформите в сектора на здравеопазването и обхвата, адекватността и механизма за определяне на минималния доход.

Таблица 2.1:Оценка на изпълнението на СДП за 2018 г. Източник: Европейска комисия Каре 2.1: Фондовете и програмите на ЕС допринасят за преодоляване на структурните предизвикателства и за насърчаване на растежа и конкурентоспособността в България Финансирането от ЕС осигурява значителен принос за публичните инвестиции в България. Финансовите средства, отпуснати от европейските структурни и инвестиционни фондове с цел подпомагане на България да се справи с предизвикателствата на реформите, възлизат на 11,7 милиарда евро за многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г., което потенциално представлява около 2,8 % от БВП годишно. От тази обща сума 9,87 милиарда евро са от ЕС, а 1,85 милиарда евро — от национално съфинансиране. До края на 2018 г. около 7,27 милиарда евро (74 % от общите средства) вече бяха отпуснати за специфични проекти. В допълнение над 400 милиона евро бяха отпуснати за специфични проекти за стратегически транспортни мрежи чрез специален инструмент за финансиране на ЕС — Механизма за свързване на Европа. Освен това редица български научноизследователски институции, иновативни дружества и отделни изследователи се възползваха от други инструменти за финансиране на ЕС, по-специално „Хоризонт 2020“, по който бяха осигурени около 65 милиона евро. Финансирането от ЕС помогна за преодоляване на различни предизвикателства, набелязани в специфичните за държавата препоръки от 2018 г. До края на 2018 г. европейските структурни и инвестиционни фондове оказваха значително социално въздействие. Инвестициите в спешната медицинска помощ дават достъп до по-бърза и по-съвременна медицинска помощ на гражданите в цялата страна, включително в отдалечените региони. Децата в уязвимо положение и тези със специални нужди след излизането си от държавни учреждения се реинтегрират в обществото чрез създаването на нови центрове от семеен тип. Цялостната подкрепа за уязвимите групи бе разширена, за да се обхване цялата територия на страната, с подкрепата на Европейския социален фонд. В допълнение към това европейските структурни и инвестиционни фондове допринесоха за действия, целящи повишаване на конкурентоспособността и подобряване на бизнес средата; насърчаване на създаването на работни места; подобряване на пригодността за заетост на уязвимите групи, включително чрез придобиване на умения; и засилване на приложимостта на образованието и обучението за пазара на труда. Хиляди малки и средни предприятия и стартиращи предприятия в приоритетните сектори, като информационните и комуникационните технологии, електронното здравеопазване и инженерството, се възползваха от безвъзмездни средства, заеми и капиталови инвестиции. Що се отнася до услугите в областта на околната среда, милиони хора бяха снабдени с по-ефикасни системи за управление на отпадъците, а стотици хиляди получиха достъп до модерни услуги по пречистване и доставяне на вода, като всичко това допринесе за постигането на по-чиста и по-здравословна околна среда за гражданите. В транспортния сектор се разработват нови участъци от пътища и железопътни линии от трансевропейската транспортна мрежа, успоредно с разширяването на софийското метро и проекти за подобряване на плавателността и безопасността по река Дунав и в Черно море. Финансирането от ЕС помага за мобилизиране на частни инвестиции. Безвъзмездните средства от Европейския фонд за регионално развитие само за предприятията са мобилизирали допълнителни частни капитали в размер на около 113 милиона евро. Освен това 5,2 % от Европейския фонд за регионално развитие и Кохезионния фонд са заделени за предоставяне на средства чрез финансови инструменти в области, като научни изследвания, развитие и иновации, малки и средни предприятия и предприемачество, енергийна ефективност, градско развитие и управление на околната среда. Тези ресурси ще мобилизират още 247 милиона евро публични и частни инвестиции. В допълнение Комисията може да предостави специално адаптирана техническа подкрепа по искане на държавата членка чрез Програмата за подкрепа на структурните реформи, за да помогне на държавите членки при изпълнението на поддържащи растежа реформи за справяне с предизвикателствата, набелязани в процеса на европейския семестър, или други национални реформи. България например получава подкрепа за развитие на цифров инструмент, предназначен да помогне на малките и средните предприятия да спазват законодателството и да укрепи капацитета им да изготвят добри проекти за публично-частно партньорство. Комисията също така подпомага българските данъчни органи в техните усилия за подобряване на контрола на електронната търговия. Освен това през 2018 г. започна работа по изготвянето на преглед на нормативната уредба на несъстоятелността, подобряването на управлението на държавните предприятия и подобряването на административния капацитет на инспектората към Висшия съдебен съвет. Обемът на операциите, одобрени от Европейската инвестиционна банка и обезпечени от Европейския фонд за стратегически инвестиции, възлиза на 438 милиона евро. Това се очаква да мобилизира общо 2,2 милиарда евро допълнителни частни и публични инвестиции (февруари 2019 г.). България се нарежда на второ място по общия обем на одобрените операции като дял от БВП. Шест проекта, включващи България, досега са били одобрени в рамките на компонента за инфраструктура и иновации на фонда. Те възлизат на 302 милиона евро общо финансиране, което следва от своя страна да генерира инвестиции в размер на 769 милиона евро. В рамките на компонента за малките и средните предприятия бяха одобрени 13 споразумения с банки посредници за обща сума от 136 милиона евро, като се очаква това да мобилизира около 1,5 милиарда евро общи инвестиции. Според прогнозите 9 606 малки и средни предприятия и дружества със средна пазарна капитализация се очаква да се възползват от тази подкрепа. „Биовет“ е ярък пример за такива проекти в България. „Биовет“ е глобално дружество, което работи в сферата на здравето на животните и разполага с няколко производствени обекта. Европейската инвестиционна банка предоставя заем в размер на 100 милиона евро за финансиране на увеличение в равнищата на производство и научноизследователската и развойната дейност. Проектът по Европейския фонд за стратегически инвестиции включва изграждането на два нови производствени обекта в Пещера и в Разград. Действията на ЕС засилват националните, регионалните и местните органи и гражданското общество. Повече от 690 милиона евро от европейските структурни и инвестиционни фондове бяха отпуснати за укрепване на капацитета на публичната администрация на различни равнища чрез насърчаване на тясното сътрудничество със заинтересованите страни. За повече информация: https://cohesiondata.ec.europa.eu/countries/BG 3. Общи констатации по отношение на дисбалансите, рисковете и проблемите с корекцията В Доклада за механизма за предупреждение за 2019 г. се стигна до заключението, че за България следва да се извърши нов задълбочен преглед, за да се оцени дали дисбалансите остават или са коригирани (Европейска комисия, 2018к). През пролетта на 2018 г. в България бяха установени макроикономически дисбаланси (Европейска комисия, 2018л). Те са свързани по-специално с уязвимости във финансовия сектор в съчетание с висока степен на задлъжнялост и необслужвани кредити в корпоративния сектор в условията на непълна корекция на пазара на труда. В настоящата глава се обобщават резултатите от анализа, извършен като част от задълбочения преглед към процедурата при макроикономически дисбаланси, който се съдържа в настоящия доклад( ). 3.1.Дисбалансите и тяхната тежест Банковият сектор отстраняваше пропуските, установени през 2016 г. Вследствие на извършените през 2016 г. преглед на качеството на активите и стрес тестове бяха подобрени надзорът на ресурсите, инструментите за управление и законодателството за надзор в банковия сектор. Капиталовите и ликвидните буфери на банките се увеличиха, политиките за осигуряване на провизии бяха укрепени, а практиките на отпускане на кредити бяха подобрени. Сред оставащите проблеми са оценяването, окончателното укрепване на банковия надзор и засилването на уредбата за преструктуриране. Небанковият финансов сектор е в процес на реформиране, но се появиха нови предизвикателства. След извършените през 2017 г. прегледи на сектора се подобриха платежоспособността и ликвидността на застрахователните дружества. Прегледите бяха последвани от правни и административни промени, които укрепиха надзорния орган и разработиха ориентирана към бъдещето и риска система за надзор. Някои действия все още не са приключили, а нови елементи са повод за безпокойство. Сред последните са устойчивостта и ликвидността на застрахователния сегмент за моторни превозни средства, както и доверието в стабилността на системата „Зелена карта“, която поддържа изплащането на обезщетения в случай на трансгранични пътнотранспортни произшествия. Други проблеми са систематичното обжалване на решенията на Комисията за финансов надзор, както и непредвидимостта на съдебните решения. Надзорът на групово равнище продължава да бъде предизвикателство. Необслужваните кредити и дългът на частния сектор намаляват, но остават на високи равнища. Въпреки намаляването на необслужваните кредити в портфейлите и на риска в счетоводните баланси, необслужваните кредити остават значително над средните за ЕС. През юни 2018 г. необслужваните кредити на нефинансовите предприятия бяха 15,4 %, доста под равнището, регистрирано година по-рано (19,9 %), но повече от два пъти над средното за ЕС (6,7 %). Дългът на частния сектор също намаля от 132 % от БВП през 2013 г. на 100 % от БВП през 2017 г. Това се дължи главно на нефинансовите предприятия, тъй като съотношението на дълга на домакинствата остава сред най-ниските в ЕС. Бремето на дълга на предприятията може да навреди на инвестициите и растежа в средносрочен план. Силният икономически растеж доведе до стабилно възстановяване на пазара на труда. Степента на икономическа активност продължава да нараства, спомагайки за компенсирането на намаляващото население в работоспособна възраст. В резултат на това равнищата на заетост са по-високи в сравнение с нивата преди кризата. Въпреки подобренията някои групи все още не са напълно интегрирани на пазара на труда, а именно хората с ниска степен на образование, ромите, хората с увреждания и младите хора. 3.2.Развитие, перспективи и мерки на политиката

Цялостната стабилност на банковия сектор продължи да се подобрява и в момента се провеждат някои важни действия. Силният икономически растеж заедно с действията на банките в отговор на препоръките на регулатора спомогнаха за укрепването на съотношенията за капитал и ликвидност. Някои действия все още са в ход, включително за укрепването на корпоративното управление и управлението на риска. Новите инициативи през 2018 г. включват нови правила за големите експозиции и идентифицирането на свързани клиенти, подобрени политики в няколко банки за осигуряване на провизии, повишаване на равнището на антицикличния капиталов буфер и макропруденциални инструменти за мерки по отношение на заемополучателите. Преразглеждането на ръководството за надзорен преглед и оценка на управление „Банков надзор“ вече приключи и бе прието с решение № 279 от 14 ноември 2018 г. на управителния съвет на БНБ. Мерките, които остават да бъдат изпълнени, включват въпроси, свързани с оценяването, изпълнението на регулаторни инициативи и укрепването на уредбата за преструктуриране на банките. Ефектът на провежданите в момента реформи върху небанковия надзор зависи от цялостното им изпълнение. Последващите мерки във връзка с прегледите на застрахователните и пенсионните фондове са в процес на изпълнение. Сред оставащите стъпки са пълното изпълнение на план за действие, който да създаде подходящ, основан на риска, далновиден надзорен процес, и адекватното проследяване на нерешените въпроси, изтъкнати от прегледите на небанковия финансов сектор. Въпреки че органите въведоха съответните правни и регулаторни разпоредби, конкретното им изпълнение ще бъде от решаващо значение. През 2018 г. се появиха нови предизвикателства пред небанковия финансов сектор. Засилва се надзорът на застрахователния сектор за автомобили и премиите значително се увеличиха, но устойчивостта на сектора изисква непрекъснато наблюдение. Освен това рисковете, произтичащи от някои бизнес модели и стратегии на предприятията, могат да имат последици извън договорите за застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства. Освен това след решение на Върховния съд наскоро възникнаха предизвикателства, свързани с несигурността относно размера на исковете по договори за застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства. Друго нововъзникващо предизвикателство се отнася до растящите съмнения по отношение на ликвидността на бюрото „Зелена карта“, които се появиха през декември 2018 г., след като Международният съвет на бюрата обяви, че е започнал официално наблюдение. Финансовата стабилност на системата „Зелена карта“ ще се повлияе положително, ако своевременно бъдат решени проблемите с неговата ликвидност и управление. Налице са възможности за допълнително намаляване на необслужваните кредити и на равнищата на дълга в нефинансовия корпоративен сектор. Високите равнища на задлъжнялост и необслужвани кредити отразяват главно положението на нефинансовите предприятия. И двата параметъра намаляваха благодарение на стабилния икономически растеж и нарасналата динамика на вторичния пазар. Органите обявиха намерението си да спазват насоките на Европейския банков орган за необслужваните кредити, които ще се прилагат от 30 юни 2019 г. Подобрения в правната уредба за оценка на обезпеченията биха спомогнали за по-бързото намаляване на необслужваните кредити. Приключването на реформата в областта на несъстоятелността ще спомогне още повече за намаляване на корпоративната задлъжнялост. През октомври 2018 г. България помоли за съдействие, за да продължи с реформата на нормативната уредба за обявяване в несъстоятелност. Някои липсващи елементи намаляват ефикасността и ефективността на уредбата. В същото време липсата на подходящи инструменти за мониторинг пречи на правилния анализ на действащите и новите процедури. Подобренията в пазара на труда бяха подкрепени чрез активни политики по заетостта и икономическия растеж. Безработицата намаля за пета поредна година на 5,3 % през третото тримесечие на 2018 г., като дълготрайната и младежката безработица също спаднаха. Последната намаля повече от наполовина между 2013 г. и 2017 г. от 28,4 % на 12,9 %. Равнището на заетост достигна 71,3 % през 2017 г., което е най-високото от присъединяването към ЕС насам. Въпреки това България продължава да е изправена пред неблагоприятно демографско развитие. Въпреки бавното навлизане по-целенасочените активни политики по заетостта започват да дават положителен ефект наред с икономическия растеж. 3.3.Цялостна оценка Положителните макроикономически развития и действия в областта на политиката доведоха до допълнително коригиране на дисбалансите. Бяха предприети важни стъпки за намаляване на потенциалните макрофинансови рискове, произтичащи от банковия и небанковия сектор. Заедно със силния икономически растеж, те спомогнаха финансовият сектор в България да стане по-силен. Намаляването на задлъжнялостта в частния сектор продължи, благодарение също на силната динамика на растежа, въпреки че равнищата на необслужваните заеми и на дълга на нефинансовите предприятия остават сравнително високи. Оставащите слабости във финансовия сектор, съчетани със запазващия се относително голям корпоративен дълг, означават, че все още съществува уязвимост. В ход са мерки за преодоляване на уязвимостта във финансовия сектор. Пълното изпълнение и проследяване на неотдавнашните реформи в надзора и управлението на банките и другите финансови предприятия ще бъде от решаващо значение за допълването и консолидирането на неотдавнашните усилия. Все още липсват важни елементи от реформата в нормативната уредба на несъстоятелността, които биха подобрили ефикасността на процедурите и производствата. Трябва да бъдат отстранени новите рискове на пазара на автомобилно застраховане. Като цяло дисбалансите са овладени, но някои слабости във финансовия сектор и все още големият корпоративен дълг налагат допълнителен надзор. Таблица 3.1:Матрица за оценка на процедурата при макроикономически дисбаланси (продължава на следващата страница) Таблица (продължение) Източник: Европейска комисия 4. Приоритети за реформи 4.1.Публични финанси и данъчно облагане 4.1.1.Данъчна политика Данъчната система е относително благоприятна за растежа, но има ограничен преразпределителен ефект. Общата данъчна тежест в България (29,5 % от БВП през 2017 г.) е една от най-слабите в ЕС. Структурата на данъчното облагане разчита основно на данъците върху потреблението, като данъка върху добавената стойност и акцизите, и набавя относително високи приходи от екологични данъци (2,7 % от БВП). Тази характеристика води до относително благоприятна за растежа данъчна структура. Ограничени са обаче възможностите на българската система за данъчно облагане и обезщетения да намалява неравенствата и да насърчава политики за намаляване на бедността, която е най-сериозната в ЕС (вж. раздел 4.3.) Това отчасти е резултат от неефективността на системата за социални помощи, както и в планирането на данъчното облагане на труда, което е най-слабо прогресивното в ЕС. Разликата между относителната данъчна тежест за лицата с ниски и с високи доходи, е най-малката в ЕС (графика 4.1.1). Графика 4.1.1:Степен на прогресивност на данъчното облагане на трудовите доходи в държавите — членки на ЕС, 2017 г. Източник: Европейска комисия въз основа на данни на ОИСР Въпреки сравнително простата данъчна структура, разходите за спазване на данъчното законодателство остават големи. България прилага стандартна ДДС ставка (20 %), която е близо до средната за ЕС, и една намалена ставка (9 %) за сравнително ограничен набор от продукти и услуги. Ставките на подоходния и корпоративния данък са фиксирани на 10 % и са сред най-ниските в ЕС. Независимо от това България постоянно е слабо класирана по отношение на плащането на данъци в индекса на Световната банка „Doing Business“, особено по отношение на изискванията за спазване на данъчното законодателство за труда и социалните осигуровки. През 2018 г. България спадна от 90-о до 92-о място (Световна банка, 2018).

Сенчестата икономика продължава да бъде предизвикателство. Според прогнозите тя е по-голяма, отколкото в много други държави от ЕС (Европейска комисия, 2018a). Недекларираният труд е един от най-видните признаци на проблема в много промишлени сектори, като например туризма, търговията, ресторантьорството, строителството и селското стопанство. Той се оценява на около една пета от труда и от брутната добавена стойност в частния сектор (Европейска комисия, 2018н), докато броят на лицата, заявили, че са работили без договор, се е увеличил от 55 900 през 2016 г. на 62 700 през 2017 г. (НСИ, 2018в). Други широко разпространени практики са фиктивната заетост на непълно работно време и недостатъчното деклариране на заплатите. Незаконната търговия е друга важна форма на сенчеста икономика. Според наскоро проведено изследване (CSD, 2018) незаконната търговия с тютюневи изделия и измамите с ДДС са намалели, но черният пазар на горива е нараснал до 600—700 милиона лева (300—350 милиона евро). Бяха предприети редица мерки за борба със сенчестата икономика и подобряване на събираемостта на данъците. За борбата с недекларирания труд бяха предприети мерки, като например гъвкави еднодневни договори в селското стопанство и изключване от обществени поръчки на дружества, осъдени за недеклариран труд (през последните 3 години). Главната инспекция по труда и профсъюзите постигнаха съгласие за съвместна инициатива за борба с недекларирания труд, а Националната агенция за приходите изпълнява редица мерки за подобряване на спазването на законодателството в секторите с голям риск, включително недекларирания труд. За увеличаване на доброволното спазване на законодателството Агенцията провежда информационни кампании и проекти за разширяване на електронните услуги за данъкоплатците. Други особено успешни мерки бяха проверките на декларираните от дружествата парични средства и въвеждането на данъчни проверки на движението на високорискови стоки. Много от посочените по-горе мерки са включени в „Единната национална стратегия за повишаване на събираемостта на данъците, справяне със сенчестата икономика и намаляване на разходите за спазване на законодателството“. Стратегията и последният план за действие към нея бяха в сила до края на 2018 г. Органите възнамеряват да запазят най-ефективните мерки и механизми на междуинституционално сътрудничество, въведени със стратегията. Мерките за подобряване на спазването на данъчното законодателство постигнаха някои положителни резултати. Такъв е по-специално случаят с данъците върху потреблението като ДДС и акцизите, както и за корпоративния подоходен данък. Събирането на приходи от ДДС се увеличи през 2015 г. и особено през 2016 г. и 2017 г. те надвишиха своята данъчна основа. Неизпълнението на потенциалните приходи от данък добавена стойност( ) намаля от 20,6 % през 2015 г. до 13,6 % през 2016 г., то остава обаче малко над средната стойност за ЕС от 12,3 % (CASE, 2018). По подобен начин се развиха и приходите от други данъци върху потреблението, особено акцизите. Напредъкът при подоходните данъци не е еднозначен. Събирането на корпоративния данък се подобрява почти всяка година от 2012 г. насам. Въпреки това за данъците върху труда резултатите не са толкова положителни, тъй като те се увеличиха по-бавно от възнагражденията на наетите лица, което показва известно влошаване на спазването на законодателството. Това показва още веднъж предизвикателствата, свързани с недекларирания труд. 4.1.2.Публични разходи Правителството предприе стъпки за подобряване на ефективността на публичните разходи. Въпреки все още големите им нужди разходите в области като социалната закрила, здравеопазването и образованието са сравнително малки. В същото време ефективността би могла да се подобри в области със сравнително високи разходи като например инфраструктурата (вж. Европейска комисия, 2018a). През 2018 г. приключиха някои инициативи на политиката за подобряване на ефективността. Една от тях бе прегледът на разходите, извършен от Световната банка, обхващащ редица обществени институции (министерства и общини). Банката приключи две пилотни проучвания, свързани с полицията и противопожарната дейност и отпадъчните води, и предостави наръчник за бъдещи прегледи от страна на правителството. Правителството все още не е обявило последващи мерки или допълнителни прегледи на разходите. Друга инициатива в тази област е въвеждането на нов набор от показатели за всяка област на политиката в рамките на средносрочната бюджетна стратегия. Основното нововъведение е, че ad hoc показателите, използвани досега, бяха актуализирани и завършени. Те ще послужат за основа на оценяването на въздействието на разходите в различните области на политиката през следващите години и ще бъдат използвани в оценката и планирането на бюджета. 4.1.3.Бюджетна рамка Фискалният съвет на България постигна известен напредък в осъществяването на своите дейности. Въз основа на широкия си мандат съветът въведе система за издаване на своите задължителни мониторингови доклади относно годишните и средносрочните фискални планове и относно изпълнението на бюджета и спазването на всички количествени правила, предвидени в Закона за публичните финанси. С неотдавнашното укрепване на неговия персонал се очаква да се подобри аналитичната обосновка на неговите доклади. Освен това, за да приведе вътрешната фискална рамка в пълно съответствие с Директивата за бюджетните рамки( ), мандатът на Фискалния съвет беше разширен, за да обхване редовните и всеобхватни последващи оценки на макроикономическата и фискалната прогноза на правителството. 4.1.4.Държавни предприятия Държавните предприятия представляват значителна част от икономиката. В България има над 900 държавни предприятия с всякаква големина на национално и местно равнище. От тях около 220 предприятия, под контрола на централното държавно управление, представляват повече от 90 % от стойността на активите и повече от 70 % от общата заетост. Според данните на Министерството на финансите за 2017 г. тези 220 държавни предприятия осигуряват 5 % от общата заетост и оборотът им представлява около 13,5 % от БВП. Наличието на държавни предприятия е по-видимо в енергетиката, транспорта, водоснабдяването и минния сектор. Рентабилността на държавните предприятия е относително слаба във всички сектори на икономиката. Доходността на собствения капитал на държавните предприятия систематично е по-ниска, отколкото в частните компании и разликата в България е по-голяма в сравнение с повечето държави от региона. Това важи за всички сектори с изключение на минното дело (вж. Bower, 2017). В областта на енергетиката, транспорта, водоснабдяването и други сектори (включително селското стопанство) частният сектор изпреварва държавните предприятия с голяма разлика. Част от тази разлика може да бъде обяснена с целите на държавните предприятия и ролята, която често играят в икономиката, включително предоставянето на стоки и услуги с нетърговска цел. Графика 4.1.2:Размер на задълженията на държавните предприятия по области на политиката (министерство) Източник: Европейската комисия въз основа на данни на българското Министерство на финансите Икономическото състояние на някои държавни предприятия може да предизвика фискални рискове при липсата на планове за преструктуриране. Фискалните рискове се увеличават в систематично губещите компании и в тези, на които по закон е забранено да изпадат в неплатежоспособност, което означава, че държавата трябва винаги да ги спасява, ако те фалират. Около половината от 18-те милиарда лева (9 милиарда евро) от задълженията на държавните предприятия произлизат от дружества, които са били на загуба през повече от 3 от последните 5 години. Например, губещият железопътен сектор със задължения над 3 милиарда лева (3 % от БВП) през 2017 г. и 2018 г. получи 197 милиона лева възстановима финансова помощ в полза на „БДЖ холдинг“ за погасяване на дългове. През 2017 г. бе разрешена държавна помощ в размер на 223,4 милиона лева под формата на опрощаване на дългове в полза на „БДЖ холдинг“(). До момента няма ясен план за преструктуриране, който да подобри оперативните резултати на някое от четирите дружества в сектора („БДЖ - Товарни превози“, „БДЖ - Пътнически превози“, „Холдинг БДЖ“ и Национална компания „Железопътна инфраструктура“). „Холдинг БДЖ“ изглежда разчита на субсидии от постъпленията от концесията на летище София, за която все още не е сключен договор( ). Финансовото състояние на държавните енергийни предприятия донякъде се подобри, но инвестициите в сектора продължават да бъдат предизвикателство. „Български енергиен холдинг“ ЕАД, АЕЦ „Козлодуй“ и мините в басейна на река Марица („Мини Марица-изток“) значително подобриха своите финансови резултати (от третото тримесечие на 2017 г. до третото тримесечие на 2018 г.), но финансовото състояние на Националната електрическа компания и особено на Топлоелектрическата централа „Марица изток 2“ се влоши. Двете дружества отчетоха нетни загуби през последната година, свързани главно с по-големите оперативни разходи поради нарастващите цени на квотите за емисии. Ниската рентабилност и ресурсна ефективност в съчетание със слабото корпоративно управление вредят на инвестициите, което от своя страна би могло да попречи на стабилността и надеждността на системата. Инвестициите в енергетика са спаднали от 4,1 % от БВП през 2012 г. на 0,7 % от БВП през 2017 г. Подготвя се реформа на уредбата за корпоративното управление. Икономическите резултати на държавните предприятия в България отчасти отразяват предизвикателствата, свързани с тяхното управление, надзор и преструктуриране (Европейска комисия, 2018a). Правителството призна тези предизвикателства и пое инициативата да i) преразгледа и оцени правната, регулаторната и оперативната уредба за държавните предприятия и ii) да преразгледа и приведе българското законодателство в съответствие с насоките на Организацията за икономическото сътрудничество и развитие (ОИСР) за корпоративно управление на държавните предприятия. Инициативата е част от плана за действие на правителството в подготовката за кандидатстване за участие във валутния механизъм. През август 2018 г. започна проект за техническа помощ с Европейската комисия и ОИСР. Приемането на новата уредба се очаква до юли 2019 г. 4.2. Финансов сектор България започна подготовката си за членство във валутния механизъм (ERM II). През юли 2018 г. България обяви намерението си да кандидатства за членство в ERM II и банковия съюз през 2019 г. В същото време България обяви набор от ангажименти за подобряване на устойчивостта на икономиката в области от голямо значение за плавен преход към участие в ERM II. Ангажиментите обхващат както банковия сектор (тясно сътрудничество с Единния надзорен механизъм и разработване на макропруденциалната рамка), така и небанковия финансов сектор. Те също така обхващат мерки за укрепване на институционалното качество и управление, а именно уредбата на несъстоятелността, борбата с изпирането на пари и управлението на държавните предприятия (Министерство на финансите, 2018a). 4.2.1.Банков сектор Повечето препоръки от прегледа на качеството на активите за 2016 г. бяха отразени, но остават някои важни въпроси, които трябва да бъдат решени. Прегледът на качеството на активите, извършен от Българската народна банка през 2016 г. (Европейска комисия, 2017a, 2018a), доведе до няколко последващи действия. Те включват укрепването на капиталовите буфери, политиките за осигуряване на провизии, практиките за отпускане на кредити и корпоративното управление; намаляването на необслужваните кредити в портфейлите; намаляването на риска в счетоводните баланси, напр. чрез продажба на възвърнатите обезпечения. Що се отнася до неизпълнените действия, една от двете банки, изпитваща нужда от попълване на капиталовите си буфери, най-накрая постигна необходимите равнища с вътрешни средства, но все още не е набрала свеж капитал, както първоначално бе препоръчано с договорен срок до април 2017 г. Привличането на нови добросъвестни инвеститори би могло още повече да укрепи доверието и да подобри управлението (вж. също МВФ, 2017). Предприемането на последващи мерки по законодателните инициативи относно експозициите към свързани лица и трайните усилията за надзор, целящи ограничаване на заемите в полза на свързани лица и санкциониране на нарушенията на разпоредбите за обезпеченията, са от съществено значение за поддържане на добри делови практики. Банковият надзор се засилва въпреки някои забавяния при въвеждането на промените. Институционалният процес на вземане на решения укрепна благодарение на изменение в Закона за Българската народна банка, прехвърлящ правомощия за банков и платежен надзор от отговорните заместник-управители към управителния съвет на Българската народна банка. Освен това приключват забавени действия за подобряване на банковия надзор от плана за 2015 г. В допълнение, на отдела за банков надзор са на разположение нови информационни и комуникационни технологии.в . Те включват модернизирано хранилище на данни за банков надзор, автоматично актуализиране на възлови показатели за риска и редовно актуализиран информационен модел за проверка на качеството на данните, докладвани от банките. През ноември 2018 г. Българската народна банка прие преработен наръчник за надзорен преглед и оценка. Няколко други важни регулаторни инициативи са в процес на изпълнение. Изменения в Закона за кредитните институции, приети през декември 2017 г., укрепиха определението на банковите експозиции към свързани лица (член 45). С решение на Българската народна банка, прието през април 2018 г., от началото на 2019 г. се прилагат насоките на Европейския банков орган относно големите експозиции и идентификацията на свързаните клиенти и се въвежда образец за докладване при отпускане на заеми на свързани лица. С приемането през юли 2018 г. на Наредба № 37 на Българската народна банка бяха определени приложното поле на вътрешните процедурни правилници на банките, правилата за изчисляване на експозициите, както и изискванията за докладване във връзка с надзора. От банките бе поискано да прилагат своите вътрешните процедурни правилници в срок от шест месеца, поради което все още е рано за оценка на ефективността на тези мерки.

Новият Международен стандарт за финансово отчитане (МСФО 9) подобрява политиките за осигуряване на провизии. МСФО 9 беше въведен в около половината от българските банки от началото на 2018 г. Надзорният орган очаква това да доведе до увеличаване на провизиите за загуби по заеми в някои банки, което би могло да бъде проверено, след като останалите банки въведат МСФО 9 (Европейска комисия, 2018б). В същото време прилагането на МСФО 9 съвпада с цикличен подем. Това представлява предизвикателство за банките да оценяват правилно риска при бъдещи неблагоприятни икономически развития, а именно поради намаления капацитет на кредитополучателите да обслужват дълга си. Проблемите с оценката на обезпеченията ограничават стимулите за премахване на необслужваните кредити.. Все още има редица активи, които са трудни за оценяване, а именно свързаните с недвижимо имущество. Сред примерите са обезпечения под формата на недвижими имоти в банковия сектор, вземания и активи в недвижима собственост в застрахователния сектор, както и акции, облигации, недвижими имоти и други финансови инструменти в сектора на пенсионните фондове. Освен това непостоянното качество на одита засяга оценката на неликвидните инструменти, търгувани на фондовата борса, и на нетъргувани активи, включително вземания, миноритарни дялови участия и дъщерни дружества. Новите макропруденциални инструменти ще подкрепят допълнително финансовата стабилност. Българската народна банка определи размера на антицикличния капиталов буфер на 0,5 %, считано от октомври 2019 г. Той ще се прилага и през първото тримесечие на 2020 г. Това равнище е по-разумно, отколкото се предполага от икономическото развитие при стриктно спазване на приложимата методика( ), и представлява важен сигнал за пазара. Освен това органите приеха изменения в Закона за кредитните институции, въвеждащи законодателна уредба за макропруденциални мерки по отношение на заемополучателите. Българската народна банка може да прибегне до част или до всички тези макропруденциални инструменти, като по този начин реагира по гъвкав и пропорционален начин на потенциалните рискове за финансовата стабилност. Оценка на въздействието ще позволи да се проверят ефектът и целесъобразността на новите инструменти преди те да бъдат задействани. Тези инструменти ще допълнят съществуващите капиталови мерки за ограничаване на натрупването на рискове в банковия сектор. 4.2.2.Борбата срещу прането на пари България отстранява слабостите в своята уредба за борба с изпирането на пари. През 2013 г. България бе обект на редовно проследяване в контекста на 4-ия кръг от процеса на оценка, организиран от Комитета на експертите за оценка на мерките срещу изпирането на пари и финансирането на тероризма, или Moneyval( ) (Moneyval, 2013). Оттогава България е постигнала значителен напредък в отстраняването на установените слабости. През декември 2017 г. Moneyval стигна до заключението, че са останали слабости, въпреки положителните стъпки, особено по отношение на някои аспекти на криминализирането на финансирането на тероризма, както и на конфискацията и временните мерки (Moneyval, 2017). През юли 2018 г. България беше извадена от процеса на Moneyval за проследяване, след като прие законодателство с цел по-нататъшно отстраняване на установените слабости (Moneyval, 2018). Транспонирането на четвъртата Директива срещу изпирането на пари все още не е приключило. През април 2018 г. и декември 2018 г. България уведоми за мерки за транспониране на Директива (ЕС) 2015/849 (4-та Директива за борба срещу изпирането на пари) и полага усилия за пълното ѝ транспониране. Освен това междуведомствена работна група оценява остатъчните пропуски и подготвя ранното приемане на мерки за транспониране на петата Директива за борба срещу изпирането на пари. Въпреки това България все още не е приключила и не е уведомила за своята национална оценка на риска, която е крайъгълен камък в разработването на адекватни национални политики за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма. На риска от корупция трябва да бъде обърнато по-сериозно внимание, тъй като тя представлява предикатно престъпление за изпирането на пари( ). По-специално, органите трябва да покажат стабилни резултати при ефективното разследване и наказателно преследване на случаите на корупция по високите етажи, включително с участие на политици. Потенциалните финансови престъпления не се разследват по подходящ начин( ). Определен брой от докладите за съмнителни сделки, изпратени от финансовите институции към звеното за финансово разузнаване( ), касаят местни видни политически личности, но по тези случаи правоприлагащите органи не са предприели подходящи последващи действия. Досега не е постигнат съществен напредък в проучването на пречките, които възпрепятстват разследването на такива случаи и превръщането им в доказателства за целите на наказателното преследване. Използването на финансови разследвания и финансово профилиране е ограничено, което възпрепятства ефективното възстановяване на активи по дела за организирана престъпност и корупция. Съществуват рискове, свързани със схемата гражданство срещу инвестиции. Схемата не налага на лицата да прекарват значително време в България, за да получат българско гражданство. Поради това новият гражданин може да не стане местно лице за данъчни цели и доходът му няма да се облага в България. Това създава потенциал за злоупотреби, тъй като издадените от България документи за самоличност могат да се използват за укриване от задължението за докладване на активи, държани в чужбина. На 30 януари 2019 г. Съветът за развитие обсъди проект за изменения в Закона за българското гражданство, който има за цел да отмени схемата гражданство срещу инвестиции, както и да съкрати сроковете и да изясни критериите за предоставяне на българско гражданство. От кандидатите за гражданство по произход ще се изисква да имат познания по български, както и професионална заетост и доходи в страната. 4.2.3.Небанков Надзор Небанковият надзор е в процес на реформиране. През септември 2017 г. Комисията за финансов надзор прие план за действие за реформа на небанковия финансов надзор в сътрудничество с Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване. Планът за действие се основава на недостатъците, установени по време на независим преглед на активите на пенсионните фондове и на счетоводния баланс в застрахователния сектор, както и на констатациите от оценката на финансовия сектор, извършена от Световната банка, всички публикувани през 2017 г.( ). Пълното и навременно прилагане на плана за действие, което все още в ход, ще допринесе за адекватен надзор на небанковия финансов сектор. Бяха приети законодателни промени, предназначени да подобрят небанковия финансов надзор. Първо, в областта на пенсионните фондове, измененията в Кодекса за социално осигуряване, които бяха приети от парламента през ноември 2017 г. и влязоха в сила през ноември 2018 г., включват по-широко определение на термина „свързани лица“ в съответствие с международните стандарти. Второ, Комисията за финансов надзор бе подсилена със законодателните изменения от 2017 г., които ѝ осигуриха достатъчно финансиране и персонал и разшириха нейния капацитет за надзор (Европейска комисия, 2018a). Приетата надзорна рамка, основана на риска, след като бъде проверена и оценена за пригодност, ще подкрепи подобрения капацитет за надзор. Небанковият надзорен орган е изправен пред нови предизвикателства през 2018 г. Ръководителят на застрахователния надзор в Комисията за финансов надзор подаде оставка през август 2018 г. след фалита на застрахователното дружество „Олимпик“ (вж. по-долу). Въпреки обявените планове за определяне на правоприемник, досега не са предприети никакви официални стъпки. Обявената промяна на управителя на Комисията за финансов надзор през март 2019 г. може да създаде допълнителна несигурност. И в двата случая е важно да се гарантира навременното назначаване на професионалисти, които надлежно да изпълняват изискванията за квалификация и надеждност. Все още съществуват опасения във връзка със съдебни производства. Продължават да бъдат предизвикателство честите обжалвания на решенията на Комисията за финансов надзор от страна на небанкови финансови дружества. Предприятията редовно успяват да получат отмяна на решенията на регулатора. Непредсказуемостта на решенията на съдилищата вероятно показва необходимостта от разширяване на техническия опит сред съдиите и другите практикуващи юристи. Застрахователни и пенсионни фондове Платежоспособността на застрахователните дружества се подобри от приключването на прегледите на сектора насам. Според Комисията за финансов надзор всички препоръки от независимите прегледи на счетоводните баланси на застрахователните дружества и пенсионните фондове са изпълнени изцяло до април 2017 г. В края на 2017 г. всички застрахователи с изключение на един удовлетвориха капиталовите изисквания за платежоспособност без прилагане на дългосрочни гаранции и преходни мерки. Въпреки това коефициентите на платежоспособност на някои застрахователи са близо до 100 %, което може да показва потенциални слабости, които трябва да бъдат следени отблизо. През 2017 г. Комисията за финансов надзор отне лицензите на двама застрахователи по редица причини, включително неспазването на капиталовите изисквания. И двете дружества обжалват тази санкция. Решението все още е висящо пред висшия административен съд. За някои въпроси, свързани с оценяването, е необходимо допълнително наблюдение. Според Комисията за финансов надзор одиторите не са установили нито един конкретен проблем с презастрахователни договори на „чиста“ база. Остава обаче да се обърне внимание на проблемите, свързани с тяхното надзорно третиране( ). Проблемът с активите, чиято стойност е трудно определима, включително нетъргуваните ценни книжа и търгуваните ценни книжа със слаба ликвидност и с малък свободно търгуван обем, беше установен в прегледите както на банковия, така и на небанковия финансов сектор, но все още не е изцяло решен. Във вторичното законодателство бяха въведени изменения, целящи подобряване на правилата за оценка и тяхното прилагане. За да бъде напълно ефективно тяхното прилагане, от полза биха били и промени в правилата, уреждащи работата на практикуващите оценители. Надзорът на групово равнище остава предизвикателство за адекватния надзор в застрахователния сектор, основан на риска. Оценката на две застрахователни групи на ниво група така и не приключи. В единия случай надзорът на равнище група вече не е приложим поради преструктуриране. В другия случай Върховният административен съд отмени решението на органа, определящо дружеството като група. Подходът на органите след решението на съда ще трябва да се съобрази с изискванията на транспонираната Директива „Платежоспособност II“, съгласно която надзорът на равнище група трябва да се прилага към крайното предприятие-майка. Фалитът на застрахователно дружество „Олимпик“ показва трудностите с трансграничните споразумения за надзор и преструктуриране. Българският клон на Олимпик — общозастрахователно дружество със седалище в Кипър, представляваше относително голям дял от българския пазар на застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства. Обмяната на информация за надзор между двата национални надзорни органи обаче не изглежда да е била оптимална. Освен това не е ясно кой гаранционен фонд, ако има такъв, ще покрие задълженията на Olympic в България. Застраховане на моторни превозни средства

Укрепва надзорът на автомобилния застрахователен сектор. През ноември 2017 г. органите започнаха автоматично да съпоставят информацията от базите данни за регистрация на автомобили с договорите за застраховка „Гражданска отговорност“ с цел борба с измамите. Комисията за финансов надзор предприе също така допълнителни мерки, които да гарантират подходящо обезщетение на жертвите на пътнотранспортни произшествия, по-специално по отношение на анулираните застрахователни договори, както и че всички български застрахователи ще разполагат с мрежа от представители по исковете във всички държави — членки на ЕС, както се изисква в Директивата за автомобилното застраховане. Както се очакваше от плана за действие за 2017 г., Комисията за финансов надзор публикува доклад за равнището на премиите по застраховка „Гражданска отговорност“. Независимо от това значителните предизвикателства, свързани с бизнес модела и бизнес стратегията на участниците на пазара, продължават да будят загриженост, като потенциалните ефекти могат да се разпространят и извън самия сектор. Премиите по застраховка „Гражданска отговорност“ на моторни превозни средства се увеличиха значително, но устойчивостта на този вид дейност все още не е гарантирана. След период на малки премии и в някои случаи отрицателни маржове застрахователите увеличаваха премиите си от началото на 2018 г.( ). Неотдавнашно решение на Върховния съд обаче разшири обхвата на бенефициерите на исковете по договори за застраховка „Гражданска отговорност“, като включи членовете на семейството и роднини. Те ще имат право да предявят иск за морални (нематериални) вреди в съда. Това решение се отнася както за бъдещи искове, така и за предявените през последните 5 години. Вероятните последици за застрахователния сектор все още са неизвестни, но могат да бъдат съществени, въпреки мнението на Комисията за финансов надзор, че наскоро увеличените равнища на премиите могат да са достатъчни, за да поемат загубите. За да се намалят рисковете, на 22 ноември 2018 г. Народното събрание прие изменение в Кодекса за застраховането, налагащо тавани на размера на обезщетението, което се присъжда на тези, които имат право на обезщетение съгласно неотдавнашното решение на Върховния съд. Методика за претенциите и подобрени методи на ценообразуване биха допринесли за стабилността на сектора. Ясно определени правила за обезщетяване ще улеснят установяването на по-хармонизиран подход от страна на съдиите при вземането на решение по отделните случаи. В по-дългосрочна перспектива такава методика би спомогнала за намаляване на разходите, променливостта и застрахователния риск при застраховките „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства. Устойчивостта на сектора би се възползвала и от подобряване на ценообразуването, което все още до голяма степен е елементарно. За разлика от повечето развити пазари в други държави членки, ценообразуването при застраховките „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства в България не взема предвид историята на кормуване на клиентите, която е най-добрият метод за предсказване на бъдещите застрахователни претенции. Комисията за финансов надзор предложи система бонус-малус, по която в момента тече широк обществен дебат. Ако бъде замислена добре, системата би могла да подобри значително политиките за ценообразуване на застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства и да повлияе положително на поведението на титулярите на полици. Нейното бързо прилагане би допринесло за стабилизирането на тази дейност. Ликвидността на Бюрото за зелена карта буди сериозно безпокойство. В началото на 2018 г. Международният съвет на бюрата започна неформален мониторинг на българския си член, Националното бюро на българските автомобилни застрахователи (или „бюро за зелена карта“), поради неизплащане на претенции от двама български застрахователи. Това накара Международният съвет да изиска по-голяма гаранция, което се изразява в увеличение на вноските от целия български сектор. Ситуацията се влоши през декември 2018 г., когато Международният съвет започна официален мониторинг и поиска презастрахователен договор за целия сектор заедно с месечни доклади, за да запази членството на българското бюро. Въздействието върху пазара на тези допълнителни изисквания все още не е напълно оценено, но може да се окаже съществено. Ликвидността на Бюрото за зелена карта се подпомага от текущите проверки на място и специфичните разпоредби на новия Кодекс за застраховане. Тези мерки следва да се изпълняват своевременно и изцяло, а потенциално оставащите въпроси, свързани с управлението следва също да бъдат решени, за да се гарантират доверието и участието на членуващите застрахователи. 4.2.4.Задлъжнялост на частния сектор Дългът на нефинансовите предприятия намалява бързо. През 2017 г. дългът на частния сектор намаля до 100 % от БВП спрямо върховата си стойност от 134 % от БВП през 2009 г. В края на 2017 г. четири пети от дълга бе свързан с нефинансовите предприятия, тъй като домакинствата са с много по-ниски равнища на задлъжнялост в сравнение със средните стойности за ЕС. Достигайки 80 % от БВП през 2017 г., дългът на нефинансовите предприятия все още е на равнища доста над основите фактори, но все повече под пруденциалния показател (графика 4.2.1) ( ). Графика 4.2.1:Показатели, базирани на основните икономически фактори, пруденциални показатели и дълг на НФП Източник: Европейска комисия Силният икономически растеж бе основният двигател на намаляването на дълга, заедно с лекото покачване на инфлацията, преоценките и отписванията (вж. графика 4.2.2). Въпреки това темпът на намаляване на задлъжнялостта се забави напоследък. Графика 4.2.2:Разбивка на промените в съотношенията дълг/БВП на НФП на годишна основа (1) Източник: Европейска комисия Все още не са разработени инструменти за намаляване на високите равнища на необслужваните заеми. Активизирането на дейностите по предоставяне на заеми и по-динамичният вторичен пазар допринесоха за намаляването на дела на необслужваните заеми, но равнището му продължава да бъде доста над средното за ЕС (вж. точка 1). Въпреки това все още няма разработени инструменти за намаляване на текущото равнище на необслужваните заеми — наследство главно от периода на кредитна експанзия преди 2009 г. По-ранните планове за въвеждане на насоките на Европейската централна банка не са осъществени (Европейска комисия, 2018a, 2018б). Вместо това органите обявиха намерението си да се съобразят с Насоките на Европейския банков орган за необслужваните заеми, които ще се прилагат от 30 юни 2019 г. Други фактори, които могат да ускорят допълнително намаляването на необслужваните заеми. По-доброто оценяване на обезпеченията следва да доведе до значителни подобрения в уреждането на необслужваните заеми, докато удобните капиталови буфери в банковата система осигуряват възможност за изчистване на счетоводните баланси (вж. точка 4.2.1). По-голямата динамичност на вторичния пазар, която се наблюдава отскоро, спомага за по-бързото намаляване на необслужваните заеми. По-стабилната правна уредба за налагане на възбрана ще ускори допълнително този процес (вж. точка 4.2.4 и Европейска комисия, 2018б). Кредитните потоци се увеличиха в резултат на подобрената макроикономическа среда, по-ниските лихвени проценти и гъвкавата парична политика на Европейската централна банка. През септември 2018 г. заемите, отпуснати на нефинансови предприятия, нараснаха със 7,5 % спрямо същия период на предходната година. Очаква се тази тенденция да продължи, като се имат предвид силната капиталова позиция и позиция на ликвидност на банковия сектор, намаляването на необслужваните заеми и големият растеж на влоговете. Вследствие на това ще намалее задлъжнялостта на частния сектор, но засилените дейности по предоставяне на заеми могат на свой ред да доведат до по-големи инвестиционни разходи, които все още не са се възстановили от резкия спад в периода след кризата, както и до по-голям потенциален растеж. 4.2.5.Нормативна уредба за несъстоятелността Производствата по несъстоятелност са бавни и скъпи и не водят до задоволителни резултати. Поради своята продължителност (3,3 години в сравнение със средната за ЕС продължителност от 2 години) и разходите за тях производствата по несъстоятелност обикновено водят до много ниски проценти на събиране на вземанията за кредиторите (35 % в сравнение с 65 % средно за ЕС (Световна банка, 2017в). Освен това те създават много голямо работно натоварване за 28-те окръжни съдилища, които разглеждат дела за несъстоятелност. Между 2010 г. и 2017 г. в окръжните съдилища са заведени средно 1 200 дела за несъстоятелност годишно (Институт за пазарна икономика, 2018). В същото време всяка година около 900 дела са оставали нерешени. През същия период 49 % от делата за несъстоятелност са приключили в срок от 3 месеца, докато за 51 % от делата е било необходимо повече време. Бяха налице също и големи регионални различия по отношение на натовареността на съдилищата. За периода 2010—2017 г. Окръжният съд във Враца е постановявал средногодишно по 88 решения за несъстоятелност на 10 000 дружества, което е близо тройно над средната за страната стойност и значително над средната стойност за Окръжния съд в Монтана, който е на второ място. Мерките, предназначени за подобряване на ефикасността и ефективността на нормативната уредба за несъстоятелността, в съчетание с подходящи съпътстващи политики, могат да спомогнат да се намалят големият неизплатен дълг на частния сектор и все още големият дял на необслужваните заеми (вж. точка 4.2.3). Реформата на нормативната уредба за несъстоятелността все още не е завършена и в нея липсват важни законодателни елементи. Производството по преструктуриране, предшестващо производството по несъстоятелност, влезе в сила на 1 юли 2017 г., но се използва рядко. За новата уредба могат да са от полза по-нататъшното рационализиране и опростяване, включително чрез насърчаването на извънсъдебното уреждане на спорове, по-малкото участие на съдилищата и администрацията и по-ниските прагове за гласуване за приемането на планове за преструктуриране. Все още няма функциониращи правила, с които да се предоставя втори шанс на потребителите и предприемачите в разумен срок след обявяването на несъстоятелност. През 2018 г. България помоли за съдействие, за да напредне с реформата на нормативната уредба за несъстоятелността. Този проект ще доведе до изготвянето на план за отстраняване на установените пропуски. Слабите регулаторни и институционални структури не позволяват своевременното и икономически ефективно водене на производствата по несъстоятелност. Делът на успешно изпълнените планове за преструктуриране е много малък и е налице проблем с постоянното възобновяване на производства по несъстоятелност. Обременяващите изисквания за започване на производство по несъстоятелност, неефективните правила и процедури за признаване на вземанията на кредиторите и честото неспазване от страна на пазарните участници и съдилищата на предвидените срокове са някои от основните пречки пред икономически ефективния и навременен достъп до производствата по несъстоятелност. Освен това липсват подходящи правила за защитата на финансирането след подаването на молбата за започване на производството по несъстоятелност, които ще дадат възможност на длъжниците да покриват своите текущи стопански нужди, като улеснят достъпа им до стабилни от търговска гледна точка форми на финансиране при започване на производството по несъстоятелност. Правилата за спирането на изпълнителни действия също се нуждаят от преработване. Нещо повече, различното тълкуване на правилата за отменителните искове поражда правна несигурност и възпрепятства правилното разпределяне на средствата за кредиторите. Недостатъчното обучение в областта на несъстоятелността и преструктурирането за синдиците и съдиите изостря още повече тези проблеми. Производствата по несъстоятелност не се възприемат като ефективен механизъм за събиране на вземания. Липсва електронен достъп до преписките по несъстоятелност, а в процеса на изплащане на вземанията, извършван от синдиците, няма достатъчно прозрачност. В съчетание с липсата на ефективен контрол върху оценките на активите това води до продажби на активи