[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 10.7.2007

COM(2007) 394 окончателен

СЪОБЩЕНИЕ ОТ КОМИСИЯТА

относно опростена бизнес среда за дружества в областите на дружественото право, счетоводството и одита

СЪОБЩЕНИЕ ОТ КОМИСИЯТА

относно опростена бизнес среда за дружества в областите на дружественото право, счетоводството и одита

Европейският съвет от 8/9 март 2007 г. подчерта, че намаляването на административната тежест е важно за подсилване на икономиката на Европа, особено считайки потенциалните ползи, които то може да донесе на малките и средни предприятия. Съветът подчерта, че е необходимо голямо съвместно усилие на Европейския съюз и държавите-членки за намаляване на административната тежест в ЕС.[1]

Комисията посочи начина за постигане на това чрез приемане, на 14 ноември 2006 г., на обновена програма за опростяване[2] и основните принципи за измерване на административните разходи и намаляване на административната тежест[3]. Тези документи бяха допълнени с програма за действие, приета на 24 януари 2007 г.[4] И двете програми наблягат на нуждата от създаване на осезаеми икономически ползи.

Европейското дружествено право, счетоводството и одитът са посочени като приоритетни области в рамките на тази инициатива. Първоначалните анализи, извършени от няколко държави-членки, показват че административните разходи в резултат от правилата на ЕС в тези области са особено високи.[5] Паралелно, Комисията започна да измерва административната тежест в дружественото право и счетоводството в Европейския съюз, както беше обявено през ноември 2006 г.[6] [7]. Всеобхватно преразглеждане на достиженията на правото на ЕС в тези области е от съществена необходимост, за да се даде възможност на европейските дружества да се конкурират по-ефективно и да бъдат по-успешни в силно конкурентната глобална среда.

Инициативата ще допринесе за постоянното преразглеждане на единния пазар, започнато от Комисията като част от гражданския дневен ред през май 2006 г.[8]. В частност, тя ще подпомогне работата по посока на добре регулирана Европа, което включва критична оценка на възможностите за подобряване на съществуващото законодателство и намаляване на административната тежест.

1. Защо да се опростява европейското дружествено право?

Като основни елементи за постигане на общия пазар, дружественото право и счетоводството бяха сред първите законодателни области, които бяха хармонизирани на европейско ниво. Областта на одита ги последва малко по-късно (като първата версия на Осмата директива относно задължителния одит датира от началото на осемдесетте години).[9] Оттогава, съответните директиви и регламенти са обновени няколко пъти с цел да се адаптират към новите развития.[10] Няколко от тези ревизии са скорошни и все още е необходимо време, преди техните ефекти да могат да бъдат измерени и определени. Въпреки това, нито една от тези мерки за осъвременяване не засяга обхвата или основното съдържание на съответните директиви. Те са останали фундаментално непроменени от момента на тяхното приемане.

През последните двадесет до тридесет години, бизнес средата на европейските дружества се променяше с висока скорост, с глобализацията на икономиките и радикалните развития на технологиите. Правната среда също се разви с приемането на международни стандарти в областта на счетоводството и развитието на юриспруденцията на Съда на европейските общности. През последните години тази юриспруденция помогна за изясняване на обхвата на фундаменталните свободи в Договора, прокарвайки пътя за повишена мобилност на дружествата в рамките на Европейския съюз.

Има нужда от преразглеждане на съществуващи директиви на ЕС, вземайки предвид тези развития, за оценка на тяхната уместност във времето. Тази оценка също трябва да вземе предвид принципите за по-добро регулиране заедно с тези на субсидираност и пропорционалност.

2. Пътят напред

Основно съществуват две възможности за процедиране спрямо някои директиви в областта на дружественото право, които касаят предимно ситуации на национално равнище :

- Първата възможност е да се разгледа въпросът дали днес всички съществуващи директиви все още са необходими или дали достиженията на правото на ЕС в областта на дружественото право трябва да се съкратят до тези законови актове, които конкретно се занимават с трансгранични проблеми.

- Втората, по-малко обхватна възможност , се състои в наблягане само върху конкретни, индивидуални мерки за опростяване с цел подпомагане на дружествата в ЕС.

По отношение на останалата част от достиженията на правото в областта на дружественото право , което касае конкретни трансгранични проблеми, както и на областите на счетоводството и одита , индивидуалните мерки за опростяване изглеждат като правилното решение. При счетоводството и одита трябва да се наблегне върху намаляване на административните разходи за малки и средни предприятия, за които тези разходи са особено тежки, докато в областта на дружественото право всички дружества трябва да имат полза от мерките за опростяване.

С настоящото съобщение Комисията желае да изрази своите първи виждания по въпроса и да започне дебат заедно с държавите-членки, Европейския парламент и заинтересованите лица с цел идентифициране на тези мерки в областите на дружественото право, счетоводството и одита, които са най-подходящи не само да пригодят европейските дружества за вътрешния пазар, но също да ги направят по-конкурентни на глобално ниво. Целта е да се постигне политически консенсус за пътя напред с оглед до първите месеци на 2008 г. да могат да се внесат подходящи законови предложения.

Заинтересованите страни са поканени да споделят своите коментари по повдигнатите въпроси и по предложенията, представени в настоящия документ и неговите приложения. В допълнение, те се насърчават да направят допълнителни предложения за по-нататъшни мерки за опростяване.

Тази инициатива трябва да се основава на разбирането, изложено от Европейския съвет на 8-9 март 2007 г., че една мярка за опростяване на ниво ЕС може да бъде ефективна само, ако мерките, вземани на ниво ЕС, биват изцяло одобрени от държавите-членки на национално ниво и ако държавите-членки се възползват от възможностите, които вече съществуват в правото на ЕС за намаляване на административната тежест спрямо дружества в ЕС. Само комбинирана стратегия ще позволи на дружествата да се възползват от ясни подобрения в бизнес средата.

3. Колко регулиране е необходимо на Европа в областта на дружественото право?

3.1. Общият подход към дружественото право на ЕС

В областта на дружественото право, повишената мобилност на дружествата днес не само на ниво ЕС, но и на международно ниво, изисква гъвкава реакция спрямо постоянно променящата се среда. Тези промени могат да бъдат овладени само, ако държавите-членки са в състояние да реагират бързо на новите развития. При такава ситуация е възможно строга и хармонизирана европейска рамка понякога да изглежда по-скоро като пречка за иновациите, отколкото като полза за вътрешния пазар. Освен това, конкурентоспособността на дружествата също зависи от нивото на административните разходи, свързани пряко или косвено с тяхната дейност. Някои от тези разходи произхождат от правила на ЕС. Трябва да се обсъди дали ползите от тези правила при всички случаи компенсират разходите, свързани с тях.

В същото време, хармонизирането има и положително въздействие върху конкурентоспособността на дружествата. Хармонизирането е силна характеристика за трансграничните пазари и може да изясни връзката между две или повече включени национални правни системи. То също повишава правната сигурност. Същото важи при установяване на минимални стандарти за прозрачност за защита на трети страни от опасностите, до които може да доведе повишената мобилност на дружествата. В такива случаи общите правила осигуряват основа за доверие, което е необходимо за функциониращ вътрешен пазар.

Въпреки това, ситуацията може да е различна за директиви като Третата, Шестата, Втората и Дванадесетата директиви в областта на дружественото право. Тези директиви наблягат главно върху ситуации на национално равнище и не целят разрешаването на конкретни трансгранични проблеми.

3.1.1. Възможност 1: Наблягане върху трансграничните проблеми

Третата и Шестата директиви в областта на дружествено право регламентират сливания и разделяния на акционерни дружества в една и съща държава-членка. Когато тези правила бяха приети преди няколко десетилетия, те играха роля в откриването на нови възможности за дружества и насърчаването на вътрешния пазар. Днес те гарантират минимално ниво на защита за акционерите и кредиторите на акционерни дружества в Европейския съюз.

Въпреки това, тъй като тези директиви не разпореждат пълно хармонизиране, те не създават равнопоставено поле за действие; вместо това, някои правила продължават да са различни в отделните държави-членки. В същото време, съществуването на минимални изисквания в правото на ЕС пречи на държавите-членки да адаптират своите национални закони спрямо променящите се нужди. Това води до въпроса дали предимствата в резултат от тези директиви оправдават ограниченията, които те налагат на бизнеса.

Подобни съображения важат за Втората директива в областта на дружественото право , която се занимава с капитала на акционерните дружества. Системата за поддържане на капитала по силата на тази директива е била дискутирана дълго време, затова трябва да се предвиди поне преразглеждане на тази система с цел да се даде по-голяма гъвкавост на дружествата в областта на разпределянето към акционерите.[11] В някои държави-членки са създадени нови национални правни форми, които са извън обхвата на Втората директива в областта на дружественото право, за осигуряване на гъвкавостта, която липсва на директивата, особено по отношение на изискванията за минимален капитал.

Дванадесетата директива по принцип е със спомагателен характер, тъй като тя предостави възможност на физически лица да създават частни дружества с ограничена отговорност в държави-членки, в които, преди транспонирането на директивата, беше необходим повече от един съдружник за учредяване на такива дружества.

Въпреки това, в същото време директивата задава определен брой минимални изисквания за вътрешните процедури на такова дружество. Въпросът е дали такива ограничения трябва да се определят на ниво ЕС.

Във всички тези случаи Комисията счита, че отменяне на правилата на ЕС и повишаване на гъвкавостта, като се остави на държавите-членки да определят условията в съответните области, е един осъществим вариант. Действително, Комисията счита, че такъв подход ще се комбинира най-добре с по-добри принципи на регулиране и нуждата от постигане на осъвременени достиженията на правото в областта на дружественото право на ЕС за 21-ви век.

Поради това, заинтересованите страни са поканени да споделят своите коментари дали

- правилата за местни сливания и разделяния, установени в Третата и Шестата директиви;

- правилата за капитала на акционерни дружества или поне системата за поддържане на капитала на Втората директива; и/или

- правилата за еднолични частни дружества с ограничена отговорност на Дванадесетата директива

трябва да се отменят изцяло или частично.

Ако такова отменяне не се счете за подходящо, трябва да бъде обяснено какви са ползите от наличието на тези правила на ниво ЕС и защо тези ползи компенсират разходите, свързани с тях.

3.1.2. Възможност 2: Повече основано на принципи, по-малко подробно регулиране

Общото отменяне на директивите, споменати по-горе, може да изглежда твърде широкообхватно за някои. В такъв случай поне части от Третата, Шестата и вероятно също Втората директиви в областта на дружественото право трябва да се опростят. В текущата им форма, тези директиви съдържат правила до ниво на подробност, което оставя на държавите-членки малко гъвкавост за адаптиране на съответните им национални системи към променящите се нужди на бизнеса и заинтересованите страни като цяло.

Първо предложение за опростяване на Третата и Шестата директиви беше внесено от Комисията на 7 март 2007 г.[12] като една от мерките, съдържащи се в програмата за действие на Комисията за намаляване на административната тежест и беше одобрено от Европейския съвет на 8-9 март 2007 г.[13].

Въпреки това, освен тази поправка има други значителни промени, които трябва да се предприемат. В частност, няколко от изискванията за отчетност, установени в Третата и Шестата директиви, изглеждат излишни от днешна гледна точка.

Подробни предложения, които адресират тези проблеми в настоящата възможност, се съдържат в Приложение 2 . В допълнение, мерки за допълнително опростяване на Втората директива могат също да бъдат предложени след като проучването, което в момента[14] се извършва по поръчка на Комисията, бъде оценено.

Заинтересованите страни са поканени да споделят своите коментари по предложенията, представени в Приложение 2 .

Ако някои от предложените мерки не бъдат счетени за подходящи, трябва да бъдат обяснени ползите от запазване на правилата.

3.2. Допълнителни мерки за опростяване на дружественото право

Както е разяснено по-горе, необходими са допълнителни стъпки, в допълнение към мерките, предвидени в предишния раздел, с цел опростяване на други части от достиженията на правото в областта на дружественото право.

Това засяга най-вече Първата и Единадесетата директиви в областта на дружественото право. Начините за публикуване на информация за дружества, които тези директиви разпореждат, все още не използват всички възможности, които днешните технологии предоставят.

Според правилата на Първата директива в областта на дружественото право , определена информация, която трябва да бъде въведена в търговските регистри на държавите-членки, в допълнение трябва да се публикува и в държавните вестници. В повечето случаи, това публикуване включва излишни допълнителни разходи за дружествата. Тези разходи в бъдеще могат да бъдат избягвани, като се вземе предвид, че днес цялата тази информация е налична в Интернет чрез електронни регистри на дружествата.

За клонове, Единадесетата директива в областта на дружественото право посочва специални изисквания за оповестяване. Тези изисквания също предполагат значителни разходи за много дружества, поради национални правила за преводи и сертифицирания, свързани със задължението за оповестяване. Необходими са усилия за намаляване на тези разходи до минимум чрез ограничаване на формалните изисквания, които държавите-членки могат да налагат спрямо дружества в този контекст.

Предложения в тази насока се съдържат в Приложение 3 . Приложението, освен това, съдържа предложение за адаптиране на статута на европейското дружество към скорошната юриспруденция на Съда на Европейските общности, което може да се извърши при осъществяване на мерките за осъвременяване и опростяване, предложени в настоящото съобщение.

Заинтересованите страни са поканени да споделят своите коментари по предложенията, представени в Приложение 3 .

Ако някои от предложените мерки не бъдат счетени за подходящи, трябва да бъдат обяснени ползите от запазване на правилата.

4. Опростяване на бизнеса за малки и средни предприятия в областите на счетоводството и одита

В областта на счетоводството и одита, малките и средни предприятия биха имали полза от допълнително опростяване на директивите.

С Четвъртата, Седмата и Осмата директиви, хармонизираните изисквания за счетоводство и одит значително са повишили качеството на финансовата отчетност и одита в ЕС. Докато цялостната цел на тези директиви за поддържане и подобряване на качеството на счетоводството и одита в ЕС трябва да продължи да се следи, съществуващите изисквания на тези директиви включват административна тежест, която дружествата и особено малките и средни предприятия критикуват като прекомерно тежка.

Въпреки това, едно успешно намаляване на административната тежест за малки и средни предприятия трябва да се предвиди както на ниво ЕС, така и на национално ниво. От изключителна важност е да се комбинира отчетността за различни цели (като данъци, статистики, социално осигуряване, трудови отношения) на ниво държава-членка и така да се намали цялостната тежест от поддържане на различни системи за счетоводство и отчетност. Това също може да улесни употребата на електронни формати за отчетност като XBRL.

Настоящият проект за опростяване за малки и средни предприятия съвпада с публикацията на проектопредложението на Съвета по международни счетоводни стандарти (СМСС) за предложени МСФО за малки и средни предприятия. Въпреки това, след първоначален анализ Комисията не счита, че текущите дейности на СМСС по отношение на счетоводството на малки и средни предприятия са в състояние да осигурят достатъчно средства за опростяване на работата на европейските малки и средни предприятия.

Вместо това, Комисията посочи няколко други мерки, които могат да доведат до осезаемо опростяване за малки и средни предприятия.

Първата мярка в този контекст е да се освободят „микропредприятията“ от прилагане на счетоводните директиви. За най-малките предприятия тежестта, свързана с изготвянето на годишни счетоводни отчети, е особено голяма. В същото време има липса на широко търсене за техните финансови отчети. С освобождаване в счетоводните директиви, държавите-членки ще бъдат оставени да определят кои правила трябва да се спазват от микропредприятията. Трябва да се отбележи в този контекст, че категорията „микропредприятие“ вече е била въведена в много държави-членки.

Поради това заинтересованите страни са поканени да споделят своите коментари за това дали са съгласни с освобождаване на микропредприятията от приложното поле на Четвъртата директива и със следното възможно определение за тези микропредприятия:

- по-малко от десет служители,

- балансова сума под 500 000 EUR и

- оборот под 1 000 000 EUR.

В допълнение са предложени следните мерки за опростяване в полза на малки и средни предприятия:

- Разширяване на преходния период за малки и средни предприятия, преминаващи праговете, от две на пет години. Дружествата, които тепърва започват своята дейност, ще имат особена полза от по-дълъг преходен период преди да е необходимо изготвянето на по-подробни отчети;

- Освобождаване на малките предприятия от изискването за публикуване на техните отчети;

- Позволяване на определени средни предприятия да се възползват от освобождаванията, които в момента са налични само за малки предприятия. Тази мярка ще засегне в частност дружества, при които структурата на съдружниците е такава, че няма конкретни външни потребителски нужди, и дружества с неограничена отговорност.

Могат да се предприемат допълнителни мерки относно процедурата за редовното адаптиране на праговете за малки и средни предприятия, в областите на изискванията за консолидиране, по отношение на осчетоводяването на отсрочени данъци и за премахване на някои изисквания за оповестяване.

Подробности за мерките, предложени в този раздел, могат да бъдат намерени в Приложение 4 .

Поради това заинтересованите страни са поканени да споделят своите коментари по предложенията, представени в Приложение 4 .

Ако някои от предложените мерки не бъдат счетени за подходящи, трябва да бъдат обяснени ползите от запазване на правилата.

5. Следващи стъпки

Държавите-членки, Европейският парламент и други заинтересовани страни са поканени да споделят своите коментари за предложенията, съдържащи се в настоящото съобщение[15] с оглед установяване на широк консенсус за промените, които трябва да се предвидят. Считайки графика на инициативата за опростяване, приносът се приканва да бъде до средата на октомври 2007 г .

В документите, следващи това съобщение и въз основа на получените отговори, Комисията ще изготви пълни и всеобхватни оценки на въздействието, които също ще вземат предвид резултатите от измерването на административните разходи, което в момента се извършва. В зависимост от резултатите от тези оценки на въздействието, Комисията възнамерява да внесе законодателни предложения в областите, покрити от това съобщение, в първите месеци на 2008 г.

ПРИЛОЖЕНИЕ 1

Първа директива: Директива 68/151/ЕИО от 9 март 1968 г. относно координирането на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втори параграф от Договора, за защита интересите на съдружниците и други лица, с цел тези гаранции да станат равностойни на цялата територия на Общността ( ОВ L 65, 14.3.1968 г., стр. 8 ; последно изменена от Директива 2003/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2003 г. (ОВ L 221, 4.9.2003 г., стр. 13))

Втора директива: Втора директива на Съвета 77/91/ЕИО от 13 декември 1976 г. относно координирането на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 58, втори параграф от Договора, за защита интересите на съдружниците и други лица, във връзка с учредяването на акционерни дружества и поддържането и промяната на техния капитал, с оглед тези гаранции да станат равностойни (ОВ L 26, 31.1.1977 г., стр. 1 , последно изменена от Директива 2006/68/ЕО от 6 септември 2006 г. (ОВ L 264, 25.9.2006 г., стр. 32))

Трета директива: Трета директива на Съвета 78/855/ЕИО от 9 октомври 1978 г. относно сливанията на акционерни дружества (ОВ L 295, 20.10.1978 г., стр. 36)

Четвърта директива: Четвърта директива на Съвета 78/660/ЕИО от 25 юли 1978 г. относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (ОВ L 222, 14.8.1978 г., стр. 11; последно изменена с Директива 2006/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. ( ОВ L 224, 16.8.2006 г., стр. 1)

Шеста директива: Шеста директива на Съвета 82/891/ЕИО от 17 декември 1982 г. относно разделянето на акционерни дружества (ОВ L 378, 31.12.1982 г., стр. 47)

Седма директива: Седма директива на Съвета 83/349/ЕИО от 13 юни 1983 г. относно консолидираните отчети (ОВ L 193, 18.7.1983 г.; последно изменена с Директива 2006/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г., (ОВ L 224, 16.8.2006 г., стр. 1 ))

Осма директива: Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива на Съвета 84/253/ЕИО ( ОВ L157, 09.06.2006 г., стр. 87 )

Десета директива: Директива 2005/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност (ОВ L310, 25.11.2005 г.,стр. 1)

Единадесета директива: Единадесета директива на Съвета 89/666/ЕИО от 21 декември 1989 г. относно изискванията за оповестяване на данни за клонове, открити в една държава-членка от някои видове дружества, регулирани от правото на друга държава (ОВ L 395, 30.12.1989 г., стр. 36)

Дванадесета директива: Дванадесета директива на Съвета в областта на дружественото право 89/667/ЕИО от 21 декември 1989 г. относно едноличните дружества с ограничена отговорност (ОВ L 395, 30.12.1989 г., стр. 40)

Директива относно предложения за поглъщане: Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложения за поглъщане (ОВ L 142, 30.4.2004 г., стр. 12)

Статут на европейското дружество: Регламент (ЕО) № 2157/2001 от 8 октомври 2001 г. за статута на европейското дружество (ЕД) (ОВ L 294, 10.11.2001 г., стр. 1)

Регламент относно МСС: Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. относно прилагането на международните счетоводни стандарти (ОВ L 243, 11.9.2002 г., стр. 1)

ПРИЛОЖЕНИЕ 2

Индивидуални мерки за опростяване на Третата и Шестата директиви в областта на дружественото право (раздел 3.1.2 на Съобщението)

1. Изисквания за отчетност съгласно Третата и Шестата директиви в областта на дружественото право

Съгласно Третата и Шестата директиви в областта на дружественото право, дружествата, които са в процес на подготовка за сливане или разделяне, подлежат на няколко изисквания за отчетност. Поради това, управителните или административните органи на включените дружества трябва да изготвят подробен писмен доклад , който да разясни плана за операцията и да посочи правните и икономически основания за нея[16]. Освен това е необходим доклад на независим експерт с цел оценяване в частност дали предложеното съотношение за замяна на акциите е справедливо и приемливо[17]. В допълнение трябва да се изготви счетоводен отчет , ако последните годишни счетоводни отчети се отнасят за финансова година, приключила повече от шест месеца преди датата на плана за сливането или разделянето[18]. Накрая, докато в случай на разделяне трябва да се изготви както експертен доклад съгласно Втората директива в областта на дружественото право, така и доклад за плана на разделянето, правилата на Шестата директива позволяват само на държавите-членки да разпореждат дали и двата доклада могат да се изготвят от един и същ експерт[19]; не може да се предоставя освобождаване от някое от изискванията за отчетност.

Последното изискване се явява като типичен пример за административна тежест. В съвременната бизнес среда, двойното отчитане трябва да се избягва колкото е възможно повече, тъй като то създава допълнителни разходи за дружествата без да предоставя реална добавена стойност на акционерите и кредиторите. Но също и другите три изисквания изглеждат доста тежки и оставят малко възможност за гъвкавост, когато са установени на ниво ЕС. С цел да се олекоти процесът на сливане и разделяне, изглежда удачно да се остави на държавите-членки да решават дали желаят да оставят повече място на отговорността на директорите, вероятно въз основа на конкретно решение на общото събрание, или да изискват представяне на съответните финансови данни всеки път. На ниво ЕС изглежда няма причина за отдаване на пълно предпочитание към едното от тези две решения. Освен това, с цел възползване от всички ползи от скорошните мерки за осъвременяване, механизмите за оценка на съотношението на замяна на акциите трябва да вземат предвид гъвкавостта, която се въведе през 2006 г. във Втората директива в областта на дружественото право с оглед на свързания случай на оценяването на непарична вноска[20].

2. Защита на акционери и кредитори съгласно Третата и Шестата директиви в областта на дружественото право

Директива 2006/68/ЕО, изменяща Втората директива, осъвремени правилото за защита на кредиторите, приложимо в случай на намаляване на капитала[21]. Процедурата за защита на кредитори, чиито искове предшестват публикуването на решението за намаляване, беше конкретизирана с повече подробности. Също беше разяснено, че тези кредитори трябва да докажат основателно, че техните искове се повлияват неблагоприятно от намаляването на капитала, ако желаят да получат закрила. Първата стъпка в осъвременяването на правилата за защита на кредиторите съгласно Третата и Шестата директиви трябва да бъде приравняване на съответните разпоредби на тези директиви[22] с настоящата нова система.

Въпреки това, въпросът е дали е правилно, в общия смисъл, придобиващото дружество да бъде подлагано на същата процедура като придобиваното дружество, макар че има случаи, при които ефектът от сливане върху акционерите и кредиторите на придобиващото дружество не се различава от нормалните търговски транзакции.

В този контекст трябва да се отбележи, че и правилата на Втората директива защитават интересите на акционерите. Сливанията често изискват увеличаване на капитала, което по смисъла на член 29, параграф 1 от Втората директива води до предоставяне на права на вече съществуващите акционери за предпочитано изкупуване. В същото време, член 19 от Втората директива ограничава обхвата за сливания с придобиване без увеличение на капитала. Кредиторите са защитени от други правила, както е обяснено по-горе.

При условие, че акционерите и кредиторите продължат да имат право на разглеждане на съответните документи поне един месец преди общото събрание на придобитите дружества, може да се разгледа възможността за оставяне на държавите-членки да решат дали, и в кои случаи, трябва да се изисква одобрението на общото събрание на придобиващото дружество. Въпреки това, тази гъвкавост трябва да е налице поне в случаите на прехвърляне на активите на изцяло притежавано дъщерно дружество и на придобиване на дъщерно дружество, чиято компания-майка държи 90% от акциите, които днес вече са предмет на конкретни правила (членове 24 и 25 от Третата директива).

ПРИЛОЖЕНИЕ 3

Допълнителни мерки за опростяване на дружественото право (раздел 3.2 на Съобщението)

1. Задължения за публикуване съгласно Първата и Единадесетата директиви в областта на дружественото право

В частност, Първата директива в областта на дружественото право изисква дружествата да публикуват определена информация, която трябва да се въвежда в търговския регистър на държавите-членки, както и да се обнародва в държавен вестник . В повечето случаи, това обнародване включва допълнителни разходи за дружествата.

От януари 2007 г., държавите-членки трябва да предоставят на дружествата възможността за подаване на техните документи и подробности по електронен път (Първа директива, чл. 3, параграф 2). Тази информация, чрез електронните регистри, е достъпна за трети страни във всички държави-членки и Европейският бизнес регистър допълнително улеснява достъпа до националните регистри. Поради това, задължението за обнародване на регистрираните данни в държавен вестник е станало излишно, тъй като освен всичко държавните вестници често не препредават пълната информация, а само съдържат препратка към регистъра. В резултат на това, тази функция на държавните вестници може лесно да бъде заменена от опростена услуга на регистъра, която предоставя информация за последните промени в регистъра.

С цел да се позволи на дружествата да спестят разходи, изискването за обнародване в държавен вестник съгласно член 3, параграф 4 от Първата директива трябва впоследствие да се отмени. Освен това, на държавите-членки не трябва да се позволява да изискват, в допълнение към обнародването по смисъла на член 3, параграф 2, обнародване в държавен вестник до степен, в която то може да доведе до допълнителни разходи за дружествата.

Конкретно за клоновете , Единадесетата директива в областта на дружественото право посочва специални изисквания за оповестяване.

Тези правила налагат двоен разход за дружествата: те трябва да осигурят превода на определени документи, свързани с дружеството, на местния език на държавата-членка, където се намира клонът, а трябва и да регистрират тези документи и техните подробности, заедно с подробностите, отнасящи се за клона, в регистъра на клона. Националните правила на държавите-членки, които определят подробностите около заверения превод, освен всичко, често включват прекомерни изисквания (заверка при нотариус и т.н.), които допълнително завишават разходите.

С цел намаляване на тези разходи до приемливо ниво, от съществено значение е държавата-членка, в която е разположен клонът, да приеме заверения превод, извършен в друга държава-членка. Това задължение трябва да важи поне когато издаденият сертификат е приет от съдебните или административни органи на другата държава-членка. Поради това, член 4 от Единадесетата директива трябва да се адаптира в съответствие.

Въпреки това има допълнително поле за опростяване с оглед учредяването на клонове. Съществуването на електронни регистри из цяла Европа прави възможно взаимодействието между тези регистри. Така нареченият проект BRITE , който предоставя общ многоезичен интерфейс за достъп до регистрите под формата на Европейския бизнес регистър (EBR) цели да позволи на европейските граждани и дружества да се възползват изцяло от тази технология. Комисията ще продължи да насърчава работата в тази област, за да прокара пътя за бъдещо преразглеждане на Единадесетата директива, което би позволило намаляване на административната тежест, свързана с учредяването на клон в друга държава-членка, в частност чрез предоставяне на възможността за подаване на подробностите на клона в държавата-членка, в която е регистрирана компанията-майка.[23]

2. Седалище на европейското дружество

Най-късно през 2009 г., Комисията ще предаде доклад за Статута на европейското дружество, съгласно член 69 от Статута[24]. Общо преразглеждане на Статута и в частност на проблемите, посочени в член 69, не изглежда реалистично въз основа на този доклад.

Въпреки това, член 7 от Статута за ЕД разпорежда между другото , че седалището на ЕД трябва да бъде разположено в същата държава-членка като главното му управление и позволява на държавата-членка в допълнение да разпореди дали ЕД, регистрирани на нейна територия, имат задължението да разполагат главното си управление и своето седалище на едно и също място.

Като се има предвид практиката на Съда на Европейските общности, например решението по дело C-208/00 („Überseering“, решение от 5 ноември 2002 г.), може да се предприеме изменение на член 7 от Статута за ЕД.

ПРИЛОЖЕНИЕ 4

Мерки за опростяване за малки и средни предприятия в счетоводството и одита (раздел 4 на Съобщението)

Целта на това приложение е допълнително да посочи и опише какви са индивидуалните мерки и как малките и средни предприятия могат да имат полза от тях. Мерките ще бъдат обяснени в следния ред:

1. Въвеждане на категорията „микропредприятие“

2. Прагове за малки и средни предприятия

3. Освобождаване на малки предприятия от изисквания за публикуване

4. Разширяване на освобождаванията за средни предприятия без определен външен потребител

5. Опростяване за всички дружества

1. Въвеждане на категория „микропредприятие“

С цел улесняване на значително опростяване за най-малките дружества с ограничена отговорност, Комисията счита, че трябва да се въведе категория „микропредприятие“ в Четвъртата директива. Такава категория вече е въведена в много държави-членки.

Може да се вземе пример от определението в препоръката на Комисията от 2003 г.[25], където микропредприятията са определени като дружества с по-малко от десет служители, оборот от два милиона еуро и балансова сума под два милиона еуро. Въпреки това, по-ранни консултации с държавите-членки показаха, че праговете в Препоръката на Комисията от 2003 г. може да са твърде високи за целите на счетоводството и одита. Праговете, определени в препоръката за малки и средни предприятия, са много по-високи от тези в Четвъртата директива и поради това пълно възползване от тези освобождавания може да доведе почти до отменяне на тази директива за малки дружества. Този резултат не изглежда желан, тъй като са необходими хармонизирани счетоводни изисквания за трансгранични инвестиции и дружествени операции също и за множество малки предприятия.

Поради това, определението за микропредприятия в Четвъртата директива трябва да се основава на по-ниски прагове от тези, посочени в препоръката от 2003 г. Комисията желае да получи коментари за следното предварително определение за микропредприятия:

- по-малко от десет служители,

- балансова сума под 500 000 EUR и

- оборот под 1 000 000 EUR.

Държавите-членки биха имали възможност изцяло да изключват такива микропредприятия от счетоводните директиви и би имало освобождаване на микропредприятия от изискванията на директивите относно законовите одити. Като последствие, националните органи могат да разрешат на микропредприятията да използват по-проста счетоводна рамка на национално ниво (обикновено националните изисквания изискват осчетоводяване за данъчно отчитане), като така изменението на Четвъртата директива може да доведе до значително намаляване на административната тежест спрямо микропредприятията.

2. Преминаване на праговете за малки и средни предприятия

Понастоящем, едно малко предприятие трябва вече да прилага изискванията за счетоводство и одит на средно предприятие, ако премине прага за две поредни години. Въпреки това, двугодишният период в член 12 от Четвъртата директива не е добре адаптиран спрямо действителните икономически цикли на малките и средни предприятия. Често са необходими повече от две години за едно малко предприятие да консолидира растежа на своя бизнес. Шансовете за постоянно превишаване на праговете от едно успешно дружество са много по-големи след пет години. Все пак, ако дадено дружество прекрачи праговете и по някаква причина (икономически затруднения, по-високи прагове, въведени по закон и др.) отново падне под праговете, директивата изисква предприятието (сега отново малко) да прилага поне за две години разпоредбите за средно предприятие. Повече гъвкавост посредством петгодишен период за дружества, превишаващи праговете, и едногодишен период за тези, които престават на превишават праговете, със сигурност биха намалили потенциала за административна тежест, основаваща се на текущото правило за две години.

Счетоводните директиви класифицират „малките“ и „средните“ предприятия според това дали даденото дружество отговаря на два от следните три критерия (прагове след измененията с Директива 2006/46/ЕО):

„Малко“ (дружества по член 11) | „Средно“ (дружества по член 27) |

Оборот | 8 800 000 EUR | 35 000 000 EUR |

Балансова сума (т.е. брутни активи) | 4 400 000 EUR | 17 500 000 EUR |

Брой служители | 50 | 250 |

Праговете наскоро бяха увеличени с около 20% от горепосочената директива. Това ще позволи на държавите-членки да предложат, не по-късно от средата на 2008 г., възможността за малки и средни предприятия да се възползват от допълнителни опростявания чрез освобождавания.

Въпреки това, процедурата за адаптиране на праговете трябва да се опрости. Понастоящем, член 53 разпорежда, че Съветът адаптира праговете при предложение от Комисията; Европейският парламент не участва в процедурата. В допълнение, по член 52 се учредява контактен комитет. В бъдеще е възможно адаптирането на праговете да се оставя на Комисията, която ще се подпомага от Счетоводния регулаторен комитет, учреден съгласно Регламента относно МСС в рамката на нова регулаторна процедура, с право на наблюдаване за Съвета и Европейския парламент. Такава нова процедура също би позволила по-плавни и бързи адаптирания на праговете в сравнение с тромавото адаптиране от страна на самия Съвет.

3. Освобождаване на малки предприятия от изисквания за публикуване

Изискванията за публикуване за малки предприятия създават голяма административна тежест. Поради това Комисията предлага отменяне на тези изисквания за тази категория. За малките предприятия е по-маловажно да публикуват финансови отчети, тъй като те се използват от ограничен брой акционери, като кредитни институции и доставчици, които имат възможност да изискват финансова информация директно от дружеството. Поради това пълно освобождаване на малките предприятия от изискванията за публикуване ще донесе ползи за тези дружества без да има значително неблагоприятно въздействие.

4. Разширяване на освобождаванията за дружества без определен външен потребител

Трябва да има по-малко изисквания за тези дружества, които нямат широк кръг от външни потребители на финансови отчети. Поради това, с цел намаляване на административната тежест за тези дружества, Комисията предлага предприемане на подход, базиран на риска. Той би позволил на следните средни предприятия да използват режима, приложим за малки предприятия:

- Дружества, в които управителите са също и собственици: например, управляващ директор е основният акционер или съдружник (при условие, че никой от другите съдружници не притежава повече от 5%).

- Дружества с неограничена отговорност, попадащи в приложното поле на втората алинея на член 1 и член 47, параграф 1а от Четвъртата директива.

5. Опростяване за всички дружества

Консолидиране

Член 57 от Четвъртата директива позволява на държавите-членки да използват възможността за непредаване на одитирани финансови отчети за определени дъщерни предприятия на групи, подлежащи на някои условия. Трябва да се насърчава пълно прилагане на член 57, в частност когато тези дъщерни предприятия са малки или средни. Освобождаването би било задължително за малки предприятия. Трябва да се разгледа и предлагане на допълнителна възможност за държавите-членки да освобождават средни предприятия от законовия одит в тази ситуация. Основната причина е, че член 27, буква а) от директивата за законовия одит въвежда отговорността на одитора на групата.

Допълнително опростяване може да се постигне чрез разясняване на връзката между Регламента относно МСС № 1606/2002 и Седмата директива. Необходимо е да се изясни дали компаниите-майки, които имат незначителни дъщерни предприятия (член 13 от Седмата директива), попадат под приложното поле на Регламента относно МСС и поради това биват задължени да изготвят финансови отчети по МСФО. Премахването на изискванията за консолидиране или изискванията за изготвяне на финансови отчети по МСФО в случаите, когато са налице само такива дъщерни предприятия, може да представлява значително опростяване. В допълнение, изискванията за предоставяне на консолидирани отчети за лични холдинги (където основният държател на групата е физическо лице) са затрудняващи и могат да се отменят.

Осчетоводяване на отсрочени данъци

Обратна връзка от счетоводители потвърждава, че осчетоводяването на отсрочени данъци (член 43, параграф 1, номер 11 от Четвъртата директива) е много утежняващо за дружествата като цяло. В допълнение, потвърдено е от счетоводители и потребители, например кредитни институции и рейтингови агенции, че информацията за отсрочени данъци (независимо дали са признати в счетоводния баланс или са посочени в бележките) често не се счита за значима информация при вземането на решения. Ако счетоводителите и потребителите се съгласят за маловажността на тази информация, Комисията предлага значително намаляване на административната тежест за малки и средни предприятия чрез отменяне на това изискване.

Оповестявания

Счетоводните директиви съдържат голям брой изисквания за оповестяване. Броят на изискванията се е увеличавал с всяко изменяне на директивите. Натрупването на тези изисквания за оповестяване може да се счита за затрудняващо, особено за малки и средни предприятия, въпреки че те трябва да се съпоставят спрямо значението им за потребителите на финансова информация. Вече съществуват значителни освобождавания за малки предприятия за представяне на съкратени оповестявания.

Поради това Комисията е насърчена да изследва допълнителни възможности за отменяне на изисквания. Първоначален анализ показва, че може да се счете заличаването на следните оповестявания:

- Оповестяване на разясняването на разходите за учредяване (член 34, параграф 2),

- Оповестяване на разпределението на чистия оборот по категории дейност и по географски пазари (член 43, параграф 1, номер 8).

[1] Заключения на председателството на Европейския съвет в Брюксел - док. 7224/07 Закл 1

[2] Съобщение от Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите: „Стратегически преглед на инициативата за по-добро регулиране в Европейския съюз“ (COM(2006)689 окончателен, ОВ С 78, 11.4.2007 г., стр. 9)

[3] Работен документ на Комисията от 14/11/2006 г. – „Измерване на административните разходи и намаляване на административната тежест в Европейския съюз“ (COM(2006)691 окончателен)

[4] Съобщение от Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите: „Програма за действие за намаляване на административната тежест в ЕС“ (COM(2007)23 окончателен, все още непубликуван в Официален вестник)

[5] Вж. COM(2006)689

[6] Вж. работен документ на Комисията от 14 ноември 2006 г. – „Първи доклад за напредъка по стратегията за опростяване на регулаторната рамка“, COM(2006)690 окончателен, страница 12: „ По отношение на дружественото право, Комисията планира да предприеме, преди края на тази година, всеобхватна инициатива за измерване на административните разходи, произтичащи от директивите в областта на дружественото право с оглед на идентифициране, заедно с държавите-членки и заинтересованите лица, на обхвата на намаляване на тези разходи. Резултатът от тази инициатива ще бъде представен в съобщение през втората половина на 2007 г.“

[7] В момента това измерване се извършва с помощта на външни консултанти. Резултатите от тази инициатива ще бъдат включени в оценките на въздействието, които ще съпровождат всички бъдещи законодателни предложения в областта.

[8] Първи междинен доклад беше представен пред Европейския съвет през март 2007 г. (Съобщение от Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите: „Единен пазар за гражданите – Междинен доклад за заседанието на Европейския съвет през пролетта на 2007 г.“ (COM(2007)60 окончателен, все още непубликуван в Официален вестник)

[9] Списък с основните мерки в областите на дружественото право, счетоводството и одита се съдържат в Приложение 1 .

[10] В контекста на четвъртата фаза от процеса на опростяване на законодателството на вътрешния пазар (SLIM), Първата и Втората директиви в областта на дружественото право бяха осъвременени; освен това, Четвъртата и Седмата директиви бяха обновени, бяха приети Десетата директива в областта на дружественото право относно трансграничнитрансграничните сливания и директивата относно упражняване на право на глас от страна на акционерите . В областта на счетоводството и одита, нивото на постигнатото международно хармонизиране допринесе за приемането на нови стандарти, които дават възможност за прозрачност и повишават доверието към годишните финансови отчети. Поради това за публично търгувани дружества регламентът относно МСС изисква употребата на международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) при консолидирани отчети. В допълнение, нова директива за законовия одит беше приета през 2006 г.

[11] Предстоящото проучване за алтернатива на системата за поддържане на капитала на Втората директива в областта на дружественото право, което беше започнато от Комисията през септември 2006 г., ще осигури допълнителна информация, която трябва да улесни оценката на този случай.

[12] Предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета, която изменя Директива 78/855/ЕИО на Съвета относно сливания на акционерни дружества и Директива 82/891/ЕИО на Съвета относно разделяне на акционерни дружества по отношение на изискванията за доклад от независим експерт при сливане или разделяне (COM(2007)91, все още непубликуван в Официален вестник)

[13] Заключения на председателството на Европейския съвет в Брюксел - док. 7224/07 Закл 1

[14] Вж. бележка под линия 11.

[15] Настоящото съобщение е достъпно и на електронен адрес http://ec.europa.eu/internal_market/company/simplification/index_en.htm

[16] Член 9 от Директива 78/855/ЕИО, член 7 от Директива 82/891/ЕИО

[17] Член 10 от Директива 78/855/ЕИО, член 8 от Директива 82/891/ЕИО

[18] Член 11, параграф 1, буква в) от Директива 78/855/ЕИО, член 9, параграф 1, буква в) от Директива 82/891/ЕИО

[19] Член 8, параграф 3 от Директива 82/891/ЕИО

[20] Вж. чл. 10а от Директива 77/91/ЕО, въведен от чл. 1, параграф 2 от Директива 2006/68/ЕО

[21] Член 32 от Директива 77/91/ЕО, изменен от чл. 1, параграф 9 от Директива 2006/68/ЕО

[22] Член 13 от Директива 78/855/ЕИО и член 12 от Директива 82/891/ЕИО

[23] Същите принципи тогава трябва да се прилагат и при регистриране на поделение на Европейско обединение по икономически интереси (ЕОИИ) , разположено в държава-членка, различна от тази, в която се намира седалището на ЕОИИ (член 10 от Регламент на Съвета относно ЕОИИ (Регламент (ЕИО) № 2137/85 на Съвета от 25 юли, 1985 г. относно европейското обединение по икономически интереси (ЕОИИ) (ОВ L 124, 15.5.1990 г., стр. 52)

[24] Регламент (ЕО) № 2157/2001 на Съвета от 8 октомври 2001 г. относно статута на европейското дружество (ЕД) (ОВ L 294, 10.11.2001 г., стр. 1)

[25] Препоръка на Комисията C(2003)1422 от 6 май, 2003 г. относно определението за микропредприятия, малки и средни предприятия (ОВ L 124, 20.5.2003 г., стр. 36)