Съобщение на Комисията относно обработването обезценените активи в банковия сектор на Общността

(2009/C 72/01)

1. ВЪВЕДЕНИЕ

2. ОБЛЕКЧЕНИЕТО НА АКТИВИТЕ КАТО МЯРКА ЗА ПРЕДПАЗВАНЕ НА ФИНАНСОВАТА СТАБИЛНОСТ И ПОДДЪРЖАНЕ НА БАНКОВОТО КРЕДИТИРАНЕ

3. ДЪЛГОСРОЧНИ СЪОБРАЖЕНИЯ: ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ НА ЖИЗНЕСПОСОБНОСТТА НА БАНКОВИЯ СЕКТОР И УСТОЙЧИВОСТТА НА ПУБЛИЧНИТЕ ФИНАНСИ

4. ПОТРЕБНОСТ ОТ ОБЩ И КООРДИНИРАН ПОДХОД НА ОБЩНОСТТА

Координацията между държавите-членки би била необходима само на общо равнище и би могла да бъде постигната със запазването на достатъчна гъвкавост, за да се изготвят мерки за конкретните ситуации на отделните банки. При липсата на достатъчна координация ex ante много от тези цели ще бъдат постигнати единствено с допълнителни изисквания за контрол на държавните помощи ex post. Поради това общи напътствия за основните характеристики на мерките за облекчение биха свели до минимум нуждата от корекции и адаптирания, които произтичат от оценяването според правилата за държавните помощи. В следващите раздели са включени такива напътствия.

5. НАСОКИ ЗА ПРИЛАГАНЕТО НА ПРАВИЛАТА ЗА ДЪРЖАВНИ ПОМОЩИ КЪМ МЕРКИТЕ ЗА ОБЛЕКЧЕНИЕ НА АКТИВИТЕ

5.1. Правилното разбиране на проблема и пътища за неговото решаване: пълна прозрачност ex-ante , оповестяване на обезценените активи и предварителна оценка на банките, които отговарят на условията

5.2. Споделяне на тежестта на разходите, породени от обезценените активи, между държавите, акционерите и кредиторите

5.3. Съобразяване на стимулите за банките, които ще участват в облекчението на активите, с целите на обществената политика

5.4. Допустимост на активите

5.5. Остойностяване на допустимите за облекчение активи и ценообразуване

5.6. Управлението на активи, които подлежат на мерки за облекчение

5.7. Процедурни аспекти

6. ПОСЛЕДВАЩИ МЕРКИ — ПРЕСТРУКТУРИРАНЕ И ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ НА ЖИЗНЕСПОСОБНОСТТА

7. ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА

(1) Докато официалните данни в еврозоната показват, че банковото кредитиране на фирмите все още е устойчиво, основната тенденция е към отслабване и месечният темп на растежа на кредитите видимо се забавя към края на 2008 г. През декември 2008г. банковите заеми за частния сектор (заеми за НПФИ с изключение на правителства) са спаднали с 0,4 % в сравнение с ноември.

(2) От средата на 2007 г. до днес, общото понижение на стойността на активите е 1 063 млрд. USD, от които за 737,6 млрд. USD е съобщено от американски банки, а 293,7 млрд. USD от европейски. За 68 млрд. USD от последната сума е съобщила Швейцария. Въпреки мащаба на вече обявените понижения, МВФ понастоящем прогнозира, че общите загуби на банките, произтичащи от обезценяването на активи, вероятно ще достигнат 2 200 млрд. USD. Тази приблизителна оценка се базира на държаните в световен мащаб обезпечени авоари от американски произход, ипотечни и потребителски кредити и корпоративни дългове, и неотклонно расте от началото на кризата. Според някои пазарни коментатори общите загуби може да са много по-големи. Nouriel Roubini например, който твърдо оспорваше официалните оценки като прекалено ниски, смята, че само в САЩ общите загуби биха могли да достигнат 3 600 млрд. USD.

(3) Тези решения се разглеждат по-подробно в приложение II.

(4) Купуването на активи от страна правителствата може и да не доведе до високи бюджетни разходи в дългосрочен план, ако впоследствие съществена част от придобитите активи може да бъде продадена с печалба (вж. примерите в САЩ и Швеция в приложение II). Това обаче предполага преки бюджетни разходи, които могат да увеличат брутния публичен дълг и брутната нужда от финансиране на правителствата. Подходът, основан на размяна на правителствен дълг срещу обезценени активи, може да бъде използван за решаване на операционните проблеми, свързани с издаването, но с него няма да се избегне въздействието върху бюджетните съотношения, нито върху предлагането на правителствен дълг на пазара.

(5) Обикновено банките държат различни видове активи, сред които: налични средства, финансови активи (съкровищни бонове, обезпечения за дълг, капиталови ценни книжа, търгуеми кредити и благородни метали), деривати (суап, опции), заеми, финансови инвестиции, нематериални активи, недвижима собственост, съоръжения и оборудване. Загуби могат да възникнат, когато активите се продадат под счетоводната им стойност, когато стойността им е намаляла, и когато се съставят резерви за евентуални загуби, или ex-post, когато при падежа доходите са по-ниски от счетоводната им стойност.

(6) Счита се, че гаранцията представлява държавна помощ, когато банката получател не може да намери на пазара независим частен оператор, склонен да издаде подобна гаранция. Размерът на държавната помощ се определя от максималния нетен размер на поетото от държавата задължение.

(7) ОВ C 270, 25.10.2008 г., стр. 8.

(8) ОВ C 10, 15.1.2009 г., стр. 2.

(9) Без да засягат необходимостта от разгласяване на въздействието на мярката за облекчение на активите върху счетоводните баланси, което предполага подходящо споделяне на тежестта, термините „прозрачност“ и „пълно оповестяване“ следва да бъдат разбрани в смисъл на прозрачност спрямо националните органи, ангажираните независими експерти и Комисията.

(10) Размерът на помощта представлява разликата между трансферната стойност на активите (базирана обикновено на стойността от реалната икономика) и пазарната цена. В този документ претърпените загуби представляват разликата между трансферната стойност и счетоводната стойност на активите. Действителните загуби ще бъдат определени само ex-post.

(11) Донякъде мерките за облекчение на активите могат да бъдат сравнени с капиталовите инжекции, тъй като осигуряват механизъм за поглъщане на загубите и оказват влияние върху регулаторния капитал. С първия вариант обаче държавата поема по-голям риск, свързан с конкретен портфейл от обезценени активи, без пряк принос от другите дейности и финансирания на банката, които осигуряват доходи, и надхвърлящ евентуалния й дял в банката. С оглед на по-големите загуби и по-ограничените печалби възнаграждението за облекчение на активите обикновено следва да бъде по-високо от възнаграждението за капиталови инжекции.

(12) Сравняване на счетоводната стойност на активите с трансферната им стойност (напр. стойността им в реалната икономика).

(13) Обикновено защита на акционерите не следва да се допуска. Вж. решения NN 39/08 (Дания, Aid for liquidation of Roskilde Bank) и NN 41/08 (Обединено кралство, Rescue aid to Bradford & Bingley).

(14) Това може да се случи, когато големината на банката или видът на дейността не се поддават на административна или съдебна процедура или чрез закриването й по съответния ред без опасни системни последици за другите финансови институции или за кредитирането на реалната икономика. В това отношение ще е необходима обосновка от монетарния и/или надзорния орган.

(15) Други фактори, например по-високото възнаграждение, могат да повлияят на подходящото ниво. Освен това трябва да се отбележи, че ex-post компенсациите могат да възникнат няколко години, след като мярката е била въведена, и поради това да подхранват несигурността, свързана с остойностяването на обезценените активи. С клаузите за дължими възстановявания, основани на ex-ante остойностяване, този проблем на съществува.

(16) В случай на активи, вписани с по-късен падеж.

(17) „Непредвидено обстоятелство“ е обстоятелство, което по никакъв начин не може да бъде предвидено от управителите на банката, когато взимат решението да не участват в програмата за облекчение на активите по време на периода за вписване, и не е в резултат на небрежност или грешка на част от управителите на банката или решение на групата, към която тя принадлежи. Под „изключително обстоятелство“ се разбира изключително извън контекста на сегашната криза. Държавите-членки, които желаят да се позоват на подобни обстоятелства, следва да предоставят на Комисията цялата необходима информация.

(18) Това явно е подходът, който САЩ възприеха спрямо Citigroup и Bank of America.

(19) Обикновено Комисията счита, че общ и обективен краен срок като края на 2008 г. ще гарантира равнопоставеността между банките и държавите-членки.

(20) Ако е необходимо, държавната помощ, свързана с рисковете на бъдещи активи, може да бъде определена въз основа на известието относно гаранциите и временната рамка.

(21) Това е така, ако например държавата размени държавни облигации по номинална стойност срещу активи, но същевременно получи условни дългосрочни опции (варанти) върху капитала на банката, чиято стойност ще зависи от крайната продажна цена на обезценените активи.

(22) В случай на мярка за гарантиране, под трансферна стойност се разбира застрахованата сума.

(23) Комисията ще се възползва от правото си да се консултира с експертни групи по остойностяването, както в другите производства по държавна помощ, в които може да прибегне до външни експертни мнения.

(24) Доколкото е приложимо, ще е необходимо също да се спазват критериите, посочени в параграф 40 от Съобщението относно рекапитализация на финансовите институции в условията на настоящата финансова криза: ограничаване на помощта до необходимите минимални равнища и предпазни мерки срещу излишното нарушаване на конкуренцията.

(25) За банките, които вече подлежат на план за преструктуриране вследствие на вече отпусната държавна помощ, планът ще трябва своевременно да вземе под внимание новата мярка и да предвиди всички варианти, от преструктуриране до закриване по съответния ред.

(26) За целите на настоящия параграф не следва да се взима предвид участието в одобрени схеми за кредитни гаранции, когато до гаранцията не е се прибягва за покриването на загуби.

През 1989 г. в САЩ е създадено Resolution Trust Corporation (RTC), държавно дружество за управление на активи. RTC бе натоварено с ликвидирането на активи (основно активи, свързани с недвижима собственост, включително и ипотечни кредити), които са принадлежали на спестовни и заемодателни асоциации („S&Ls“), обявени в несъстоятелност от Office of Thrift Supervision вследствие на кризата на Savings and Loan (1989-1992 г). RTC също иззе гаранционните функции на бившата Federal Home Loan Bank Board. Между 1989 г. и средата на 1995 г. Resolution Trust Corporation закри или преобразува 747 спестовни банки с активи на обща стойност 394 млрд. USD. През 1995 г. нейните компетенции бяха прехвърлени на Savings Association Insurance Fund на Federal Deposit Insurance Corporation. Като цяло, стойността на разходите за данъкоплатците се изчислява на 124 млрд. USD по курса към 1995 г.

ПРИЛОЖЕНИЕ III

Определение за категории („кошници“) допустими активи и пълно оповестяване на обезценените активи, както и на цялата стопанска дейност на дадена банка

I. Определение за категории („кошници“) допустими активи

Определението на кошници от обезценени финансови активи на банките следва да бъде общ знаменател, основан на вече съществуващи категории, използвани за:

1. прюденциално докладване и остойностяване (базелски стълб 3 = Директива за капиталовите изисквания (ДКИ) приложение XII; FINREP и COREP);

2. финансово докладване и остойностяване (IAS 39 и особено IFRS 7);

3. специализирано ad hoc докладване за кредитната криза: разработките относно прозрачността на Международния валутен фонд, Форума за финансова стабилност, Roubini и Комитета на европейските органи за банков надзор — CEBS.

При определянето на кошницата от активи използването на общ знаменател от съществуващи категории за докладване и остойностяване от активи ще:

1. премахне всяка допълнителна тежест за банките при докладването;

2. направи възможно оценяването на кошницата от обезценени активи на отделните банки въз основа на общностни и световни приблизителни изчисления (което може да е от значение за определяне на „икономическата стойност“ в определен момент); както и

3. осигури обективни (изпитани) отправни точки за остойностяването на обезценените активи.

Като се има предвид гореизложеното, Комисията предлага следните кошници от финансови активи като отправни точки за определянето на „икономическата стойност“ и на облекчението на обезценените активи:

Таблица 1

I. Структурирано финансиране/секюритизирани продукти Вид продукт Счетоводна категория База за остойностяване на схемата Забележки Пазарна стойност Икономическа стойност Трансферна стойност 1. RMBS FVPL/AFS (1) Допълнително подразделени според: географската област, старшинството на транша, рейтингите, обвързаните с рискови ипотечни кредити или с Alt-A активи, други основни активи, падежа, резервите и амортизациите. 2. CMBS FVPL/AFS 3. CDO FVPL/AFS 4. ABS FVPL/AFS 5. Корпоративни дългове FVPL/AFS 6. Други заеми FVPL/AFS Общо II. Несекюритизирани заеми Вид продукт Счетоводстводна категория База за остойностяване на схемата Забележки Разходи (2) Икономическа стойност Трансферна стойност 7. Предприятия HTM/L&R (1) Разходи (2) Допълнително подразделени според: географската област, контрагентен риск (PD), смекчаване на кредитния риск (с допълнителна гаранция) и структури на падежите; резервите и амортизациите. 8. Жилища HTM/L&R Разходи 9. Други лични заеми HTM/L&R Разходи Общо

II. Пълно оповестяване на обезценените активи и свързаните с тях стопански дейности

Въз основа на кошниците от активи, посочени в таблица 1, предоставената информация относно обезценените активи на дадена банка, които подлежат на мярка за облекчение на активите, следва да бъдат представени с допълнителни обяснения, както се препоръчва в колоната „Забележки“ в таблица 1.

Въз основа на добрите практики, съблюдавани от Комитета на европейските органи за банков надзор (3) (КЕОБН), относно оповестяването на дейности, засегнати от пазарната нестабилност и информацията за дейностите на банките, свързани с обезценените активи, и които ще бъдат включени в прегледа на жизнеспособността, могат да бъдат структурирани по следния начин:

Таблица 2

Съблюдаваните от КЕОБН добри практики Група за висш надзор (SSG): Оповестяване на водещите практики Бизнес модел — Описание на бизнес модела (т.е. на причините за впускане в дейностите и приносът в процеса на създаване на стойност) и, ако е приложимо, въведените промени (напр. в резултат на кризата). — Описание на стратегиите и целите. — Описание на важността на дейностите и на приноса към стопанската дейност (описанието включва количествен анализ). — Описание на вида дейности, включително и описание на инструментите, както и на тяхното функциониране и критериите за подбор, на които трябва да отговарят продуктите/инвестициите. — Описание на ролята и на степента на участие на институцията, т.е. ангажименти и задължения. — Дейности (SPE) (4). — Естество на излагане на риск (гарант, доставчик на ликвидни средства и/или подобряване на кредити) (SPE). — Качествен анализ на политиката (LF). Рискове и тяхното управление — Описание на естеството и степента на рисковете, възникнали във връзка с дейностите и инструментите. — Описание на практиките за управление на риска, които са от значение за дейностите, описание на всички отчетени слабости в корективните мерки, предприети за тяхното отстраняване. — В контекста на настоящата криза особено внимание трябва да бъде обърнато на риска от недостатъчна ликвидност. Въздействие на кризата върху резултатите — Количествено и качествено описание на резултатите с акцент, поставен върху загубите (ако е приложимо) и намаляването на стойността с въздействие върху резултатите. — Разбивка между намаляване на стойностите-загубите по вид продукти и инструменти, засегнати от кризата (CMBS, RMBS, CDO, ABS и LBO и допълнителна разбивка според различни критерии). — Описание на причините и факторите, довели до оказаното въздействие. — Сравнение на i) въздействията между (съответните периоди) и ii) счетоводния баланс на приходите преди и след въздействието на кризата. — Разграничаване на намаляването на стойността между реализиране и нереализирани суми. — Описание на влиянието на кризата върху курса на акциите на предприятието. — Оповестяване на максималната загуба и описание на начина, по който институцията може да бъде засегната от допълнителен спад или от съживяването на пазара. — Оповестяване на въздействието върху резултатите от движенията на кредитния спред, свързан със собствения пасив, и метода използван за определяне на това въздействие. — Промяна в излагането на риск спрямо първоначалния период, а именно продажбите и намаляването на стойността (CMB/LF). Видове и нива на излагане на риск — Номинална сума (или амортизиран разход) и справедлива стойност на текущото излагане. — Сведения за защита на кредита (напр. чрез суапове за кредитно неизпълнение) и нейния ефект върху излагането. — Информация относно броя на продуктите. — Подробно оповестяване на излагането с разбивка по: — ниво на сигурност на транша, — ниво на кредитното качество (например рейтинги, качество на инвестицията, дата на издаване), — географски произход, — дали излаганията на риск са породени, запазени, складирани или закупени, — характеристики на продукта: например рейтинги, дял на рисковите ипотечни кредити, сконтови проценти, свързочни точки, спредове, финансиране, — характеристики на основните активи: например дата на издаване, съотношения заем/стойност, информация за запорите, средно претеглена продължителност на основните активи, вероятната бързина на предсрочно погасяване, очаквани кредитни загуби. — Хронология на промените в излагането между съответните периоди за докладване и основните причини (продажби, преотстъпвания, покупки, и т.н.). — Анализ на неконсолидираните излагания (или които са били открити в хода на кризата) и свързаните с тях причини. — Излагане на риск, свързан със специализираните застрахователи и застрахованите активи: — номинални суми (или амортизиран разход) на застрахованите излагания, както и размера на закупената кредитна защита, — справедлива стойност на текущите излагания, както и на свързаната с тях кредитна защита, — реализирани и нереализирани суми на намаляването на стойността и на загубите. — Разбивка на излагането на риск по рейтинги и контрагенти. — Размер на носителя спрямо общото рисково излагане на предприятието (SPE/CDO). — Обезпечение: вид, траншове, кредитен рейтинг, индустрия, географско разпространение, среден падеж, дата на издаване (SPE/CDO/CMB/LF). — Защити (хеджиране), включително излагане на риск свързан със специализираните застрахователи, други контрагенти (CDO). Платежоспособност на контрагентите, осигуряващи защитата (CDO). — Глобални заеми, RMBS, деривати, други (O). — Подробности относно качеството на превода (като рейтинг на кредита, съотношения заем/стойност, измерване на резултатността) (O). — Промяна в излагането на риск спрямо първоначалния период, а именно продажбите и намаляването на стойността (CMB/LF). — Разграничаване на консолидираните от неконсолидираните носители. Причини за консолидирането (ако е приложимо) (SPE). — Финансирано излагане и нефинансирани ангажименти (LF). Счетоводни политики и въпроси, свързани с остойностяването — Класификация със счетоводна цел на сделките и на структурираните продукти и свързаните с тях счетоводни обработки. — Консолидация на SPE и на другите носители (като VIE) и асимилирането на последните със структурираните продукти, засегнати от кризата на рисковите ипотечни кредити. — Подробно оповестяване на справедливите стойности на финансовите инструменти: — финансовите инструменти, към които се прилага справедливата стойност, — йерархия на справедливите стойности (разбивка на всички излагания на риск, измерени по справедлива стойност на различните нива от нейната йерархията и разбивка между касовите и дериватните инструменти, както и оповестяване на преминаването от едно ниво в друго), — обработване на печалбата от ден 1 (с качествена информация), — използване на опцията за справедлива стойност (включително и условията за това използване) и съответните суми (със съответните разбивки). — Оповестяване на техниките за моделиране, използвани за остойностяването на финансовите инструменти, включително и анализ на следното: — описание на моделиращите техники и на инструментите, към които се прилагат, — описание на процеса на остойностяване (особено анализа на хипотезите и производствените фактори, на които моделите се основават), — вид на адаптирането, приложено, за да отрази риска на модела и на други видове несигурност, свързани с остойностяването, — чувствителност на справедливите стойности, както и — кризисни сценарии. — Методологии за остойностяване и първични движещи сили. (CDO). — Адаптиране на кредитното остойностяване на конкретни контрагенти (CDO). — Зависимост на остойностяването от премените в основните хипотези и данни (CDO). Други въпроси на оповестяването — Описание на политиките за оповестяване и на принципите, които се спазват при оповестяване и финансово отчитане. Въпроси, свързани с тяхното представяне — Доколкото е възможно, за разбирането на участието на дадена институция в определен вид дейности, съответните оповестявания следва да бъдат съсредоточени на едно място. — Когато информацията е разпръсната между различни страни и източници, следва да бъдат предоставени ясни съпоставими сведения, които да позволят на заинтересования читател да се ориентира между различните страни. — С цел подобряване на яснотата във възможно най-голяма степен описателните оповестявания трябва да бъдат допълнени с нагледни таблици и схеми. — Институциите следва да гарантират, че използваната за описанието на сложни инструменти и сделки терминология, е съпътствана от ясни и адекватни обяснения.

(1) FVPL = Fair value through profit and loss = trading portfolio + fair value option); НЗП = наличен за продажба, ЗДП = задържан до падежа, З&В = заеми и взимания.

(2) Разходите се равняват на счетоводната стойност на заема минус обезценяването.

(3) Източник: Доклад на КЕОБН (Комитета на европейските органи за банков надзор) относно прозрачността на дейностите на банките и продуктите, засегнати от неотдавнашната пазарна нестабилност от 18 юни 2008 г.

(4) В доклада на SSG, всяка характеристика отговаря на определен вид SPE или на всички в тяхната цялост, а именно SPE (Special Purpose Entities in general) (Образувания със специална цел като общо понятие), LF (Leveraged Finance) ЗФ (Заемно финансиране), CMB (Commercial Mortgage-Backed Securities) (Ценни книжа, обвързани с ипотека върху търговска недвижима собственост), O (Other sub-prime and Alt-A Exposures) (Други излагания на рискови ипотечни кредити и Alt-A излагания), CDO (Collateralised Debt Obligations) (Ценни книжа, гарантирани с вземания).