Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Доброволци — граждани, които изграждат бъдещето на Европа“

(становище по собствена инициатива)

(2022/C 152/04)

Докладчик: Krzysztof PATER

Решение на Пленарната асамблея 25.3.2021 г. Правно основание Член 32, параграф 2 от Правилника за дейността становище по собствена инициатива Компетентна секция „Заетост, социални въпроси и гражданство“ Приемане от секцията 24.11.2021 г. Приемане на пленарна сесия 8.12.2021 г. Пленарна сесия № 565 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 214/3/4

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК отбелязва, че в дебата относно бъдещето на Европа лицата, определящи политиката, трябва да осъзнават, че бъдещето на Европа ще се оформя не само от политиците и институциите, включително организациите на гражданското общество, а и от милиони граждани — доброволци, които отделят ежедневно време и енергия, като действат солидарно за общото благо както в рамките на организации на гражданското общество, така и извън тях.

1.2. В доброволчеството участват милиони граждани в Европейския съюз, които действат, мотивирани от солидарност към други хора, като отделни доброволци или в рамките на организирани структури (както неформални, така и формални). Това движение има нужда от систематична и грижлива подкрепа на равнището както на ЕС, така и на държавите членки, тъй като неговото въздействие върху общественото развитие е многократно по-голямо от евентуалните разходи. ЕИСК би искал да види положителни качествени промени в тази подкрепа през идните години, които да отразяват по-добре стойността на доброволците за бъдещето на Европа.

1.3. ЕИСК призовава Европейската комисия да предприеме действия за обявяване на 2025 година за Европейска година на доброволците, като се има предвид, че това: — би било начин за отдаване на почит на милионите доброволци, които са доказали значимата си обществена роля, особено през последните месеци посредством работата си за борба с последиците от пандемията; — би било начин за по-нататъшно популяризиране на идеята за доброволчеството в обществата на държавите членки, като се насърчават повече хора да станат доброволци и се покаже, че това е приобщаваща, универсална дейност, в която участват хора от всякакви групи и с всякакъв произход, независимо от тяхната възраст и място в обществото; — би било възможност за обмен на опит и ноухау между властите на държавите членки относно правни и политически инструменти за подкрепа на дейностите на доброволците; — би вдъхновило Европейската комисия да разшири и създаде нови програми, насочени към доброволците от всички възрасти; — би било начин за насърчаване на разбирането на особено важните проекти за бъдещето на Европа и нейните граждани чрез предоставяне на обективни данни и факти и чрез борба с фалшивата и пристрастна информация.

1.4. Дейността на доброволците има действителна икономическа стойност (която в много държави възлиза на над 2 % от БВП); в много обществени сфери доброволците са необходими за удовлетворяване на основните нужди на гражданите, включително тяхната безопасност; доброволците играят съществена роля за изпълнението на всички цели на ООН за устойчиво развитие; доброволци присъстват във всяка социална и възрастова група. Във връзка с това ЕИСК счита, че не е разумно програмите за подпомагане на доброволчеството, които са на равнището на ЕС и се финансират от Съюза, да бъдат ограничавани само до младите хора.

1.5. След становище, прието през 2013 г. ( 1 ) , ЕИСК отново призовава Европейската комисия да предприеме решителни действия за разработване на подробни правила, които да позволят да се събират съпоставими данни относно доброволческата дейност от всички държави членки, като подчертава, че без надеждни данни е невъзможно да се преследва ефективна политика в нито една област.

2. Понятието за доброволчество

2.1. В ЕС не съществува официално определение на термина „доброволчество“, но по принцип се счита, че обхваща всички форми на доброволческа дейност, както формална, така и неформална, която се извършва от лице по негово собствено желание и без оглед на финансово облагодетелстване и която допринася за общото благо.

2.2. Резолюция на 19-ата Международна конференция на МОТ на статистиците по труда относно статистиката на труда, заетостта и недостатъчното използване на работната ръка Определението на „доброволчески труд“, публикувано през 2011 г. от Международната организация на труда (МОТ) в нейния наръчник относно измерването на доброволческия труд, съответства на общоприетото схващане за доброволчество. Според това определение доброволческият труд представлява „неплатен незадължителен труд, т.е. време, което хората отделят, без да получават възнаграждение, за дейности, извършвани чрез дадена организация или пряко за други лица извън тяхното собствено домакинство“ ( 2 ) . Това определение може да се използва в международни съпоставителни научни изследвания с цел измерване на формалното доброволчество (което често се описва като непряк доброволчески труд) и на неформалното доброволчество (наречено „пряк доброволчески труд“ от МОТ ( 3 ) ) в различни културни и правни системи. ЕИСК отбелязва, че приетата през октомври 2013 г. ( 4 ) (в която е включено ново определение на „труд“, в което се прави разграничение между платен и неплатен труд и са внесени промени в събирането на данни, свързани с труда) следва да доведе до подобряване на капацитета за измерване на доброволчеството отделно от други форми на неплатен труд, като например полагане на грижи за членове на домакинството.

2.3. Много често анализите на доброволчеството се основават на разграничение между формално и неформално доброволчество. Формалното доброволчество, което обхваща дейностите, осъществявани в рамките на организация, включва хора, които упражняват доброволческия си труд посредством организирани (структурирани) органи, като например НПО, клубове или публични институции. Неформалното доброволчество се отнася до неплатена помощ, която едни лица предоставят на други извън собственото си домакинство или непосредственото си семейство, но не го правят в рамките на формална организация. ЕИСК изразява съжаление, че често в някои държави — членки на ЕС, получателите на неформални доброволчески дейности и правната уредба в областта на доброволчеството не признават неформалното доброволчество като доброволчески труд, който се упражнява от хора, предлагащи помощта си. Това е една от причините понастоящем да се подценява ролята на доброволците.

2.4. Доброволчеството може да се упражнява епизодично, във връзка с определено събитие или хуманитарна помощ при бедствия, например след пожар или наводнение. Доброволчеството може да представлява и по-постоянен ангажимент. То може да се упражнява в сектори, в които се работи активно с хора, например в социални служби, здравеопазването, образованието, спорта и т.н., или може да е в област, свързана с екологични и инфраструктурни проекти, като например опазване и възстановяване на природни ресурси или поддържане на обществени паркове. Епизодичното доброволчество също може да се упражнява в тези сектори, но в тях преобладават редовните доброволци.

2.5. ЕИСК подчертава, че правните уредби в областта на доброволчеството в Европа следва да оказват подкрепа и да способстват за качествено доброволчество, като не бива да създават ненужни пречки пред доброволчеството. Изисквания като застраховане на доброволците, сключване на договори с доброволците и проверка на свидетелства за съдимост следва да се прилагат внимателно, като движещите принципи следва да са качеството и достъпът.

2.6. В становището си от 2013 г. ЕИСК посочва, че „въз основа на наличните данни за доброволчеството не е възможно да се направи анализът, за който се призовава в документите на Европейската комисия, Европейския парламент, Съвета или ЕИСК. Понастоящем не е възможно надеждно да се наблюдава икономическата роля на доброволчеството или неговият принос към политиките на равнище ЕС. Не е възможно да се определи общото количество време, посветено на доброволческия труд или паричната му стойност, и по този начин да се направи оценка на неговия обхват, изразен чрез общоприети икономически показатели като заетостта на национално равнище (броят на хората, работещи в националната икономика) или БВП“. ЕИСК призова и за извършване на подготвителна работа, която въз основа на рамковото предложение на МОТ следва да доведе до регламентиране на подробни правила за провеждането на научни изследвания в ЕС. ЕИСК изразява съжаление, че не е постигнат напредък след създаването на обща система за измерване на стойността на доброволчеството в Европа. Във връзка с това Комитетът призовава отново Европейската комисия да предприеме решителни действия за изпълнение на препоръките на ЕИСК, като подчертава, че без надеждни данни е невъзможно да се преследва ефективна политика в нито една област.

2.6.1. ЕИСК подчертава, че от всеобща полза би било по-доброто събиране на данни, което не се ограничава до БВП и икономическата стойност и при което се разглеждат например фактори като времето, което посвещават доброволците, тяхната възраст, пол, сфери на дейност и в по-общ план добавената стойност за обществото, като например показатели в областта на здравето и благосъстоянието, качеството на живота и социалното сближаване.

2.6.2. Едва няколко национални статистически института са започнали и провели проучвания в областта на доброволческия труд въз основа на методиката на МОТ, а Полша е единствената държава, чийто национален статистически институт вече е провел такова проучване два пъти — през 2011 и 2016 г., като следващото проучване е насрочено за началото на 2022 г. В рамките на проучването през 2011 г. стойността на доброволческия труд е изчислена на около 2,8 % от БВП ( 5 ) , а в рамките на проучването през 2016 г. — на около 1,2 % от БВП ( 6 ) . Тази голяма разлика се дължи на определени промени в методиката. Една от тях е, че докато през 2011 г. въпросите включват доброволческите дейности, извършени от участника в проучването в полза на членове на семейството, които обаче живеят в друго домакинство, през 2016 г. тези дейности не са взети под внимание. Друга промяна е, че въпросите през 2011 г. обхващат дейността през цялата 2010 г., докато през 2016 г. се вземат под внимание само доброволческите дейности, извършени по време на четирите седмици на първото тримесечие непосредствено преди проучването. Този пример показва ясно, че не е възможно да бъдат получени съпоставими данни без разработване на обща методика на равнището на ЕС, инициирано от Евростат.

2.7. Като едно от най-видимите проявления на солидарността, доброволчеството има стойност за хората, общностите, околната среда, икономиката и обществото като цяло. То насърчава и улеснява социалното приобщаване, изгражда социален капитал и има преобразяващ ефект върху обществото. Развитието на процъфтяващо гражданско общество с ангажирани доброволци може да предложи творчески и новаторски решения на общи предизвикателства. Доброволчеството допринася за икономическия растеж и поради тази причина заслужава да бъде измервано по специфичен и целенасочен начин по отношение както на икономическия, така и на социалния капитал. То играе и все по-голяма роля в опазването на околната среда и е съществено важен източник на обучение за много доброволци. Предвид това, въпреки че публичните политики са насочени пряко към подпомагане на доброволците, те следва да отразяват и необходимостта от подкрепяща инфраструктура за доброволците с достатъчно и подходящо финансиране за мерки за подкрепа, като например за разходи за обучение и застраховки.

3. Доброволчески дейности на равнището на ЕС

3.1. ЕИСК изразява съжаление, че след края на Европейската година на доброволчеството през 2011 г. (EYV2011) въпросът за доброволчеството започна да изчезва постепенно от европейския дневен ред. Той се появява спорадично в официални документи — по време на създаването на Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ и Европейския корпус за солидарност, както и като приоритетна тема в програмата „Европа за гражданите“.

3.2. ЕИСК подчертава, че осъществените в държавите членки научни изследвания в областта на доброволчеството са малко. Те обхващат различни аспекти на доброволчеството (например равнището на участие в доброволчество, демографския профил на участниците и тяхната мотивация). Тези научни изследвания не могат да се използват за анализ на равнището на ЕС поради липсата на съгласуваност на методическите подходи, включително дори обхвата на определението на понятието „доброволчество“, както и разликите във времевите периоди, обхванати от научните изследвания. Изготвеният през 2010 г. от консултантската фирма GHK доклад, възложен от Европейската комисия ( 7 ) , продължава да бъде най-актуалният всеобхватен и ценен източник на данни, въпреки ограниченията си във връзка със съпоставимостта на данните.

3.2.1. От доклада на GHK е видно, че 22—23 % от гражданите на ЕС на възраст над 15 години са участвали в доброволчество, определено като дейност, извършвана по собствена воля, основно в рамките на неправителствена организация и с нестопанска цел.

3.2.2. Същевременно в доклада се посочва, че поради разлики в методиката отклонението в резултатите често може да достигне дори до 30—40 процентни пункта.

3.3. Участие в социалния/културния живот и материални лишения “ В специалния модул „ ( 8 ) , добавен през 2015 г. в годишното проучване на Евростат за доходите и условията на живот, се съдържат няколко въпроса относно доброволческите дейности. Въз основа на данните, получени от това проучване, е изчислено, че приблизително 18,9 % от гражданите на ЕС са участвали във формално доброволчество, а приблизително 22,5 % в неформално, като тези равнища на участие на гражданите на ЕС са сходни с равнищата, посочени в доклада на GHK.

3.4. Експресното проучване на Евробарометър „Европейска младеж“, публикувано през април 2015 г. ( 9 ) , съдържа най-актуалните налични данни за активността на младите граждани на ЕС на възраст между 15 и 30 години. ЕИСК отбелязва, че сходствата между данните за младежите от това проучване и данните за всички пълнолетни граждани на ЕС от други проучвания показват ясно, че всички възрастови групи участват еднакво в доброволчество.

3.4.1. Според проучването „Европейска младеж“ 25 % от младежите в ЕС са участвали в организирана доброволческа дейност през последните 12 месеца, но този дял варира в широки граници (от 10 % до 42 %) между отделните държави.

3.4.2. В същото проучване се извежда и заключението, че „има две основни области, в които се съсредоточават доброволческите дейности, в които участват младежите: благотворителност, хуманитарна помощ и помощ за развитие (44 %) и образование, обучение и спорт (40 %)“. Това са и най-често срещаните доброволчески дейности, в които участват младежите във всяка от държавите членки.

3.4.3. 93 % от участниците в проучването казват, че никога не са били доброволци в чужбина.

3.4.4. Новият Европейски корпус за солидарност, който вече включва доброволчество в областта на хуманитарната помощ (което беше обхванато преди в Европейския доброволчески корпус за хуманитарна помощ), следва да има достатъчно голяма сила и обхват, така че да води до по-засилено доброволчество сред младите хора, по-специално в други държави, както в рамките на програмата, така и извън нея. За да бъде постигната тази цел, следва да се предоставят необходимите ресурси. Следва да се проучи и възможността за разширяване на програмата, така че да може да подкрепя участието в доброволчество на хора на възраст над 30 години, или следва да се предоставят допълнителни ресурси от ЕС за разработване на успоредна програма без възрастови ограничения.

3.5. През януари 2021 г. Европейската комисия публикува своята Зелена книга относно застаряването на населението , в която се подчертава, че много от по-възрастните хора продължават да дават активния си и ценен принос към обществото и икономиката, като 20 % от хората на възраст между 65 и 74 години участват във формално доброволчество, а хората на възраст над 75 години също продължават да бъдат активно ангажирани, ако здравето им го позволява.

3.6. През септември 2020 г. Съветът на Европейския съюз публикува окончателни заключения относно „Права на човека, участие и благосъстояние на възрастните хора в ерата на цифровизацията“ ( 10 ) , в които, наред с другото, той приканва Комисията да проучи създаването на цифрова платформа на тема „Участие и доброволчество след професионалния живот“.

3.6.1. Тази платформа би могла да предостави информация на възрастните хора как да участват в трансгранична доброволческа дейност. Освен това тя би могла да информира местните власти и други участници за начини за включване на възрастните хора в доброволчески дейности и да предостави насоки и информация на хората, които искат да намерят възможности за доброволчество, подходящи за възрастни хора, в цяла Европа.

3.6.2. ЕИСК подкрепя категорично създаването на такава платформа, чрез която биха били интегрирани съществуващите платформи и би било избегнато дублирането на усилия, като същевременно подчертава, че доброволческата дейност на възрастните хора играе важна роля както за лицата, подкрепяни от техните дейности, така и за самите доброволци, като им се осигурява възможност да бъдат активни извън трудова среда, тъй като това има съществено положително отражение върху тяхното психическо и физическо благосъстояние.

3.6.3. ЕИСК посочва, че Европейският корпус за солидарност за младите хора и предложената платформа за подкрепа на по-възрастни доброволци следва да осигурят основата за една по-всеобхватна и хоризонтална европейска политика в областта на доброволчеството, която да насърчава солидарността и отговорността за и между хората от всички възрасти, които допринасят безвъзмездно за бъдещето на Европа въз основа на солидарността и европейските ценности.

3.6.4. ЕИСК препоръчва тази платформа постепенно да включва доброволци от все по-широки възрастови групи и да бъде съпътствана от по-големи усилия за намаляване на пречките пред трансграничното доброволчество, като например загубата на права за ползване на публични облаги и системи за подпомагане, права на пребиваване, както и свързаните с това разпоредби, като достъп до мобилен телефон и договори за доставка на интернет.

3.7. Много доброволци в Европа участват в дейности, които са в съответствие с дългогодишни европейски проекти на Европейската комисия (които са от решаващо значение за бъдещето на Европа, например по отношение на ваксинацията, цифровизацията, свързаните с климата въпроси, финансовите реформи, дебата за ядрената енергия, трудовите реформи и др.). Тъй като гражданите трябва да добият фактическо и безпристрастно разбиране за основните предложения на институциите на ЕС, преди да могат да ги подкрепят, ЕИСК призовава Европейската комисия активно да подкрепя дейностите, извършвани от доброволци, които могат да спомогнат за спечелването на подкрепата на гражданите за проекти на ЕС от изключително значение, включително чрез намаляване на риска от фалшива и пристрастна информация.

3.8. Увеличаването на проектите, които се финансират с еднократна или фиксирана сума, следва да позволява приносът на доброволци да се признава за съфинансиране при отпускането на безвъзмездни средства от ЕС. Това обаче не функционира добре на практика, тъй като допринесеното от доброволци време по принцип не може да бъде включено в счетоводните отчети на организациите. Освен това много агенции, които управляват безвъзмездни средства от ЕС, изискват да бъдат представени разходооправдателни документи за целия размер на отпуснатата фиксирана или еднократна сума, а това противоречи на намерението и духа на подхода на финансиране като метод за изчисляване. ЕИСК отново отправя исканията си в това отношение, посочени в становища, приети през 2006 ( 11 ) и 2013 г. ( 12 ) , и изразява съжаление, че те все още не са приложени изцяло. ЕИСК отбелязва, че програмите на Съвета на Европа за предоставяне на финансиране разполагат с механизъм за включване на времето на доброволците като съфинансиране за отпусканите по линия на тези програми безвъзмездни средства.

3.9. ЕИСК изразява категоричната си подкрепа за конкурса за европейска столица на доброволческата дейност ( 13 ) , иницииран от Центъра за европейско доброволчество през 2013 г. като част от наследството на EYV2011, който свързва местните политики и практики в областта на доброволчеството с европейския контекст и европейските ценности и рамки в областта на политиката. ЕИСК призовава за насърчаване и подкрепа за инициативата от страна на всички институции на ЕС, но и със специален акцент върху поднационалното равнище като начин за приближаване на гражданите към лицата, изготвящи политиките, в ЕС, както и за демонстриране на подкрепата на равнището на ЕС за основаните на солидарност дейности и активните граждани, които допринасят за бъдещето на Европа. ЕИСК призовава Европейската комисия активно да подкрепя разпространението на добри практики в областта на публичните политики, които подкрепят доброволческите дейности на местно равнище, като се използват по-специално примери от общините, които са били кандидати и победители в конкурса за европейска столица на доброволческата дейност.

4. Тенденции в доброволческата дейност

4.1. ЕИСК посочва, че текущите демографски промени ще имат отражение върху дейността на доброволците през идните години.

4.1.1. Населението на Европа застарява, а раждаемостта е ниска. Това означава, че са на разположение повече квалифицирани доброволци и за по-дълго време, но и че броят на възрастните хора, които имат нужда от подкрепата на доброволците, ще се увеличава поради по-дългата продължителност на живота. При намаляваща раждаемост обаче младите хора може да не са на разположение за доброволчески труд и ще има нужда от повече проекти между връстници, в които да участват пълнолетни и възрастни доброволци.

4.1.2. Населението в Европа е все по-многообразно и променящо се и ще трябва да се полагат все повече усилия за гарантиране на социално приобщаване. Държавите членки не могат да покриват разходите за всичко това с публични средства, а и да разполагаха със средствата, въпросът не опира само до пари. За да се постигне истинско приобщаване, е необходим по-човешки подход, който се основава на солидарност. За целта са необходими доброволци, мотивирани от взаимна солидарност. Необходими са повече усилия за борба със самотата и за предоставяне на помощни социални услуги, когато семействата са по-разпръснати на територията на дадена държава или из целия континент. ЕИСК счита, че публичните власти на равнището на ЕС, на равнището на държавите членки и на местно равнище следва да бъдат подготвени за това, както и че процесът трябва да включва създаване на благоприятни условия за разрастване на доброволческите дейности.

4.1.3. В държавите членки се събират по-малко данъци и публичните бюджети намаляват, а същевременно има по-голямо търсене на услуги. По-голямото неравенство и бедност водят до повече нуждаещи се сред населението, но същевременно се съкращава и финансирането за организациите на гражданското общество, които с помощта на доброволци биха могли да направят много за подобряване на положението на отделни граждани и семейства. ЕИСК отбелязва, че трябва да се постигне по-добър баланс.

4.2. ЕИСК подчертава, че текущите промени в начина на живот и във видовете дейности, които се ползват с високо обществено признание, или нуждата от развиване на нови умения, които може да са полезни от професионална гледна точка за по-младите поколения, може да доведат до несъответствие между интересите на гражданите към доброволческа дейност и възможностите за такава, които съществуват действително, поради което равнището на доброволчество може да намалява въпреки голямото „търсене и предлагане“. Това явление трябва да се наблюдава постоянно, така че своевременно да се правят корекции в публичните политики.

4.3. Понастоящем широко се наблюдава преход от традиционното, редовно и дългосрочно доброволчество, което се основава на планирани и по-дългосрочни ангажименти, към епизодично доброволчество. Много доброволци изразяват готовност да се ангажират с епизодични дейности дори и за еднократно събитие, но не желаят да поемат дългосрочен личен ангажимент. Тази тенденция е отразена в увеличаването на т.нар. „доброволчески туризъм“, при който хората пътуват специално, за да бъдат доброволци, или приемат възможности за доброволчески труд, докато са на почивка. Трябва да се подходи с особено внимание към този вид доброволчество, за да се гарантира, че в центъра му стоят действителни потребности на обществото. Доброволчеството следва да бъде забранено в области, в които може повече да навреди, отколкото да помогне, като например в институции, където се полагат грижи за деца или се работи с други уязвими групи (например сиропиталища).

4.4. Друга тенденция, която се наблюдава през последните години, е появата на посредници, като например институции за социално подпомагане или образователни институции, религиозни организации, организатори на семейна доброволческа работа, местни доброволчески центрове или доброволчество сред работници и служители на дадено дружество (корпоративно доброволчество). Тези органи помагат на доброволците да намерят място за дейността си, като търсят организации, предлагащи директно места за доброволци. Това осигурява подкрепа за хората, които търсят възможност да започнат доброволческа дейност. Съществува риск обаче дейностите на тези посредници да имат отрицателно въздействие върху възприятието за доброволчеството в обществото, по-специално например ако тези дейности се комерсиализират.

4.5. Напредъкът в онлайн капацитета и социалните медии дава възможност на гражданите да се самоорганизират по-лесно за извършване на непланирани доброволчески дейности. Освен това по този начин всякакви видове възможности за доброволчество стават по-непосредствено достъпни за гражданите, като онлайн платформите търсят съответствие между търсене и предлагане. Бързият възход на новите технологии позволи по-широко разпространение на нови форми на доброволчество, като например доброволчеството онлайн, което не е обвързано с конкретно време и място и може да се упражнява от всяко място, където доброволецът има достъп до интернет, и устройство, с което да се свърже.

4.5.1. ЕИСК посочва обаче, че трябва да се подходи внимателно, за да не бъдат изключени от доброволчеството хора, които нямат достъп до интернет.

4.5.2. ЕИСК подчертава, че правните уредби в областта на доброволчеството в държавите членки трябва да са в крак с тази промяна и да гарантират, че например по отношение на защитата на данните уязвимите хора продължават да се ползват със закрила и че доброволците са подходящо обучени дори когато доброволчеството се осъществява неформално или непланирано. Лицата, определящи политиката, не бива да смятат, че когато хората могат да се самоорганизират онлайн, не е необходимо да се финансират организации, които осигуряват подкрепа и инфраструктура за доброволчеството.

4.6. Според ЕИСК е необходимо повече междусекторно сътрудничество между социалните партньори в рамките на доброволчеството сред работниците и служителите. За да бъде постигнато най-голямо въздействие, работодателите и работниците следва да си партнират с организации на гражданското общество, които са експерти в областта и/или представляват кауза, която те искат да подкрепят, вместо да се опитват сами да изпълняват директно доброволчески програми.

4.7. ЕИСК признава, че доброволческият туризъм е разрастващ се сектор в Европа и следва да бъде регулиран, за да бъде защитена целостта на доброволчеството, потенциалните доброволци и местните общности.

4.8. 54 % от младите хора, участвали в проучването на Евробарометър ( 14 ) , заявяват, че не са имали никакви разходи като част от доброволческите дейности, 28 % казват, че са имали разходи, за които не са получили възстановяване на средствата, а 16 % са имали разходи и са получили възстановяване на средствата за тях. Тези данни трябва да бъдат взети под внимание от бенефициерите или от координаторите на доброволческия труд, така че разходите да не се превърнат в пречка, която да ограничава участието на младите хора. ЕИСК подчертава колко е важно да се възстановяват дори и малки разходи за доброволците и очаква от националните и местните власти в държавите членки да насърчават и подкрепят този подход без каквито и да е неблагоприятни данъчни последици за съответните доброволци или организации.

4.9. На територията на Европа се наблюдават разлики в правните рамки, както и при правните изисквания и изискванията за безопасност за доброволците и техните бенефициери. ЕИСК подчертава, че следва да се предприемат стъпки за рационализиране на системата с оглед безопасност и полза за всички. На застрахователния пазар във всички държави следва да се предостави възможност за сключване на застраховка „Гражданска отговорност“ за доброволци, а за покриване на разходите следва да се създаде подкрепа от държавата и/или от фондации. Във всяка държава членка следва да станат задължителни свидетелствата за съдимост за доброволците, работещи с деца или уязвими групи, като тези свидетелства следва да бъдат леснодостъпни и евтини за потенциалните доброволци. ЕИСК призовава всички държави членки да внедрят тези решения и настоятелно приканва Европейската комисия да насърчава най-добрите практики в тази област. Тези дейности ще насърчат и трансграничното доброволчество.

4.10. ЕИСК вярва, че на колкото по-ранна възраст хората могат да имат достъп до доброволческа дейност, толкова по-вероятно е те да станат социално приобщени и ангажирани възрастни, които допринасят за бъдещето на Европа. Следва да се насърчават инициативи като ученето чрез общественополезен труд в училищата и семейното доброволчество. Правните уредби трябва да бъдат адаптирани при необходимост, така че младите хора и децата също да могат да бъдат доброволци. Младежките организации играят много важна роля в този процес и във връзка с това следва да получават подходяща и достатъчна подкрепа от публичните власти.

5. Ролята на доброволците в общността

5.1. Несъмнено доброволците създават значителна икономическа, екологична и социална стойност. В организациите с нестопанска цел доброволците често са от съществено значение за гарантиране на ефективното изпълнение на задачите, като са един от най-важните ресурси за тези организации. Често доброволците се възприемат от външния свят като символ на дейностите на тези субекти. За много хора, особено за младежите, доброволчеството е нещо специално. Често това е първата дейност, в която те са овластени да отговарят на реални обществени потребности и могат да видят бързо ефекта от действията си като ангажирани граждани, при което намалява значително рискът от социално изключване.

5.2. В много случаи става по-трудно от правна гледна точка гражданите да се организират около проблеми от общ интерес и по този начин да ангажират хора като доброволци, които допринасят за обществото, без да търсят лично облагодетелстване. Следва да се гарантират правата на сдружаване и публично финансиране и подкрепа за организациите на гражданското общество. ЕИСК подчертава, че публичното финансиране за организациите на гражданското общество има голям принос не само за тяхната функция и роля в обществото, но и за поддържането на независимостта и способността им да гарантират вътрешни демократични процеси, които дават възможност желанията на други членове да бъдат признати и представлявани без външна намеса.

5.2.1. Едно добре функциониращо гражданско общество е признак на здрава демокрация и има голям принос за качеството на живота и за мира и стабилността. Демокрацията с широко участие допълва представителната демокрация, а не представлява заплаха за нея.

5.2.2. В случая на организации, които координират дейностите на доброволците, публичното финансиране позволява да се извлекат много по-големи ползи за обществото, които имат реална икономическа стойност, посредством специален механизъм за мобилизиране.

5.3. Все по-вероятно е хората в Европа да се ангажират с краткосрочни доброволчески дейности, като често има ясна лична полза за доброволеца, като например доброволчество на фестивали или концерти, вместо да поемат дългосрочен ангажимент за удовлетворяване на идентифицирана обществена потребност. ЕИСК би желал лицата, изготвящи политиката, да направят повече за насърчаване на добавената стойност от доброволчеството като социален капитал, а не просто като лична възможност или механизъм за спестяване на разходи за човешки ресурси. Публичните власти трябва да помагат на доброволците и на организациите, подпомагащи техните дейности, да покажат по-добре стойността и въздействието си, така че да продължават да привличат доброволци, тъй като гражданите са изправени пред все по-голям избор от начини да прекарат свободното си време.

5.4. По време на пандемията от COVID-19 много лица, изготвящи политиките, и обикновени граждани успяха да видят особения потенциал и реалното въздействие на доброволчеството както под формата на структурирани дейности, координирани от публична институция или организация, така и индивидуални непланирани дейности, предприети спонтанно заради желанието за оказване на помощ. ЕИСК отдаде почит на стотиците хиляди доброволци в цяла Европа, които помагаха през 2020 г. на хора, изпаднали в нужда заради пандемията, като присъди наградата си за гражданска солидарност ( 15 ) на организации и хора, участвали в доброволчески дейности, свързани с въздействието на COVID-19.

5.5. За работниците с по-нередовно работно време и по-малко стабилен професионален живот е по-трудно да поемат дългосрочен ангажимент за доброволчество. Например ако на работници в цех, които работят по заявка, им бъде казано с 24-часово предизвестие, че трябва да се явят на работа, за тях е изключително трудно да се ангажират с доброволчество. Същото се отнася например и за много работници на повикване. ЕИСК посочва, че доброволческите организации следва да бъдат подпомогнати с ноухау, включително добри практики, в областта на изграждането на допълнителен капацитет за справяне с тази променлива наличност на потенциални доброволци и следва да разработят нови начини за управление на доброволците.

5.6. Предписването на „социална терапия“ ( 16 ) е средство за справяне с влошеното здраве без използване на лекарствени средства или успоредно с тях. Доброволчеството се превърна в ефикасна и все по-популярна част от схемите за предписване на „социална терапия“. Научни изследвания доказват, че доброволчеството оказва положително въздействие върху психичното здраве, както и че участието в доброволчески дейности в рамките на предписването на „социална терапия“ е полезно. ЕИСК счита, че доброволчеството като практика, която е част от предписването на „социална терапия“, следва да се прилага по-широко в Европа като част от възстановяването от COVID-19 и неговото въздействие да бъде наблюдавано. Следва да се гарантира, че организациите, които предлагат места за доброволци като част от схеми за предписване на „социална терапия“, спазват етични принципи и се придържат към насоки за качеството на дейностите, основаващи се на доброволчеството, които постигат голямо въздействие, ръководени са от потребностите и добавят стойност.

5.7. Предвид положителните последици от Европейската година на доброволчеството 2011 г., силната нужда да се създаде правна и социална рамка за развитието на доброволчеството и значителните промени в поведението на доброволците и потенциалните доброволци, ЕИСК призовава Европейската комисия да предприеме действия за обявяване на 2025 г. за Европейска година на доброволците.

5.7.1. Европейската година на доброволците ще бъде подходящ повод да се отдаде почит на усилията и въздействието на всички доброволци по време на кризата с COVID-19 и да се открои тяхното въздействие и значимост за възстановяването и бъдещето на Европа въз основа на солидарност, уважение, равенство и споделени ценности.

5.7.2. ЕИСК счита, че пакетът от мерки, координирани от Европейската комисия, би дал тласък на държавите членки да подкрепят всеобхватно доброволческите дейности, като се вземат предвид предложенията на ЕИСК, и че въпросът за дейностите, осъществявани от доброволци, ще се превърне в постоянен, а не в спорадичен елемент на европейската политика.

Брюксел, 8 декември 2021 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Christa SCHWENG

(1) ECO/343 — „Статистически инструменти за измерване на доброволчеството“ (ОВ С 170, 5 юни 2014 г., стр. 11).

(2) I https://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/---dgreports/---stat/documents/publication/wcms_162119.pdf (Наръчник на МОТ относно измерването на доброволческия труд).

(3) Indicator Description: Volunteer Work (Описание на показател: доброволчески труд). МОТ.

(4) ILO International Conference of Labour Statisticians Resolution (Резолюция на Международната конференция на МОТ на статистиците по труда).

(5) Статистика Полша — Доброволчество 2011 г.

(6) Статистика Полша — Доброволчество 2016 г.

(7) Доклад на GHK относно „Volunteering in the European Union“ (Доброволчеството в Европейския съюз), GHK 2010 г.

(8) Статистически данни на Общността за доходите и условията на живот за 2015 г., модул относно участието в социалния/културния живот и материалните лишения.

(9) Експресно проучване на Евробарометър 408: Европейска младеж.

(10) Заключения на Съвета, 9 октомври 2020 г.

(11) SOC/243 — „Voluntary activity: its role in European society and its impact“ (Доброволческите дейности. тяхната роля и въздействие в европейските общества) (ОВ C 325, 30.12.2006 г., стр. 46).

(12) ECO/343 — „Статистически инструменти за измерване на доброволчеството“ (ОВ C 170, 5.6.2014 г., стр. 11).

(13) Европейска столица на доброволческата дейност — CEV.

(14) Експресно проучване на Евробарометър 408: Европейска младеж.

(15) Награда на ЕИСК за гражданска солидарност.

(16) The Healing Power of Social Prescribing (Лечебната сила на предписването на „социална терапия“) и Policy Statement on Volunteering & Social Prescribing (Декларация за политиката относно доброволческата дейност и предписването на „социална терапия“) — CEV 2019 г.