P6_TA(2007)0040

Подготовка за Европейския съвет ( 8— 9 март 2007 г.)

Резолюция на Европейския парламент относно приноса към пролетното заседание на Съвета през 2007 г. във връзка с Лисабонската стратегия

Европейският парламент,

- като взе предвид съобщението на Комисията до пролетното заседание на Европейския съвет, озаглавено "Време е да ускорим темпото: ново партньорство за растеж и заетост" (COM"(2006)0030),

- като взе предвид работния документ на Комисията, озаглавен "Лисабонската програма на Общността: доклад за техническо изпълнение от 2006 г." (SEC(2006)1379),

- като взе предвид 25-те национални програми за реформа за растеж и заетост, представени от държавите- членки (НПР),

- като взе предвид съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено "Стратегически преглед на по-добро регулиране в Европейския съюз" (COM(2006)0689),

- като взе предвид стратегическите насоки на Общността относно икономическата, социална и териториална кохезия, 2007—2013 г., насоките за прилагане на Структурните фондове в съответствие с Лисабонската стратегия,

- като взе предвид съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, озаглавено "Глобална Европа: Конкурентоспособна в световен мащаб — принос за стратегията на ЕС за растеж и заетост" (COM(2006)0567),

- като взе предвид съобщението на председателя на Комисията, съгласувано със заместник-председателя Verheugen и комисарите Almunia и Spidla, за интегрираните насоки за растеж и заетост през периода 2005—2008 г. (COM(2005)0141),

- като взе предвид заключенията на председателството от Лисабонския Европейски съвет от 23 и 24 март 2000 г., от Стокхолмския Европейски съвет от 23 и 24 март 2001 г., от Брюкселския Европейски съвет от 22 и 23 март 2005 г. и от Брюкселския Европейски съвет от 23 и 24 март 2006 г.,

- като взе предвид своята резолюция от 14 декември 2006 г. относно европейската стратегия за устойчива, конкурентоспособна и сигурна енергетика — Зелена книга [1],

- като взе предвид доклада на комисията по икономически и парични въпроси относно макроикономическия ефект от повишаването на цените на енергията (A6-0001/2007),

- като взе предвид съобщението на Комисията до Европейския съвет и Европейския парламент относно енергийната политика за Европа (COM(2007)0001),

- като взе предвид Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество от 2003 г. [2],

- като взе предвид Директива 2000/78/ЕО на Съвета за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите [3],

- като взе предвид член 103, параграф 2 от своя правилник,

Общи наблюдения

1. Приветства усилията от страна на Комисията и държавите-членки за успешно изпълнение на Лисабонската стратегия и отбелязва, че Лисабонската стратегия представлява отговорът на Европа на предизвикателствата на глобализацията; освен това, подчертава още веднъж това, че растежът и заетостта са предпоставки за успеха на Лисабонската стратегия, наред с взаимната обвързаност на икономическите, социалните и екологичните реформи, с цел изграждане на динамична и иновационна икономика и общество; предупреждава стратегията да не се свежда само до няколко приоритета, които са свързани с изграждането на вътрешния пазар и по-доброто регулиране; привлича вниманието върху множеството допълняеми елементи на Стратегията за устойчиво развитие и Лисабонската стратегия, например общите им цели за повишаване на конкурентоспособността, създаване на повече и по-качествени работни места, засилване на социалното приобщаване, опазване на околната среда и предотвратяване на рисковете;

2. Приветства мерките, взети от пролетния Европейски съвет през 2005 г., за съживяване на Лисабонската стратегия, включително и изясняване разделението на отговорността по прилагане на отделните мерки от държавите-членки и Общността;

3. Счита, че в един свят на ограничени ресурси и крехка екосистема, Европейският съюз би трябвало да положи усилия да се превърне в най-ефективния икономически регион в света по отношение използването на ресурсите и енергията; изтъква високата цена на бездействието или отложеното действие в тази област и подчертава огромния икономически потенциал на енергийно ефективните технологии и възобновяемите източници на енергия на световния пазар, като Европейският съюз е в най-добра позиция по отношение използването им;

4. Счита, че иновациите играят много важна роля за способността на Европейския съюз да отговори ефективно на предизвикателствата и възможностите на глобалната икономика, както и на други големи предизвикателства, като например изменението на климата;

5. Изтъква, че за прилагането на Лисабонската стратегия се изисква наличие на достатъчно и правилно разпределени финансови средства от бюджета на Общността; във връзка с това изразява съжаление за липсата на финансови средства, предназначени за постигане на целите, заложени в Лисабонската стратегия;

6. Признава уникалната добавена стойност на регионалната политика при преследването на Лисабонските цели, което също така е отразено в "Стратегически насоки на Общността за 2007—2013 г.: Политика на сближаване за растеж и заетост"; изтъква, че през текущия програмен период ЕС-15 трябва да отделят 60 % от разходите за целта за сближаване на структурните фондове и 75 % от разходите за целта за регионална конкурентноспособност и трудова заетост, с оглед постигане на целите на Лисабонската стратегия; призовава Комисията да контролира резултатите на държавите-членки при постигането на Лисабонските цели чрез намесата на структурните им фондове;

Подобряване на насоките на Лисабонската стратегия за по-добро регулиране

По-добро регулиране

7. Подкрепя усилията на всички институции за по-добро регулиране; счита, че Парламентът трябва да запази водещата си роля в насърчаването на по-доброто законотворчество, като осигури основа за съвместни процедури с други институции, за независима оценка на въздействието на предложеното законодателство, за по-голяма отвореност при вземане на решения от Съвета и за подобрен демократичен контрол при приема- нето от Комисията на делегирано законодателство; припомня, че по-доброто регулиране не означава дерегулация или минимално регулиране;

8. Настоява за пълното признаване на ролята на ЕП в областта на процедурата на комитология, което би спомогнало за опростяване на законодателството чрез премахване на същинските мерки за прилагане, като в същото време се гарантира пълното спазване на законодателните правомощия на ЕП; отбелязва, че пречките за демокрацията, както и задълженията, свързани с висока цена, не се пораждат само от законодателството, а главно от решения, взети по процедурата на комитология; призовава, следователно, решенията по процедурата на комитология също да се подлагат на пълна и независима оценка на последиците от тях;

9. Приветства инициативата на Комисията за намаляване на административната и финансова тежест за бизнеса; призовава да му се осигури по-голямо участие при получаването на важни анализи на икономическата ефективност, които да послужат за основа на осведомено вземане на решения, и следователно призовава Комисията да разработи методология за независима предварителна оценка на административните разходи; настоятелно призовава Съвета, Комисията и държавите-членки да се ангажират на предстоящия пролетен Европейски съвет на ЕС през 2007 г. за постигането на обща цел за намаляване на разходите; призовава Комисията редовно да преразглежда всички инструменти на политики, законодателни и незаконодателни, за постигане на желаните цели; настоява всички инициативи за опростяване на законодателството напълно да съответстват на принципите и условията, определени в резолюцията му от 16 май 2006 г. относно стратегията за опростяване на регулаторната среда [4];

10. Предлага, че едно намаляване с 25 % на административната тежест на държавите-членки би довело до увеличаване на реалния брутен вътрешен продукт от 1 до 1,4 %; настоятелно призовава всички държави членки да си поставят количествени и качествени цели в тази област и да допринесат, по-специално в рамките на по-доброто въвеждане в националното законодателство, за опростяване на съществуващите разпоредби и да въведат процедури за оценка на въздействието, едновременно с установяването на процедури за консултации и подаване на жалби на заинтересованите страни; подчертава важната роля на националните парламенти и нуждата от структури за сътрудничество в този контекст;

Ранно и по-добро въвеждане в националното законодателство

11. Призовава, в интерес на увеличаване на прозрачността и насърчаване на по-доброто разбиране на Лисабонската стратегия и нейното прилагане, да бъде разработена обща и последователна структура на националните програми за реформа (НПР), позволяваща по-добър сравнителен анализ на въздействието на предложените действия от държавите-членки, както и отворен и конструктивен диалог на европейско равнище относно постигнатия напредък; в тази връзка подкрепя идеята за създаване на специфични за отделните държави препоръки и система за класифициране на най-добрите практики относно дневния ред на реформите в различните области на политики; призовава всички национални правителства да публикуват и да съобщят на Комисията текстовете на разпоредбите, въвеждащи директивите на ЕС в националното законодателство, така наречените "таблици на съответствията";

12. Призовава за по-широко включване на гражданските общества, за да може промяната по отношение осигуряването на по-голям растеж и повече работни места да се превърне в действителност; припомня, че успехът на реформите зависи от включването и участието на цялото общество; следователно, предлага да се установи обмен на мнения по най-добрите практики относно участието на представители на гражданското общество в този процес на реформа;

Подобряване на насоките на Лисабонската стратегия и по-силна ангажираност на държавите-членки

13. Подчертава, че специфичните за отделните държави-членки препоръки трябва да бъдат обсъдени и приети в Съвета, с цел да се разгърне истинска европейска рамка, да се засили координацията на икономиките и на заетостта и да се насърчи по-силната ангажираност на отделните държави-членки;

14. Отново подчертава, че проблеми в икономиката и заетостта на ЕС няма да бъдат решени без активната намеса на парламентите на национално и европейско равнище; подкрепя искането на Европейската комисия държавите-членки да насърчат по-широка дискусия на техните НПР и доклади за изпълнението, включително национални препоръки, с техните национални парламенти и да установят по-тесни връзки между НПР и дебатите за национален бюджет;

15. Насърчава Комисията да въведе форма на сравнително наблюдение, използвайки показатели за структурна политика, имащи ясно идентифицирана връзка с резултатите и показателите в областта на икономиката и заетостта, подкрепящи упражняването на структурен контрол, при отчитане на политиките, които стимулират нововъведенията и създаването на нови работни места;

16. Подчертава необходимостта от по-ефективна роля на представителите на правителствата, които специално отговарят за изпълнението на Лисабонската стратегия във всички държави-членки на най-високо политическо равнище, с оглед убеждаването на националните политици да подобрят подхода на съчетаване на политиките в програмата за реформа, както на национално, така и на европейско равнище;

17. Отбелязва, че основна роля на пролетния Европейски съвет през 2007 г. е установяването на програма на Европейския съюз за реформа в областта на растежа и заетостта; призовава Европейския съвет да осигури равно участие на всички заинтересовани формации на Съвета; подчертава ролята при собственото си контролиране на прилагането на Лисабонската стратегия като цяло;

Растеж, заетост и конкурентоспособност

Създаване на по-голяма заетост и възможности за заетост

18. Счита, че реформата на пазара на труда трябва да е насочена към съчетаване на изискванията на промишлеността за по-голяма гъвкавост и исканията на работниците за по-голяма сигурност, например чрез създаване на нови перспективи за заетост и нови форми на сигурност; изразява убеждението си, че това съчетание на гъвкавост и социална сигурност улеснява адаптацията на работниците, предприятията и малките и средни предприятия (МСП) към предизвикателствата на динамична икономика и променящо се общество; приканва, следователно, Европейския съвет и държавите-членки да определят ясни и обективни принципи и да внедрят ускорен метод за съпоставяне на резултатите и обмен на най-добри практики, с оглед подготовка и прилагане на "флексигурността";

19. Призовава за отделяне на повече инвестиции и за по-добре подготвени и по-високо квалифицирани работници, с оглед повишаване на производителността и процента на заетост и постигане на целите на Лисабонската стратегия, което би позволило на Европейския съюз да отговори на предизвикателството на глобалната конкуренция; изтъква, че модернизацията на системите на заетост и социално осигуряване във всички държави-членки, в това число и насърчаването на активни мерки на пазара на труда (мерки от типа на тези от датския модел), представлява политически императив, и че благосъстоянието и солидарността са тясно взаимно допълващи се цели в Лисабонската стратегия;

20. Припомня, че безработицата засяга най-вече уязвимите категории, и по-специално категорията на работниците с по-ниска квалификация и че е необходимо полагането на специални усилия за насърчаване на активни политики за професионално обучение на безработни лица с по-ниска квалификация и подобряване на образователната система, с цел намаляване високото равнище на неуспеваемост сред учениците;

21. Счита, че пречките пред създаването на работни места, включително и факторите, възпиращи приемането на по-ниско платена работа, следва да се премахнат; признава отговорността на безработните лица за приемане на предложения за работа; признава необходимостта от наличието на достатъчно гъвкави разпоредби за работното време, за да може да се отговори на нуждите на работодателите и работниците и да предоставят възможности на хората за балансиране на техния професионален и семеен живот;

22. Осъжда факта, че съотношението на жените в работната сила все още не отговаря на целите на Лисабонската стратегия; счита, че на по-възрастните работници би следвало да се дава възможност за оставане на работа, ако желаят това, като им се осигурява необходимото обучение и здравно обслужване на работното място; също вярва, че ранното пенсиониране не следва да бъде окуражавано и на работниците, които желаят да продължат да работят, следва да се дава възможност да остават на работа и след определената със закон възраст за пенсиониране, доброволно и със съгласието на техните работодатели; настоява върху необходимостта на тези мерки за стимулиране на икономическия растеж и укрепване устойчивостта на публичните финанси;

23. Подчертава, че по-възрастните работници съставляват все по-голям дял от работещото население на ЕС и икономическия производствен капацитет; призовава държавите-членки да увеличат усилията за промяна на данъчната система и системата на социално осигуряване, с оглед насърчаване на по-дълъг активен трудов живот и призовава за ефективно прилагане на законодателството срещу възрастовата дискриминация;

24. Отбелязва, че в ЕС е налице липса на квалифицирана работна ръка и че ученето през целия живот е от съществено значение за постигане на целите на Лисабонската стратегия; настоятелно призовава държавите-членки, в сътрудничество със социалните партньори, да положат повече усилия за създаване на заетост и увеличаване участието на младите хора, жените и възрастните работници на пазара на труда, по-специално чрез:

- гарантиране, че в срок от шест месеца на всеки завършващ училище се предлага работа, обучение или други мерки на заетост, а на безработните лица се предоставя по-широк достъп до обучение независимо от пол, религия или вяра, увреждания, възраст или сексуална ориентация;

- гарантиране на по-висок процент на заетост сред лицата с увреждания, като се използва изцяло техният творчески капацитет;

- съкращаване на времето за стартиране на нов бизнес до не повече от една седмица, с ниски начални такси и административни разходи;

- увеличаване на инвестициите за широка гама достъпни грижи за децата и други обслужващи мрежи;

- по-нататъшно намаляване на данъчната тежест във връзка със заетостта;

- борба със социалното изключване и дискриминация и развитие на имиграционната и интеграционната политика, което отговаря на нуждите на европейската икономика и общество;

- даване на нов тласък на познанието и иновациите чрез увеличаване на инвестициите; установяване на по-ясни права и задължения в областта на образованието, професионалното обучение и ученето през целия живот; използване на информационните и комуникационни технологии (ИКT); подобряване на взаимовръзката между образователната система и нуждите на новите пазари на труда; и също така включване на предприемачеството в образователните програми;

25. Подкрепя политиката на даване на възможност на университетите да получават частно финансиране и насърчава частния сектор да изразява позицията си за това какво образование и обучение са необходими за нуждите на пазара;

26. Счита, че здравните аспекти на демографските промени са от изключително значение и изтъква, че колкото по-дълго хората се радват на добро здраве, толкова по-дълго те ще могат и ще остават икономически активни и няма да допринасят за увеличаване на разходите за здравеопазване; изразява убеждението си, че инвестициите в мерки за предпазване на хората от фактори, предизвикващи хронични или дългосрочни заболявания, са от особено значение; същевременно следва да се положат усилия, за да се гарантира, че хората страдащи от тези заболявания, не са дискриминирани на работното място;

27. Настоятелно призовава държавите-членки да преразгледат неефективните социални модели в контекста на финансовата им устойчивост, променящата се глобална динамика и демографските тенденции, за да може тези модели да станат по-устойчиви;

Премахване на останалите пречки пред развитието на вътрешния пазар

28. Подчертава, че ако европейската икономика иска да е конкурентоспособна в глобален мащаб, тя се нуждае и от динамичен вътрешен пазар; препоръчва предприемането на мерки за улесняване на достъпа до пазара и насърчаване на благоприятни за иновациите политики, съответстващи на принципите за защита на обществения интерес и осигуряване на високо равнище на защита на потребителите, така че гражданите да могат да се възползват максимално от ползите на вътрешния пазар; приветства инициативата на Комисията за извършване на преглед на функционирането на единния пазар и напълно подкрепя желанието ѝ за приключване на този проект; призовава държавите-членки да се възползват максимално от вътрешния пазар и да установят култура на сътрудничество помежду си, с оглед упражняване на контрол и насърчаване участието на фирми в паневропейски дейности; подчертава по-специално значението на правилното прилагане и привеждане в сила на законодателството на ЕО и в тази връзка подчертава важната роля на подходящо обучените национални съдебни органи;

29. Отбелязва, че укрепването на вътрешния пазар в дългосрочен план е от съществено значение за усилията, полагани за осъществяване на целите на Лисабонската стратегия, и по-специално усилията за превръщане на Европейския съюз в устойчиво конкурентоспособна сила в условията на глобалната икономика; отбелязва също, че всички европейски институции и държавите-членки следва да продължават да полагат усилия за укрепване на този ключов аспект от интеграционния процес;

30. Подчертава, че свободното движение на стоки е един от основните елементи на вътрешния пазар; изтъква, че за продукти, които не са били обект на хармонизиране на равнище на Общността, членове от 28 до 30 от Договора за ЕО забраняват на държавите-членки да поддържат или налагат пречки за търговията на стоки в рамките на Общността; поради това призовава държавите-членки и Комисията окончателно да премахнат всички пречки за свободното движение на стоки в рамките на Европейския съюз;

31. Отбелязва, че по отношение на свободното движение на стоки, има все още сериозни пропуски в сферата на взаимното признаване на нехармонизирани продукти; следователно подкрепя плановете на Комисията да гарантира приемането на законов инструмент, който ще направи съответната съдебна практика на Съда на ЕС задължителна във всички държави-членки;

32. След окончателното приемане на директивата за услугите на вътрешния пазар, подчертава задължението на Комисията да осигури насоки за държавите-членки и да проследява техния напредък; настоятелно приканва компетентните органи в държавите-членки да сътрудничат за осигуряване на последователно прилагане на тази директива в Европейския съюз; подчертава, че това е от съществено значение, за да може европейската икономика да бъде съобразена с разпоредбите от Договора и да продължи изграждането на вътрешния пазар;

33. Подчертава, че свободното движение на услуги е един от основните елементи на вътрешния пазар; изтъква, че секторът на услугите възлиза на не по-малко от 70 % от БВП и пазара на труда; призовава към по-добро сътрудничество между здравните служби, по-специално по отношение на мобилността на пациентите;

34. Подчертава, че прилагането и защитата на правата на интелектуална собственост (ПИС) все още остава относително скъпо и отнема много време в Европа, което възпрепятства конкурентоспособността в областта на иновациите; не се обръща достатъчно внимание на въпроса за стандартизацията както на европейско, така и на национално равнище; отново отправя своя призив за усъвършенстване на рамковите условия за по-добра политика в областта на интелектуалната собственост и патентите, което трябва да се постигне чрез въвеждане на общоевропейски стандарти, подобряване на сътрудничеството между националните органи за стандартизация и опростяване на процедурите; припомня необходимостта от ефективна намеса срещу фалшифицирането (например на лекарства) в интерес на безопасността на пациентите;

35. Изключително съжалява за неуспеха за осъществяване на напредък в европейската патентна политика и счита за недопустим неуспеха да се развие единна европейска патентна стратегия; привлича вниманието върху резултата от разглеждането на регламента за европейските патенти на първо четене, който дава решение на проблемите, които все още не са намерили своето разрешение в Съвета; призовава Комисията незабавно да представи предложения за нова патентна стратегия, за да може незабавно да се установи нова основа за водене на преговори в Съвета; призовава държавите-членки да приемат ефективна система за патентоване въз основа на предходни консултации, в т.ч. да обмислят участието си в Споразумението за уреждане на спорове относно европейски патенти, за да се гарантира възможно най-скоро напредък и правна сигурност;

36. Подчертава необходимостта от ефективна, новаторска и добре функционираща система на обществени поръчки за създаване на конкурентоспособен вътрешен пазар; призовава Комисията да продължи реформата си на рамката за обществените поръчки, максимално да увеличи участието и да сведе до минимум бюрокрацията, както и да намери най-добрия начин за гарантиране на справедлив достъп на МСП до обществени поръчки;

37. Приветства постигнатия напредък благодарение на осъществяването на Първия план за действие относно финансовите услуги и подчертава, че един добре функциониращ финансов пазар е от първостепенно значение за перспективите за растеж на европейската икономика; настоятелно призовава държавите-членки и Комисията да гарантират, че европейското законодателство в областта на финансовите услуги се спазва изцяло от международните партньори на ЕС;

38. Изтъква, че добре функциониращите финансови пазари са от първостепенно значение за правилното функциониране на единния пазар; счита, че осигуряването на разработването на висококачествени финансови продукти на трансгранична основа ще допринесе за създаването на новаторски бизнес климат в Европа; вярва, че бързото развитие на иновациите и растежът на международните финансови операции създават нови предизвикателства за бизнес сектора и за международната финансова система; призовава Комисията да подобри прозрачността и да определи по-ефективни регулаторни политики за насърчаване на финансовата стабилност, осигуряване на подходяща защита на потребителите и запазване на целостта на пазара; настоятелно приканва Съвета и Комисията да разгледат нуждата от по-ефективни правила за надзор за частните капиталови и застрахователни фондове;

39. Призовава държавите-членки и Комисията да превърнат свободното движение на капитали в действителност; изказва неодобрение относно скорошните случаи, при които национални правителства се опитват да попречат на трансгранични сливания в рамките на Европейския съюз; поздравява Комисията за нейната недвусмислена защита на Договора за ЕО в тази връзка; следователно призовава Комисията да предложи незабавно, включително в областта на търговското право, нови проекти за законодателни актове за улесняване на движението на фирми и капитали в Европейския съюз; това по-специално се отнася за 14-ата директива относно прехвърлянето на регистрираните седалища и европейските частни дружества;

40. Призовава да се обърне повече внимание на други съпътстващи политики, които ще допринесат за по-доброто функциониране на вътрешния пазар; следва да се даде приоритет по-специално на транспорта и да се покаже потенциалът на по-доброто материално-техническо обезпечение и изграждането на Транснационалните европейски мрежи; подкрепя инициативата на германското председателство на ЕС в тази област;

Укрепване на външната конкурентоспособност на ЕС

41. Подчертава, че свободната и лоялна търговия повишава благоденствието в Европа и в останалия свят; отбелязва, че дружествата на вътрешния пазар функционират в една глобална среда, която се характеризира с взаимозависими пазари и глобални участници; призовава държавите-членки да се въздържат от провеждането на политика на протекционизъм; счита, че по-нататъшната глобална икономическа интеграция може да стимулира конкурентоспособността, растежа и създаването на работни места в Европейския съюз; изтъква важността на международното сътрудничество в областта на регулирането, особено в областта на надзора, нормативните реформи и опростяването на законодателството; все пак, отбелязва, че международната търговия може да има и отрицателни последици за най-уязвимите и най-ниско квалифицирани работници в някои сектори;

42. Счита, че достъпът до пазара, по-добре балансираният регионален подход, насърчаването на прилагането на основните трудови стандарти на Международната организация на труда и осигуряването на достойни условия на труд по света са от жизнено важно значение за засилване на външната конкурентоспособност на Европейския съюз и че избягването на екологичен дъмпинг е съществен елемент на лоялната конкуренция; изразява готовност да разгледа подходящи търговски мерки срещу държавите, които не поемат своята отговорност в борбата срещу глобалните промени на климата, като същевременно се отчитат различните етапи на икономическо и социално развитие на търговските партньори на ЕС;

43. Подчертава, че корпоративната социална отговорност (КСО) не следва да се тълкува като едностранно наложено от държавата задължение, чрез налагане на нови правни тежести за стопанските субекти, което би довело до отслабване на конкурентоспособността и способността за създаване на работни места; вярва, че вместо това КСО трябва да се приведе в действие чрез инициативи на дружествата под формата на фискални или други стимули, така че те доброволно да поемат да изпълняват функции от обществен интерес;

44. Подчертава необходимостта от осигуряване на по-добри финансови, трудови ли данъчни условия за МСП, които са източникът на европейската икономическа конкурентоспособност, като това ще спомогне за постоянното обновяване на продуктите; счита, че е абсолютно наложително да се прилагат ефективни политики, за да се отговори на предизвикателствата на глобализацията;

45. Посочва важността на международното сътрудничество в областта на регулирането, особено в областта на нормативната реформа и опростяването на законодателството; счита, че трябва да се засили сътрудничеството на основата на многостранност и демократична отчетност, за да се постигне балансирано отваряне на чуждестранни пазари за продукти и услуги на европейски дружества; в този контекст, подчертава необходимостта да се балансира споразумението за държавни поръчки в рамките на Световната търговска организация, като се гарантира, че допускането на изключения за МСП, залегнало в ангажиментите на няколко страни по него, се компенсира в европейските ангажименти чрез подобно допускане на изключения или разпоредба, позволяваща на страните по споразумението да предоставят на МСП преференциални условия, при условие, че това третиране важи за всички МСП, без дискриминация за МСП от която и да страна по тези споразумения;

46. Счита, че оказването на съдействие от страна на ЕС на правителствата на трети страни при прилагането на социални разпоредби и разпоредби в областта на околната среда в съответствие с международните конвенции, заедно с ефективни системи на контрол, са необходимо допълнение към постигането на напредък в областта на КСО на европейските стопански субекти в световен мащаб; подчертава, че КСО трябва да бъде част от диалога на стопанските субекти с други пазари;

Стимулиране развитието на капацитета на ЕС за новаторство

47. Подчертава жизнено важното значение от увеличаване на инвестициите на ЕС в научно-изследователската и развойна дейност, като се обхванат едновременно продукти и услуги;

48. Приветства приемането на Седмата рамкова програма (РП7), чиято основна цел е да се укрепи научно-техническата основа на общностната индустрия, като с това се гарантира високо равнище на конкурентоспособност на международната сцена; отново повтаря значението на целите за използване на 3% от БВП за финансиране на научни изследвания и приканва държавите-членки сериозно да изпълняват ангажиментите, които поеха по време на пролетния Европейския съвет в Барселона през 2002 г.; подчертава основната цел на РП7 и нейния принос за превръщане на Европейския съюз в световен лидер в областта на научно-изследователската дейност; изтъква, че многократно е подчертавал значението на научно-изследователската и развойната дейност и все по-голямата роля на познанията за насърчаване на икономическия растеж и социалното и екологично благосъстояние;

49. Силно подкрепя работата на Съвместните технологични платформи по популяризиране на последователни програми за стратегически изследвания в ключови за конкурентоспособността на Европа области; призовава държавите-членки да насърчават участието в тези платформи на малки предприятия и научно-изследователски организации;

50. Поздравява Комисията за насочването на целеви средства чрез съвместни технологични инициативи за подпомагане превръщането на изследователски идеи в конкретни програми; призовава държавите-членки да популяризират тези програми чрез своите национални инициативи за иновации;

51. Отбелязва разликата в инвестициите в ИКТ на заето лице в Съединените американски щати и в Европейския съюз и съотношението между инвестициите в ИКТ и ръста на производството; потвърждава необходимостта от подкрепа и развиване на високо конкурентноспособен ИКТ сектор в ЕС, по-конкретно чрез пълното прилагане във всички държави-членки на регулативната рамка на Европейския съюз в областта на съобщенията;

52. Подчертава големия потенциал за използване на средствата за обществени поръчки за насърчаване на иновациите; отбелязва, че предконкурентното осигуряване на новаторски стоки и услуги може да се провежда в рамките на съществуващата правна уредба за обществените поръчки; призовава държавите-членки да насърчават тази дейност в рамките на собствените им публични органи; отбелязва, че ефективното прилагане на информационните и съобщителните технологии за доставка на обществени услуги ще обогати опита на потребителите и ще помогне на дружествата в ЕС да произвеждат конкурентоспособни продукти в световен мащаб;

Обезпечаване на устойчива енергийна политика

53. Изразява увереност, че Лисабонската стратегия може да бъде успешна само ако се положат още усилия за въвеждане на обща енергийна политика; все пак, тази политика следва да води не до пренасяне на общностно равнище и стандартизиране на националните енергийни политики, а до повече конкуренция и ползи за потребителите; изтъква, че не само предимството на Европа, но и нейната сигурност в областта на енергийните доставки, се коренят в нейното разнообразие;

54. Напомня за значението на трите основни европейски енергийни цели, а именно: сигурност на доставките, устойчивост и конкурентоспособност, за стабилността и растежа в Европейския съюз; подчертава необходимостта тези три цели да се преразглеждат в контекста на променящите се обстоятелства и да се търси нов баланс между тях;

55. Напомня първостепенното значение на достатъчните и евтини доставки на енергия за конкурентоспособността и растежа на европейската промишленост;

56. Приветства Зелената книга на Комисията относно една Европейска стратегия за устойчива, конкурентоспособна и сигурна енергетика (COM"(2006)0105), но подчертава необходимостта да се отчитат постоянно изменящите се условия на глобалния енергиен пазар в широк смисъл и изтъква важността от разширяване на перспективата на производителя до един систематичен подход, който взима под внимание производството, разпространението и потреблението, с цел разработването на една европейска енергийна политика, която да гарантира на европейските стопански субекти и домакинства енергия на достъпни цени;

57. Изразява съгласие с Комисията относно това, че основен елемент на общата енергийна политика следва да бъде засилената солидарност между държавите-членки, с оглед справяне с трудностите, свързани с физическата безопасност на инфраструктурата и сигурността на доставките; нещо повече, счита, че подобна засилена солидарност би увеличила значително капацитета на Европейския съюз да защитава своите общи интереси по отношение на въпросите на енергийната политикана международно равнище;

58. Отбелязва, че енергийната политика, и в частност сигурността на енергийните доставки, трябва да станат неделима част от общите политики на Европейския съюз в областта на външните отношения, развитие на търговията и сигурността, и призовава за обща стратегия за осигуряване и диверсификация на доставките и транзитните маршрути, демонстрирайки солидарност в рамките на Европейския съюз; в този контекст, настоятелно приканва Комисията и държавите-членки да вземат сериозно под внимание реалната опасност от дефицит в доставките на газ от Русия след 2010 г., дължащ се, наред с други причини, на липсата на инвестиции; настоява, при обсъждането на енергийни въпроси с Русия, държавите-членки и Европейският съюз да изискат ратифицирането на Транзитния протокол и договора относно енергийната харта; смята, че споразуменията за партньорство и сътрудничество трябва да бъдат използвани за създаването на стабилна, но отворена регулаторна рамка в страните-доставчици и че комисарят, отговарящ по енергийните въпроси, трябва да следва ясно очертан мандат, който да набелязва дългосрочен европейски подход относно планирането в областта на енергията;

59. Подчертава, че опитът от зимата на 2005—2006 г. и драстичното увеличение на потреблението на енергия в страните с бързо развиващи се икономики като Китай и Индия показаха ясно, че нито един устойчив и сигурен източник на енергия не бива да остава неизползван, с цел гарантиране сигурността на доставките на енергия;

60. Приветства усилията за постигане на целите, съгласувани в Токио и свързани с намаляване на емисиите на CO2; признава факта, че ядрената енергия е важна част от набора от източници на енергия, с който разполагат редица държави-членки ("енергиен микс"); признава ролята, която ядрената енергия играе понастоящем в някои държави-членки за поддържането на сигурността на доставката на енергия, като част от енергийния микс и с цел предотвратяване на емисиите на CO2; подчертава, при все това, че са налице рискове, свързани с производството на такава енергия и за момента не съществува окончателно решение за рециклиране на ядрените отпадъци; подкрепя изследванията в областта на сигурността на реакторите и новите технологии; счита, че решението дали производството на ядрена енергия трябва да продължи да играе роля в някои държави-членки може да бъде взето единствено на равнище на държавите-членки в рамките на субсидиарността;

61. Напомня нарастващата зависимост на Европейския съюз от вноса на петрол и природен газ, която може да достигне съответно до 94 % и 85 % през 2030 г., докато зависимостта от вноса на твърди горива ще се покачи не повече от 59 %; изтъква, че вносът на петрол и природен газ все повече ще се осигурява от политически нестабилни региони, в които , в резултат на това, ще се вливат значителни парични суми и Европейският съюз няма да има влияние по отношение на начина, по който те ще се употребяват;

62. Подчертава, че инфлационният натиск, предизвикан от увеличаването на цените на петрола, увеличава несигурността относно обсега на свързаното с него затягане на паричната политика, водещо до по-висока оценка на риска, по-строга глобална ликвидност и увеличена нестабилност, по-специално на стоковия и капиталовия пазар; предупреждава, че спекулацията с цените на петрола на финансовите пазари играе отрицателна роля, която може да задълбочи кризата, свързана с цените на петрола; призовава Комисията и Съвета да разработят подробен план за намаляване на зависимостта на Европейския съюз от вноса на петрол и преминаване към чисти енергийни източници; призовава за разработване на интегриран механизъм на ЕС при извънредни ситуации, с оглед гарантиране сигурността на доставките;

63. Изтъква факта, че е необходима нова форма на политически диалог и сътрудничество между страните потребителки, особено със Съединените американски щати, Китай, Индия и Япония; отбелязва, че подобен диалог между ключовите страни потребителки и производителки се налага и с цел разработването на глобален подход към енергията; вярва, че тези нови форми на глобален диалог по енергийните въпроси трябва да бъдат насочени към постигане на стабилност, сигурност и прозрачност на световните енергийни пазари и в същото време за създаване на непрекъснати стимули в полза на чисти енергийни източници и енергийна ефикасност;

64. Призовава Комисията и Съвета да насърчават създаването на призната на международно равнище система за посредничество при разрешаване на конфликти и спорове, свързани с доставката и разпределението на енергия; вярва, че Европейският съюз би могъл да започне такъв процес чрез разработване на система за посредничество като част от своята политика на добро съседство, също и с други ключови държави доставчици, както и чрез активно насърчаване на тази система за посредничество на глобално равнище; изразява становище, че ЕС трябва, следователно, да разработи примерен подход към управлението на разпределението на енергия на международно равнище;

65. Приветства проекта на Договор за енергийна общност като съществен принос към стабилизиране на Югоизточна Европа, отваряне на енергийните пазари и сигурност на транзитните маршрути в Европа; призовава за постепенно включване в Енергийната общност на Норвегия и Турция, както и на всички страни, които участват в европейската политика на добро съседство;

Безопасна за околната среда енергийна политика

66. Подчертава, че необходимостта да се промени настоящият микс на производство на енергия не представлява тежест, а възможност; и че използването на слънчева, вятърна, водна, геотермална енергия или биомаса, както и на други технологии за енергийна ефективност, ще помогне да бъдат изпълнени поетите в Киото ангажименти, както и тези, произтичащи от Рамковата конвенция на ООН за измененията на климата, а също така ще засили иновационната политика, създаването на работни места и конкурентоспособността в Европа;

67. Подкрепя, следователно, усилията за развитие на възобновяеми енергийни източници, с оглед осигуряване на устойчиви доставки на енергия; приветства стабилния ръст на този сектор и неговото положително влияние върху заетостта; вижда голям потенциал за износ на предприятия за производство на възобновяема енергия в трети страни;

68. Призовава пролетния Европейски съвет през пролетта на 2007 г. да одобри предложения от Комисията план, който би следвало да съдържа поне следните елементи: поставяне на потребителите, както домакинства, така и търговски и промишлени предприятия, във фокуса на енергийната политика; пътна карта на равнище Съвет и Комисия за постигането на 50 %-но използване на възобновяеми източници на енергия към 2040 г., 30 % намаление от страна на ЕС в рамките на целите за намаляване на емисиите на CO2 за 2020 г., цел на ЕС за подобрения на енергийната ефективност от най-малко 20 % до 2020 г. и 60—80 % намаление за периода до 2050 г.; реформа на схемата за търговия с емисии на ЕС (СТЕ), която да насочва пазара към инвестиции в ниско въглеродните енергийни източници, които да се ръководят от установената цел за емисиите на въглероден двуокис в ЕС до края на 2020 г., включваща целта за достигане на 25 % от възобновяеми енергийни източници и задължителната цел за емисиите от автомобили; стъпка напред в промяната на енергийната ефективност; ускоряване на прилагането на съществуващите правни норми на ЕС в законодателството на държавите-членки или внасяне на конкретни подобрения в регулаторната рамка; установяването на по-ясно разделение между производството на енергия и нейното разпределение чрез по-строг независим регулаторен контрол, който отчита интересите на Европа като цяло; усилия за създаване на липсващите свързващи звена между енергосистемите; стимулиране на инвестициите и новаторството; минимални задължителни ръководни принципи за регулаторни органи, включително и процедура по назначаване на регулаторни органи; независимост, прозрачност и под отчетност, амбициозна стратегия за изследвания и развитие на технологиите за чиста енергия; включително увеличаване с поне 50 % на годишните разходи за научно-изследователска дейност в течение на следващите седем години; разработване на действителен механизъм за солидарност, който да се задейства при криза на енергийните доставки; обща външна стратегия за енергийна политика, така че ЕС да може да говори все повече на общ език с трети страни; удвояване на усилията за предприемане на незабавни всеобхватни действия за борба с измененията на климата, тъй като Европейският съюз не може сам да се справи с проблема, и цялостно прилагане на действащото енергийно законодателство на ЕС; и накрая призовава Комисията да предложи възможни хармонизирани схеми за поддръжка на възобновяемата енергия като част от пътната карта за възобновяемата енергия;

69. Признава, че измененията на климата създават сериозни проблеми за околната среда, които изискват незабавна реакция на ЕС и на международната общност; вярва, че до 2050 г. огромните енергийни нужди на ЕС ще бъдат задоволявани от без-въглеродни източници или ще бъдат произвеждани с технологии, които намаляват емисиите на газове с парников ефект, като се обръща специално внимание на пестенето на енергия, енергийната ефективност и възобновяемите енергийни източници, и че, следователно, е налице необходимост от установяването на ясна пътна карта за осъществяване на тази цел; приканва настоятелно правителствата на държавите-членки да се споразумеят до края на 2008 г. относно цел, която е обвързваща по отношение намаляването на емисиите CO2 до 2020 г., както и на индикативна цел за периода до 2050 г.; призовава Комисията да определи амбициозни, но реалистични цели за енергийни технологии с изключително ниско или нулево и неутрално ниво на емисии, които да задоволяват 60 % от нуждите от електричество в ЕС до 2020 г., в подкрепа на европейските цели по отношение на климата и сигурността на доставките;

70. Признава значителната роля на източниците за възобновяема енергия за подпомагане на МСП за постигане на целите на Лисабонската стратегия; призовава Комисията и държавите-членки да предприемат конкретни мерки за подобряване на енергийната ефикасност на МСП; те трябва да включват, по-специално, мерки за повишаване информираността по тези въпроси и улесняване на достъпа до финансови средства, например от структурни фондове, Европейската банка за възстановяване и развитие и Европейската инвестиционна банка, така че фирмите да могат да правят инвестиции, насочени към намаляване на потреблението на енергия;

71. Призовава Съвета и Комисията да гарантират превръщането на Европейския съюз в най-ефикасната енергийна икономика в света до 2020 г. и да установят мерки за енергийна ефективност като хоризонтален приоритет за всички сектори от икономиката на ЕС; призовава Комисията да осигури навременното прилагане на директивите на ЕО в тази област и приканва Съвета да приеме предложения в плана за действие за подобряване на енергийната ефективност в Европейската общност (COM"(2000)0247), а държавите-членки да се придържат към най-добрите практики при изготвянето на техните първи планове за действие за енергийната ефективност, които Директива 2006/32/ЕО изисква да бъдат представени до 30 юни 2007 г.; припомня, че ако държавите-членки трябваше напълно да приложат съществуващото законодателство на ЕО, половината от целта на ЕС да се спести 20 % от енергията до 2020 г. би били вече постигната; призовава председателя на Комисията да насърчи постигането на глобално споразумение за енергийна ефективност;

72. Призовава пролетният Европейски съвет през 2007 г. да гарантира, че бъдещата европейска енергийна политика е подкрепена от амбициозна стратегия за научно-изследователска и развойна дейност в областта на енергетиката, включително по-целесъобразно публично финансиране и силни стимули за увеличаване на частното финансиране в областта на научно-изследователската и развойна дейност; насърчава държавите-членки да изработят стратегия за увеличаване на бюджета за изследвания в областта на енергетиката, в контекста на средносрочния преглед на общностния бюджет, в рамките на РП7 и в рамките на специалната програма "Интелигентна енергия" и приветства предложението на Комисията, съгласно което Европейският съюз трябва да увеличи поне с 50 % годишните си разходи в областта на енергийните изследвания в рамките на следващите седем години; призовава за разработването на европейски стратегически план в областта на енергийните технологии и изразява надежда, че той ще включва области на изследване в посока новите енергийни технологии, например, всички възобновяеми енергийни източници, включително енергията на водата и приливите, газификация, и по-специално съхранение на енергията, във връзка с перспективите в средносрочен и дългосрочен план;

Създаване на вътрешен енергиен пазар

73. Подчертава, че се изискват допълнителни действия за осигуряването на функциониращ вътрешен енергиен пазар посредством по-ясно разделение между производството и разпределението на енергия; поради това приветства предложението на Комисията за допълнителни действия, целящи постигане на това разделение, придружено от засилен независим регулаторен контрол, който взима предвид интересите на Европа като цяло; настоява, че тези действия, съвместно с националните мерки, трябва да постигнат целта на Европейския съюз за минимално ниво от 10 % на свързващите звена между енергосистемите чрез идентифициране на трудностите и назначаване на координатори; вярва, че ясна и устойчива политическа рамка и конкурентен енергиен пазар са необходими за установяването на висока степен на конкурентно способност, енергийна независимост, дългосрочна стабилност, ефективност, загриженост за околната среда и сигурност на доставките и призовава пролетния Европейски съвет през 2007 г. да предостави по-обширна визия за общите европейски интереси в областта на енергетиката, с цел поставянето на завършването на вътрешния пазар в ясна политическа рамка, каквато понастоящем липсва;

74. Счита, че трансграничната търговия ще доведе до премахване на съществуващите пречки между националните пазари; настоятелно призовава Комисията и държавите-членки да насърчават подобряване на сътрудничеството между операторите на преносни системи (TSO), особено в области като трансграничното разпределение на капацитет, прозрачност, интрадей пазари, планиране на енергийни мрежи и инвестиции, касаещи развитието на регионалните пазари; призовава Комисията да разработи, съвместно с операторите на преносни системи, кодекс на европейските енергийни мрежи, гарантиращ съвместимостта на националните енергийни мрежи;

75. Поздравява Комисията относно разследването на енергийния сектор, призовава Комисията да осъществи принудителни действия, включително глоби срещу дружествата, които нарушават правилата на конкуренцията и насърчава Комисията да предприеме действия срещу държавите-членки, които прекомерно защитават националните енергийни лидери;

76. Счита, че потребителите трябва да бъдат поставени в центъра на бъдещите енергийни политики и че проблемът с недостига на енергия следва да присъства по-ясно в предложенията на Комисията; припомня, че потребителите, особено публичните органи, които трябва да служат за пример в тази сфера, също имат задължения по отношение на енергоспестяването; признава важната роля, която дозирането и заплащането на енергията играят по отношение повишаване информираността на потребителите относно начина и причината за разходване на енергия и следователно, за промяна в потребителското поведение; призовава Съвета и Комисията да предложат мерки, които да подпомогнат домакинствата с ниски доходи да постигнат енергоспестяване в домовете си, като по този начин намаляват сметките си за електроенергия и риска от бъдещи увеличения на цените;

77. Изтъква, че енергийната политика изисква вземането на възлизащи на висока цена, дългосрочни решения за инвестиции, които трябва да се основават на по-голяма прозрачност и предсказуемост; призовава държавите-членки и Комисията да предоставят на предприятията правна сигурност и да избягват на редовни кратки интервали от време нови предложения за регулаторни мерки, които създават несигурност и водят до отлагане заделянето на необходимите инвестиции в енергийната инфраструктура;

78. Потвърждава отново решителната си подкрепа за възобновяемите енергийни източници; за да стимулира диверсификацията на енергийните източници, предлага Комисията да установи дългосрочна стабилна рамка на политиката в тази област, с цел създаване на необходимия инвестиционен климат; тази рамка трябва да съдържа цел на ЕС за подобряване на енергийната ефективност с поне 20 % до 2020 г.; призовава Комисията да предложи рамка относно обхвата на хармонизираните схеми за подкрепа на възобновяемите енергийни източници като част от пътната карта за възобновяемите енергийни източници;

79. Подчертава, че се изискват допълнителни действия за осигуряването на функциониращ вътрешен енергиен пазар, посредством по-ясно разделение между производството и разпределението на енергия; следователно, призовава за засилен независим регулаторен контрол, като се вземе предвид европейският пазар, както и за национални мерки за постигане на целта на Европейския съюз за минимално ниво от 10 % на свързващите звена между енергосистемите, чрез идентифициране на трудностите и назначаване на координатори;

*

* *

80. Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и Комисията.

[1] Приети текстове, P6_TA(2006)0603.

[2] ОВ C 321, 31.12.2003 г., стр. 1.

[3] ОВ L 303, 2.12.2000 г., стр. 16.

[4] ОВ C 297 E, 7.12.2006 г., стр. 136.

--------------------------------------------------