(40)

Пример за начина, по който разходите могат да бъдат разпределени в случай на дистрибутор, който действа и като представител за определени продукти на същия доставчик. Продукти A, B и C обикновено се продават от един и същ дистрибутор (едни и същи дистрибутори). Продукти А и B принадлежат към един и същ продуктов и географски пазар, но са диференцирани и имат обективно различни характеристики. Продукт В принадлежи към различен продуктов пазар. Доставчик, който обикновено разпространява своите продукти, като използва независими дистрибутори, желае да използва споразумение за представителство за дистрибуцията на своя продукт А, който се отличава с нова функционалност. Той предлага това споразумение за представителство на своите независими дистрибутори (за продукт B), които вече осъществяват дейност на същия продуктов и географски пазар, без да изисква от тях от правна или фактическа гледна точка да сключат споразумението. За да не попада споразумението за представителство в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора и за да отговаря на условията, изложени в параграфи (30)—(33), принципалът трябва да покрие всички инвестиции, свързани с дейността по продажбата на всеки от продуктите А и B (а не само за продукт А), тъй като и двата продукта принадлежат към един и същ продуктов и географски пазар. Например разходите за приспособяването или обзавеждането на магазин с цел показване и продажба на продуктите А и B е вероятно да са специфични за пазара. По същия начин разходите за обучение на персонал за продажбата на продуктите А и B и разходите, свързани със специфично оборудване за съхранение, необходимо за продуктите А и B, също е вероятно да са специфични за пазара. Тези съответни инвестиции, които в повечето случаи са задължителни, за да може даден представител да навлезе на пазара и да започне да продава продуктите А и B, следва да се поемат от принципала, дори ако конкретният представител е вече установен на съответния пазар като независим дистрибутор. Принципалът обаче няма да трябва да покрие инвестициите, свързани с продажбата на продукт C, който не принадлежи към същия продуктов пазар като продуктите А и B. Освен това когато за продажбата на продукт B се изискват специфични инвестиции, които не са необходими за продажбата на продукт А — например инвестиции в специално оборудване и обучение на персонала, — тези инвестиции няма да са от значение и поради това няма да е необходимо да бъдат покрити от принципала, при условие че даден дистрибутор може да осъществява дейност на съответния пазар, включващ продуктите А и B, като продава единствено продукт А. Що се отнася до рекламата, инвестициите в реклама на магазина на самия представител, за разлика от рекламата, която е специфична за продукт А, биха облагодетелствали както магазина на представителя по принцип, така и продажбата на продуктите А, B и C, въпреки че само продукт А се продава съгласно споразумението за представителство. Поради това тези разходи биха били отчасти от значение за оценката на споразумението за представителство, доколкото са свързани с продажбата на продукт А, който се продава съгласно споразумението за представителство. Разходите за рекламна кампания, свързана изключително с продуктите B и C обаче, не биха били от значение и поради това не би следвало да бъдат покрити от принципала, при условие че даден дистрибутор може да осъществява дейност на съответния пазар, като продава единствено продукт А. Същите принципи важат и за инвестиции в уебсайт или в онлайн магазин, защото част от тези инвестиции не биха били от значение, тъй като би било необходимо да бъдат направени независимо от продуктите, продавани по споразумението за представителство. Следователно няма да трябва принципалът да възстановява общите инвестиции в разработването на уебсайта на представителя, доколкото самият уебсайт може да се използва за продажбата на продукти, различни от тези, които принадлежат към съответния продуктов пазар, например продукт C, или по-общо продукти, различни от А и B. Инвестициите, свързани с дейността по рекламиране или продажба на уебсайта на продукти, принадлежащи към съответния продуктов пазар, т.е. и двата продукта А и B, обаче ще бъдат от значение. Следователно в зависимост от равнището на инвестициите, които са необходими за рекламата и продажбата на продукти А и B на уебсайта, принципалът ще трябва да покрие част от разходите за създаването и/или работата на уебсайта или на онлайн магазина. Няма да е необходимо да бъдат покрити инвестиции, свързани конкретно с рекламата или продажбата на продукт B, при условие че дистрибуторът може да осъществява дейност на съответния пазар, като продава само продукт А.