ЕВРОПЕЙСКА  КОМИСИЯ  
Брюксел , 22.6.2011 
SEC(2011) 780 окончателен  
  
РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
РЕЗЮМЕ  НА ОЦЕНКАТА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
Във връзка  със 
ДИРЕКТИВА  НА ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  И НА СЪВЕТА   
относно  енергийната  ефективност  и за изменение  и последваща  отмяна  на 
Директива  2004/8/ЕО и Директива  2006/32/ ЕО 
{COM(2011) 370 окончател eн} 
{SEC(2011) 779 окончател eн}  
 
BG 1   BG Европа  може  да намали  своето  потребление  на първична  енергия  в 2020 г. с 20 % 
просто  чрез прилагането  на икономически  ефективни  мерки  за икономия  на енергия . 
Това  би направило  икономиката  на ЕС по-конкурентоспособна  и би създало  работни  
места  и нови  възможности  за стопанска  дейност . Енергийната  ефективност  е свързана  
също  с по-добро  използване  на енергийните  ресурси  и намаляване  на зависимостта  от 
внос  на енергия . Това  означава  снижение  на емисиите  на CO 2 и на други  вредни  
емисии , по-малко  въздействие  върху  екосистемата  и по-добро  качество  на живота  на 
хората . Постигането  на целта  за 20 % икономия  на енергия  освен  това ще спомогне  за 
постигане  на целите  на ЕС за 2050 г., определени  в Пътната  карта  за постигане  до 
2050 г. на икономика  с ниска  въглеродна  интензивност1. 
1. ВЪВЕДЕНИЕ  И ПОЛИТИЧЕСКИ  КОНТЕКСТ  
Ръководителите  на ЕС поеха  ангажимента  да постигнат  през  2020 г. целта  за 
двадесетпроцентна  икономия  на първична  енергия , в сравнение  с базовата  линия2. 
Това  съответства  на постигането  в 2020 г. на икономия  в размер  на 368 Mtoe ( милиона  
тона  нефтен  еквивалент ) първична  енергия  (първичната  енергия  представлява  брутното  
вътрешно  потребление  минус  неенергийните  употреби ), спрямо  прогнозното  
потребление  от 1842 Mtoe за посочената  година .  
Планът  за действие  за енергийна  ефективност  (EEAP) от 2006 г3. е важна  първа  
крачка  към постигането  на целта  за двадесетпроцентна  икономия  на енергия , но той 
не включва  реализация  на пълния  икономически  потенциал  за енергоспестяване . 
Въпреки  напредъка , постигнат  в осъществяването  му, необходим  е нов импулс  за 
ускоряване  на оползотворяването  на неизползвания  потенциал . За тази през 2011 г. 
беше  приет  нов План  за енергийна  ефективност  (EEP)4. 
Някои  от мерките , очертани  в EEP трябва  да бъдат  приложени  посредством  ново (-и) 
законодателно (-и) предложение (-я). Те следва  да включват : определяне  на ясни  
политически  цели ; развиване  на пазара  на енергийните  услуги ; повишаване  на ролята  
на публичния  сектор ; подобряване  на осведомеността  на потребителите  относно  
тяхното  енергопотребление ; подобрена  ефективност  на енергийните  доставки . Тези  
мерки  са тясно  свързани  с обхвата  на два съществуващи  правни  инструмента : 
Директивата  за енергийните  услуги  (ESD) и Директивата  за когенерацията  (CHP 
Directive)5. Междината  оценка  на изпълнението  на тези директиви  показва , обаче , че в 
сегашната  си форма  те няма  да бъдат  достатъчни  за постигане  на целта  на политиката  
за енергийна  ефективност  и следователно  е необходимо  тяхното  преразглеждане . 
Предназначението  на настоящата  оценка  на въздействието  (ОВ) е да осигури  
аналитичен  принос  за подготовката  на преразглеждането  на директивите .  
2. ПРОБЛЕМЪТ  
При сега провежданите  политики  няма  да бъде  постигната  целта  на ЕС за 
двадесетпроцентна  икономия  на енергия  и няма  да бъдат  реализирани  съответните  
ползи . Във всеки  сектор  съществува  неизползван  икономически  потенциал  за 
енергоспестявания  (като се почне  от преобразуването  на енергията  и се стигне  до 
                                                 
1 COM(2011) 112 
2 7224/1/07, REV 1, със започваща  от 2007 г. базова  линия  по модела  PRIMES 
3 COM(2006) 545 
4 COM(2011) 109 
5 Съответно  Директива  2006/32/ ЕО и Директива  2004/8/ЕО  
 
BG 2   BG използването  ѝ), но все още съществуват  значителни  предизвикателства , включително  
недостатъчна  политическа  ангажираност  и неразвити  пазари  за подобрения  на 
енергийната  ефективност , както  и слабо  осъзнаване  на възможностите  и недостатъчни  
стимули  за реализация  на подобрения  на енергийната  ефективност  при потреблението  и 
производството  на енергия .  
3. ЗНАЧЕНИЕТО  НА РОЛЯТА  НА ЕС 
Правото  на ЕС да предприема  действия  в областта  на енергийната  ефективност  и 
икономията  на енергия  е институирано  в Договора  за функционирането  на европейския  
съюз , член  194, параграф  1. Въпреки  че голяма  част от отговорността  остава  в 
компетенцията  на държавите -членки , правото  на ЕС да предприема  действия  в тази 
област  е въведено  поради  важното  значение  на енергийната  ефективност  и 
енергоспестяването  във връзка  с постигането  на целите  на ЕС по отношение  на 
изменението  на климата , сигурността  на енергийните  доставки , 
конкурентоспособността  и защитата  на околната  среда . За постигането  на тези цели  се 
изисква  координирана  дейност  и съгласувана  политика  в областта  на енергийната  
ефективност  и икономията  на енергия .  
4. ОСНОВНИ  ЦЕЛИ  НА РАЗГЛЕЖДАНАТА  ПОЛИТИКА   
Главната  цел на политиката  на ЕС в областта  на енергийната  ефективност  е да се 
постигне  до 2020 г. двадесетпроцентна  икономия  в потреблението  на първична  енергия  
в ЕС в сравнение  с прогнозното  потребление . Тъй като напредъкът  за постигането  на 
тази цел е незадоволителен , главната  цел на настоящата  оценка  на въздействието  е 
да допринесе  за преодоляване  на изоставането  чрез  разглеждане  на мерки  във 
всички  сектори  с неизползван  икономически  потенциал .  
5. АНАЛИТИЧЕН  ПОДХОД   
За определянето  на базовата  линия  за всяка  област  на провежданата  политика  е 
използван  общият  равновесен  модел  PRIMES. За подробния  анализ  на икономическите , 
социалните  и екологични  последствия  от избраните  варианти  на политиката  е 
използван  моделът  E3ME. Редица  проучвания  бяха  използвани  като източници  за 
входните  данни  и за приетите  величини  при моделирането  на отделните  варианти  за 
енергийна  ефективност . 
В случаите , в които  не е възможно  моделиране , за определянето  на възможното  
въздействие  на вариантите  са използвани  оценки  „отдолу  нагоре “ и отделни  
проучвания .  
Изборът  на най-добрите  варианти  се основава  на напредъка , постигнат  в рамките  на 
съществуващите  политики  и оценката  на все още непреодолените  препятствия , на 
добавената  стойност  за ЕС, възможното  въздействие , ефективността , ефикасността  и 
последователността . 
6. АНАЛИЗИРАНИ  ВАРИАНТИ  
В анализа  са разгледани  три нива  на варианти  за политика , която  да бъде  провеждана . 
Първото  ниво  е свързано  с необходимостта  от и формата  на националните  цели  за 
енергийна  ефективност . Второ  ниво  на анализ  е свързано  с естеството  и въздействията  
на отделните  политически  мерки . Накрая , като трето  ниво  са разгледани  различните  
възможни  законодателни  подходи .  
Варианти  по първото  ниво  на разглежданата  политика  
 
BG 3   BG А: Национални  цели /задачи  
A1: Запазване  на сегашния  подход   
A2: Удължаване  на периода  на индикативните  цели  по Директивата  за енергийните  услуги , 
отнасящи  се за крайното  енергопотребление , до 2020 г. 
A3: Широкообхватна  индикативна  цел за всяка  държава -членка  за 2020 г. 
A4: Задължителна  цел за всяка  държава -членка  за 2020 г. 
Варианти  по второто  ниво  на разглежданата  политика  
B: Задължения  за енергоспестявания   
B1: Запазване  на сегашният  подход   
B2: Отмяна  на сегашните  разпоредби  на Директивата  за енергийните  услуги  без заменяне  
B3: Изискване  към всички  държави -членки  да въведат  задължения  за енергоспестявания , 
като определянето  на вида  им се предостави  на държавите -членки   
B4: Като  В3, но с хармонизиране  на основните  характеристики  на схемите  за задълженията   
C: Допълнителни  мерки  за оползотворяване  на потенциала  за енергоспестявания  при 
крайното  потребление   
C1: Запазване  на сегашният  подход  
C2: Мерки  за енергоспестявания  чрез  реновиране  на обществени  сгради   
C2a: Въвеждане  на задължителна  цел за годишно  реновиране  на 3 % от обществените  сгради  
до равнище  с оптимални  разходи  
C2b: Въвеждане  на задължителна  цел за годишно  реновиране  на 3 % от обществени  сгради  с 
цел осигуряване  на близка  до нулевата  консумация  на външна  енергия  
C2c: Въвеждане  на национална  инфраструктура  за финансиране  и техническа  помощ  за 
реновирането  на обществени  сгради   
C3: Задължително  използване  на енергийната  ефективност  като критерий  при възлагането  на 
обществени  поръчки  
C4: Доброволни  мерки  за насърчаване  на енергийната  ефективност  чрез  обществените  
поръчки  
C5: По-строги  задължения  за интелигентно  измерване  и фактуриране  от енергийните  
дружества  
C6: Доброволни  мерки  по отношение  на измерването  и фактурирането  
C7: Задължителни  енергийни  одити  и системи  за управление  на енергията  в промишлеността  
C8: Доброволни  системи  за насърчаване  на енергийните  одити  и използването  на системи  за 
управление  на енергията  в промишлеността  
C9: Задължения  на държавите -членки  да насърчават  дружествата  за енергийни  услуги  
(ESCOs)  
C10: Доброволни  мерки  за насърчаване  на дружествата  за енергийни  услуги  (ESCOs)  
D: Мерки  за оползотворяване  на потенциала  за енергоспестяване  при преобразуването  
и разпределението  на енергията  
D1: Запазване  на сегашния  подход  
D2: Отмяна  на съществуващи  разпоредби  
D3: Задължителни  изисквания  за когенерация  и топлофикация /квартално  охлаждане  при нови  
електроцентрали  и промишлени  инсталации  с голям  топлинен  товар  
D4: Задължително  свързване  и приоритетен  достъп  към електроенергийната  мрежа  на 
инсталациите  с високоефективна  когенерация  
D5: Доброволни  мерки  за насърчаване  на когенерацията  и топлофикацията /кварталното  
охлаждане  
D6: Минимално  допустими  изисквания  към работните  характеристики  при производството  на 
 
BG 4   BG енергия   
D7: Задължения  във връзка  с енергийната  ефективност  към регулаторите  на енергийни  
мрежи  
D8: Доброволни  мерки  за увеличаване  на ефективността  при преобразуването , преноса  и 
разпределянето  на енергията  
E: Национални  доклади  
E1: Запазване  на сегашният  подход  
E2: Изискване  за облекчена  форма  на докладване  
E3: Изискване  за подробно  изчисление  на енергоспестяванията  и оценка  на мерките  в цялата  
икономика  
E4: Докладване  само  в националните  програми  за реформи  
E5: Комбиниране  на докладването  с други  съответни  инструменти  
Варианти  по третото  ниво  на разглежданата  политика  
1: Запазване  на двете  сегашни  директиви  (Директивата  за енергийните  услуги  и Директивата  
за когенерацията ) такива , каквито  са към днешна  дата 
2: Отмяна  на сегашните  две директиви  без заменяне  
3: Предложение  за две отделни  преработени  директиви  и за разширяване  на техния  обхват  
4: Обединяване  на двете  директиви  и разширяване  на обхвата  им 
5: Вместо  директива , използване  в качеството  на правен  инструмент  на регламент   
7. ЗАКЛЮЧЕНИЯ : ПРЕДПОЧЕТЕНА  НОВА  ПОЛИТИЧЕСКА  РАМКА  
7.1. Предпочетени  варианти   
Заключението  от анализа  е, че в настоящия  момент  не е необходимо  да се предлагат  
задължителни  национални  цели . Въпреки  че такива  цели  биха  могли  да покажат  
значението  на енергийната  ефективност  и да го повишат  значително  в политическите  
програми , индивидуалните  мерки  са тези, които  могат  действително  да променят  
нещата . Следователно  се препоръчват  само  индикативни  цели , определени  от 
държавите -членки , (вариант  А3). Постигнатият  напредък  обаче  трябва  да бъде  предмет  
на наблюдение  и оценка . Ако оценката , направена  през 2013 г., покаже , че този подход  
застрашава  постигането  на общата  европейска  цел за енергийната  ефективност  за 
двадесетпроцентно  енергоспестяване , необходимо  е да бъде  направен  преход  към 
задължителни  национални  цели .  
За да се използва  алтернатива  на задължителните  цели , но да се осигурят  същите  
резултати , може  да бъдат  приоритетно  взети  следните  мерки :  
Задълженията  за енергоспестявания  (Вариант  В4) са с ключово  значение  за по-
интензивно  прилагане  на мерки  за енергийна  ефективност  и за подпомагане  на 
развиването  на пазара  на енергийни  услуги . Следователно , предлага  се да бъдат  
въведени  национални  схеми  за задължения  за енергоспестявания , отнасящи  се за 
годишно  намаление  на крайното  енергопотребление  с 1,5 %.  Целесъобразно  е 
държавите -членки  да въведат  това задължение  за енергийните  доставчици  или 
дистрибутори , тъй като тези дружества  разполагат  с информация  за 
енергопотреблението  на своите  клиенти . Някои  основни  характеристики  на схемите  за 
задължения  за енергоспестявания  следва  да бъдат  хармонизирани  на равнището  на ЕС 
(напр . ниво  на амбициозност  и методи  на отчитане ), но държавите -членки  следва  да 
имат  възможност  да ги адаптират  към своите  собствените  условия . Това  изискване  ще 
 
BG 5   BG формира  финансова  стойност  на енергоспестяванията  и ще свърже  печалбите  на 
енергийните  доставчици  с енергийната  ефективност , а не само  с количествата  на 
доставяната  енергия . Очакваните  икономии  са значителни  (108 — 118 Mtoe икономии  
на първична  енергия  в 2020 г.), а индивидуалните  разходи  са незначителни  и са 
равномерно  разпределени  върху  крайните  потребители  на енергия . 
Поради  значителния  размер  на публичните  разходи , публичният  сектор  може  да бъде  
важен  фактор  в стимулирането  на преминаването  на пазара  към по-енергоефективни  
продукти , като в това отношение  се предлагат  два вида  мерки . Първо , всяка  година  3 % 
от сградите , собственост  на публични  институции , следва  да бъдат  реновирани  до 
равнище  с оптимални  разходи  (вариант  C2A). Това  няма  да доведе  до особено  големи  
икономии  на енергия  (приблизително  9 Mtoe), но е изведено  на преден  план , тъй като 
тези сгради  са с видимо  присъствие  в обществения  живот . Дори  в парично  изражение , 
ползите  от тази вариант  ще превишават  разходите : допълнителните  свързани  с 
енергийните  показатели  на сградите  инвестиции  в размер  на 1,6 млрд . евро  годишно  
между  2010 г. и 2020 г. ще бъдат  компенсирани  от намаление  на сметките  за енергия , 
възлизащо  на 1,92 млрд . евро  годишно . Второ , публичните  институции , които  купуват  
продукти  и сгради  с високи  енергийни  показатели  въз основа  на съществуващите  
енергийни  етикети  и сертификати  (вариант  С3) биха  дали  тласък  на този вид пазар . 
Това  ще доведе  пряко  до енергоспестявания  в размер  на 9-18 Mtoe през 2020 г. За таз 
цел ще са необходими  първоначални  инвестиции , но ще намалеят  общите  разходи  за 
публичните  организации . 
Както  информацията  за действителното  енергопотребление , предоставяна  редовно  
на домакинствата  и дружествата  чрез техните  сметки  за енергия  (вариант  C5), така и 
информацията  от енергийните  одити  за възможностите  за енергоспестявания  в 
големите  предприятия  (вариант  C7) са важни  за намаляване  на недостига  на 
информация  — едно  от препятствията  пред  енергийната  ефективност . Анализът  
показва , че и в двата  варианта  тежестите  за крайните  потребители  и дружествата  биха  
били  сравнително  малки  в сравнение  с ползите , които  те ще имат . Възможните  
енергоспестявания  от тези две мерки  също  са значителни  и могат  да достигнат  до около  
90 Mtoe при вариант  С5 и до 30 Mtoe при вариант  C7. При все това, размерът  на 
енергоспестяванията  би зависил  от индивидуалните  реакции  на потребителите  и от 
взаимодействието  между  тези мерки  и други  национални  мерки , които  могат  да 
стимулират  потребителите  да се възползват  от информацията , която  ще им бъде  
предоставена . 
Дружествата  за енергийни  услуги  (ESCOs) са важен  участник , който  би могъл  да 
поеме  част от тежестта  на необходимите  първоначални  инвестиции  за мерките  за 
енергийна  ефективност . Дори  в добре  установени  пазари  за енергийни  услуги , 
разходите  по подобренията  са твърде  високи , за да могат  потенциалните  клиенти  да 
имат  лесен  достъп  до наличното  предлагане  на услуги . Поради  това се предлага  
държавите -членки  да създадат  структури , които  да извършват  наблюдение  на пазара  и 
да предоставят  списъци  на предложенията  за енергийни  услуги , както  и примерни  
договори  (вариант  C9). За тази цел държавите -членки  биха  могли  да използват  
агенциите , които  вече са създадени  за провеждането  на политиките  за енергийна  
ефективност  и следователно  този вариант  не би представлявал  значително  
административно  натоварване  за държавите -членки . 
С цел подпомагане  на по-ефективното  производство , пренос  и разпределение  на 
енергия  се предлага  да се повиши  ролята  на редица  регулаторни  мерки . Те включват  
мерки , осигуряващи  приоритетно  оползотворяване  на излишната  топлина  от 
 
BG 6   BG производството  на електроенергия  и от промишлените  процеси , както  и от 
инсталациите  за енергопроизводство  от отпадъци  за потреблението  на топлинна  
енергия  в сградите  и предприятията , както  и по-ефективно  използване  на горивата , 
влизащи  в състава  на първичните  енергоносители . Това  евентуално  ще бъде  постигнато  
чрез изисквания  новите  генериращи  мощности  и промишлени  инсталации  с голям  
топлинен  товар  да бъдат  оборудвани  със съоръжения  за оползотворяване  на отпадна  
топлина  (когенерация ) и да се осигури  тяхната  връзка  с потребителите  посредством  
топлофикационни /охладителни  мрежи  (Вариант  D3). Второ , за да се намали  
административното  натоварване  и да се създадат  равноправни  условия  на конкуренция  
е особено  важно  да бъдат  формулирани  ясни  правила  за свързване  и приоритетен  
достъп  до електроенергийната  мрежа  на инсталациите  за високоефективна  когенерация  
(вариант  D4). Това  би поставило  когенерацията  при равни  условия  с технологиите  за 
енергия  от възобновяеми  източници .  
Освен  това, от регулаторите  на енергийни  мрежи  следва  да се изисква  да разработят  
такива  тарифи  и мрежова  нормативна  база, които  биха  дали  възможност  да бъдат  
предлагани  на потребителите  енергоефективни  решения  и технологии  (вариант  D7). 
Тъй като това не би създало  допълнителни  задачи  за регулаторите , а по-скоро  би им 
предоставило  ясен  мандат  за отдаване  на приоритет  на енергийната  ефективност  
измежду  останалите  им задачите , допълнителното  административно  натоварване  не би 
била  значително . Предлага  се също  Комисията  да следи  напредъка  по отношение  на 
енергийната  ефективност  при производството  на електроенергия  и топлинна  енергия , и 
ако той не е достатъчен , да бъдат  предложени  допълнителни  мерки  след  подробен  
анализ  (вариант  D6bis). 
За да бъде  ограничено  административното  натоварване , като същевременно  се осигури  
подходящо  проследяване  на напредъка , се предлага  облекчена  форма  на докладване  
(вариант  E2). Този  подход  би намалил  административното  натоварване  чрез 
елиминиране  на най-скъпите  дейности : предварителна  и последваща  оценка  на всяка  
отделна  мярка  в рамките  на провежданата  политика . Изчислено  е, че облекчената  
форма  на докладване  би довела  до намаляване  разходите  до около  половината  от 
настоящото  им равнище . 
Заключението  от анализа  на вариантите  по третото  ниво  на разглежданата  политика  е, 
че евентуално  разширяване  на обхвата  на Директивата  за енергийните  услуги  и 
Директивата  за когенерацията  би било  от полза . Обединяването  им в един  
законодателен  документ  би осигурило  опростяване  и по-добра  съгласуваност . 
Всички  предложени  варианти  са взаимосвързани  и се подсилват  взаимно . Те могат  
да осигурят  необходимите  намаления  на енергопотреблението  на социално  приемлива  
цена , само  ако бъдат  комбинирани  в един  пакет . 
7.2. Цялостно  въздействие  
Представеният  набор  от различни  инструменти  ще съдържа  някои  припокривания  на 
въздействията , както  и взаимодействия . Моделирането  на пакета  като цяло  показа , че 
потреблението  на първична  енергия  през 2020 г. ще бъде  намалено  с 19,7 % до 20,9 % в 
сравнение  със започващата  от 2007 г. базова  линия  по модела  PRIMES, докато  
крайното  енергопотребление  в 2020 г. ще намалее  с 15,6 % до 19,5 %. Секторите , които  
са с най-значително  намаляване  на енергопотреблението  са транспорта  и жилищният  
сектор . Намаленията  са значителни  и в сектора  на услугите , благодарение  на 
подобрените  уреди , отопление  и охлаждане . Ефективността  на енергопроизводството  
също  ще се подобри  и някои  от мерките  за намаляване  на крайното  енергопотребление  
 
BG 7   BG ще доведат  до по-ниска  консумация  на електроенергия  и съответно  до по-ниско  
производство .  
Мерките  за постигане  до 2020 г. на целта  за двадесетпроцентно  енергоспестяване  ще 
помогнат  и за постигане  на целта  за намаление  на емисиите  на парниковите  газове , по-
специално  в секторите , които  не са включени  в Европейската  схема  за търговия  с 
емисии . Според  Пътната  карта  за постигане  до 2050 г. на икономика  с ниска  въглеродна  
интензивност , постигането  на двадесетпроцентните  цели  за енергийната  ефективност  и 
за енергията  от възобновяеми  източници  ще дадат  възможност  за двадесет  и пет 
процентно  намаление  на емисиите  на парникови  газове . В този контекст , Комисията  
декларира , че ще наблюдава  въздействието  на новите  мерки  за постигането  на 
двадесетпроцентната  цел за енергийната  ефективност  върху  Европейската  схема  за 
търговия  с емисии6.  
Въздействията  върху  Европейската  схема  за търговия  с емисии  (СТЕ ) са представени  в 
общите  моделирания  на въздействието  на мерките  по двадесетпроцентната  цел за 
енергийната  ефективност , но резултатите  се различават  значително  в зависимост  от 
използвания  модел . Въпреки  че и по двата  модела  се прогнозира  допълнително  
намаление  на емисиите  на парникови  газове , те дават  различни  резултати  по отношение  
на въздействието  върху  цената  на квотите  по СТЕ : моделът  E3ME предвижда  спадане  
на цената  на квотите  в 2020 г. до нула , докато  сценариите  по модела  PRIMES 
предвиждат  много  по-слабо  въздействие  (намаление  от 16,5 евро /тон СО 2 до 
14,2 евро /тон СО 2 в 2020 г.). Това  по-слабо  въздействие  на цената  на квотите  по СТЕ  до 
2020 г. съгласно  модела  PRIMES между  другото  се обяснява  с по-големия  дял на тези 
моделирани  мерки  за намаляване  на емисиите , които  действат  в секторите  извън  СТЕ , 
като е приета  пълна  предсказуемост  на пазара  и неограничена  възможност  за 
натрупване  на квоти  до 2050 г. Във връзка  с тези прогнози , уместно  е да се наблюдават  
въздействията  на предложените  мерки  върху  Европейската  схема  за търговия  с емисии . 
Допълнителни  разходи  за енергийната  система  като цяло  биха  нараснали  с 2,6 % до 
4,7 % в сравнение  с референтния  сценарий7. Подобряването  на енергийната  
ефективност  ще включва  тенденция  към нарастване  на цените  на електроенергията  в 
краткосрочен  план  от 141 EUR/MWh на 146 EUR/MWh, поради  необходимостта  от 
покриване  на постоянните  разходи  по мерките  за енергийна  ефективност8. В 
дългосрочен  план , обаче , това нарастване  дава благоприятен  резултат  чрез 
стабилизиране  на цените  на електроенергията  в резултат  от по-ниско  потребление .  
Следователно , потвърждава  се, че представеният  пакет  от мерки  по политиката  за 
енергийна  ефективност  е в състояние  да постигне  двадесетпроцентната  цел и да 
доведе  до допълнителни  ползи , които  да бъдат  осезаеми  и след  2020 г. 
Допълнителните  разходи  за постигане  на цялостната  двадесетпроцентна  цел чрез 
набора  от предложени  мерки , са пропорционално  ниски . Общото  икономическо , 
социално  и екологично  въздействие  от различните  варианти , представени  по-горе, ще 
има значителен  положителен  принос  към политиките  на ЕС и ще послужи  като опора  за 
успеха  на стратегията  „Европа  2020“. 
                                                 
6 COM(2011) 112 
7 Двадесетпроцентния  референтен  сценарий  по модела  PRIMES 
8 Също  като посоченото  в бележка  под линия  7.