C 333/19

Публикация на заявление за регистриране на наименование съгласно член 50, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни

(2019/C 333/08)

Настоящата публикация предоставя право на възражение срещу заявлението в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (1) в срок от три месеца от датата на нейното публикуване.

ЕДИНЕН ДОКУМЕНТ

„PECORINO DEL MONTE PORO“

ЕС №: PDO-IT-02420 – 16.5.2018

ЗНП (X) ЗГУ ()

1. Наименование/наименования

„Pecorino del Monte Poro“

2. Държава членка или трета държава

Италия

3. Описание на селскостопанския продукт или храната

3.1. Вид продукт

Клас 1.3. Сирена

3.2. Описание на продукта, за който се отнася наименованието в точка 1

„Pecorino del Monte Poro“ ЗНП е сирене от овче мляко, от което се предлагат следните три вида в зависимост от продължителността на периода на зреене:

fresco („прясно“), консервирано в продължение на 20—60 дни;

semistagionato („полузряло“), оставено да зрее от 61 дни до шест месеца;

stagionato („зряло“), оставено да зрее в продължение на 6—24 месеца.

Предлаганият за консумация продукт притежава следните характеристики:

Физични характеристики

Форма: кръгла, с плоски лицеви страни.

Диаметър на плоските основи: 6—40 cm.

Височина на питата: 6—20 cm.

Тегло: теглото при видовете fresco и semistagionato варира в диапазона от 600 g до 2,5 kg, докато при сирената stagionato достига до 10 kg.

Кора: твърда и набраздена, с цвят, вариращ от златистожълт (fresco) до светло- или по-наситено кафяв (semistagionato и stagionato), с червеникав оттенък, когато кората е покрита с лют червен пипер и необработено маслиново масло „extra virgin“.

Сърцевина: компактна, понякога неравномерно осеяна с малки шупли. При разрязване цветът варира от бял (fresco) до наситен в различна степен сламеножълт (semistagionato и stagionato). Сиренето от вида fresco е с мека консистенция при разрязване, докато сирената от видовете semistagionato и stagionato се отличават с все по-твърда консистенция.

Химични характеристики

Съдържание на мазнини в сухото вещество: ≥ 45 %;

Протеини (Nx6,25): ≥ 20 %.

Органолептични характеристики

Вкус: сиренето е ароматно, като ароматът му напомня диви цветя, средиземноморски маквис и сено. Притежава богат и приятен ядков вкус, който става все по-наситен с увеличаване на периода на зреене, и се отличава с изразен пикантен и плътен вкус при вида stagionato.

3.3. Фуражи (само за продукти от животински произход) и суровини (само за преработени продукти)

„Pecorino del Monte Poro“ се получава при използване на сурово пълномаслено овче мляко от две издоявания (на сутринта, когато се извършва подсирването, и предната вечер) на животни, отглеждани на свобода (които само пренощуват в кошари) в района, описан в точка 4. Хранителният режим на овцете се състои от растителни видове, характерни за района на Monte Poro, под формата на пресен фураж през лятото и сено през зимата. В годините, отличаващи се с особено неблагоприятни климатични условия вследствие на засушаване или сурова зима, което прави невъзможно производството на достатъчно фуражи за нуждите на стадата, количеството фуражи, притежаващи гореупоменатите характеристики, може да спадне до 70 %, тъй като се допуска снабдяването със сено с произход извън района на производство на ЗНП, чието количество обаче не може да надвишава 30 % от общото количество фуражи, използвано за храна на овцете. Само по време на лактационния период и с цел подобряване на храненето на животните, е възможно до 15 % от хранителния им режим да бъде допълнен със зърнени култури и варива (цели, на люспи или смлени), минерални соли и витамини, включително с произход извън района на производство на ЗНП, тъй като същите не могат да бъдат произведени в достатъчни количества на място поради планинския терен, климатичните условия и стопанското предназначение на въпросната територия.

Не се допуска храненето на овцете с генетично модифицирани организми (ГМО). Коагулиране на млякото се постига при използване на сирище от лигавицата на четвъртата стомашна торбичка на хранени изключително с мляко агнета и/или ярета.

3.4. Специфични етапи на производството, които трябва да бъдат осъществени в определения географски район

Отглеждането на овцете, също както и получаването и зреенето на „Pecorino del Monte Poro“, се осъществяват в определения в точка 4 географски район на производство.

3.5. Специфични правила за рязане, настъргване, опаковане и др. на продукта, за който се отнася регистрираното наименование

„Pecorino del Monte Poro“ може да се продава на цели пити или на порции.

3.6. Специфични правила за етикетиране на продукта, за който се отнася регистрираното наименование

Върху едната от двете лицеви страни на предлагания за консумация продукт и върху опаковката, използвана за порциите и резените от него, се поставят етикети.

На етикета се изписва/изобразява, така че да е добре видима и четлива, следната информация:

— наименованието „Pecorino del Monte Poro“ (което не може да се превежда, но се допускат негови преводи на езиците на европейските държави, в които се продава продуктът), следвано от означението „Denominazione di Origine Protetta“ или „ЗНП“ („Защитено наименование за произход“ или „ЗНП“), което може да бъде преведено;

— вида сирене в зависимост от продължителността на периода на зреене, или с други думи: fresco, semistagionato или stagionato;

— логото на продукта, изобразено по-долу.

Забранено е добавянето на описание, което не е изрично предвидено.

Допуска се позоваването на наименования, фирмени наименования или търговски марки, при условие че нямат хвалебствен характер и не са от такова естество, че да въведат потребителя в заблуждение. Допуска се използването и на други достоверни и проверими позовавания, разрешени по силата на действащото законодателство, при условие че те не противоречат на целите и съдържанието на продуктовата спецификация.

4. Кратко определение на географския район

Отглеждането на овцете, също както и получаването и зреенето на „Pecorino del Monte Poro“, се осъществяват единствено в пределите на следните общини, съставляващи част от район Monte Poro в провинция Vibo Valentia: Joppolo, Spilinga, Zungri, Rombiolo, Nicotera, Limbadi, Zaccanopoli, Drapia, Filandari, Briatico, Ricadi, Maierato, Mileto, San Calogero, Parghelia, Pizzo, Stefanaconi, Filogaso, Tropea, San Costantino Calabro, San Gregorio d’Ippona, Sant’Onofrio, Vibo Valentia, Zambrone, Cessaniti, Ionadi и Francica.

5. Връзка с географския район

Разположен между залива Lamezia и равнината Gioia Tauro, районът на производство граничи на север с равнината Angitola, на юг — с равнината Rosarno, а на запад — с планинския апенински хребет в провинция Catanzaro.

Местната растителност на този регион съставлява основният източник на храна (поне 70 %) за овцете в пасищата. Стръмните, трудно достъпни райони на платото Поро, използвани за паша на овцете, са широко застлани с буйно растящи гъсти видове храсти, характерни за средиземноморския маквис, като например жълтуга (Genista hispanica), мирта, дива маслина, мастиково дърво и глог (Simone Cesare Lombardi, 2003 г.: Il Poro e la Costa di Capo Vaticano [„Хълмът Поро и брегът на Capo Vaticano“]). Именно тези храсти и растителни видове на средиземноморския маквис придават на органолептичния профил на сиренето отличителните му характеристики (букет), по които то се отличава от другите сирена на основата на овче мляко. При дегустиране, освен кадифения вкус, са ясно доловими нотки на треви и цветя от хълма Поро, придружени от лек ядков или тревист послевкус. Това се дължи на факта, че ароматните вещества от местната растителност са мастноразтворими и може да преминават чрез мазнините в млякото, а оттам — в сиренето. Освен това присъствието на този характерен букет е гарантирано от някои уникални аспекти на процеса на производство на сиренето, по-съществените сред които са:

— използването на сурово пълномаслено мляко, събрано и преработено в сирене без каквато и да било термична обработка, която би могла да влоши органолептичните му характеристики, и

— ниските температури, при които протича подсирването (32—38 °C), което гарантира запазване на разтворените вещества и ограничаване на изменчивостта на вкусовете.

Нещо повече, продължаващото ръчно извършване на части от процеса на подсирване свидетелства за високата степен на специализация и за занаятчийския характер на системата за производство, което е неразривно свързано с опитните майстори-сиренари, каквито често е невъзможно да бъдат намерени другаде. Техният опит е с пряк принос за качеството на определени етапи от производствения цикъл (например подсирване, формоване и зреене), придавайки съответната специфика на сиренето поради тясната му връзка с района на производство.

Сиренето се споменава във връзка с мястото му на произход в датиращи от векове библиографски източници, като се започне от труда от 1571 г., озаглавен De antiquitate et situ Calabriae, дело на хуманиста и историк от Vibo Valentia, Gabriele Barrio, и се стигне до трактата от 1770 г., озаглавен Saggio per l’economia campestre per la Calabria Ultra [„Проучване на икономиката в селските райони на Южна Калабрия“], дело на икономиста и философ от Reggio Calabria, Domenico Grimaldi da Seminara. Тази връзка остава изключително жива през годините, за което свидетелстват: Saverio Di Bella в публикуван от него през 1985 г. труд („Сирената и рикотата от овче мляко от Поро са бели, меки и вкусни благодарение на местните пасища и широкото присъствие на спонтанно растящ в района риган“); различните издания на Atlante dei prodotti tipici. I formaggi [Атлас на типични продукти — Сирена], под редакцията на Националния институт по социология на селските райони (INSOR) („Пасищата на хълма Поро и на планините Сан Бруно са богати на тревисти растения, голяма част от които са ароматни. Получените в този район сирена се продават на крайбрежните туристи заради доброто им качество и репутацията, с която са се сдобили“); публикацията Formaggi d’Italia [Италианските сирена: пътеводител за техните откриватели и ценители] на Slow Food от 1999 г. („Тревистите растения в района на хълма Поро са особено богати на ароматни вещества и есенции и произвежданите там сирена от овче мляко винаги са се радвали на отлична репутация“) и наръчникът на Paolo Massobrio il Golosario [„Енциклопедия на вкуса“], публикуван през 2006 г. („Уникалният и в най-висока степен ароматен вкус на това сирене се дължи на тревата, която пасат местните породи овце и кози“). И на последно място следва да се отбележи, че през 2012 г. „Pecorino del Monte Poro“ спечели престижната награда на Gambero Rosso, като по този начин бе поставено сред 17-те най-добри сирена на Италия.

Препратка към публикуваната спецификация на продукта

(член 6, параграф 1, втора алинея от настоящия регламент)

Консолидираният текст на спецификацията на продукта е на разположение на следния уебсайт: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

или

на началната страница на Министерството на политиката в областта на земеделието, храните и горското стопанство (www.politicheagricole.it). Достъп до текста може да бъде получен при щракване върху „Qualità“ (в горния десен ъгъл на екрана), после върху „Prodotti DOP IGP STG“ (отляво на екрана) и накрая върху „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“.

(1) ОВ L 343, 14.12.2012 г., стр. 1.