BG    BG  КОМИСИЯ  НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ  ОБЩНОСТИ  
Брюксел , 12.12.2006 
COM(2007) 795 окончателен  
  
СЪОБЩЕНИЕ  НА КОМИСИЯТА  ДО СЪВЕТА  
в съответствие  с член  19, параграф  1 от Директива  2003/96/ ЕО на Съвета  
(регионални  дерогации ) 
 
BG 2   BG 1. ВЪВЕДЕНИЕ  
В съответствие  с член  19, параграф  1 на Директива  2003/96/ Е на Съвета1, относно  
преструктурирането  на правната  рамката  на Общността  за данъчно  облагане  на 
енергийните  продукти  и електрическата  енергия  (наричана  по-нататък  „Директива  за 
данъчно  облагане  на енергийни  продукти “ или „директивата “), в добавка  към 
разпоредбите , предвидени  в директивата , по специално  в членове  5, 15 и 17 от нея, 
Съветът  може  единодушно , по предложение  на Комисията , да упълномощи  всяка  
държава -членка  (която  е поискала  това), да въведе  по-нататъшни  данъчни  намаления  
при специфични  политически  съображения . 
Комисията  разглежда  искането . След  това, тя или представя  предложение  на Съвета  
или, като алтернатива , информира  Съвета  за причините , поради  които  тя не е 
предложила  да се разреши  изпълнението  на такава  мярка . 
В рамките  на по-широка  рамка  за преглед  на дерогациите , която  според  Директивата  за 
данъчно  облагане  на енергийни  продукти  изтича  към края  на 2006 г., Италия  е предала  
три искания  за предоставяне  на дерогации , от 2007 г. нататък , от разпоредбите  на тази 
директива , както  и да прилага  в регионален  мащаб  диференцирани  ставки  за данъчно  
облагане  на избрани  енергийни  продукти  в определени  географски  зони . Исканията  
бяха  регистрирани  в Генерална  дирекция  „Данъчно  облагане  и митнически  съюз “2. 
Целта  на това съобщение  е да се информира  Съвета  за причините , поради  които  
Комисията  не предлага  исканите  разрешения  да бъдат  предоставени . 
2. ОБОБЩЕНИЕ  НА ИСКАНИЯТА  
(1) Италия  би желала  да прилага  пълно  освобождаване  от данъчно  облагане  в 
рамките  на годишната  квота  за определени  енергийни  продукти , употребявани  
на територията  на региона  Вал д'Аоста . 
Годишната  квота  за освобождаване  от данъчно  облагане  е определена  на регионално  
ниво . Мярката  се прилага  за моторни  горива  (бензин , дизелово  гориво ) и също  така за 
определени  горива  в сектор  на отоплението  (втечнени  нефтени  газове  (LPG) за 
отопление  на домовете ). За всяка  група  от енергийни  продукти , потенциалните  
бенефициери  са ясно  посочени  и в повечето  случаи  това са частни  лица , населяващи  
специфичен  регион . 
Според  италианските  власти , целта  на тази мярка  е да се избегне  т.нар. резервоарен  
туризъм , т.е. практиката  гражданите  да преминават  границата , за да се възползват  от 
по-ниските  цени  на горивата . Италия  има предвид  региона , разположен  по външната  
граница  на ЕС. Друга  цел на тази мярка  е да се избегнат  негативните  последици  от 
                                                 
1 Директива  2003/96/ ЕО на Съвета  от 27 октомври  2003 г. относно  преструктурирането  на 
правната  рамка  на Общността  за данъчно  облагане  на енергийните  продукти  и електрическата  
енергия  (ОВ L 283 от 31.10.2003 г., стр.51); директива , последно  изменена  от Директиви  
2004/74/ЕО и 2004/75/ ЕО (ОВ L 157 от 30 април  2004 г., стр. 87 и стр.100). 
2 На 17 октомври  2006 г. 
 
BG 3   BG изтичането  на срока  на дерогацията , съдържаща  се в приложение  II на Директивата  за 
данъчно  облагане  на енергийни  продукти , което  би довело  до загуба  на благоденствие . 
Италия  счита , че мярката  може  да бъде  оправдана  на базата  на географските  и 
инфраструктурни  аспекти  на региона  – планински  регион , силно  зависим  от транспорта  
с моторни  превозни  средства . По-нататък  Италия  се позовава  на специфичния  
конституционен  статут  на региона  и на политиката  на Общността  за икономическа  и 
социална  кохезия , която  отделя  специално  внимание  на планинските  региони . Що се 
отнася  до втечнените  нефтени  газове , използвани  за отопление , Италия  се позовава  на 
суровите  климатични  условия  на региона . 
(2) Италия  би желала  да прилага  пълно  освобождаване  от данъчно  облагане  в 
рамките  на годишна  квота  за определени  енергийни  продукти , употребявани  на 
територията  на региона  Гориция . 
Годишната  квота  за освобождаване  от данъчно  облагане  е определена  на регионално  
ниво . Мярката  се прилага  за моторни  горива  (бензин , дизелово  гориво ) и също  така за 
определени  горива  в сектора  на отоплението  (природен  газ за отопление  на домовете , 
минерални  масла  за отопление  на бизнес  сгради ). Потенциалните  бенефициери  за всяка  
група  енергийни  продукти  са ясно  идентифицирани . С изключение  на маслата , 
използвани  за отопление , бенефициери  са частни  лица , населяващи  провинцията . 
Според  италианските  власти , съществуват  исторически  причини  за мярката ,които  са 
оправдани  от социално -икономическата  изостаналост  на територията , която  е 
причинена  по-специално  от нейното  специфично  географско  разположение . Според  
Италия  изтичането  на срока  на дерогацията  ще доведе  до намаление  на търсенето  на 
енергийни  продукти  (вследствие  на резервоарния  туризъм  в чужбина ), намаляване  на 
благосъстоянието  и свързаната  с нея икономическа  дейност . 
Италианските  власти  застъпват  становището , че, вследствие  на недостатъчното  
хармонизиране  на акцизите  в ЕС, прилагането  на стандартната  ставка  за данъчно  
облагане , като последица  на изтичането  срока  на дерогацията  в приложение  II на 
Директивата  за данъчно  облагане  на енергийни  продукти , няма  да доведе  до никакво  
увеличение  на данъчните  приходи , тъй като цялото  търсене  се очаква  да се измести  в 
чужбина . Най-накрая , що се отнася  до природния  газ, Италия  посочва  предимствата  за 
околната  среда  от използването  на това гориво  в сравнение  с минералните  масла  и 
подчертава  позитивния  опит , който  тази мярка  е имала  за разположението  на мрежата  
за природен  газ в провинцията . 
Италия  счита , че мярката  е съвместима  със съответните  политики  на Общността , на 
базата  на специфичното  географско  разположение  и социално -икономическа  
изостаналост  на областта , което  позволява  прилагането  на член  87, параграф  3, точка  в) 
от Договора  за ЕС и използването  на структурните  фондове  на ЕС. 
(3) Италия  би желала  да прилага  намалена  ставка  за данъчно  облагане  за 
минералните  масла , използвани  в провинциите  Удине  и Триесте , при условие , че 
ставките  са в съответствие  със задълженията , установени  в Директивата  за 
данъчно  облагане  на енергийни  продукти .  
Мярката  се прилага  под формата  на освободена  от данъчно  облагане  годишна  квота  за 
бензин  и дизел  и нейният  географски  обхват  е ограничен  в рамките  на провинция  
 
BG 4   BG Триесте  и някои  общини  в източната  част на провинция  Удине . Бенефициерите  са 
частни  лица , в повечето  случаи  населяващи  тези области . 
Целта  на мярката  е да се избегне  т. нар. резервоарен  туризъм . Италия  изрично  посочва , 
че изтичането  срока  на дерогацията  в приложение  II на Директивата  за данъчно  
облагане  на енергийни  продукти  би имало  негативно  социално -икономическо  
въздействие , не би имало  за резултат  някакво  увеличение  на данъчните  приходи  и би 
довело  до затварянето  на бензиностанции  в областта . 
Всичките  три искания  предвиждат  дата на прекратяване  31 декември  2012 г. 
3. ПРЕДИСТОРИЯ  НА ИСКАНЕТО  
В миналото  някои  държави -членки , по-специално  Италия , бяха  упълномощени  
съгласно  процедурата , за която  става  дума  в член  8, параграф  4 от Директива  
92/81/ЕИО3на Съвета , да прилагат  намалени  ставки  за данъчно  облагане  или 
освобождаване  от него  поради  специфични  политически  съображения  в определени  
географски  области  или региони , във връзка  или с икономическото  развитие , или с 
географските  особености  (климат , разположение ) на такива  зони . В допълнение  към 
това, определени  регионални  схеми  бяха  прилагани  с цел да се обезкуражи  т.нар. 
резервоарен  туризъм . 
В своето  Съобщение  „Преглед  на дерогациите  в приложения  II и III на Директива  
2003/96/ЕО на Съвета , чийто  срок  изтича  до края  на 2006 г.“(наричано  по-нататък  
„Съобщението  от 2006 г.)4, Комисията  подчертава  два главни  проблема , свързани  с 
този вид дерогации , а именно  уместността  на акцизния  данък  да се използва  като 
инструмент  за справяне  с регионални  особености  от социално -икономически  характер , 
на първо  място , и интереса  за създаване  на вътрешен  пазар  без пречки  за 
конкуренцията , на второ  място . Комисията  подчерта , че концепцията  за минимални  
ставки  служи  на интересите  на вътрешния  пазар  и че, ако е необходимо , минималните  
ставки  могат  да бъдат  променени . 
При все това, съобщението  стигна  до заключението , че зависи  от заинтересованите  
държави -членки  да решат  дали , поради  специфични  политически  съображения , 
дерогация  от директивата  е все още необходима , и ако е така, дали  тази дерогация  е 
съвместима  с целите  на директивата , т.е. с интересите  и политиките , изложени  в член  
19, параграф  1, трето  тире . 
4. ОЦЕНКА  ОТ КОМИСИЯТА  
Като  начало , комисията  би желала  да припомни  текста  на член  93 от Договора  за ЕО, 
който  е основата  за действие  на Комисията  в областта  на косвеното  данъчно  облагане . 
Съгласно  този текст  се изисква  хармонизиране  на данъчното  законодателство  до 
                                                 
3 Директива  92/81/ЕИО  на Съвета  от 19 октомври  1992 г. относно  хармонизирането  на структурата  
на акцизните  данъци  върху  минералните  масла  (ОВ L 316 от 31.10.1992 г.); директива  отменена  
заедно  с Директива  92/82/ЕИО  на Съвета  от 19 октомври  1992 г. относно  сближаването  ставките  
на акцизите  за минералните  масла  от 31 декември  2003 г. с Директива  2003/96/ ЕО на Съвета . 
4 COM(2006) 342 от 30 юни 2006 г. „Преглед  на дерогациите  в приложения  II и III на Директива  
2003/96/ЕО на Съвета , чийто  срок  изтича  в края  на 2006 г. 
 
BG 5   BG степен , която  е необходима  за да се гарантира  установяването  и функционирането  
на вътрешния  пазар . 
За тази цел, в областите , свързани  с хармонизирането  на акцизите , включително  в 
Директивата  за данъчно  облагане  на енергийни  продукти , са установени  минимални  
нива  на данъчно  облагане . Като  се има предвид , че държавите -членки  могат  да 
определят  техни  собствени  национални  ставки  в съответствие  с минималните  
изисквания  и в съответствие  с това, което  те считат  за уместно  в контекста  на своите  
национални  обстоятелства , минималните  нива  за данъчно  облагане  се установяват  на 
ниво , което  законодателят  на Общността  счита  за необходимо , за да могат  да се 
ограничат  възможните  изкривявания  на конкуренцията  до едно  приемливо  ниво .  
Отсъствието  на напълно  хармонизирани  ставки  предполага , че могат  да съществуват  
различия  в националните  ставки  и че те могат  да доведат  известна  степен  на 
трансгранично , обусловено  от данъчното  облагане  пазаруване  в рамките  на вътрешния  
пазар  и в границите , предписани  от членове  8 и 9 на Директива  92/12/ЕИО , където  това 
е приложимо . При все това, ако получените  в резултат  на това изкривявания  преминат  
определени  граници , които  се считат  за приемливи  и са в съответствие  с логиката  на 
хармонизирането , изложена  по-горе, подходящата  оздравителна  мярка  ще е да се търси  
по-тясно  ефективно  сближаване  на националните  ставки  на основата  на член  93 от 
Договора  за ЕС посредством  промяна  във възходяща  посока  на минималните  нива  на 
данъчно  облагане  или чрез други  средства , които  законодателят  на Общността  може  да 
избере .  
Поради  тези причини  Комисията  отказва  да приеме  становището  на Италия , според  
което  недостатъчното  хармонизиране  на акцизите  може  да оправдае , съгласно  член  19, 
едно  искане  за дерогация  от разпоредбите  на Директивата  за данъчно  облагане  на 
енергийни  продукти . Това  оправдание  не отговаря  на формулировката  „специфични  
политически  съображение “ по смисъла  на член  19. Минималните  нива  на данъчно  
облагане , които  са избрани  в директивата , представляват  в действителност  главната  
съставка , която  се има в предвид  от законодателя  на Общността . На основата  на 
избраните  нива , законодателя  на Общността  стигна  до заключението , че държавите -
членки  нямат  повече  каквито  и да било  сериозни  основания  да диференцират  своите  
ставки  на национално  ниво , с цел да реагират  на промените  в нивата  на други  държави -
членки , извън  използването  на механизмите , осигурени  в самата  директива . В противен  
случай  би съществувал  рискът  ставките  за моторни  горива  на границите  между  
държави -членки  да бъдат  установени  чрез двустранен  и прогресивен  механизъм , 
състоящ  се от адаптиране  в низходяща  посока  до достигане  на една  хармонизирана  
минимална  стойност , което  не се предвижда  в директивата .  
Нито  една  съставна  част на Директивата  за данъчно  облагане  на енергийни  продукти  не 
позволява  различна  интерпретация . 
Що се отнася  до аргументите  с хоризонтален  характер , изложени  от Италия  във всяко  
едно  от нейните  четири  искания : 
На първо  място , по отношение  на аргумента , съгласно  който  регионите , за които  става  
въпрос , се ползват  с особен  конституционен  статут  в рамките  на италианското  
законодателство , Комисията  би желала  да посочи , че този аргумент  не е достатъчен  
съобразно  целите  на член  19. Докато  все още може  да се приеме , че определени  
съображения , представляващи  регионална  отправна  точка , могат  да представляват  
 
BG 6   BG специфични  политически  съображения  съгласно  член  19, статутът  на даден  регион , 
определен  от националното  конституционно  право , не отговаря , като такъв , на смисъла  
на това понятие .  
На второ  място , Комисията  не може  да приеме  общите  аргументи , изнесени  от Италия , 
относно  социално -икономическото  положение  на определени  региони  (дължащи  се или 
на икономическа  конкуренция  отвън , следствие  на особено  географско  разположение , 
или на други  географски  аспекти  на областите ). Тези  аргументи  навеждат  на мисълта , 
че регионите , за които  става  на въпрос , се нуждаят  от подкрепа  от страна  на държавата . 
(1) При все това, предоставените  досега  дерогации  не са били  никога  формално  
считани  като инструмент  на политиките , използван  за тази цел и всяко  „удължаване “ в 
това направление  следователно  не може  да се приеме  съгласно  член  19. В допълнение  
към това, има налице  много  повече  целеви  инструменти  и политики5 за справяне  с 
такива  проблеми , и които  не подкопават  полезния  ефект  от хармонизирането  на 
акцизите  в областта  на енергийните  продукти . 
На трето  място , що се отнася  до специфичното  географско  разположение  на някои  от 
областите , за които  става  дума , а именно  тези близо  до границите , Комисията  се 
позовава  на изложеното  по-горе. От това следва , че съседството  с друга  държава -
членка , която  има различни  нива  на данъчно  облагане , не може  да бъде  прието  като  
достатъчна  причина  за предоставяне  на разрешение  по смисъла  на член  19 от 
Директивата  за данъчно  облагане  на енергийни  продукти . В частност , дерогации , 
оправдани  от факта , че навремето  съседната  държава  е била  трета  страна (не е била  
членка  на Общността ), не могат  да бъдат  удължени  понастоящем  съгласно  член  19, 
след  присъединяването  на държавата , за която  става  дума  към Общността  и с оглед  на 
последвалите  задължения  за страна  по Директивата  за данъчно  облагане  на енергийни  
продукти . По отношение  на аспектите , касаещи  външните  граници , изнесени  от Италия  
в един  конкретен  случай  (Вал д'Аоста ), Комисията  отбелязва , че исканата  дерогация  не 
представлява  пропорционален  отговор  на представения  проблем  с резервоарен  
туризъм . В действителност , тя по-скоро  ще създаде  изкривявания  на потребителките  
навици  в рамките  на Италия  и други  части  на Общността , като изкуствено  насочи  
потреблението  на жителите  към въпросния  регион , докато  това потребление  може  да 
остане  извън  този регион . В този аспект , трябва  да не се забравя , че Вал д'Аоста  
граничи  не само  със Швейцария , но също  и с Франция . 
Най-накрая , Комисията  би желала  да припомни , че негативните  последствия  от 
изтичането  на срока  на дерогацията  само  по себе си не представлява  специфично  
политическо  съображение  по смисъла  на член  19. 
В допълнение  към това е уместно  да се разглежда  отделно  по-специфичните  ситуации  и 
аргументи , за които  става  дума  в исканията . 
Що се отнася  до представената  зависимост  от транспорта  с моторни  превозни  средства  
в региона  на Вал д'Аоста , Комисията  не счита  планираната  мярка , а именно  общо  
освобождаване  от акцизи  за моторни  горива , да бъде  пропорционален  отговор  на 
проблема  и да е оправдание  за издаване  на разрешение  съгласно  член  19. Комисията  
отбелязва , че Италия  не е оправдала  въпросното  освобождаване  съгласно  цитираното  
                                                 
5 Когато  прибягват  до такива  инструменти  и политики , държавите -членки  разбира  се трябва  да 
спазват  разпоредбите  на законодателството  на Общността  в областта  на държавните  помощи . 
 
BG 7   BG политическо  съображение , сравнено  с третирането  на други  части  на Италия , имащи  
също  така предимно  селскостопански  (т. е. не са с висока  гъстота  на населението ) и 
/или имащи  планински  релеф  и където  би трябвало  да се прилага  националната  ставка  в 
пълен  размер . Няма  признак  за това, че е налице  обективна  зависимост  от включените  
допълнителни  разходи , независимо  от начина  им на изчисляване . Най-накрая , пълното  
освобождаване  от акциз  на моторните  горива  би било  несъвместимо  с политиките  в 
областта  на транспорта  и околната  среда , за които  става  дума  в член  19, параграф  1, 
трето  тире  от директивата . Едно  сравнение  с член  5, трето  тире  от същата  директива  
подсилва  това заключение . Явявайки  се отражение  на споменатите  политики , тази 
разпоредба  показва , че местния  обществен  пътнически  транспорт , въпреки , че е с 
тенденция  да бъде  облагодетелстван  от държавите -членки  в сравнение  с частния  
транспорт  (който  е спорния  в случая ), остава  предмет  на минимални  нива  на данъчно  
облагане . Само  при наличието  на много  специфичните  обстоятелства , за които  става  
дума  в член  15, параграф  1, буква  д) или член  15, параграф  1, буква  и) на директивата , е 
възможно  данъчно  облагане  под тези нива . 
Що се отнася  до аргументите  относно  енергийни  продукти , използвани  за отопление , 
преценката  на Комисията  е както  следва . 
На първо  място , Комисията  не счита , че намерението  да се прилага  по-
облагодетелстващо  данъчно  облагане  за минерални  масла , използвани  за отопление  на 
бизнес  сгради , има оправдание . Целта  на мярката  е да се субсидират  предприятия , 
разположени  в дадена  област . В своето  съобщение  от юни 2006 Комисията  подчерта , че 
директивата  вече е взела  в достатъчна  степен  под внимание  потреблението  за бизнес  
нужди  и потенциалните  ограничения  за конкурентноспособността , които  могат  да 
възникнат  във връзка  с енергийното  данъчно  облагане . Във връзка  с това, Комисията  би 
желала  да подчертае , че Съветът , гласувайки  единодушно  съгласно  процедурата , 
изложена  в член  93 от Договора  за ЕС, вече установи  баланс  между  политическите  
съображения , които  могат  да играят  ролята  на аргумент  в полза  на едно  по-
облагодетелстващо  данъчно  облагане  на потреблението  за бизнес  нужди . 
Възможностите , изложени  в директивата  по отношението  на бизнес  потреблението , в 
частност  член  5 и 17 от нея, отразяват  степента  на гъвкавост , която  законодателя  на 
Комисията  счита  за уместна  и достатъчна  в този контекст . Следователно , съображения  
от вида , изложени  от Италия , не могат  да се квалифицират  като специфични  
политически  съображения  по целите  на член  19. Още  повече , споменатите  възможности  
на директивата  също  отразяват  интересите , изложени  в член  19, параграф  1, трето  тире  
от нея, които  включват  правилното  функциониране  на вътрешния  пазар , нуждата  да се 
гарантира  лоялна  конкуренция  и осъществяването  на политиките  на Общността  в 
областта  на здравеопазването , околната  среда , енергетиката  и транспорта . Точно  тези 
интереси  биха  противоречили  на издаването  на разрешение , искано  в този аспект . 
Що се отнася  до искането  от Италия  за освобождаване  от акциз  потреблението  на 
природен  газ като гориво  за отопление , Комисията  би желала  да посочи , че 
Директивата  за данъчно  облагане  на енергийни  продукти  наистина  взема  под внимание  
в достатъчна  степен  потенциалните  предимства  на природния  газ. Следователно , 
искането  на Италия  не е отражение  на специфични  политически  съображения  в този 
контекст  (като се остави  настрани  факта , че предимствата  на природния  газ, за които  
споменава  Италия , не показват  различия  между  отделните  региони ). Гореспоменатите  
съображения , които  се отнасят  до член  19, параграф  1, трето  тире  и политиките  на 
Общността  в областта  на околната  среда , енергетиката  и транспорта , могат  да се 
 
BG 8   BG прилагат  също  и тук и се явяват  в еднаква  степен  аргументи  срещу  предоставянето  на 
такава  дерогация . 
Най-накрая , що се отнася  до облагодетелстващото  данъчно  облагане  на втечнени  
нефтени  газове  (LPG), използвани  за домашно  отопление  в планинския  регион  Вал 
д'Аоста , Комисията  счита , че тази мярка  съвпада  с друга  мярка , предложена  от Италия  
на нея за разглеждане  съгласно  член  19 от Директивата  за данъчно  облагане  на 
енергийни  продукти . В този аспект , Италия  планира  да осигури  диференцирани  
данъчни  облекчения  за втечнените  нефтени  газове , използвани  като гориво  за 
отопление , в зависимост  от състоянието  на климата  в определени  региони . Исканото  
разрешение  за региона  Вал д'Аоста  обаче  отива  доста  по-далеч  от тази предадена  схема . 
Комисията  стигна  до заключението , че, според  италианското  гледище , климатичните  
условия , за които  става  на въпрос , не оправдават  особения  режим , предоставен  на Вал 
д'Аоста . Другото  искане , предявено  от Италия , ще бъде  разгледано  отделно . 
5. ЗАКЛЮЧЕНИЕ  
На основата  на гореизложеното , не трябва  да се издава  разрешение  по искането  на 
Италия . На първо  място , относно  главния  аргумент , изнесен  от Италия  с цел да се 
оправдаят  исканията , трябва  да се подчертае , че представената  липса  на достатъчно  
хармонизиране  на вътрешния  пазар  не може  да бъде  поправена  чрез издаване  на 
разрешения  съгласно  член  19. Минималните  нива  на данъчно  облагане  представляват  
главните  съставки , които  законодателят  на Общността  взе под внимание  при 
приемането  на директивата . 
По-нататък , Комисията  също  така не счита  за приемливи  никои  от допълнителните  
аргументи , изложени  от Италия  във връзка  със специфични  части  от своите  искания . 
Комисията  следователно  не предлага  исканите  разрешения  да бъдат  предоставени .