BG Официален вестник на Европейския съюз C 168/3

Окончателен доклад на служителя по изслушването по дело COMP/39.406 — Морски маркучи

(съгласно членове 15 и 16 на Решение 2001/462/ЕО, ЕОВС на Комисията от 23 май 2001 г. относно мандата на служителите по изслушване в някои производства по конкуренция — ОВ L 162, 19.6.2001 г., стр. 21)

2009/C 168/03

Проекторешението по горепосоченото дело поражда следните съображения.

ВЪВЕДЕНИЕ

Морските маркучи се използват за прехвърляне на нефт и други петролни продукти от съоръжения, изградени в близост до брега на кораби и за разтоварването им обратно към съоръжения, изградени в близост до брега. През декември 2006 г. Комисията получи молба за имунитет от производител на морски маркучи и проведe внезапни проверки в помещенията на няколко други производители и на консултантска агенция, както и извърши обиск на частно жилище през май 2007 г. Тези проверки бяха последвани от заявления за намаляване на или освобождаване от санкции. Въз основа на събраната информация, Комисията стигна до предварителното заключение, че шест групи предприятия са участвали в единично и продължително нарушение на член 81 от Договора и на член 53 от Споразумението за ЕИП в различни периоди от време между 1 април 1986 г. и 2 май 2007 г. чрез i) разпределение на тръжни процедури и клиенти; ii) определяне на цени, квоти и пазарни условия; както и iii) обмен на важна информация относно морските маркучи.

Изложение на възражения и срок за отговор

На 29 април 2008 г. Комисията изпрати изложение на възраженията („ИВ“) на следните страни: Bridgestone Industrial Ltd и неговото крайното предприятие майка Bridgestone Corporation („Bridgestone“); Yokohama Rubber Company Ltd („Yokohama“); Dunlop Oil and Marine Ltd („DOM“) и неговите предприятия майки ContiTech AG („ContiTech“) и Continental AG („Continental“); Trelleborg Industrie SAS и неговото предприятие-майка Trelleborg AB („Trelleborg“); Parker ITR Sri („Parker ITR“) и неговото предприятие майка Parker Hannifin Corporation („Parker Hannifin“) и Manuli Rubber Industries SpA („Manuli“).

На адресатите на ИВ бе предоставен първоначално срок в размер на шест седмици, за да отговорят на ИВ, който срок започна да тече от деня, в който те бяха информирани, че DVD-то е на разположение да бъде взето от тях. В резултат на обосновани искания аз разреших удължаване на срока с две седмици за Bridgestone, Parker and Manuli и с осем дена за DOM.

Достъп до делото

На страните бе предоставен достъп до досието чрез DVD, което те получиха между 30 април и 5 май 2008 г. Те можаха да се запознаят с устните заявления, направени от подалия молба за имунитет и от подалите молби за намаляване или освобождаване от санкции, бе даден достъп в помещенията на Комисията.

На 18 юни 2008 г. Bridgestone ми изпрати писмо във връзка с определени документи, на които има позовавания в ИВ. ИВ се позовава на два флопи диска, намерени в помещенията на консултантска агенция, които съдържат „няколко десетки съобщения“ (факс съобщения) между членове на картела относно разпределения на тръжни процедури. Обаче досието по делото съдържаше само снимка на екрана на списък и няколко примера на факс съобщения, които са били в списъка. По мнението на Bridgestone това нарушава правото му на защита. След преглед на досието, аз съм на мнение, че снимката на екрана не може да бъде използвана като „общо доказателство“ срещу страните, тъй като до индивидуалните факс номера в списъка (с някои изключения) не е бил осигурен достъп и на страните не е била дадена възможност да дадат мнения за всеки от тях. В проекторешението Комисията се основава само на факсовете в досието, до които за страните е бил осигурен достъп.

Други въпроси относно достъп до досието не са били доведени до моето знание.

Устно изслушване

На устното изслушване, проведено на 23 юли 2008 г., присъстваха представители на Yokohama, Manuli, Bridgestone, Parker и Trelleborg. DOM и неговите предприятия майки се отказаха от правото си за устно изслушване.

ПРОЕКТОРЕШЕНИЕ

В проекторешението Комисията отбелязва, че въпреки че картелът е преминал през период на ограничена дейност между 13 май 1997 г. и 11 юни 1999 г. (между 13 май 1997 г. и 21 юни 1999 г. за Trelleborg и между 13 май 1997 г. и 9 май 2000 г. за Manuli), е очевидно продължаващо действие на картела в периода преди и след тези дати, следователно нарушението трябва да се счита за единично и продължително. Комисията счита адресатите за отговорни за периода на ограничена дейност, но този период не е бил взет под внимание за целта за определяне на глобите.

Комисията отбелязва също така, че противно на констатациите в ИВ, може да се предяви право на давност относно участието на Manuli в картела преди 3 септември 1996 г. Комисията реши в своето право на преценка да не налага на Manuli глоба за периода, който свършва на 1 август 1992 г. В допълнение към това, Комисията реши, че теорията за икономическата приемственост не се отнася до DOM, и следователно предприятието носи отговорност само от датата, на която то е придобило бизнес активите, свързани с морски маркучи.

Според мен проекторешението се отнася само до възражения, по които на страните е била дадена възможност да изразят своите позиции.

ЗАКЛЮЧЕНИЕ

Смятам, че правото на изслушване на всички участници в производството по това дело е било спазено.