Тези нови цели ще бъдат подкрепени от преразглеждане на набора от социални показатели. С преразгледания набор от показатели ще бъдат проследени тенденциите и резултатите на държавите членки, което ще даде възможност на Комисията да наблюдава напредъка към прилагането на принципите на Социалния стълб като част от добре установената рамка за координация на политиките в контекста на европейския семестър.

3.Прилагане на принципите на Социалния стълб

От момента на обявяването на Социалния стълб на срещата на високо равнище в Гьотеборг през 2017 г. вече са приети значителни мерки на равнище ЕС и на национално, регионално или местно равнище с подкрепата от фондовете на ЕС, техническата подкрепа, насоките по линия на процеса на европейския семестър и препоръките за укрепване на социалното измерение на ЕС. Сега е моментът да се положат съгласувани усилия — с участието на всички равнища на управление, социалните партньори и други участници — за пълното прилагане на принципите на Социалния стълб. Следващите раздели са съсредоточени върху области, в които е необходимо допълнително внимание не само в контекста на възстановяването понастоящем, но и в дългосрочен план, за да се изгради по-силна социална Европа до 2030 г. в полза на всички европейски граждани.

3.1Повече и по-добри работни места

Създаване на възможности за работни места в реалната икономика

Днес запазването и създаването на нови работни места е приоритет за ЕС. Наличието на качествени работни места е ключов източник на доходи, цел и начин за осъществяване и е от съществено значение за социалното приобщаване и активното участие в обществото. Между 2014 и 2019 г. в икономиката на ЕС бяха добавени над 14,5 милиона работни места. Кризата с коронавируса обаче спря тази тенденция и перспективите за препитание и заетост на много европейски граждани бяха изложени на риск.

При непосредствената реакция на кризата с мерките на равнище ЕС и на национално равнище отрицателното въздействие бе смекчено до голяма степен. Схемите за работа с намалено работно време са ефективни за запазване на заетостта в контекста на пандемията и следва да продължат да действат, където е необходимо. Европейският инструмент за временна подкрепа с цел смекчаване на рисковете от безработица при извънредни обстоятелства (SURE) е следствие от политическите насоки на Комисията като инструмент за защита на нашите граждани по време на външни сътресения. С него се предоставят заеми за финансиране на схеми за работа с намалено работно време и подобни мерки, по-специално за самостоятелно заетите лица. ЕС емитира първите по рода си европейски облигации за социално въздействие с цел финансиране на тези заеми, които също така допринасят за развитието на социалното финансиране в Европа. До края на 2020 г. беше одобрена финансова подкрепа в размер на общо 90,3 милиарда евро по линия на инструмента, за да бъдат подпомогнати 18 държави членки. До началото на февруари 2021 г. 15 държави от ЕС получиха около 53,5 милиарда евро по линия на SURE, като предстои да бъдат отпуснати още средства. Ще направим внимателна оценка на успешния опит от SURE през следващите години.

При все това, тъй като Европа преминава от отговор на кризата към възстановяване, е необходима по-силно ориентирана към бъдещето подкрепа за създаване на качествени работни места и заетост с цел да се изгради устойчив път към целта от 78 % заетост през 2030 г. В резултат на пандемията редица сектори е малко вероятно да се възстановят изцяло в рамките на известен период от време и много дружества ще излязат от кризата в състояние на финансово затруднение. Възстановяването и насърчаването на напълно функциониращ единен пазар е наложително, за да се подпомогне възстановяването и да се увеличи максимално потенциалът за създаване на работни места във всички икономически екосистеми. В този контекст е необходим стратегически подход за постепенен преход от спешни мерки към мерки, които могат да допринесат за възстановяването. Инвестирането в хората е от съществено значение за улесняване на професионалния преход към зелените и цифровите сектори и за подпомагане на преструктурирането в секторите, които са най-силно засегнати от пандемията. Новите решения в областта на политиката следва да включват съгласуван набор от активни политики за пазара на труда, както и стимули за временно наемане на работа и за преход, политики в областта на придобиването на умения и по-добри служби по заетостта, като се използват пълноценно наличните средства от ЕС. Мерките могат да включват например подкрепа за чиракуване и предприемачество или планове за повторно наемане на работа, предназначени за подпомагане на работниците, изложени на риск от безработица. Инвестициите в умения, необходими в нововъзникващите сектори, следва да бъдат приоритет, за да се осигурят реални перспективи за работа на работниците, изложени на риск от съкращения, или на вече безработните лица. За да подкрепи възстановяването и създаването на работни места в държавите членки след кризата във връзка с COVID-19, Комисията представя, заедно с настоящия план за действие, препоръка на Комисията за ефективна активна подкрепа на заетостта (EASE), в която се предоставят насоки относно комбинирането на мерки на политиката и наличното финансиране с цел насърчаване на създаването на работни места и професионалния преход към разрастващи се сектори, по-специално зелените и цифровите сектори.

В този процес на промяна сътрудничеството със службите по заетостта и диалогът между социалните партньори са от съществено значение за насърчаване на социално отговорното преструктуриране. Социалният диалог, информирането, консултирането и участието на работниците и техните представители на различни равнища (включително на равнище предприятия и сектори) играят важна роля за оформянето на икономическите преходи и за насърчаването на иновациите на работното място, по-специално с оглед на текущите двойни преходи и промените в сферата на труда. На равнище ЕС съществува цялостна рамка от директиви относно информирането и консултирането на работниците както на национално, така и на транснационално равнище, с която се установяват правила за защита на правата им в процесите на преструктуриране. Националните органи и социалните партньори трябва да се придържат към тези правила. Възможно е да бъдат предвидени специални условия за подобряване на изпълнението и прилагането на тези директиви. С инвестициите в модернизирането на публичните служби по заетостта (ПСЗ), включително посредством допустимите мерки по МВУ и Кохезионния фонд, може да бъде увеличен капацитетът им за справяне с по-високи равнища на безработица след пандемията и за подпомагане на нарастващия поток от работници между секторите.

Специално внимание трябва да се обърне на младите хора и нискоквалифицираните лица, които са по-уязвими към колебанията на пазара на труда. Те се нуждаят от допълнителна подкрепа, тъй като: много от тях са работили в секторите, които са най-силно засегнати от пандемията, като например туризма; други, след като са завършили образованието си, са имали по-малко възможности да навлязат на пазара на труда за първи път; а трети е трябвало да прекъснат образованието или обучението си и не са могли да получат квалификацията си според планираното. С укрепването на гаранцията за младежта се предоставят насоки за стабилна интеграция на пазара на труда с акцент върху качеството на заетостта. Това ще бъде подпомогнато от NextGenerationEU и МФР, главно чрез Европейския социален фонд плюс (ЕСФ+) с подкрепа по МВУ за допустимите мерки. Комисията отново призовава държавите членки да заделят най-малко 22 милиарда евро за подкрепа на младежката заетост. Стажовете дават възможност за придобиване на практически опит и опит от първа ръка. С тях се улеснява достъпът на младите хора до пазара на труда. Тази цел обаче може да бъде постигната само ако стажовете са с добро качество и се реализират при справедливи условия на труд.

Подкрепата за заетостта и работниците не може да има успех без подкрепа за предприятията и предприемачите. Жизнеспособната промишленост продължава да бъде от основно значение за бъдещия просперитет на Европа и е ключов източник на нови работни места. В европейската промишленост са заети около 35 милиона лица, като с нея са свързани още милиони други работни места. Със своята Нова промишлена стратегия и Плана за действие за кръгова икономика, стартирани през март 2020 г., Комисията положи основите на политика за промишленост, с която се стимулират иновационните и конкурентоспособни промишлени екосистеми. Амбициите ни не са се променили и трябва да ускорим възстановяването. Стратегията ще бъде актуализирана, за да продължи да се гарантира конкурентното предимство и устойчивостта на Европа, така че промишлеността да може да стимулира екологичните и цифровите трансформации.

Малките и средните предприятия (МСП) също имат ключова роля за възстановяването и създаването на работни места. Непосредствено преди пандемията 50 % от МСП с най-малко 10 служители са увеличили заетостта си през предходните три години, а 44 % от МСП са планирали да увеличат броя на служителите си. Тези, които са били иновативни, е било по-вероятно да увеличат заетостта си в сравнение с онези, които не са били такива. Само секторът на услугите, в който преобладават МСП, представлява около 70 % от брутния вътрешен продукт (БВП) на ЕС и заетостта, като в него се създават повечето от новите работни места. Пример в това отношение е секторът на здравеопазването и социалните грижи, чийто потенциал за растеж се оценява на 8 милиона работни места през следващите 10 години. Жените са свръхпредставени в тази част от работната сила, като предоставят както формални, така и неформални (и неплатени) грижи. Особено засегнати от пандемията, малките предприятия и самостоятелно заетите лица се сблъскват със сериозни затруднения при справянето със ситуацията. Ето защо засилената подкрепа за МСП и предприемачеството, включително за предприемачеството сред жените, е от първостепенно значение, за да им се помогне да възстановят дейностите си, както и за да бъдат стимулирани иновативните новосъздадени предприятия, за да могат да процъфтяват в процеса на възстановяване на ЕС.

Нови възможности ще произтичат и от социалната икономика, в която също се създават работни места, като същевременно се търсят решения на основните обществени предизвикателства в широк кръг от сектори, често чрез социални иновации. Платената заетост в социалната икономика варира от по-малко от 1 % до 10 % от общата работна сила в държавите членки, което разкрива значителен неизползван икономически потенциал.