[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 4.7.2007

COM(2007) 372 окончателен

2007/0138 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

относно общата организация на пазара на вино и за изменение на някои регламенти

(представена от Комисията) { SEC(2007) 893}{SEC(2007) 894}

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. Контекст на предложението

Европейският съюз (ЕС) е световен лидер в производството, потреблението, износа и вноса на вино. През 2006 година произведеното в страните от ЕС-27 количество вино съставлява 5 % от общата стойност на земеделското производство в ЕС. По отношение на качеството, то се ползва със световно признато реноме. Лозаро-винарският сектор в ЕС представлява икономическа дейност от жизненоважно значение, особено що се отнася до трудовата заетост и постъпленията от износ.

Независимо от това, през последните десетилетия потреблението на вино в ЕС бележи значителен и постоянен спад и, въпреки възвърнатите в последно време позиции, количеството изнесено вино от Общността от 1996 година насам нараства с далеч по-бавен темп от внесеното количество. Влошаването на равновесието между търсене и предлагане в лозаро-винарския сектор и растящите предизвикателства, присъщи за един европейски и международен пазар на вино, дават силно отражение върху цените и доходите на производителите. Независимо от това, много винопроизводители са конкурентоспособни, а други могат да станат конкурентоспособни.

Както се посочва в съобщението ѝ от 22 юни 2006 г., озаглавено „Към устойчив европейски лозаро-винарски сектор“[1], Европейската комисия е на мнение, че е необходима дълбока реформа на общата организация на пазара (ООП) на вино, за да се заменят икономически неефективните инструменти на политиката в този сектор с по-устойчива и единна правна рамка. Целта е да се осигури по-добра стойностна реализация на изразходваните средства в рамките на отпуснатия текущ бюджет (приблизително 1,3 милиарда EUR), който съставлява около 3 % от общия бюджет за земеделие.

Настоящата ООП е уредена с Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. Приемането на предложението ще доведе до отмяна на действащото законодателство. Предложеният регламент има също за правна основа Договора за създаване на Европейската общност и, по-специално, членове 36 и 37 от него. След приемането му, той ще влезе в сила на 1 август 2008 г. и попада под изключителната компетентност на Общността. Независимо от това, голям брой мерки, които се предвижда да бъдат финансирани по линия на това предложение, ще позволят на държавите-членки да се справят с конкретното положение в техните винопроизводителни райони, в съответствие с принципа на субсидиарността.

В съответствие с поетите от Комисията задължения за усъвършенстване на законодателството, предложението е придружено от актуален анализ на икономическите, социални и екологични аспекти на проблемите, свързани с ООП, а също и на въздействието, предимствата и недостатъците на предложението в това отношение. В него също са взети под внимание резултатите от проведените дебати както съвместно със заинтересованите участници и националните власти, така и в рамките на институциите на Общността.

Настоящият проект на регламент представлява инициатива на Общността, която е част от продължаващите реформи на общата селскостопанска политика (ОСП), съответно предприети в 2003 г. в областта на полските култури и животновъдството[2], в 2004 г. – в областта на маслиновото масло, тютюна и памука[3] и в 2006 г. – в областта на захарта[4], и на предложената реформа, засягаща плодовете и зеленчуците, от януари 2007 г., които обхващат всички основни сектори, с изключение на лозаро-винарския сектор. Той държи също така сметка за политиката на Общността за устойчиво развитие, одобрена на Европейския съвет в Гьотеборг, както и за политиките за повишаване на конкурентоспособността в рамките на обновената Лисабонска стратегия и за опростяване и усъвършенстване на регулаторната рамка на ОСП.

2. Консултиране със заинтересовани страни и оценка на въздействието

- Ползване на външен експертен опит

За да се подготви почвата за реформата на ООП на вино, Комисията финансира ex-post оценка на действащия режим, която бе направена от консорциум от представители на европейските научни среди. Докладът от оценката бе публикуван през ноември 2004 г. и е достъпен на страницата на Комисията в Интернет[5].

Наред с това, при изготвянето на средносрочните прогнози за пазара на вино, Комисията представи своите предвиждания, методология и резултати на група научни експерти от Франция, Испания, Италия и Германия, специалисти по лозаро-винарско стопанство.

- Семинар, посветен на лозаро-винарството

За да се даде възможност на заинтересованите участници да представят своите мнения и идеи по сегашното състояние и бъдещите перспективи на лозаро-винарския сектор, на 16 февруари 2006 г. бе проведен семинар на тема „Предизвикателства и перспективи пред европейските вина”. В работата на семинара взеха участие над сто представители на широк кръг заинтересовани страни[6].

- Съобщение на Комисията и оценка на въздействието

През юни 2006 г., при съставянето на първите си заключения от проведения дебат, Комисията прие съобщение до Съвета и Европейския парламент, в което се обсъждат четири възможни варианта на реформа на ООП. Комисията покани всички заинтересовани участници да се включат в открит дебат за бъдещата ООП на вино и съобщи, че ще предложи реформа на ООП на вино на основата на тези обсъждания.

Като взе под внимание състоянието на този сектор и целите на политиката, които следва да бъдат постигнати, Комисията разгледа четири възможни варианта за реформа на ООП на вино. Три от вариантите – за запазване на статуквото, за реформиране на ООП на вино в съответствие с принципите на реформата на ОСП и за пълно отпадане на регулативния подход, – не дават задоволителни отговори на проблемите, нуждите и особеностите на лозаро-винарския сектор.

Комисията направи оценка на въздействието, описана в работната програма. Докладът от нея може да бъде намерен на страницата на Комисията в Интернет[7].

- Европейски институции

От юли до октомври 2006 г. в рамките на Съвета бяха проведени интензивни дискусии, по-специално по време на три заседания на Съвета по земеделие и рибарство.

През декември 2006 г. Европейският икономически и социален комитет и Комитетът на регионите приеха докладите си за реформата в лозаро-винарския сектор.

През февруари 2007 г. Европейският парламент прие по собствена инициатива доклад във връзка с това съобщение.

- Консултация със заинтересованите страни

Комисията проведе поредица от срещи със заинтересованите страни, като същевременно се състояха дебати в рамките на Консултативната група по лозаро-винарските въпроси.

Наред с това, за да осигури пряк и конкретен диалог с европейския лозаро-винарския сектор, от февруари 2006 г. досега еврокомисарят по земеделие и развитие на селските райони значителен брой различни лозаро-винарски райони в пределите на Европейския съюз.

- Въпроси, обект на подчертана загриженост

В хода на цялата тази поредица от дебати, проведени след приемането на съобщението на Комисията, държавите-членки и много заинтересовани страни имаха възможността да споделят въпросите, будещи тяхната загриженост. Въпреки известни различия в изразените мнения, много от тях основно споделят следните въпроси, обект на загриженост:

- неотложна нужда от широкообхватна реформа в светлината на извършените от Комисията икономически анализ и диагностициране на проблемите и заложените от нея цели на реформата;

- социално-икономически рискове, които крие едно прекалено бързо и прекалено масово изкореняване на лозята;

- неотложна нужда от подобряване на маркетинга и рекламата на вината;

- рискове за качеството, в случай че трябва да отпаднат забраните за внос на мъст за винификация и за купажиране на виното между вина от ЕС и вина от внос.

Държавите, които не са винопроизводителки, подчертаха нуждата от въвеждане на икономически по-ефективни и ориентирани към потребителите мерки.

Споменатите по-горе проблеми, будещи загриженост, бяха надлежно взети под внимание от Комисията в настоящото предложение.

3. Правни аспекти на предложението

- Цели на реформата

Очертани са следните цели на реформата:

- повишаване конкурентоспособността на винопроизводителите от ЕС; затвърждаване реномето, с което се ползват качествените вина от ЕС, на най-добри в света; възвръщане на старите пазари и спечелване на нови в рамките на ЕС и навсякъде по света;

- създаване на лозаро-винарски режим, почиващ на ясни и прости правила – ефикасни правила, подсигуряващи равновесие между предлагането и търсенето;

- създаване на лозаро-винарски режим, който да съхрани най-добрите традиции на винопроизводството в ЕС, да укрепи социалната структура в много селски райони и да гарантира опазването на околната среда от производството като цяло.

Новата политика на ЕС в областта на лозаро-винарството трябва също да отдаде дължимото внимание на нарастващата загриженост на обществото за опазването на здравето и защитата на потребителите, на необходимостта тя да бъде съвместима с правилата на Световната търговска организация (СТО), да бъде съгласувана с реформираната ОСП и първия и втория стълб и да съответства на финансовите перспективи.

В заключение трябва да се подчертае, че това предложение е изготвено в светлината на предложението на Комисията за регламент на Съвета относно създаването на обща организация на земеделските пазари. Някои хоризонтални разпоредби бяха обновени, опростени и рационализирани с цел лесното и своевременно включване на ООП на вино в единната ООП.

- Обобщение на предложените мерки

Като признава проблемите, които съществуват в този сектор, и неговия потенциал и особености и въз основа на извършения задълбочен анализ в рамките на оценката на въздействието, Комисията счита, че е необходимо да се запази специфична ООП на вино, която несъмнено трябва основно да се реформира.

Предизвикателството се състои в това, производствената структура и регулативната рамка да се пригодят по начин, който да позволи на Съюза да се снабди с устойчиво развиващ се и конкурентоспособен лозаро-винарски сектор с дългосрочни перспективи, като едновременно с това се гарантира икономически най-ефективното разходване на бюджетните средства. Това ще включва отпадане още от първия ден на всички мерки, които са доказано неефикасни, а именно: подкрепата за дестилацията на вторичните продукти, спиртните напитки и двойната дестилация на грозде, а също и на подкрепата за частното съхраняване и възстановяванията при износ. Помощта за мъстта, използвана за увеличаване на алкохолното съдържание, въведена с цел компенсиране на допълнителните разходи в сравнение с обогатяването със захар, ще отпадне успоредно с въвеждането на забрана за употреба на захар с цел обогатяване. Мярката за кризисна дестилация ще бъде заменена от две мерки за управление на кризи, включени в националния пакет от мерки.

Една от големите цели на тази широка реформа ще бъде новата ООП на вино да се приведе в съответствие с изискванията на СТО. За целта, ще бъдат премахнати прилаганите понастоящем интервенционни мерки, които влошават търговския обмен („жълта кутия”), а там, където продължават да съществуват мерки за вътрешна подкрепа, ще се отдаде предпочитание на мерките от "зелената кутия".

Предложеният подход включва две фази: първата фаза, от 2008 до 2013 година, се заключава във възстановяване на пазарното равновесие, като едновременно с това се подпомагат онези, които не са конкурентоспособни, да напуснат с достойнство този сектор. През целия период ще бъдат въведени нови мерки с оглед увеличаване на конкурентоспособността, включително, през втората фаза, отпадане на правата за засаждане, считано от 1 януари 2014 г.

3.1. Обновени, опростени и по-целенасочени регулативни мерки

По-малко ограничения за производителите

Режимът на ограничение на правата за засаждане ще бъде удължен от 2010 до 2013 г.

Считано от 1 януари 2014 г. засаждането на лозя ще се осъществява свободно, с оглед повишаване на конкурентоспособността. Целта е да се даде възможност на конкурентоспособните винопроизводители да разширят производството си за да си възвърнат старите пазари и да спечелят нови такива в рамките на ЕС и в трети страни. Независимо от това, новите пазарни реалности и компетентностите на държавите-членки, отнасящи се до достъпа до статут на защитено наименование за произход или защитено географско указание, като например отграничаване на съответните райони, установяване на максималните добиви и други строги правила за производство, преработка и етикетиране, заедно с отпадането на мрежата от защитни мерки, каквато представляваше системната дестилация, фактически ще ограничат обработваемата площ и ще позволят да се предотврати свръхпроизводството. Всяко решение за увеличаване на производството ще бъде пълно отражение на способността на производителите да намерят стопанска реализация на своите продукти.

По-гъвкави енологични практики, благодарение на:

- преминаването от Съвета върху Комисията на отговорността за одобряването на нови или промяната на съществуващите енологични практики, включително за възприемането на acquis, с изключение на обогатяването и подкисляването;

- оценяването от страна на Комисията на енологичните практики, възприети от Международната организация по лозарство и винарство (МОЛВ) и последващото им включване в регламент на Комисията;

- разрешаване използването в ЕС на вече одобрени на международно равнище енологични практики за приготовление на вино за износ към тези дестинации;

- отпадане на изискването за минимално естествено алкохолно съдържание на виното.

По-ясно, по-уеднаквено и съответно повече пазарно ориентирано класифициране и етикетиране на виното:

Понятието за висококачествени вина от ЕС се основава на подход, свързан с географския произход (висококачествени вина, произведени в конкретен регион). ЕС желае да затвърди, пригоди, развие и остойности това понятие в целия свят.

Политиката по отношение на качеството ще придобие по-голяма яснота, простота, прозрачност, а оттам и ефикасност, посредством:

- установяване на ясно определена рамка за вината с географско указание (ГУ), съобразена с хоризонталните разпоредби на политиката по отношение на качеството (Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета). Вината с ГУ ще се подразделя съответно на вина със защитено географско указание (ЗГУ) и вина със защитено наименование за произход (ЗНП). Ще бъде въведена процедура за регистрация и защита на ГУ-я;

- запазване на забраната за прекалено изстискване на гроздето, за да се гарантира качеството на виното, която следва да се прилага съобразно принципа на субсидиарността;

- разширяване ролята на междупрофесионалните организации, за да се позволи контролирането и управлението на качеството на виното, произвеждано на тяхна територия. Инструментите за контрол също ще бъдат усъвършенствани, по-специално по отношение на производството на вина от лозови сортове.

Комисията предлага да се опростят разпоредбите относно етикетирането с въвеждането на единна правна рамка, която да се прилага за всички категории вино и свързаните с тях означения. Тя ще отговори на нуждите на потребителите и ще бъде съобразена в по-голяма степен с политиката по отношение на качеството на виното. В частност, това включва:

- прехвърлянето на компетентност от Съвета на Комисията;

- използването на единен правен инструмент за всички вина чрез съответно допълване на правилата в хоризонталната директива за етикетирането (Директива 2000/13/ЕО), така че да бъдат отчетени специфичните нужди на лозаро-винарския сектор по отношение на задължителното и факултативно етикетиране;

- повишаване гъвкавостта на политиката по етикетирането, при съобразяването ѝ с политиките на СТО, чрез премахване на различията между правилата за етикетиране на вина със и без защитено наименование за произход или защитено географско указание, и най-вече чрез улесняване указанието за лозовия сорт и на годината на реколтата за вината без защитено наименование за произход или защитено географско указание, при спазване на съответните изисквания към проследяването;

- осигуряване информираността и защитата на потребителите, като те напълно биват информирани за произхода на продукта чрез подходящи правила за етикетиране с оглед проследяването му.

3.2. Съставяне на национални пакети от мерки, които да позволят на държавите-членки да подобрят своята конкретна ситуация

Съгласно финансовата обосновка, общият бюджет, предоставен за този вид мерки, ще варира от 623 милиона EUR през 2009 г. до 830 милиона EUR, считано от 2015 г.

В рамките на този бюджет, на разположение на всяка държава-членка винопроизводител ще бъде предоставен бюджетен пакет, изчислен на основата на три обективни критерия, а именно делът на държавата-членка по отношение на разходите за съответната площ, производство и в исторически план, умножен по следните коефициенти: една-четвърт, една-четвърт и половина, с изключение на частта, предназначена за реклама, за която разпределението е от половината за дела, съответстващ на площта, и половината за дела, съответстващ на производството.

Всяка държава-членка ще има правото да използва бюджетния си пакет за финансиране на мерки, съобразно своите предпочитания, избрани от предварително съставен списък от мерки, включващ:

- нови помощи за реклама в трети страни;

- схема за преструктуриране/преобразуване на лозовите масиви;

- нови помощи за реколтата на зелено;

- нови мерки за управление на кризите, като например застраховане срещу природни бедствия и поемане на административните разходи за създаване на специфичен за сектора взаимоспомагателен фонд.

Използването на бюджетния пакет ще бъде подчинено на изискването за спазване на известни общи правила, включително минимални изисквания към околната среда, прилагани в съответствие с принципите за кръстосано спазване, с цел да се предотврати нарушаването на конкуренцията, както и на изискването за съобщаване на конкретната национална програма на Комисията.

3.3. Изграждане на по-устойчиво развиващ се сектор чрез използване на повече мерки за развитие на селските райони

Много от мерките, вече предвидени в регламента за развитие на селските райони[8] и включени в приетите от държавите-членки програми, могат да представляват интерес за лозаро-винарския сектор, тъй като могат да привнесат значителни стимули и ползи за лозарите, преработвателите и търговците. Касае се, между другото, за следните мерки:

- първоначално установяване на млади земеделски стопани и инвестиране в технически съоръжения и подобрения за целите на пазарната реализация;

- професионално обучение;

- помощ при информирането и рекламата в полза на производителските организации, след включването им в схема за гарантиране на качеството;

- агро-екологични помощи за покриване на допълнителните разходи и пропуснатите ползи, свързани със създаването и поддържането на лозови масиви или на природни обекти с културна стойност;

- ранно пенсиониране: с възможност да се осигури за земеделските производители, решили окончателно да прекратят всякаква търговска земеделска дейност с цел прехвърляне на стопанството на други земеделски производители.

Премахването на използването на захар ще принуди някои винопроизводители, които традиционно са използвали захар за обогатяване, да вложат инвестиции за да въведат използването на мъст за обогатяване. В рамките на мерките за развитие на селските райони ще бъде възможно държавите-членки да предоставят инвестиционна помощ на винопроизводителите, които трябва да преминат от използване на захар за обогатяване към използване на мъст за същата цел.

Тъй като в момента тече процес на планиране на развитието на селските райони в периода 2007-2013 година и с цел да се поощрят тези мерки, ще бъде необходимо да се прехвърлят финансови средства между бюджетни редове (пазар и преки плащания, от една страна, и развитие на селските райони, от друга страна), които ще бъдат заделени за винопроизводителните райони, подобно на това, което бе направено в други два сектора (тютюн и памук).

Прехвърлените бюджетни средства ще варират от 100 милиона EUR през 2009 г. до 400 милиона EUR, считано от 2014 г. нататък. Тъй като плановете за развитие на селските райони вече ще са приети, държавите-членки ще имат възможност да ги пригодят така, че в бъдеще те да могат да играят важна роля за икономическото благополучие на работещите в лозаро-винарския сектор и за опазването на околната среда в лозаро-винарските райони.

3.4. Повишаване информираността на потребителите за европейските вина

Няколко заинтересовани страни, по-специално по време на семинара, проведен на 16 февруари 2006 г., подчертаха необходимостта повече да се наблегне на маркетинга и рекламата на вината. Комисията възнамерява решително да води отговорна рекламна и информационна политика. Следва да се използват всички налични възможности в законодателството на Общността и да се създадат нови такива с цел осъществяване на:

- нови рекламни проекти извън ЕС с използването на национални пакети от мерки в рамките на амбициозен бюджет от 120 милиона EUR, заделен за тази цел, което съставлява 9 % от общия бюджет, отпуснат за този сектор. Тези мерки ще бъдат съфинансирани в размер от 50 % със средства от бюджета на Общността;

- подобрени рекламни проекти, финансирани със средства, предназначени за развитие на селските райони, в полза на производителски организации, присъединяващи се към схеми за гарантиране на качеството;

- нови информационни кампании за отговорно/умерено потребление на вино, които също ще бъдат финансирани в ЕС с използване на хоризонталната правна рамка за реклама с по-висок процент на съфинансиране (установен в размер на 60 %). Течащата в момента информационна кампания относно класификацията на европейските географски указания също ще бъде засилена. За тази цел се предвижда Регламент (ЕО) № 2826/2000 на Съвета да бъде изменен и да се предоставят допълнителни средства.

3.5. Предотвратяване на рисковете за околната среда

При производството и пазарната реализация на виното трябва да бъдат напълно взети под внимание проблемите, свързани с опазването на околната среда, като се започне от практиките по отглеждане на насажденията и се стигне до способите за преработка. Комисията възнамерява да направи така, че реформата на лозаро-винарския режим да подобри въздействието на отглеждането на лозови насаждения и на винопроизводството върху околната среда, по-специално по отношение на почвената ерозия и замърсяване, използването на препарати за растителна защита и управлението на отпадъците.

За постигането на тази цел Комисията предлага:

- поради възможността всички лозаро-винарски райони да бъдат допуснати до участие в схемата за единно плащане, правилата за кръстосаното спазване да станат задължителни за все повече и повече производители;

- поради автоматичното включване на районите, в които се предвижда да бъдат изкоренени лозовите масиви, в схемата за единно плащане, правилата за кръстосаното спазване да станат задължителни за тези райони;

- премията в случай на изкореняване, а също и мерките за преструктуриране и реколта на зелено, финансирани в рамките на национални пакети от мерки, да се обвържат с минимални изисквания по отношение опазването на околната среда, целящи да се предотврати влошаването на почвените характеристики.

- да се установи приемливо минимално равнище на грижи за околната среда в процеса на приготовление на виното;

- да бъдат увеличени предвидените финансови средства в програмите за развитие на селските райони, например по оста 2, за мерки в подкрепа на подобряването на околната среда и на селските местности.

3.6. Предлагане на алтернативни дейности на по-малко конкурентоспособните производители

Макар много от производителите вече да са конкурентоспособни или да са в състояние да повишат своята конкурентоспособност благодарение на предложените в рамките на реформата нови мерки, някои от тях понастоящем се намират в изключително затруднено положение. Техните доходи често вече са с отрицателен знак и те ще бъдат подложени на сериозен натиск, за да избегнат фалита в условията на един все по-конкурентен пазар. За да им се даде възможност да се оттеглят с достойнство от този сектор, необходимо е да се поддържа режим на помощи за окончателното оттегляне.

Лозарите трябва да имат свободния избор да изкоренят или не насажденията си. Независимо от това, за да се избегнат социални и/или екологични проблеми, държавите-членки ще могат да ограничат изкореняването на лозови масиви в планинските райони и в тези под силен наклон, както и в райони, подчинени на специфични екологични изисквания, и/или да прекъснат изкореняването, ако общата площ на засегнатите райони надвишава 10 % от тяхната площ с лозови насаждения.

Премията за изкореняване ще бъде увеличена и ще бъде установена на атрактивно ниво. За да се поощрят производителите да се възползват от тази възможност още от първата година, ще бъде установена намаляваща скала на премията през останалия период на действие на ограниченията по отношение на насажденията. Отпуснатият бюджет ще даде възможност да се изкоренят около 200 000 хектара в ЕС в течение на период от пет години. Тази площ съответства на дела на структурните излишъци, които трябва да бъдат премахнати, като се вземат предвид последните подобрения на търговските резултати, заедно с очаквания положителен ефект върху пазарното равновесие от другите предложени мерки, а именно прекратяването на обогатяването със захар, рекламата, реколтата на зелено и помощта за развитието на селските райони.

След изкореняването, земеделските площи, които в миналото са били използвани за отглеждане на лозови насаждения, ще могат да претендират за статут на райони, имащи право да бъдат включени в схемата за единно плащане, и да получат средния размер на заделената регионална пряка помощ.

3.7. Търговия с трети страни

Предвид това, че преговорите в СТО продължават да текат и че резултатите от тях остават неизвестни, предложението за реформа не засяга сегашната правна рамка на външната търговия, без това да се отнася до възстановяванията при износ.

Независимо от това, бяха анализирани въздействието и ролята на възстановяванията при износ по отношение на лозаро-винарския сектор. Икономическото им въздействие е намаляло значително. Износът с възстановявания съставлява по-малко от 15 % от общия обем на износа. Стойността на възстановяванията при износ съставлява 3,4 % от стойността на продуктите, отговарящи на условията за възстановяване при износ. Ето защо бе преценено, че отпуснатите по този инструмент финансови средства могат да се използват по-добре, отчасти за реклама, и се предлага да отпаднат възстановяванията при износ.

3.8. Подобряване съгласуваността на ОСП, опростяване и пълно съответствие със законодателството на Общността

Разширяването на достъпа на всички лозаро-винарски райони до участие в схемата за единно плащане е важна стъпка, имаща за цел да предостави на винопроизводителите висока степен на гъвкавост и да осигури тяхното третиране на равна нога с останалите земеделски стопани. За тази цел ще бъде изменен Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета.

Предложението предвижда да бъдат опростени законодателството, административните процедури за органите на публичната власт (общностни, национални или регионални) и административните процедури за частни лица. Например, опростяването на административните процедури в резултат на премахването на пазарните мерки и на правата за засаждане, считано от 2014 г., представлява огромно преимущество на предложената реформа. Опростяването и електронното предаване на придружителните документи също следва да се поощри.

Независимо от премахването на ограниченията за засаждането, икономическите субекти и държавите-членки трябва да се съобразяват с действащото законодателство на Общността, отнасящо се до т.нар. нередовни лозови насаждения и незаконни лозови насаждения. Спазването на тези правила е от решаващо значение за функционирането на ООП. Ако не се спазват тези правила, Комисията ще предприеме (продължи да предприема) подходящи мерки в рамките на процедурите по уравняване на сметките или, при нужда, ще започне процедури за нарушение по член 226 от Договора.

4. Бюджетни последици

Предложената реформа не води до увеличаване на разходите по отношение на отпуснатия наскоро бюджет от 1,3 милиарда EUR за този сектор. Този бюджет ще се използва:

- в рамките на новата ООП – за национални пакети от мерки, които ще служат за финансиране на реклама в трети страни, от една страна, и на изкореняването, от друга;

- за да се направи възможно прехвърлянето на финансови средства, предназначени за мерки за развитие на селските райони в полза на лозаро-винарските-райони, и

- за да се направи възможно прехвърлянето на финансови средства към схемата за единно плащане, съобразно размера на изкореняваните площи.

Очаква се промените и новостите в режима да доведат до по-ефикасно използване на бюджета.

Освен това, ще бъдат увеличени с 3 милиона EUR финансовите средства, предназначени за информиране на вътрешния пазар за вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание, вина от лозови сортове и отговорно потребление.

Съдържание

Дял I Уводни разпоредби 28

Дял II Мерки за подпомагане 30

Глава І Програми за подпомагане 30

Раздел 1 Уводни разпоредби 30

Раздел 2 Програми за подпомагане 31

Раздел 3 Конкретни мерки за подпомагане 33

Раздел 4 Общи разпоредби 36

Глава II Прехвърляне на финансови средства 37

Дял III Регулативни мерки 39

Глава І Общи правила 39

Глава II Енологични практики и ограничения 40

Глава ІІІ Наименования за произход и географски указания 43

Раздел 1 Обхват и определения 43

Раздел 2 Заявка за предоставяне на правна закрила 44

Раздел 3 Процедура по предоставяне на закрила 46

Раздел 4 Специфични случаи 48

Раздел 5 Закрила и контрол 49

Раздел 6 Общи разпоредби 53

Глава IV Етикетиране 53

Глава V Производителски и междубраншови организации 56

Дял IV Търговия с трети държави 61

Глава І Общи разпоредби 61

ГЛАВА II ЛИЦЕНЗИИ ЗА ВНОС И ИЗНОС 61

Глава ІІІ Предпазни мерки 63

ГЛАВА IV Правила, приложими за вноса 65

Дял V Производствен потенциал 68

Глава І Незаконни засаждения 68

ГЛАВА II Преходен режим на правото на засаждане 70

Глава ІІІ Схема за изкореняване на лозя: 74

Дял VI Общи разпоредби 79

Дял VII Преходни и заключителни разпоредби 83

Глава І Изменения 83

ГЛАВА II Преходни и заключителни разпоредби 86

2007/0138 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

относно общата организация на пазара на вино и за изменение на някои регламенти

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,

като взе предвид предложението на Комисията,

като взе предвид становището на Европейския парламент,

като има предвид, че:

(1) Прилаганият понастоящем спрямо лозаро-винарския сектор режим е уреден с Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино[9].

(2) Потреблението на вино в Общността бележи постоянен спад, а количеството изнесено вино от Общността от 1996 година насам нараства с далеч по-бавен темп от внесените количества. Това доведе до влошаване на равновесието между предлагане и търсене, което от своя страна дава силно отражение върху цените и доходите на производителите.

(3) Не всички инструменти, предвидени в Регламент (ЕО) № 1493/1999, се оказаха ефективни с оглед насочването на сектора към конкурентоспособно и устойчиво развитие. Мерките, свързани с пазарните механизми, като например кризисната дестилация, се оказаха икономически неефективни, доколкото насърчиха структурните излишъци, без да наложат изискване за усъвършенстване на съответните конкурентни структури. Нещо повече, някои от съществуващите регулативни мерки неоправдано ограничиха дейностите на конкурентоспособните производители.

(4) С други думи, сегашната правна рамка видимо не позволява да се постигнат на устойчива основа целите, определени в член 33 от Договора, в частност, стабилизиране на пазара на вино и осигуряване на достоен стандарт на живот на въпросната земеделска общност.

(5) В светлината на придобития опит следователно е целесъобразно основно да се промени режимът на Общността, прилаган по отношение на лозаро-винарския сектор, с цел постигане на следните цели: повишаване конкурентоспособността на винопроизводителите от Общността; затвърждаване реномето, с което се ползват качествените вина от Общността, на най-добри в света; възвръщане на старите пазари и спечелване на нови в рамките на Общността и навсякъде по света; създаване на лозаро-винарски режим, почиващ на ясни, прости и ефикасни правила, подсигуряващи равновесие между предлагането и търсенето; създаване на лозаро-винарски режим, който да съхрани най-добрите традиции на винопроизводството в Общността, да укрепи социалната структура в много селски райони и да гарантира опазването на околната среда от производството като цяло. Поради това е целесъобразно да бъде отменен Регламент (EО) № 1493/1999 и да бъде заменен с този нов регламент.

(6) Настоящият регламент бе предшестван от процес на оценяване и консултации с оглед по-точното определяне и насочване към нуждите на лозаро-винарския сектор. Възложено бе изготвянето на външен доклад за оценка, който бе публикуван през ноември 2004 г. За да даде възможност на заинтересованите страни да изразят становищата си, Комисията организира семинар на 16 февруари 2006 г. Комисията публикува на 22 юни 2006 г. съобщение, озаглавено „Към устойчив европейски лозаро-винарски сектор“[10], заедно с оценка на въздействието, в която се изброяват няколко варианта на реформа в този сектор.

(7) От юли до ноември 2006 г. се проведоха дискусии на ниво Съвет. През декември 2006 г. Европейският икономически и социален комитет и Комитетът на регионите приеха доклади по предложените варианти за реформа в лозаро-винарския сектор, така както са изложени в съобщението на Комисията. На 15 февруари 2007 г. Европейският парламент прие по собствена инициатива доклад във връзка с това съобщение; заключенията от този доклад бяха взети под внимание в настоящия регламент.

(8) Регламентът на Съвета [номерът, пълното заглавие и позоваване на публикацията в ОВ следва да бъдат включени, в случай че станат известни преди приемането на настоящия регламент] относно създаването на обща организация на селскостопанските пазари („обща организация на единния пазар”) в крайна сметка трябва да обхване и лозаро-винарския сектор. Общата организация на единния пазар съдържа хоризонтални разпоредби, в частност относно търговията с трети страни, правилата на конкуренцията, проверките и санкциите, обмена на информация между Комисията и държавите-членки. За да се улесни бъдещото инкорпориране в общата организация на единния пазар, разпоредбите на настоящия регламент, отнасящи се до споменатите по-горе хоризонтални въпроси, трябва да бъдат съобразени във възможно най-висока степен с разпоредбите за общата организация на единния пазар.

(9) Важно е да се предвидят мерки за подпомагане, които могат да укрепят конкурентните структури. Въпреки че тези мерки следва да бъдат финансирани и определени от Общността, на държавите-членки трябва да се предостави свободата да изберат подходящ набор от мерки за да отговорят на нуждите на своите регионални общности, като държат сметка при нужда за техните особености, както и да ги включат в националните програми за подпомагане. Държавите-членки трябва да отговарят за практическото прилагане на споменатите по-горе програми.

(10) Ключът към разпределянето между държавите-членки на финансови средства за националните програми за подпомагане трябва да се основава на техния дял в исторически аспект от бюджета на лозаро-винарския сектор като главен критерий, на общата площ на лозовите насаждения и на производството в исторически план.

(11) Една от мерките с ключово значение в подобни програми трябва да бъдат рекламата и маркетингът на вината от Общността в трети страни, като известна част от бюджетните средства трябва да се заделят за тази мярка. Дейностите по преструктуриране и преобразуване трябва да продължат да бъдат подпомагани, предвид благоприятното им структурно въздействие върху този сектор. За да се поощри един отговорен подход към кризисните ситуации, такива превантивни инструменти, като застраховане на реколтата, взаимоспомагателни фондове и реколта на зелено, трябва да се ползват с достъп до помощ по линия на програмите за подпомагане.

(12) Финансирането от Общността на мерките, които отговарят на условията за това, трябва, когато това е осъществимо, да се подчини на спазването от страна на съответните производители на някои действащи правила, свързани с околната среда. Всяко установено неизпълнение трябва да води до съответно намаление на плащанията.

(13) Подкрепата за сектора трябва също да произтича от структурните мерки, предприемани по силата на Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР)[11].

(14) Следните мерки, предвидени в Регламент (ЕО) № 1698/2005 би трябвало да представляват интерес за лозаро-винарския сектор: първоначално установяване на млади земеделски стопани и инвестиране в технически съоръжения и подобрения за целите на пазарната реализация; професионално обучение, помощ при информирането и рекламата в полза на производителските организации, след включването им в схема за гарантиране на качеството; агро-екологични помощи; осигуряване на ранно пенсиониране на онези земеделски стопани, които са решили окончателно да прекратят всякаква търговска земеделска дейност с цел прехвърляне на стопанството на други земеделски производители.

(15) За да се увеличат наличните финансови средства по смисъла на Регламент (ЕО) № 1698/2005, трябва да се организира постепенно прехвърляне на финансови средства в бюджета по същия регламент.

(16) По отношение на лозаро-винарския сектор следва да се приложат някои регулативни мерки, в частност от съображения, свързани със здравето, качеството и потребителските очаквания.

(17) Държавите-членки трябва да продължат да отговарят за класифицирането на сортовете винено грозде, от които може да бъде произведено вино на тяхна територия. Някои сортове винено грозде трябва да се изключат.

(18) Пазарната реализация в Общността на някои продукти, които са предмет на настоящия регламент, трябва да се подчинява на прецизна класификация на лозаро-винарските продукти и на съответни спецификации.

(19) Продуктите, обхванати от настоящия регламент, трябва да бъдат произвеждани в съответствие с някои правила, свързани с енологичните практики и ограничения, които гарантират, че ще бъдат взети под внимание санитарните съображения, както и потребителските очаквания по отношение на качеството и производствените методи. От съображения за гъвкавост, Комисията трябва да поеме отговорността за обновяването на тези практики и за одобряването на нови такива, с изключение на чувствителните в политически план области на обогатяването и подкисляването, по отношение на които Съветът трябва да запази компетентността си относно измененията.

(20) Увеличаването на алкохолното съдържание на виното трябва да се подчини на някои ограничения и трябва, когато се прилага такова, да се извършва чрез добавяне във виното на концентрирана и ректифицирана гроздова мъст. Добавяне на захароза във виното не трябва да се разрешава в бъдеще.

(21) Предвид лошото качество на виното, получено чрез свръхпресоване, тази практика трябва да се забрани.

(22) За да се съобрази с международните стандарти в тази област, Комисията трябва най-общо да се опре на одобрените от Международната организация по лозарство и винарство (МОЛВ) енологични практики. За да не срещат пречки производителите от Общността на чуждите пазари, тези стандарти трябва също да се прилагат спрямо вината от Общността, предназначени за износ, независимо от по-рестриктивните правила, които могат да бъдат приложими в рамките на Общността.

(23) Трябва да продължи забраната за купажиране на вино с произход от трета страна с вино, произведено в Общността, и купажирането между вина с произход от трети страни. Същевременно, някои видове гроздова мъст, гроздов сок и прясно грозде с произход от трети страни не бива да бъдат превръщани във вино или добавяни във виното на територията на Общността.

(24) В Общността понятието качествени вина се основава inter alia на специфичните свойства, приписвани на географския произход на виното. Такива вина се идентифицират от потребителите посредством защитените наименования за произход и защитените географски указания, макар съществуващата система да не е напълно развита в това отношение. За да се осигури една по-прозрачна и по-съвършена рамка за претенциите за качество, които се свързват с въпросните продукти, трябва да се въведе режим, предвиждащ заявките за наименование за произход или географско указание да се разглеждат в съответствие с хоризонталната политика на Общността в областта на качеството на хранителните продукти, различни от виното и спиртните напитки, която е дефинирана в Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни[12].

(25) За да се съхранят специфичните качествени характеристики на вината с наименование за произход или географско указание, на държавите-членки трябва да се разреши да прилагат по-строги правила в това отношение.

(26) За да се ползват със закрила в Общността, наименованията за произход и географските указания трябва да бъдат признати и регистрирани на общностно ниво. За да се гарантира, че въпросните наименования отговарят на изискванията, установени с настоящия регламент, заявките трябва да се разглеждат от националните власти на съответната държава-членка, при спазване на минималните общи разпоредби, включително на националната процедура за предявяване на възражения. Впоследствие Комисията трябва да пристъпи към внимателен преглед на взетите решения, за да се убеди, че заявките отговарят на изискванията, заложени с настоящия регламент, и че е единен подходът във всички държави-членки.

(27) Трябва да се даде възможност за защита на наименованията за произход и географските указания на трети страни, когато те са защитени в страната им на произход.

(28) Процедурата по регистрация трябва да даде възможност на всяко физическо или юридическо лице, което има законен интерес в държава-членка или трета страна, да упражни правата си като нотифицира възражението си.

(29) Регистрираните наименования за произход и географски указания трябва да се ползват със закрила срещу всяка употреба, която представлява злоупотреба с реномето, с което се ползват продуктите, които отговарят на съответните изисквания. За да се стимулира лоялната конкуренция и да не се объркват потребителите, тази закрила трябва също да засегне и продуктите и услугите, които не са обхванати от настоящия регламент, включително тези, които не са посочени в приложение І към Договора.

(30) Следва да се предвидят процедури, позволяващи да бъдат променяни продуктовите спецификации след предоставянето на закрилата, а също и за отмяна на наименованието за произход или географското указание, в частност, ако вече не е гарантирано спазването на съответната продуктова спецификация.

(31) Защитените на територията на Общността наименования за произход и географски указания трябва да бъдат подлагани на проверки, при възможност съобразени с изискванията на Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните[13], и включващи система от проверки с оглед осигуряване съответствието с разпоредбите на продуктовите спецификации на въпросните вина.

(32) На държавите-членки трябва да се разреши да събират такса, която да покрива направените разходи.

(33) Съществуващите в Общността наименования за произход и географски указания трябва да бъдат изключени, от съображения за правна сигурност, от приложното поле на новата процедура за преглед. Съответните държави-членки трябва, обаче, да предоставят на Комисията основната информация и документи, въз основа на които тези наименования за произход и географски указания са били признати на национално ниво, като същите ще загубят своята защитеност, ако държавите-членки не направят това. От съображения за правна сигурност, трябва да се ограничат възможностите за отмяна на вече съществуващите наименования за произход и географски указания.

(34) Трябва да се премахне възможността за защита на географски наименования като наименования за произход или географски указания на национално ниво.

(35) Означението, наименованието и търговското представяне на продуктите, обхванати от настоящия регламент, могат да имат важни последствия за търговската им реализация. Различията между законодателните разпоредби на държавите-членки в областта на етикетирането на лозаро-винарските продукти могат да осуетят безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар.

(36) Ето защо трябва да се установят правила, които да отчитат законните интереси на потребителите и производителите. Поради тази причина е целесъобразно да съществуват правила на Общността в областта на етикетирането.

(37) Тези правила трябва да предвидят задължителна употреба на някои означения, така че да се идентифицира продуктът в зависимост от търговската категория и да се предоставят на потребителите определени важни данни. Използването на други данни, имащи незадължителен характер, също трябва да се уреди в общностната рамка.

(38) Освен ако не е предвидено друго, правилата за етикетиране във лозаро-винарския сектор трябва да имат допълващ характер спрямо установените в Директива (ЕО) № 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателството на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните[14], които са приложими в хоризонтален план. Опитът показа, че не е целесъобразно да се диференцират правилата за етикетиране в зависимост от категорията на лозаро-винарските продукти. Следователно, тези правила трябва да се прилагат спрямо всички видове категории вино, включително продуктите от внос. По-специално, те ще позволят да бъдат указани сортът винено грозде и годината на реколтата върху вина, които нямат наименование за произход, нито географско указание, при условие се спазват изискванията за достоверност на данните, фигуриращи на етикета и за извършване на съответни проверки.

(39) Съществуването и сформирането на организации на производителите продължава да бъде оръдие за удовлетворяване на потребностите на лозаро-винарския сектор, така както те са определени на нивото на Общността. Ползата от тях трябва да се изразява в обхвата и ефикасността на услугите, които те предлагат на своите членове. Същото се отнася и за междуотрасловите организации. Ето защо държавите-членки трябва да признаят организациите, които отговарят на определени изисквания, установени на нивото на Общността.

(40) За да се подобри функционирането на пазара на вината, притежаващи наименование за произход или географско указание, държавите-членки трябва да бъдат в състояние да осигурят изпълнението на взетите от междуотрасловите организации решения. Практиките, които биха могли да доведат до нарушаване на конкуренцията, обаче трябва да се изключат от обхвата на подобни решения.

(41) Създаването на единен пазар на Общността предполага въвеждането на система за търговски обмен по външните граници на Общността. Тя трябва да включва вносни мита и по принцип трябва да стабилизира пазара на Общността. Тази система за търговски обмен трябва да се основава на международните задължения на Общността, по-специално на онези от тях, които произтичат от споразуменията, сключени в рамките на Световната търговска организация (СТО).

(42) Контролът над търговските потоци е преди всичко управленски въпрос, който следва да се решава по един гъвкав начин. Ето защо, Комисията следва да вземе решение за въвеждането на изисквания по отношение на лицензиите, което да отчете нуждата от вносни и износни лицензии, за да бъдат управлявани съответните пазари и, по-специално, за да се контролира вносът на въпросните продукти. Независимо от това, с настоящия регламент следва да се установят общите условия, на които следва да се подчиняват тези лицензии.

(43) Когато се въвежда режим на вносни и износни лицензии, трябва да се изисква представянето на гаранция, с която да се гарантира осъществяването на практика на сделките, за които са издадени подобни лицензии.

(44) Системата на вносни мита позволява да отпадне нуждата от прилагането на всякакви други защитни мерки по външните граници на Общността. Механизмът на вътрешния пазар и митните сборове при изключителни обстоятелства може да се окаже неадекватен. В такива случаи, за да не бъде оставен пазарът на Общността без защита срещу евентуални смущения, които могат да възникнат, Общността трябва да бъде в състояние незабавно да предприеме всички необходими мерки. Тези мерки трябва да са съобразени с поетите от Общността международни задължения.

(45) За да се предотврати или противодейства на неблагоприятните въздействия върху пазара на Общността, които могат да бъдат резултат по-специално от вноса на гроздов сок и на продукти на основата на гроздова мъст, вносът на тези продукти трябва да се обвърже със заплащането на допълнителна такса, ако са изпълнени определени условия.

(46) За да се осигури нормалното функциониране на пазара на вино и, по-специално, за да се избегнат смущенията на пазара, трябва да се предвиди възможност да се забрани прибягването до режима на активно и пасивно усъвършенстване. За да проработи успешно тази пазарна мярка, като правило тя трябва да бъде въведена без особено забавяне. Ето защо на Комисията трябва да бъдат възложени необходимите правомощия за тази цел.

(47) Продуктите, внесени от трети страни, трябва да бъдат подчинени на правилата на Общността за продуктовите категории, етикетирането и наименованията за произход и географските указания. Те трябва да бъдат съпроводени от аналитичен доклад.

(48) При определени условия е целесъобразно на Комисията да бъде възложено правомощието да открива и разпределя митнически квоти, произтичащи от международни споразумения, сключени в съответствие с Договора, или от други правни актове на Съвета.

(49) Положението със свръхпроизводството на вино в Общността беше утежнено още повече в резултат на случаите на нарушаване на временната забрана за нови насаждения. В Общността съществуват голям брой незаконни насаждения, които са в основата на нелоялна конкуренция и задълбочават проблемите в този сектор.

(50) Що се отнася до незаконните площи, необходимо е да се прави разграничение между засетите преди и след 1 септември 1998 г., доколкото това има отношение към задълженията на производителите към съответните площи.

(51) Към настоящия момент не съществува задължение за изкореняване на незаконните насаждения, създадени преди 1 септември 1998 г. Съответните производители трябва да бъдат задължени да ги узаконят, като заплатят определена такса. В случай че въпросните площи не бъдат узаконени до 31 декември 2009 г., производителите трябва да бъдат задължени да ги изкоренят за своя сметка. Неизпълнението на това задължение за изкореняване следва да бъде санкционирано с наказателни плащания.

(52) Площите, които са били засети в нарушение на съответната забрана след 1 септември 1998 г., трябва да бъдат изкоренени, в изпълнение на предвидената в Регламент (ЕО) № 1493/1999 санкция. Неизпълнението на това задължение за изкореняване следва да бъде санкционирано с наказателни плащания.

(53) До осъществяването на мерките за узаконяване и изкореняване, виното от засятите в нарушение на забраната и неузаконени в съответствие с Регламент (ЕО) № 1493/1999 площи не бива да се пуска на пазара, освен за дестилация за сметка на съответния производител. Представянето от производителите на договорите за дестилация трябва да осигури по-добър контрол за спазването на това правило от досегашния.

(54) Макар временната забрана за нови насаждения да оказа известно въздействие върху равновесието между предлагане и търсене на пазара на вино, в същото време тя бе пречка за конкурентоспособните производители, които желаят гъвкаво да реагират на увеличеното търсене.

(55) Тъй като все още не е постигнато желаното пазарно равновесие и тъй като е необходимо време, за да могат да произведат своето действие съпътстващите мерки, като например схемата за изкореняване, целесъобразно е действието на забраната за нови насаждения да се запази до 31 декември 2013 г., когато все пак тя трябва окончателно да бъде вдигната, за да се позволи на конкурентоспособните производители свободно да отговорят на пазарните условия.

(56) Съществуващото понастоящем разрешение за ново засаждане на облагородени лози от присадници, комасацията и отчуждаването на земеделски имоти, както и експериментирането в лозарството, доказаха, че сами по себе си не водят до необосновани смущения на пазара на вино и следователно трябва да продължат да се прилагат, при условие че се упражнява необходимият контрол.

(57) Трябва да продължи практиката на предоставяне на права на презасаждане в случаите, когато производителите поемат ангажимента да изкоренят равностойни по размер площи, засети с лозарски насаждения, тъй като обикновено въздействието на подобни насаждения върху производството се свежда до нула.

(58) Освен това, трябва да се предвиди възможност държавите-членки да разрешат прехвърлянето на права за презасаждане от едно стопанство на друго, при условия на строг контрол и доколкото това прехвърляне се вписва в политиката за постигане на по-високо качество или се отнася до облагородените лози от присадници, или е свързано с прехвърлянето на част от стопанството. Споменатото по-горе прехвърляне трябва да се ограничи в рамките на територията на конкретната държава-членка.

(59) За да се подобри управлението на лозарския потенциал и да се стимулира ефикасното използване на правата за засаждане, с което ще се допринесе за смекчаване ефекта от временното ограничение на засаждането, трябва да се запази съществуващата система от национални и/или регионални резерви.

(60) Държавите-членки трябва да продължат да се ползват с голяма свобода на преценка при управлението на резервите, при условие че се извършват необходимите проверки, което ще им позволи по-добре да съобразят използването на правата за засаждане на тези резерви с местните нужди. Тази свобода на преценка трябва да включва възможността за закупуване на права за засаждане, за да попълнят резерва, и за продаване на права за засаждане, произтичащи от него. За целта следва да се позволи на държавите-членки да продължат да не прилагат системата за резерв, при условие че могат да докажат, че вече разполагат с ефикасна система за управление на правата за засаждане.

(61) Предоставянето на специфични привилегии на младите винопроизводители може да улесни не само тяхното установяване, но също и структурното приспособяване на техните стопанства след първоначалното им установяване. Поради тази причина, тези производители трябва да могат безплатно да се ползват с права от резервите.

(62) За да се гарантира оптималното използване на ресурсите и по-добре да се съобрази предлагането с търсенето, е необходимо правата за засаждане да бъдат използвани от техните титуляри в разумен срок. Ако това не е направено, те трябва да бъдат разпределени или преразпределени на резервите. По същите причини, разпределените на резервите права следва да бъдат предоставени в разумен срок.

(63) Производство на вино в държавите-членки, което не надхвърля 25 000 хектолитра годишно, не би могло съществено да наруши равновесието на пазара. Поради тази причина държавите-членки трябва да бъдат освободени от задължението да прилагат временната забрана за нови насаждения, но същевременно не трябва да имат достъп до схемата за изкореняване.

(64) Трябва да се въведе схема за изкореняване като допълнителна съпътстваща мярка, целяща създаването на приспособен към пазарните условия сектор. Когато производителите преценят, че условията в определени райони не са благоприятни за жизнеспособността на производството, трябва да им се даде възможност да съкратят разходите си и окончателно да се откажат от производството на вино в тези райони, като същевременно им се позволи да извършват алтернативни дейности на въпросните земеделски парцели или да се оттеглят напълно от земеделското производство.

(65) Опитът показа, че ако се остави на държавите-членки инициативата да разрешават изкореняването срещу изплащане на премия, съществува опасност това да направи неефективни както мярката, така и свързаните с нея последствия за предлагането. Поради тази причина, противно на действащия режим, производителите като правило трябва да се ползват с право на достъп до схемата за изкореняване и да имат правото сами да решат дали да се кандидатират за участие в нея. Срещу това трябва да им бъде отпускана премия за всеки хектар изкоренени лозови масиви.

(66) Държавите-членки трябва да бъдат в състояние да определят, въз основа на обективни критерии, конкретни нива на премията за изкореняване, в определени рамки, установени от Комисията.

(67) За да се гарантира един отговорен подход към изкоренените площи, правото на премия трябва да бъде подчинено на спазването от страна на въпросните производители на приложимите правила, отнасящи се до околната среда. Всяко установено неизпълнение трябва да води до съразмерно намаление на премията за изкореняване.

(68) За да се предотвратят евентуални проблеми, свързани с околната среда, държавите-членки трябва да бъдат в състояние да изключат изкореняването като мярка в планинските райони и тези със стръмни склонове, както и в случай на съществуващ риск за околната среда, в съответствие с конкретните условия. Държавите-членки трябва да бъдат в състояние да преустановят изкореняването, когато общата площ на изкоренените масиви достигне 10 % от техните засети с лозя площи.

(69) След изкореняването, земеделските площи, които в миналото са били използвани за отглеждане на лозови насаждения, трябва да могат да претендират за статут на райони, имащи право да бъдат включени в схемата за единно плащане, и да получат средния размер на заделената регионална пряка помощ, която по бюджетни съображения не бива да надвишава 350 EUR/хектар.

(70) Отпускането на национални помощи би могло да застраши нормалното функциониране на единния пазар. Поради тази причина разпоредбите на Договора, които уреждат държавните помощи, трябва да се прилагат за продуктите, обхванати от общата организация на пазара на вино. Независимо от това, разпоредбите относно премията за изкореняване и определени мерки по линия на програмите за подпомагане не трябва сами по себе си да съставляват пречка за отпускането на национална помощ за същите цели.

(71) За по-добро управление на лозарския потенциал е желателно държавите-членки да предадат в Комисията опис на своя производствен потенциал. Тази информация трябва да се основава на съществуващия регистър на лозовите масиви. За да се поощрят държавите-членки да предадат въпросния опис, подкрепата за преструктуриране и преобразуване трябва да се ограничи до тези държави-членки, които са предали такъв опис.

(72) За да може да се разполага с необходимата информация за изработване на съответна политика и за да бъде направен съответният административен избор, производителите на грозде, предназначено за винификация, на мъст и на вино трябва да декларират реколтата си. Държавите-членки трябва също така да са в състояние да задължат търговците на грозде, предназначено за винопроизводство, да декларират всяка година пласираните на пазара количества от последната реколта. Производителите на мъст и вино и останалите търговци, без търговците на дребно, трябва да декларират наличните си количества от гроздова мъст и вино.

(73) За да се осигури задоволително ниво на проследяване на въпросните продукти, което по-специално е в интерес на защитата на потребителите, трябва да се предвиди разпоредба, според която всички продукти, обхванати от настоящия регламент, трябва да бъдат снабдени с придружителен документ, когато се разпространяват на територията на Общността.

(74) Мерките по прилагането на настоящия регламент трябва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията[15].

(75) Разходите, направени от държавите-членки в рамките на задълженията, които имат по силата на настоящия регламент, трябва да бъдат финансирани от Общността в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика[16].

(76) Държавите-членки и Комисията обменят помежду си цялата информация, необходима за прилагането на настоящия регламент.

(77) За да се гарантира изпълнението на задълженията, установени с настоящия регламент, е необходимо да се предвидят проверки и налагането на наказания, в случай на неизпълнение на тези задължения. Поради тази причина на Комисията трябва да се възложи правомощието да установи съответните правила, включително що се отнася до възстановяването на неправомерни плащания и до задълженията за отчетност на държавите-членки.

(78) Официалните органи на държавите-членки трябва да бъдат натоварени с отговорността да осигурят спазването на настоящия регламент, като същевременно е нужно да се приемат разпоредби, които да позволят на Комисията да контролира и гарантира това спазване.

(79) За да се позволи инкорпорирането на лозаро-винарския сектор в схемата за единно плащане, всички активно култивирани лозарски площи трябва да получат право на достъп до схемата за единно плащане, предвидена в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители[17].

(80) Лозарите от България, Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Румъния Словения и Словакия трябва да се възползват от въвеждането на компонента „вино“ в схемата за единно плащане при същите условия, както и лозарите в Общността, така както беше създадена на 30 април 2004 г. Поради тази причина компонентът „вино“ на схемата за единно плащане не трябва да зависи от прилагането на схемата на нарастване, предвидена в член 143а от Регламент (ЕО) № 1782/2003 г.

(81) Регламент (ЕО) № 2702/1999 на Съвета от 14 декември 1999 г. относно действията за информиране и насърчаване на селскостопански продукти в трети страни[18], Регламент (ЕО) № 2826/2000 на Съвета от 19 декември 2000 г. относно действията за информиране и насърчаване, свързани със селскостопанските продукти на вътрешния пазар[19] и Регламент (ЕО) № 1782/2003 трябва да бъдат изменени съответно.

(82) Преходът от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1493/1999 и други регламенти, които се отнасят до лозаро-винарския сектор, към разпоредбите на настоящия регламент, може да създаде затруднения, които не са предвидени в настоящия регламент. За да се намери подходящо разрешение на този случай, следва да се предвиди разпоредба, позволяваща на Комисията да приеме необходимите преходни мерки. Комисията също следва да бъде оправомощена да решава определени практически проблеми,

ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

Дял I Уводни разпоредби

Член 1 Предмет и обхват

1. Настоящият регламент установява конкретни правила, приложими спрямо производството и търговското разпространение на следните продукти:

Код по КН | Описание |

0806 10 90 | Прясно грозде, с изключение на десертно грозде |

2009 61 2009 69 | Сок от грозде (включително гроздова мъст) |

2204 30 92 2204 30 94 2204 30 96 2204 30 98 | Други видове гроздова мъст, с изключение на частично ферментирали, дори такива, чиято ферментация е прекъсната по начин, различен от прибавка на алкохол |

2204 | Вина от прясно грозде, включително обогатените с алкохол; мъст от грозде, различна от тази от позиция 2009, с изключение на другите видове гроздова мъст от подпозиции 2204 30 92, 2204 30 94, 2204 30 96 и 2204 30 98 |

2206 00 10 | Пикет |

2209 00 11 | Винен оцет |

2209 00 19 |

2307 00 11 | Винени утайки |

2307 00 19 |

2308 90 11 | Джибри от грозде |

2308 90 19 |

2. По отношение на продуктите по параграф 1 настоящият регламент предвижда:

а) мерки за подпомагане,

б) регулативни мерки,

в) правила за търговията с трети страни,

г) правила, уреждащи производствения потенциал.

Член 2 Определения

За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, изложени в приложение І.

Дял IIМерки за подпомагане

Глава І Програми за подпомагане

Раздел 1Уводни разпоредби

Член 3 Обхват

С настоящата глава се установяват правилата, уреждащи предоставянето на държавите-членки на финансови средства от Общността и използването на тези финансови средства от държавите-членки, в рамките на национални програми за подпомагане (наричани по-долу за краткост „програми за подпомагане“), за финансиране на конкретните мерки за подпомагане в подкрепа на лозаро-винарския сектор.

Член 4 Съвместимост и съгласуваност

1. Програмите за подпомагане се подчиняват на правото на Общността и са съгласувани с дейностите, политиките и приоритетите на Общността.

2. Държавите-членки отговарят за програмите за подпомагане и следят за това те да са съставени и да се прилагат по един обективен начин, при отчитане на икономическото положение на съответните производители и на нуждата да се избегне евентуална необоснована липса на равнопоставеност между производителите.

3. Не се предоставя помощ в следните случаи:

а) за научноизследователски проекти и мерки в подкрепа на научноизследователски проекти;

б) за мерките, попадащи в приложното поле на Регламент (ЕО) № 1698/2005.

Раздел 2Програми за подпомагане

Член 5 Представяне на програмите за подпомагане

1. Всяка посочена в приложение ІІ държава-членка производителка представя в Комисията, за първи път не по-късно от 30 април 2008 г., проект на петгодишна програма за подпомагане, включваща мерки в съответствие с разпоредбите на настоящата глава.

Мерките за подпомагане се изготвят на считаното от държавите-членки за най-подходящо географско ниво. Преди да бъде представена на Комисията, програмата за подпомагане подлежи на съгласуване с компетентните органи и организации на подходящото териториално ниво.

Всяка държава-членка представя един единствен проект на програма, който може да отчита определени регионални особености.

2. Програмите за подпомагане стават приложими след изтичане на три месеца от представянето им в Комисията.

Ако обаче представената програма не отговаря на условията, установени в настоящата глава, Комисията уведомява за това държавата-членка. В този случай държавата-членка представя на Комисията преразгледана програма. Преразгледаната програма става приложима след изтичане на два месеца от датата на нотифицирането ѝ, освен ако не бъде установена продължаваща несъвместимост, в който случай се прилага настоящата алинея.

3. Параграф 2 се прилага mutatis mutandis за промени в програмите за подпомагане, представени от държавите-членки.

Член 6 Съдържание на програмите за подпомагане

Програмите за подпомагане съдържат следните компоненти:

а) подробно описание на предложените мерки, заедно с техните количествени цели;

б) резултатите от проведените консултации;

в) оценка за очакваното въздействие в технически, икономически, екологичен и социален план;

г) график за въвеждането на мерките;

д) обща финансова таблица, указваща финансовите ресурси, които ще бъдат използвани и индикативното разпределение на тези финансови ресурси за отделните мерки, при спазване на установените в приложение ІІ горни граници;

е) доказателство за съвместимостта и съгласуваността на различните мерки, включени в програмата;

ж) критериите и количествените показатели, които следва да се използват при контрола и оценката, както и предприетите мерки за осигуряване правилното и ефикасно прилагане на програмите;

з) критериите и показателите, които следва да се използват за да се провери дали програмите за подпомагане са съставени и се прилагат по един обективен начин, при отчитане на икономическото положение на съответните производители и на нуждата да се избегне евентуална необоснована липса на равнопоставеност между производителите;

и) разпоредбите относно проверките и санкциите;

к) посочване на компетентните органи и на тези, които отговарят за изпълнението на програмата.

Член 7 Мерки, отговарящи на условията за финансиране

Програмите за подпомагане включват в себе си мерки за провеждане на рекламна дейност на пазарите на трети страни, в съответствие с разпоредбите на член 9.

Те също включват поне една от следните мерки:

а) преструктуриране и преобразуване на лозовите масиви;

б) реколта на зелено;

в) взаимоспомагателни фондове;

г) застраховане на реколтата.

Член 8 Общи правила, приложими спрямо програмите за подпомагане

1. Разпределението на наличните финансови средства на Общността, както и бюджетните ограничения, са посочени в приложение ІІ.

2. Помощта на Общността се отнася изключително за онези от разходите, които отговарят на условията за финансиране и са направени след представянето на съответната програма за подпомагане по член 5, параграф 1.

3. Държавите-членки не участват в покриването на разходите за мерките, (съ)финансирани от Общността в рамките на програмите за подпомагане.

4. Чрез дерогация от параграф 3, държавите-членки могат да предоставят национална помощ за мерките по членове 9 и 13, при спазване на съответните правила на Общността за държавните помощи.

Максималният размер на помощта, определен в приложимите към държавните помощи правила на Общността, се прилага по отношение на общото публично (съ)финансиране, едновременно включващо парични средства от Общността и национални такива.

Раздел 3Конкретни мерки за подпомагане

Член 9 Реклама на пазарите на трети страни

1. Помощта по смисъла на този член се отнася до мерки за информиране или реклама на вината на Общността в трети страни, целящи повишаване конкурентоспособността им в тези страни.

2. Мерките по параграф 1 засягат вината със защитено наименование за произход или географско указания или вината с указание на сорта винено грозде.

3. Мерките по параграф 1 могат да включват:

а) връзки с обществеността, мерки за насърчаване на разпространението и реклама и по-конкретно – изтъкване предимствата на продуктите от Общността, по-специално от гледна точка на качеството, безопасността на храните или грижата за околната среда;

б) участие във форуми, панаири или изложения с международна значимост;

в) информационни кампании, по-специално относно режимите на Общността, отнасящи се до наименованията за произход, географските указания и биологичното производство;

г) проучвания на нови пазари, необходими за разширяване на пазарната реализация;

д) проучвания с цел оценка на резултатите от рекламно-информационните мерки.

4. Делът, с който Общността участва в рекламните дейности, не превишава 50 % от разходите, които отговарят на условията за финансиране.

5. Държавите-членки заделят най-малко посочените в приложение ІІ финансови средства на Общността за рекламните мерки на пазарите на трети страни. Заделените за тази цел финансови средства не трябва да се използват за други мерки.

Член 10 Преструктуриране и преобразуване на лозовите масиви

1. Целта на мерките за преструктуриране и преобразуване на лозовите масиви е да се повиши конкурентоспособността на винопроизводителите.

2. Преструктурирането и преобразуването на лозовите масиви се подпомага в съответствие с този член само ако държавите-членки представят опис на своя производствен потенциал в съответствие с член 100.

3. Помощта за преструктуриране и преобразуване на лозовите масиви може да включва една или повече от следните дейности:

а) конверсия на сортовете, включително и чрез повторно присаждане;

б) промяна на местонахождението на лозята;

в) подобряване на методите и технологиите за управление на лозарското стопанство.

Режимът не обхваща обичайното обновление на лозята, които са приключили естествения си жизнен цикъл.

4. Помощта за преструктуриране и преобразуване на лозарските масиви се осъществява в следните форми:

а) обезщетение на производителите за пропуснати ползи вследствие изпълнението на мярката;

б) помощ за покриване на разходите по преструктурирането и преобразуването.

5. Обезщетението на производителите за пропуснати ползи по параграф 4, буква а) може да покрие до 100 % от съответните загуби и да приеме една от следните две форми:

а) независимо от разпоредбите на Глава ІІ от Дял V, то може да приеме формата на разрешение за едновременно отглеждане на стари и нови лозови насаждения в течение на строго определен период от време, който не бива да бъде по-дълъг от три години, до края на преходния режим за правата на засаждане, т.е. не по-късно от 31 декември 2013 г.;

б) финансова компенсация.

6. Участието на Общността в покриването на действителните разходи по преструктурирането и преобразуването на лозовите масиви не може да надвишава 50 % от тези разходи. В регионите, класифицирани като региони, които отговарят на изискванията за финансиране от структурните фондове по цел „Сближаване“ в съответствие с Регламент (ЕО) № 1083, участието на Общността в покриването на разходите за преструктуриране и преобразуване не надвишава 75 % от тези разходи.

Член 11 Реколта на зелено

1. За целите на този член, реколта на зелено означава пълното унищожаване или отстраняване на гроздовете, докато все още са в неузряло състояние, като по този начин добивът от въпросния парцел се намалява до нула.

2. Помощта за реколтата на зелено допринася за възстановяване на равновесието между предлагане и търсене на пазара на вино в Общността, с оглед предотвратяване на пазарните кризи.

3. Помощта за реколтата на зелено може да се предоставя като обезщетение под формата на плащане с фиксиран размер на един хектар, който размер се определя от съответната държава-членка.

Изплатената сума не може да надвишава 50 % от сумата от преките разходи за унищожаване или отстраняване на гроздовете и произтичащите от унищожаването или отстраняването на гроздовете пропуснати ползи.

4. Заинтересованите държави-членки въвеждат система, почиваща на обективни критерии, която да гарантира, че мярката „реколта на зелено“ не води до обезщетяване на отделните лозари над горните граници, предвидени в параграф 3, алинея втора.

Член 12 Взаимоспомагателни фондове

1. Помощта за създаването на взаимоспомагателни фондове представлява форма на подкрепа за производителите, които търсят начин да се презастраховат срещу колебанията на пазара.

2. Помощта за създаването на взаимоспомагателни фондове може да се предоставя под формата на временна и прогресивно намаляваща помощ за покриване на административните разходи на тези фондове.

Член 13 Застраховане на реколтата

1. Помощта за застраховане на реколтата съдейства за запазване доходите на производителите, когато същите са засегнати от природни бедствия, климатични явления, болести или паразитни инфекции.

2. Помощта за застраховане на реколтата може да се предоставя под формата на финансова вноска на Общността, която не бива да надвишава:

а) 80 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу щети, причинени от климатични явления, които могат да бъдат приравнени към природни бедствия;

б) 50 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу:

- щетите по буква а) и срещу други щети, причинени от климатични явления;

- щетите, причинени от болести по животните или растенията или паразитни инфекции.

3. Помощта за застраховане на реколтата може да бъде предоставена само ако въпросните застрахователни плащания не обезщетяват производителите в размер, по-висок от 100 % от понесените пропуснати ползи, при отчитане на сумите, които те са получили по други застрахователни схеми, свързани с осигурителния риск.

4. Помощта за застраховане на реколтата не нарушава по никакъв начин конкуренцията на застрахователния пазар.

Член 14 Кръстосано спазване

Когато бъде установено, че фермерите не са привели своето стопанство в съответствие с установените изисквания за управление и добрите селскостопански и екологични условия, посочени в членове 3─7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, в течение на период от пет години от изплащането на помощта за преструктуриране или преобразуване в рамките на програма за подпомагане или в течение на една година след изплащането на помощта за реколтата на зелено в рамките на програма за подпомагане, сумата на плащането се намалява или отменя частично или напълно в зависимост от сериозността, степента, продължителността и повторяемостта на несъобразяването, когато несъобразяването с изискванията е резултат на действие или пропуск, за който фермерът е пряко отговорен, като от фермера, където е целесъобразно, се изисква да възстанови изплатената сума в съответствие с условията, определени в цитираните по-горе разпоредби.

Правилата се определят в съответствие с процедурата по член 144, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, що се отнася до частичното или пълното намаление или възстановяване на помощта от засегнатата държава-членка.

Раздел 4Общи разпоредби

Член 15 Доклади и оценка

1. Най-късно на 1 март всяка година държавите-членки представят в Комисията доклад по изпълнението през предходната година на мерките, предвидени в техните програми за подпомагане.

В тези доклади се изброяват и описват мерките, за които е предоставена помощ от Общността в рамките на програмите за подпомагане, като по-специално се предоставят подробни данни за изпълнението на мерките за реклама по член 9.

2. Най-късно на 1 март 2011 г. и отново най-късно на 1 март 2014 г. държавите-членки представят в Комисията оценка за разходите и ползите от програмите за подпомагане, с едновременно посочване на начина, по който следва да се повиши тяхната ефективност.

Най-късно на 31 декември 2011 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент и Съвета относно изпълнението на мерките за реклама по член 9.

Член 16 Правила за прилагане

По реда на член 104, параграф 1 следва да бъдат приети подробни правила за прилагането на настоящата глава.

Тези правила могат да включват по-специално:

а) формат на представяне на програмите за подпомагане;

б) правила за изменение на програмите за подпомагане, след като те станат приложими;

в) подробни правила за прилагането на мерките по членове 9─13;

г) приложими условия по отношение на съобщаването и публикуването на информация за помощта, финансирана със средства на Общността;

д) изисквания към отчитането.

Глава IIПрехвърляне на финансови средства

Член 17 Прехвърляне на финансови средства за развитие на селските райони

1. Считано от бюджетната 2009 година, сумите, определени в параграф 2 на основата на данните в исторически план за разходите по смисъла на Регламент (ЕО) № 1493/1999 за интервенции, предназначени за регулиране на земеделските пазари, така както са предвидени в член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1290/2005, ще бъдат отпуснати, за да се предоставят допълнителни финансови средства от Общността за мерките в лозаро-винарските райони, включени в програмите за развитие на селските райони, финансирани по реда на Регламент (ЕО) № 1698/2005.

2. Следните суми се предоставят, разпределени по календарни години:

- 2009: 100 млн. EUR

- 2010: 150 млн. EUR

- 2011: 250 млн. EUR

- 2012: 300 млн. EUR

- 2013: 350 млн. EUR

- от 2014 г. нататък: 400 млн. EUR.

3. Сумите по параграф 2 се разпределят между държавите-членки в съответствие с приложение ІІІ.

Дял IIIРегулативни мерки

Глава І Общи правила

Член 18 Класифициране на сортовете винено грозде

1. Задължение на държавите-членки е да класифицират кои сортове винено грозде могат да бъдат засаждани, пресаждани или повторно присаждани на тяхна територия.

Всички класифицирани сортове трябва да принадлежат към вида Vitis vinifera или да произхождат от кръстоска на този вид с други видове от рода Vitis.

2. Държавите-членки са длъжни да изключат от своята класификация следните сортове винено грозде:

а) Noah,

б) Othello,

в) Isabelle,

г) Jacquez,

д) Clinton,

е) Herbemont.

3. Засаждането, пресаждането или повторното присаждане на некласифицирани сортове винено грозде се разрешават само с научноизследователска и експериментална цел.

4. Съществуващите площи, засадени с некласифицирани сортове винено грозде се изкореняват, с изключение на случаите, когато полученото производство от тези площи е предназначено изключително за домашно потребление от производителя.

5. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за да проверят спазването от страна на производителите на разпоредбите на параграфи 3 и 4.

6. В случаите, когато дадени сортове винено грозде биват изключени от класификацията, изкореняването на тези сортове се осъществява в рамките на 15 години от изключването им.

Член 19 Производство и пазарна реализация

1. Продуктите, чийто списък фигурира в приложение ІV и които са произведени в Общността, се приготовляват от винено грозде от сортовете, изброени в класификациите, съставени от държавите-членки в съответствие с член 18, параграф 1, алинея първа.

2. Наименованията на категориите лозарски продукти, изброени в приложение ІV, могат да се използват в Общността само за целите на търговската реализация на продукт, който отговаря на условията, съдържащи се в същото приложение.

Комисията може да реши да добави категории лозарски продукти към изброените в приложение ІV.

3. С изключение на бутилираното вино, за което има данни, че бутилирането е станало преди 1 септември 1971 г., вина, произведени от сортовете винено грозде, изброени в класификациите, съставени в съответствие с член 18, параграф 1, алинея първа, но несъответстващи на една от категориите, съдържащи се в приложение ІV, се използват единствено за домашна консумация от винопроизводителя, за производството на винен оцет или за дестилация.

Глава IIЕнологични практики и ограничения

Член 20 Обхват

В настоящата глава са изложени разрешените енологични практики и приложимите ограничения, както и процедурата, по която Комисията може да реши кои практики и ограничения са приложими спрямо производството и търговската реализация на продуктите, обхванати от настоящия регламент.

Член 21 Енологични практики и ограничения

1. Само енологични практики, разрешени по силата на правото на Общността, се използват за производство в Общността на продуктите, обхванати от настоящия регламент.

Първата алинея не се прилага за:

а) гроздов сок и концентриран гроздов сок;

б) гроздова мъст и концентрирана гроздова мъст, предназначена за приготовление на гроздов сок.

2. Разрешените енологични практики могат да се използват единствено за осигуряване на правилната винификация, правилното запазване или правилното пречистване на даден продукт.

3. Продуктите, обхванати от настоящия регламент, се произвеждат в Общността в съответствие със съответните ограничения, съдържащи се в приложение VІ.

4. Продуктите, обхванати от настоящия регламент, които са приготвени на основата на неразрешени общностни или, когато това е приложимо, неразрешени национални енологични практики или които са в нарушение на ограниченията, установени в приложение VІ, не могат да бъдат търгувани в пределите на Общността.

5. Спрямо продуктите, обхванати от настоящия регламент и произведени за износ, обаче, се прилагат енологичните практики и ограничения, признати от Международната организация по лозарство и винарство (МОЛВ), а не разрешените от Общността енологични практики и ограничения.

Производителите декларират тези продукти пред държавите-членки, които проверяват доколко те отговарят на изискванията за износ.

Член 22 По-строги енологични практики, налагани от държавите-членки

Държавите-членки могат да ограничат или изключат използването на определени енологични практики за разрешени по силата на общностното право вина, произведени на тяхна територия, с цел по-добро запазване на основните характеристики на вината със защитено наименование за произход или защитено географско указание и на шампанизираните вина и ликьорните вина.

В случай на такова ограничение или изключване, държавите-членки уведомяват Комисията за това, като тя от своя страна довежда тази информация до знанието на останалите държави-членки.

Член 23 Разрешаване на енологични практики и ограничения

1. Освен в случаите на енологични практики, свързани с обогатяване, подкисляване и откисляване, изброени в приложение V, и на ограниченията, изброени в приложение VІ, разрешение на енологични практики и ограничения по отношение на производството и консервирането на продуктите, обхванати от настоящия регламент, се дава в съответствие с процедурата по член 104, параграф 1.

2. Държавите-членки могат да разрешат експерименталното използване на неразрешени енологични практики при условия, определени в съответствие с процедурата по член 104, параграф 1.

Член 24 Критерии за разрешаване

Когато разрешава енологични практики в съответствие с процедурата по член 104, параграф 1, Комисията:

а) се основава на признатите от OIV енологични практики, както и на резултатите от експерименталното използване на все още неразрешени енологични практики;

б) взема под внимание въпроса за опазването на човешкото здраве;

в) взема под внимание възможните рискове потребителите да бъдат подведени заради добре установените им очаквания и възприятия за продукта, с отчитане на наличието и на възможностите за използване на информационни средства за изключване на подобни рискове;

г) следи за запазването на естествените и съществени характеристики на виното и за това, в състава на съответния продукт да не бъдат извършени сериозни промени;

д) следи да се гарантира допустимо ниво на грижа за околната среда;

е) спазва основните правила, засягащи енологичните практики и ограниченията, установени съответно в приложения ІІІ и ІV.

Член 25 Методи на анализ

Методите на анализ за определяне състава на продуктите, обхванати от настоящия регламент, и правилата, по които може да се установи дали тези продукти са претърпели обработка, противоречаща на разрешените енологични практики, са признатите и публикувани от OIV.. Когато не съществуват признати от OIV методи и правила и ако не съществуват подходящи методи и правила на Общността, такива методи и правила се приемат в съответствие с процедурата по член 104, параграф 1.

Член 26 Правила за прилагане

По реда на член 104, параграф 1 следва да бъдат приети подробни правила за прилагането на настоящата глава и на приложения ІІІ и ІV.

Тези правила могат да включват по-специално:

а) разрешени енологични практики и ограничения, засягащи шампанизираните вина;

б) разрешени енологични практики и ограничения, засягащи ликьорните вина;

в) без да се накърнява прилагането на разпоредбата на буква В от приложение VІ, разпоредбите, уреждащи смесването и купажирането на мъст и вино;

г) когато не съществуват правила на Общността по тези въпроси, спецификациите за чистотата и за идентичността на веществата, използвани в енологичните практики;

д) административните правила за осъществяване на разрешените енологични практики;

е) условията, на които се подчинява държането, разпространението и използването на продукти, които не съответстват на изискванията на член 21 и възможните освобождавания от спазването на изискванията на този член, както и установяването на критерии, позволяващи да се избегне прекалено строгият подход в отделни случаи;

ж) условията, при които държавите-членки могат да разрешат държането, разпространението и използването на продукти, които не съответстват на разпоредбите на настоящата глава, извън тези на член 21, или на разпоредбите по прилагането на настоящата глава.

Глава ІІІНаименования за произход и географски указания

Раздел 1Обхват и определения

Член 27 Наименования за произход и географски указания

1. За целите на настоящия регламент се използват следните определения:

а) „наименование за произход“ означава наименование на район, определена местност или, по изключение, наименование на страна, използвани за описание на вино, ликьорно вино, пенливо вино, пенливо газирано вино, искрящо вино или вино от презряло грозде, което отговаря на следните изисквания:

i) неговото качество и свойства основно или изключително се дължат на конкретна географска среда с присъщите ѝ природни и човешки фактори;

ii) гроздето, от което се произвежда, произхожда изключително от този географски район;

iii) получено е от сортове лози от вида Vitis vinifera.

б) „географско указание“ означава указание на район, определена местност или, по изключение, наименование на страна, използвани за описание на вино, ликьорно вино, пенливо вино, пенливо газирано вино, искрящо вино или вино от презряло грозде, което отговаря на следните изисквания:

i) неговото качество, свойства или известност основно могат да се припишат на географския му произход;

ii) най-малко 80 % от гроздето, използвано за неговото производство, е с произход изключително от този географски район;

iii) то е получено от сортове лози, принадлежащи към вида Vitis vinifera или произхождащи от кръстоска на този вид с други видове от рода Vitis.

2. Традиционните наименования се разглеждат като наименование за произход, когато:

а) обозначават вино;

б) препращат към географско наименование;

в) отговарят на условията по параграф 1, буква а), i) до iii).

3. Наименованията за произход и географските указания, включително свързаните с географски райони на трети страни, могат да претендират за закрила в рамките на Общността в съответствие с установените в настоящата глава правила.

Раздел 2Заявка за предоставяне на правна закрила

Член 28 Съдържание на заявките за предоставяне на правна закрила

1. Заявките за предоставяне на правна закрила на наименования, като наименования за произход или географски указания, включват техническо досие, съдържащо:

а) наименованието, за което се иска закрила;

б) име и адрес на заявителя;

в) спецификация на продукта по член 2;

г) единен документ, съдържащ обобщение на продуктовата спецификация по параграф 2.

2. Спецификацията на продукта дава възможност на заинтересованите страни да проверят дали са спазени условията за производство, с които се свързват наименованието за произход или географското указание.

Тя включва:

а) описание на виното и неговите основни физични, химични, микробиологични и органолептични свойства;

б) където това е приложимо, конкретните енологични практики, използвани при приготовлението на виното;

в) очертаване границите на съответната географска област;

г) максималния добив от хектар;

д) указание на сорта или сортовете лози, от които е получено виното;

е) данни, потвърждаващи връзката между качеството, известността или свойствата и географската среда или географския произход;

ж) приложимите изисквания, съдържащи се в общностните или националните разпоредби или, където това е приложимо, в тези, приети от междуотрасловите организации, които при всички обстоятелства са съвместими с правото на Общността като цяло;

з) наименованието и адреса на официалните власти или органите, упражняващи контрол за спазването на изискванията на продуктовата спецификация, заедно с точно описание на техните задачи.

Член 29 Заявка за предоставяне на правна закрила, свързана с географски район в трета страна

1. Когато заявката за предоставяне на правна закрила засяга географски район в трета страна, тя съдържа, освен данните по член 28, доказателство, че въпросното наименование е защитено в неговата страна на произход.

2. Заявката се изпраща на Комисията пряко от заявителя или чрез официалните власти на съответната трета страна.

3. Заявката за предоставяне на правна закрила се изготвя на един от официалните езици на Общността или се придружава от заверен превод на един от тези езици.

Член 30 Заявители

1. Всяка заинтересована група производители или, по изключение, отделен производител, може да подаде заявка за предоставяне на правна закрила на наименование за произход или географско указание. В заявката могат да участват и други заинтересовани страни.

2. Производителите могат да подават заявки за предоставяне на правна закрила само за вината, които те произвеждат.

3. В случай на наименование, обозначаващо трансгранична географска област или, или на традиционно наименование, свързано с трансгранична географска област, съществува възможност да се подаде обща заявка.

Раздел 3Процедура по предоставяне на закрила

Член 31 Предварителна национална процедура

1. Заявките за предоставяне на правна закрила в съответствие с член 27 на наименование за произход или географско указание на вина с произход от Общността подлежат на предварителна национална процедура в съответствие с този член.

2. Заявката за предоставяне на правна закрила се подава в държавата-членка, от чиято територия произхожда наименованието за произход или географското указание.

3. Държавата-членка преглежда заявката за предоставяне на правна закрила с цел да установи дали тя отговаря на условията, определени в настоящата глава.

Държавата-членка провежда национална процедура, гарантираща достатъчна публичност на заявката и предвиждаща период от минимум два месеца от датата на публикуване, в който всяко физическо или юридическо лица, имащо законен интерес и установило се или пребиваващо на нейна територия, може да направи възражение срещу предложената закрила, като подаде до държавата-членка надлежно обосновано заявление.

4. В случай че държавата-членка прецени, че наименованието за произход или географското наименование не отговарят на приложимите изисквания, включително ако то е несъвместимо с правото на Общността като цяло, тя отхвърля заявката.

5. В случай че държавата-членка прецени, че са изпълнени приложимите изисквания, тя взема благоприятно решение, с което може да предостави временна национална закрила, която има действие от датата, на която в Комисията е подадена заявка за предоставяне на правна закрила в съответствие с разпоредбите на параграф 7. Държавата-членка публикува единния документ и продуктовата спецификация в Интернет.

6. Държавата-членка следи за това, решенията по параграф 5 да бъдат направени публично достояние и всяко физическо или юридическо лице в държавата-членка, имащо законен интерес, да разполага със средство за обжалване.

7. В случай на благоприятно решение по параграф 5, съответните държави-членки препращат до Комисията заявка за предоставяне на правна закрила, съдържаща:

а) име и адрес на заявителя;

б) единния документ по член 28, параграф 1, буква г);

в) декларация от държавата-членка, че счита, че подадената от заявителя заявка отговаря на условията на настоящия регламент;

г) данни за публикацията по параграф 6.

Тези документи се препращат на един от официалните езици на институциите на Европейския съюз или придружени от заверен превод на един от тези езици.

8. Временната национална закрила по параграф 5 се прекратява на датата, на която Комисията приема решение в съответствие с член 34.

9. Държавите членки въвеждат не по-късно от 1 август 2009 г. необходимите законови, подзаконови или административни разпоредби за да се съобразят с разпоредбите на този член.

Член 32 Щателен преглед от Комисията

1. Комисията публично оповестява датата, на която има подадена заявка за предоставяне на правна закрила на наименование за произход или географско указание.

2. Комисията проверява дали заявките за предоставяне на правна закрила по член 31, параграф 7 отговарят на условията, установени в настоящата глава.

3. В случай че Комисията прецени, че са изпълнени условията, установени в настоящата глава, тя публикува в Официален вестник на Европейския съюз единния документ по член 28, параграф 1, буква г) и данни за публикацията на продуктовата спецификация по член 31, параграф 5.

В противен случай се взема решение, в съответствие с процедурата по член 104, параграф 1, за отхвърляне на заявката.

Член 33 Процедура за възражение

В срок от два месеца от датата на публикуване по член 32, параграф 3, алинея първа, всяка държава-членка или трета страна, или всяко физическо или юридическо лице, имащо законен интерес от това, установило се или пребиваващо в държава-членка, различна от поискалата закрилата или в трета страна, може да възрази срещу предложената закрила, като подаде надлежно обосновано заявление до Комисията.

В случай на физически или юридически лица, установили се или пребиваващи в трета страна, това заявление се подава пряко или чрез официалните власти на съответната трета страна в двумесечния срок по параграф 1.

Член 34 Решение за предоставяне на закрила

Въз основа на информацията, с която разполага Комисията, се взема решение, в съответствие с процедурата по член 104, параграф 1, за предоставяне на закрила на наименованието за произход или географското указание, което отговаря на условията, установени в настоящата глава и като цяло е съвместимо с правото на Общността, или за отхвърляне на заявката, ако тези условия не са изпълнени.

Раздел 4Специфични случаи

Член 35 Омоними

1. Наименование, което е омоним на защитено наименование за произход или защитено географско указание, има право на закрила като наименование за произход или географско указание, при условие че в достатъчна степен се разграничава от защитеното наименование за да не въведе в заблуждение потребителя относно истинския географски произход на въпросните вина.

2. Освен ако не е предвидено друго в правилата на Комисията по прилагането, когато наименованието на един сорт винено грозде съдържа или се състои от защитено наименование за произход или защитено географско указание, наименованието на сорта винено грозде не се използва при етикетирането на продуктите, обхванати от настоящия регламент.

Член 36 Основания за отказ на закрила

1. Превърналите се в родови наименования не могат да претендират за закрила като наименование за произход или географско указание.

За целите на настоящия регламент „превърнало се в родово наименование” означава наименование на вино, което, въпреки че е свързано с местността или региона, където този продукт първоначално е бил произведен или търгуван, се е превърнало в общоизвестно наименование на вино в Общността.

За да се установи дали едно наименование се е превърнало в родово или не, трябва да се вземат предвид всички относими фактори, и по-специално:

а) съществуващото положение в Общността, и по-специално в сферите на потребление;

б) съответните разпоредби от националното или общностното законодателство.

2. Едно наименование не подлежи на закрила като наименование за произход или географско указание, когато в светлината на общоизвестността или известността на една търговска марка закрилата може да въведе в заблуждение потребителя по отношение на истинската идентичност на виното.

Член 37 Връзка с търговските марки

1. Когато наименование за произход или географско указание е защитено по силата на настоящия регламент, регистрацията на търговска марка, съответстваща на една от ситуациите по член 38, параграф 2 и свързана с продукт, попадащ в една от изброените в приложение ІV категории, се отказва, ако заявката за регистрация на търговската марка е подадена след датата на представяне в Комисията на заявката за предоставяне на правна закрила на наименованието за произход или географското указание и впоследствие наименованието за произход или географското указание е получило закрила.

Търговски марки, регистрирани в нарушение на първата алинея, се считат за невалидни.

2. Без да се накърнява прилагането на член 36, параграф 2, търговска марка,