Предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно обществените поръчки /* COM/2011/0896 окончателен - 2011/0438 (COD) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. Контекст на предложението · Основания и цели на предложението Стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж „Европа 2020“ [COM(2010) 2020] се основава на три взаимосвързани и подсилващи се приоритета: изграждане на икономика, основаваща се на знания и иновации; насърчаване на нисковъглеродна и конкурентоспособна икономика с ефективно използване на ресурсите; и стимулиране на икономика с високи равнища на заетост, която да доведе до социално и териториално сближаване. Обществените поръчки играят ключова роля в стратегията „Европа 2020“ като един от пазарните инструменти за постигане на тези цели чрез подобряване на бизнес средата и условията за фирмите да се занимават с иновации и чрез насърчаване на по-широкото използване на екологични обществени поръчки, подпомагащи прехода към нисковъглеродна икономика с ефективно използване на ресурсите. В същото време в стратегията „Европа 2020“ се подчертава, че политиката за обществените поръчки трябва да гарантира най-ефикасното използване на публични средства, а пазарите на обществени поръчки трябва да продължат да бъдат отворени за целия ЕС. Предвид тези предизвикателства съществуващото законодателство в областта на обществените поръчки трябва да се преразгледа и модернизира, за да е по-способно да се справи с развиващия се политически, социален и икономически контекст. В съобщението си от 13 април 2011 г., озаглавено „Акт за единния пазар: дванадесет лоста за насърчаване на растежа и укрепване на доверието“, Комисията посочи като едно от дванадесетте ключови приоритетни действия, които трябва да бъдат предприети от институциите на ЕС преди края на 2012 г., преразглеждането и модернизирането на правната рамка в областта на обществените поръчки, така че процедурата по възлагането им да е по-гъвкава и да се дава възможност за по-доброто им използване в подкрепа на други политики. Настоящото предложение има две допълнителни цели: · да се повиши ефективността на публичните разходи, за да се осигурят възможно най-добри резултати от обществените поръчки от гледна точка на съотношението качество-цена. С това по-конкретно се предвижда опростяване и по-голяма гъвкавост на съществуващите правила за обществените поръчки. Рационализираните и по-ефикасни процедури ще са от полза за всички икономически оператори и ще улеснят участието както на МСП, така и на трансгранични оференти. · да се даде възможност на възложителите да използват по по-добър начин обществените поръчки в подкрепа на общи обществени цели, които включват опазване на околната среда, подобрена енергийна ефективност и ефективно използване на ресурсите, борба с промените на климата, насърчаване на иновации, заетост и социално приобщаване, както и гарантиране на възможно най-добрите условия за осигуряване на висококачествени обществени услуги. · Общ контекст Обществените поръчки играят важна роля в цялостната икономическа ефективност на Европейския съюз. В Европа публичните органи изразходват около 18 % от БВП за доставки на стоки, строителни работи и услуги. Предвид този обем обществените поръчки могат да се използват като мощен лост за постигане на единен пазар, в който се насърчава интелигентният, устойчив и приобщаващ растеж. Действащият набор от директиви относно обществените поръчки, а именно директиви 2004/17/ЕО[1] и 2004/18/ЕО[2], е резултат на дълъг процес на развитие, който започна през 1971 г. с приемането на Директива 71/305/ЕИО. С осигуряването на прозрачни и недискриминационни процедури тези директиви целят най-вече да гарантират, че икономическите оператори в целия единен пазар могат да се възползват напълно от основните свободи, когато се конкурират в сферата на обществените поръчки. Цялостната икономическа оценка показа, че директивите за обществените поръчки са постигнали целите си в значителна степен. Те доведоха до по-голяма прозрачност и по-високи нива на конкуренция, като същевременно бяха реализирани значителни икономии благодарение на по-ниските цени. Въпреки това заинтересованите страни изразиха искане за преразглеждане на директивите за обществените поръчки с оглед опростяване на правилата, повишаване на ефективността и ефикасността и привеждането им във вид по-способен да се справи с развиващия се политически, социален и икономически контекст. Рационализираните и по-ефикасни процедури ще дадат по-голяма гъвкавост на възлагащите органи, ще са от полза за всички икономически оператори и ще улеснят участието както на МСП, така и на трансграничните оференти. Освен това усъвършенстваните правила за обществените поръчки ще дадат възможност на възлагащите органи да ги използват по-добре в подкрепа на общи обществени цели, които включват опазване на околната среда, подобрена енергийна ефективност и ефективно използване на ресурсите, борба с промените на климата, насърчаване на иновации и социално приобщаване, както и гарантиране на възможно най-добрите условия за осигуряване на висококачествени обществени услуги. Тези ориентировъчни насоки бяха потвърдени в резултатите от консултациите със заинтересованите страни, проведени от Комисията през пролетта на 2011 г., при които преобладаващото мнозинство подкрепи предложението за преразглеждане на директивите за обществените поръчки с цел по-доброто им адаптиране към новите предизвикателства, пред които са изправени както възложителите, така и икономическите оператори. · Съществуващи разпоредби в областта на предложението Заедно с предложението за нова директива за комуналните услуги настоящото предложение ще замени директиви 2004/17/ЕО и 2004/18/ЕО като основни елементи на законодателната рамка на Европейския съюз в областта на обществените поръчки. Директивата ще се допълва и от следните елементи на тази законодателна рамка: · Директива 2009/81/ЕО[3], която предвижда конкретни правила за обществените поръчки в деликатната област на отбраната и сигурността; · Директива 89/665/ЕИО[4], която предвижда общи стандарти за националните процедури по преразглеждане, за да се гарантира наличието на бързи и ефективни средства за правна защита във всички държави–членки на ЕС, в случай че оферентите считат възлагането на обществена поръчка за несправедливо. · Съгласуваност с други политики и цели на Съюза Настоящото предложение е в изпълнение на Стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж „Европа 2020“ [COM(2010) 2020] и нейните водещи инициативи „Програма в областта на цифровите технологии за Европа 2020“ [COM(2010) 245], „Съюз на иновации“ [COM(2010) 546], „Интегрирана индустриална политика за ерата на глобализацията“ [COM(2010) 614], „Енергетика 2020“ [COM(2010) 639] и „Европа за ефективно използване на ресурсите“ [COM(2011) 21]. С него също така се изпълнява актът за единния пазар [COM(2011) 206] и по-специално неговото дванадесето ключово действие „Преразгледана и модернизирана правна рамка на обществените поръчки“. То е част от стратегическа инициатива, предвидена в Работната програма на Комисията за 2011 г. 2. Консултация със заинтересованите страни и оценка на въздействието · Консултация със заинтересованите страни Методи на консултиране, основни целеви сектори и общ профил на участниците в консултацията На 27 януари 2011 г. Комисията публикува Зелена книга относно модернизирането на политиката на ЕС в областта на обществените поръчки – към по-ефективен европейски пазар на обществените поръчки[5], лансираща широка обществена консултация относно вариантите за законодателни промени, като целта е възлагането на обществени поръчки да стане по-лесно и гъвкаво, както и да се подобри тяхното използване в подкрепа на други политики. Предназначението на Зелената книга бе да се определят няколко ключови области за реформа и да се съберат мненията на заинтересованите страни относно конкретни варианти за законодателна промяна. Сред засегнатите въпроси бяха необходимостта от опростяване и разчупване на процедурите, стратегическото използване на обществените поръчки за насърчаване на целите на други политики, подобряването на достъпа на МСП до договори за обществени поръчки и борбата с облагодетелстването, корупцията и конфликтите на интереси. Обществената консултация приключи на 18 април 2011 г. и предизвика голям интерес. Бяха получени общо 623 отговора от широк кръг групи на заинтересовани страни, в това число централните органи на управление в държавите-членки, областни и общински възложители и техни сдружения, предприятия, промишлени асоциации, академичните среди, организации на гражданското общество (включително профсъюзи) и отделни граждани. Мнозинството от отговорите дойдоха от Обединеното кралство, Германия, Франция и в по-малка степен – от Белгия, Италия, Нидерландия, Австрия, Швеция, Испания и Дания. Резултатите от консултацията бяха обобщени в синтезиран документ[6] и бяха представени и обсъдени на проведената на 30 юни 2011 г обществена конференция[7]. Обобщение на отговорите и на начина, по който са взети предвид Много голяма част от заинтересованите страни оцениха инициативата на Комисията да преразгледа настоящата политика за обществените поръчки. Сред различните теми, разгледани в Зелената книга, заинтересованите страни акцентираха особено силно върху необходимостта от опростяване и разчупване на процедурите. Отявлено мнозинство например подкрепи идеята за разрешаване на по-широкото използване на състезателната процедура на договаряне. Силна подкрепа получиха и мерките за облекчаване на административната тежест, свързана с избора на оферент. Смесени бяха становищата на заинтересованите страни относно стратегическото използване на обществените поръчки за постигане на обществените цели на стратегията „Европа 2020“. Много от тях, особено фирмите, показаха общо неодобрение към идеята за използване на обществените поръчки в подкрепа на целите на други политики. Други заинтересовани страни, по-специално организациите на гражданското общество, подкрепиха активно подобно стратегическо използване и се застъпиха за важни промени в самите принципи на политиката за обществените поръчки на Европейския съюз. · Събиране и използване на експертни становища В допълнение към консултацията по Зелената книга, през 2010 и 2011 г. Комисията извърши цялостна оценка на въздействието и ефективността на законодателството в областта на обществените поръчки на ЕС, като се позова на обширен доказателствен материал и ново независимо изследване. В проучванията се оцениха най-вече разходите и ефективността на процедурите по обществени поръчки, въпросите на трансграничните поръчки, достъпът на МСП до пазарите на обществени поръчки и стратегическото използване на обществените поръчки в Европа. Констатациите от оценката показаха ясно, че директивите в областта на обществените поръчки 2004/17/ЕО и 2004/18/ЕО са спомогнали за изграждане на култура на прозрачност и ориентирани към резултатите обществени поръчки, което води до икономии и по-високо качество на резултатите от процедурите, които далеч надвишават разходите за провеждането им както за възложителите, така и за доставчиците. При оценката се констатира също, че разликите в изпълнението и прилагането на директивите са довели до различни резултати в отделните държави-членки. Времето за приключване на процедурите и разходите за възложителите варират значително между държавите-членки. · Оценка на въздействието Оценката на въздействието и резюмето ѝ дават общ преглед на различните варианти за всяка от петте групи основни проблеми (административна организация, обхват, процедури, стратегически обществени поръчки и достъп до пазарите на обществени поръчки). Въз основа на анализ на предимствата и недостатъците им бе определен пакет от предпочитани варианти, които следва да оптимизират съвместното съществуване на различните решения, като така ще се реализират икономии, тъй като един тип действие ще неутрализира разходите, произтичащи от друго (например възможното увеличение на процедурните изисквания, причинено от стратегическите обществени поръчки, може частично да се неутрализира от икономиите, свързани с по-доброто проектиране на процедурите). Тези предпочитани варианти формират основата на настоящото предложение. Проектодокладът от оценката на въздействието бе проучен внимателно от Комитета по оценка на въздействието, който поиска внасянето на изменения, отнасящи се по-специално до посочването на конкретните елементи от правната рамка, на които трябва да се обърне внимание, описанието на обсъжданите варианти, по-задълбочен анализ на разходите и ползите от избраните основни действия и систематично включване на мненията на заинтересованите страни както при дефинирането на проблемите, така и за допълване на анализа на въздействието. Тези препоръки за усъвършенстване бяха взети предвид при изготвянето на окончателния доклад. Становището на Комитета за оценка на въздействието относно доклада е публикувано заедно с настоящото предложение, както и с окончателния доклад за оценка на въздействието и с неговото резюме. 3. Правни елементи на предложението · Правно основание Предложението се основава на член 53, параграф 1, член 62 и член 114 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). · Принцип на субсидиарност Принципът на субсидиарността се прилага, доколкото предложението не е от изключителната компетентност на ЕС. Целите на предложението не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки поради следната причина: Координирането на процедурите за обществени поръчки над определени прагове се доказа като важно средство за сформиране на вътрешния пазар в тази област, като осигури ефективен и равен достъп до обществени поръчки на икономическите оператори в рамките на единния пазар. Опитът с директиви 2004/17/ЕО и 2004/18/ЕО, както и с по-ранните набори от директиви за обществените поръчки показа, че общоевропейските процедури в тази сфера осигуряват прозрачност и обективност, което води до значителни икономии и по-добри резултати, които са от полза за органите на държавите-членки и в крайна сметка за европейските данъкоплатци. Тази цел не би могла да се изпълни в достатъчна степен чрез действия от отделните държави-членки, които неизбежно биха довели до различни изисквания и евентуално противоречиви процедурни режими, усложняващи регулаторната среда и създаващи неоправдани препятствия пред трансграничната дейност. Следователно предложението е в съответствие с принципа на субсидиарност. · Принцип на пропорционалност Предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност, тъй като не излиза извън границите на необходимото, за да се постигне целта за осигуряване на правилно функциониране на вътрешния пазар чрез набор от координирани общоевропейски процедури за обществените поръчки. Освен това то се основава на подход, обхващащ набор от инструменти и предоставящ максимална свобода на държавата-членка при адаптиране на процедурите и средствата към конкретното си положение. В сравнение с настоящите директиви за обществените поръчки предложението значително ще намали административната тежест, свързана с провеждането на процедурата, както за възлагащите органи, така и за икономическите оператори. Там, където се предвиждат нови изисквания (например в контекста на стратегическите обществени поръчки), те ще бъдат компенсирани от премахването на ограничения в други сфери. · Избор на инструменти Тъй като предложението се основава на член 53, параграф 1, член 62 и член 114 от ДФЕС, ползването на регламент по отношение на разпоредби, приложими към обществените поръчки както за стоки, така и за услуги, не би било разрешено от Договора. Вследствие на това, предложеният инструмент е директива. В процеса на изготвяне на оценката на въздействието бяха отхвърлени незаконодателни варианти поради причини, подробно изложени в оценката на въздействието. 4. Отражение върху бюджета Предложението няма отражение върху бюджета. 5. Допълнителна информация · Отмяна на съществуващо законодателство Приемането на предложението ще доведе до отмяна на съществуващо законодателство (Директива 2004/18/ЕО). · Преразглеждане / редакция / клауза за автоматично прекратяване Предложението съдържа клауза за преразглеждане по отношение на икономическите ефекти на праговите суми. · Мерки за транспониране и обяснителни документи Предложението засяга област, в която законодателството на Съюза има координираща функция със значително отражение върху широк диапазон от национални юридически сектори. Независимо от координиращата цел, много разпоредби предполагат пълна хармонизация и предложението включва голям брой законови задължения. За функционирането на цялата система е необходимо държавите-членки да допълнят правилата на Съюза с национални разпоредби. В този контекст Комисията е набелязала определен брой фактори, които правят обясненията от страна на държавите-членки необходими както за правилното разбиране на мерките за транспониране, така и за функционирането на пълната картина на правилата за възлагане на обществени поръчки на национално ниво: – мерки за транспониране и изпълнение се приемат на различни институционални нива (национално/федерално, регионално, местно); – освен различните регулаторни равнища, в много държави-членки са установени правила според съответния отрасъл или съответния тип обществени поръчки; – административни мерки от общ или конкретен характер допълват и в някои случаи се припокриват с основната законова рамка. Единствено държавите-членки могат да обяснят как различните мерки транспонират директивите на Съюза в сектора на обществените поръчки и как същите мерки взаимодействат помежду си. По тези причини документите, обясняващи отношението между различните части на настоящата директива и съответните части на националните мерки за транспониране, трябва да се обявяват едновременно с мерките за транспониране – особено таблиците за съответствие, които представляват оперативен инструмент за анализа на националните мерки. · Европейско икономическо пространство Предложеният акт урежда материя, свързана с Европейското икономическо пространство (ЕИП), поради което действието му следва да обхване ЕИП. · Подробно обяснение на предложението 1) Опростени и по-гъвкави процедури за обществени поръчки Предложената директива осигурява опростен и по-гъвкав процедурен режим от установения с действащите директиви за обществени поръчки. За тази цел тя съдържа следните мерки: Изясняване на обхвата: Основното понятие за „обществени поръчки“, което фигурира и в заглавието на предложената директива, е въведено наново, за да определи по-добре обхвата и целта на законодателството в областта на обществените поръчки и да улесни прилагането на праговете. Определенията на някои основни понятия, определящи обхвата на директивата (като публичноправен орган, обществени поръчки за строителство и услуги, смесени поръчки) са преразгледани в светлината на съдебната практика на Съда на Европейския съюз. Същевременно предложението се опитва да осигури приемственост в използването на понятия, които са разработени през годините в практиката на Съда и са добре известни на практикуващите лица. В този контекст трябва да се отбележи, че дребни отклонения от формулировките и изложението, познати от предишните директиви, не означават непременно промяна по същество, а може да се дължат на опростяването на текстовете. Традиционното разделение между така наречените приоритетни и неприоритетни услуги (услуги „A“ и „Б“) се премахва. Резултатите от оценката показват, че вече не е оправдано да се ограничава пълното приложение на законодателството в областта на обществените поръчки към определена група услуги. Също така стана ясно, че обичайният режим за обществените поръчки не е пригоден към социалните услуги, които имат нужда от специфичен набор от правила (виж по-долу). Подход на инструментариума: Системите на държавите-членки ще осигурят две основни форми процедури – открита и ограничена процедура. Те могат освен това при определени условия да предвидят състезателната процедура с договаряне, състезателния диалог и/или партньорството за иновации – новаторска форма за обществени поръчки (виж по-долу). Възлагащите органи освен това ще имат на свое разположение набор от шест специфични техники и инструмента, предназначени за комбинирани и електронни обществени поръчки: рамкови споразумения, динамични системи за покупки, електронни търгове, електронни каталози, централни органи за покупки и съвместни обществени поръчки. В сравнение със съществуващата директива тези инструменти са подобрени и изяснени с оглед улесняване на електронните обществени поръчки. По-лек режим за нецентралните възлагащи органи: В съответствие със Споразумението за обществените поръчки на СТО предложението осигурява опростен режим за обществени поръчки, който се прилага за всички възлагащи органи под равнището на централните държавни органи – например местните и регионални власти. Тези възложители могат да използват обявление за предварителна информация като покана за участие в състезателна процедура. Ако те използват тази възможност, тогава няма нужда да публикуват отделно обявление за обществена поръчка, преди да стартират процедурата. Те могат също така да установят по-гъвкаво определени срокове след взаимно споразумение с участниците. Насърчаване на електронните обществени поръчки: Използването на електронни комуникации и обработка на транзакции от страна на възложителите може да доведе до значителни икономии и подобряване на резултатите от обществените поръчки при същевременно намаляване на загубите и грешките. Предложението има за цел да помогне на държавите-членки да постигнат преминаване към електронни обществени поръчки, което да позволи на доставчиците да вземат участие в процедурите онлайн в целия вътрешен пазар. За тази цел предложената директива предвижда задължително изпращане на обявленията по електронен път, задължително предоставяне на документите за обществените поръчки в електронен вид и задължава преминаването към напълно електронна комуникация – в частност електронното подаване на документи – във всички процедури за обществени поръчки с преходен период от две години. Това рационализира и подобрява динамичните системи за покупки и електронните каталози – изцяло електронни инструменти за обществени поръчки, които са специално пригодени за комбинираните обществени поръчки от множество разнородни елементи, възлагани от централните органи за покупки. Инструментът за електронни обществени поръчки би дал възможност на възлагащите органи да предотвратяват, откриват и коригират грешките, които са като цяло породени от погрешно разбиране или тълкуване на правилата за възлагане на обществени поръчки. Модернизация на процедурите: Предложението осигурява по-гъвкав и удобен подход за определени важни функции на процедурите за възлагане на обществени поръчки. Сроковете за участия и подаване на оферти са съкратени, което позволява по-бързо и по-рационално възлагане на обществени поръчки. Разграничението между подбора на оферентите и възлагането на поръчката, което често е източник на грешки и недоразумения, е направено по-гъвкаво и позволява на възлагащите органи да решават коя е най-практичната последователност, като проучват критериите за възлагане преди критериите за подбор и да отчитат организацията и качеството на персонала, ангажиран с изпълнението на поръчката, като критерий за възлагането. Основанията за изключване на кандидати и оференти са преразгледани и уточнени. Възлагащите органи ще имат право да изключват икономически оператори, които са показали значителни или постоянни недостатъци при изпълнението на предишни поръчки. Предложението също така предвижда възможността за „самостоятелно почистване“: възлагащите органи могат да приемат кандидати или оференти независимо от наличието на основания за изключване, ако те са взели необходимите мерки за отстраняване на последиците от съответните неправомерни действия и ефективно предотвратяване на бъдещи случаи на такива действия. Измененията на договорите за обществени поръчки в рамките на техния срок става все по-належащ и проблематичен въпрос за практикуващите лица. Конкретна разпоредба за изменението на договорите се съобразява с основните решения, разработени от съдебната практика, и осигурява прагматично решение за справянето с непредвидени обстоятелства, изискващи адаптиране на договор за обществена поръчка в рамките на неговия срок. 2) Стратегическо използване на обществените поръчки в отговор на нови предизвикателства Предложената директива е основана на разрешителния подход и осигурява на възлагащите органи необходимите инструменти за принос към постигането на стратегическите цели на „Европа 2020“, като използват своята покупателна способност да поръчват стоки и услуги, които насърчават иновациите, съхраняват околната среда, борят се с промяната на климата и подобряват заетостта, здравеопазването и социалните условия. Оценка на разходите за целия жизнен цикъл: Предложението дава на възложителите възможността да обосновават своите решения за възлагане на разходите за целия жизнен цикъл на продуктите, услугите или строителството, обект на поръчката. Жизненият цикъл включва всички етапи от съществуването на стоката, строежа или предоставянето на услугата от придобиването на суровината или генерирането на ресурсите до депонирането, разчистването и финализирането. Разходите, които трябва да се отчитат, не включват само преките парични разноски, но и косвените разходи за околната среда, ако те могат да се остойностят и проверят. Там, където съществува общоевропейска методология за изчисляване на разходите за целия жизнен цикъл, възлагащите органи са длъжни да я използват. Производствен процес: В техническите спецификации и критериите за възлагане възлагащите органи могат да се позовават на всички фактори, пряко свързани с производствения процес, когато става въпрос за аспекти на производствения процес, които са тясно свързани с конкретното производство или предоставяне на закупена стока или услуга. Това изключва изисквания, които нямат отношение към процеса на производство на продуктите, строителството или услугите, включени в поръчката – например общите изисквания за социална отговорност на фирмите, обхващащи цялостната дейност на изпълнителя. Етикети: Възлагащите органи може да изискват строителството, стоките или услугите да носят определени етикети, удостоверяващи екологични, социални или други характеристики, стига да приемат и еквивалентни етикети. Това се отнася например за европейски или (мулти)национални екологични етикети или етикети, удостоверяващи, че за продукта не е използван детски труд. Въпросните схеми за удостоверяване трябва да засягат характеристики, свързани с предмета на поръчката, да бъдат изготвени на основата на научна информация, да са установени с открита и прозрачна процедура и да са достъпни за всички заинтересовани страни. Санкциониране на нарушенията на задължителното социално, трудово или екологично право: Съгласно предложената директива възлагащият орган може да изключи икономически оператори от процедурата, ако открие нарушения на задължения, наложени от законодателството на Съюза в областта на социалното, трудовото или екологичното право или на разпоредбите на международното трудово право. Освен това възлагащите органи ще се задължават да отхвърлят оферти, ако установят, че тяхната стойност е необичайно ниска поради нарушения на законодателството на Съюза в областта на социалното, трудовото или екологичното право. Социални услуги: Оценката на въздействието и ефективността на законодателството в областта на обществените поръчки на ЕС сочи, че социалните, здравните и образователните услуги имат специфични характеристики, които правят неподходящо прилагането на обичайните процедури за възлагане на обществени поръчки за услуги към тях. Тези услуги обикновено се извършват в специфичен контекст, който се различава силно в отделните държави-членки поради различни административни, организационни и културни обстоятелства. Поради специфичното си естество услугите имат силно ограничено трансгранично измерение. Държавите-членки следователно трябва да имат голяма свобода да организират избора на доставчиците на услуги по свое усмотрение. Предложението отчита това, като предвижда специфичен режим за обществени поръчки за тези услуги с по-висок праг от 500 000 EUR и налага единствено спазването на основните принципи за прозрачност и равнопоставеност. Количествен анализ на стойностите на поръчките за съответните услуги, възложени на икономически оператори от чужбина, сочи, че поръчките под тази стойност обикновено не представляват трансграничен интерес. Иновации: Изследванията и иновациите играят централна роля в стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Възложителите трябва да имат възможност да купуват новаторски продукти и услуги, насърчаващи бъдещия растеж и подобряващи ефективността и качеството на обществените услуги. За тази цел предложението предвижда партньорството за иновации – нова специална процедура за разработката и покупката впоследствие на новаторски продукти, строителство и услуги, стига те да могат да бъдат доставени при договорените нива на изпълнение и разходи. Освен това предложението подобрява и опростява процедурата на състезателния диалог и улеснява съвместните трансгранични поръчки, което представлява важен инструмент за новаторски покупки. 3) По-добър достъп до пазара за малките и средните предприятия и новите фирми Малките и средните предприятия (МСП) имат огромен потенциал за създаване на работни места, растеж и иновации. Лесният достъп до пазарите на обществени поръчки може да им помогне да отключат този потенциал, като същевременно позволява на възлагащите органи да разширят своя контингент от доставчици и оказва положително въздействие благодарение на по-високата конкуренция за обществени поръчки. За да се направят обществените поръчки възможно най-достъпни за МСП, през 2008 г. Комисията публикува „Ръководството за добри практики за облекчаване на достъпа на малки и средни предприятия до обществени поръчки“[8]. Предложението надгражда върху тази основа и предвижда конкретни мерки за премахване на бариерите пред достъпа до пазара от страна на МСП. Опростяване на задълженията за информация: Цялостното опростяване на задълженията за информация в процедурите за възлагане на обществени поръчки ще бъде от голяма полза за МСП. Предложението предвижда задължителното приемане на декларациите от собствено име като доказателство на първо време за целите на подбора. Действителното представяне на документални доказателства ще бъде улеснено от стандартизиран документ – европейски паспорт за обществени поръчки, който представлява свидетелство за липса на основания за изключване. Разделяне на обособени позиции: Възлагащите органи ще бъдат приканени да разделят обществените поръчки на еднородни или разнородни обособени позиции, за да ги направят по-достъпни за МСП. Ако не направят това, те ще бъдат задължени да дадат съответно обяснение. Ограничение на изискванията за участие: За да се избегнат неоправдани бариери по отношение на участието на МСП, предложената директива съдържа изчерпателен списък на евентуалните условия за участие в процедурите за възлагане на обществени поръчки и изрично постановява, че всички подобни условия следва да бъдат ограничени до „подходящите за гарантиране, че един кандидат или оферент има... възможностите и... способностите да изпълни възлаганата поръчка“. Изискванията за оборот, които често представляват съществено препятствие пред достъпа от страна на МСП, са изрично ограничени до трикратната прогнозна стойност на поръчката освен в надлежно обосновани случаи. И накрая всички условия за участие на групи от икономически оператори – инструмент от особено значение за МСП – трябва да бъдат оправдани с обективни и пропорционални причини. Директно заплащане на подизпълнителите: Освен това държавата-членка може да предвиди възможността подизпълнителите да заявяват директно заплащане от страна на възлагащия орган на доставки, строителство и услуги, предоставени на главния изпълнител в контекста на изпълнение на поръчката. Това предлага на подизпълнителите, които често са МСП, ефикасен начин да защитават своя интерес да получат парите си. 4) Стабилни процедури Заложените финансови интереси и тясното взаимодействие между държавния и частния сектор правят обществените поръчки рискова област за нездрави бизнес практики, например конфликт на интереси, облагодетелстване и корупция. Предложението подобрява досегашните предпазни мерки срещу подобни рискове и предвижда допълнителна защита. Конфликти на интереси: Предложението съдържа специална разпоредба за конфликтите на интереси, обхващаща ситуации с действителен, потенциален или предполагаем конфликт на интереси, засягащи членове на персонала на възлагащия орган или на доставчиците на услуги, предмет на поръчката, които се намесват в процедурата, както и членове на ръководството на възлагащия орган, които биха могли да повлияят на резултата от процедурата, дори официално да не участват в нея. Неправомерни действия: Предложението съдържа специална разпоредба срещу неправомерни действия от страна на кандидати и оференти, например опити за неправомерно влияние върху процеса на взимане на решения или сключване на споразумения с други участници с цел манипулиране на резултата от процедурата, като те трябва да бъдат изключени от нея. Подобни неправомерни действия нарушават основните принципи на Европейския съюз и могат да доведат до сериозни изкривявания на конкуренцията. Нелоялно предимство: Пазарните консултации са полезен инструмент за възлагащите органи за получаване на информация за структурата, възможностите и капацитета на пазара, като същевременно информират участниците на пазара за проектите и изискванията на възложителите на обществени поръчки. Предварителните контакти с участниците на пазара обаче не трябва да водят до нелоялно предимство и изкривяване на конкуренцията. В тази връзка предложението съдържа специална разпоредба за предпазните мерки срещу необосновани преференции в полза на участници, консултирали възлагащия орган или участвали в подготовката на процедурата. 5) Управление Национални надзорни органи: Оценката сочи, че не всички държави-членки последователно и систематично следят изпълнението и функционирането на правилата за обществените поръчки. Това нарушава ефикасното и еднакво прилагане на правото на Европейския съюз. В тази връзка предложението предвижда държавите-членки да определят един национален орган, отговарящ за следенето, изпълнението и контрола на обществените поръчки. Само единен орган с всеобхватни задачи може да осигури цялостна представа за основните затруднения при изпълнението и да предложи подходящи решения на проблеми от по-структурно естество. Той ще бъде в състояние да осигури незабавна обратна връзка за функционирането на политиката и потенциалните слабости в националното законодателство и практика, като по този начин ще допринесе за бързото откриване на решения и подобряването на процедурите за възлагане на обществени поръчки. Центрове за знания: В много случаи възлагащите органи нямат необходимия собствен опит за справяне със сложни проекти за възлагане на обществени поръчки. Подходяща и независима професионална помощ от административни структури би могла съществено да подобри резултатите от обществените поръчки чрез разширяване на базата от знания и професионализма на възложителите и осигуряване на помощ на фирмите – особено на МСП. В тази връзка предложението задължава държавите-членки да осигурят помощни структури, предлагащи юридически и икономически консултации, напътствия, обучение и подпомагане при подготовката и провеждането на процедурите за възлагане на обществени поръчки. Помощни структури или механизми вече съществуват на национално ниво, но са организирани по много различни начини и обхващат различни области от интерес за възлагащите органи. Държавите-членки следователно ще могат да използват тези механизми, да надграждат върху техния опит и да популяризират техните услуги като подходящ и съвременен инструмент, способен да осигури необходимата помощ на възлагащите органи и икономическите оператори. В подкрепа на борбата срещу корупцията и облагодетелстването възлагащите органи ще бъдат задължени да предоставят текста на сключените договори на надзорния орган, който по този начин ще може да контролира тези договори за подозрителни елементи, и да осигурят достъп на заинтересованите лица до тези документи, доколкото това не застрашава легитимните обществени или частни интереси. Трябва обаче да се избегне създаването на прекомерна административна тежест; задължението за предоставяне на пълния текст на сключените договори следва да бъде ограничено за договорите на сравнително висока стойност. Предложените прагове биха постигнали подходящ баланс между увеличаването на административната тежест и осигуряване на по-голяма прозрачност: при праг от 1 000 000 EUR за доставките и услугите, както и от 10 000 000 EUR за строителството, това задължение ще се прилага спрямо 10—20 % от всички поръчки, публикувани в Официален вестник. Не се предвижда изискванията, засягащи надзорните органи и центровете за знания, да генерират като цяло допълнителна финансова тежест за държавите-членки. Разходите за реорганизиране или прецизиране на дейностите на съществуващите механизми и структури се очаква да бъдат неутрализирани от намаляването на разходите по съдебните дела (както за възлагащите органи, така и за фирмите), на разходите, свързани със забавеното възлагане на поръчките поради погрешно прилагане на правилата или лоша подготовка на процедурите за възлагане на обществените поръчки, както и на разходите, свързани с факта, че консултациите за възлагащите органи в момента се осигуряват откъслечно и неефективно. Административно сътрудничество: Предложението предвижда също така осигуряване на ефективно сътрудничество, позволяващо на националните надзорни органи да споделят информация и най-добри практики и да си сътрудничат през Информационната система за вътрешния пазар (ИСВП). 2011/0438 (COD) Предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно обществените поръчки (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1, член 62 и член 114 от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти[9], като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[10], като взеха предвид становището на Комитета на регионите[11], в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: (1) Възлагането на обществени поръчки от или от името на органите на държавите-членки трябва да спазва принципите на Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално тези за свободното движение на стоки, свободата за установяване и свободата за предоставяне на услуги, както и произтичащите от тях принципи като равнопоставеност, липса на дискриминация, взаимно признаване, пропорционалност и прозрачност. Въпреки това за обществени поръчки над определена стойност трябва да се изготвят разпоредби, координиращи националните процедури за възлагане на обществени поръчки, за да се гарантира, че тези принципи ще действат на практика и обществените поръчки ще бъдат отворени за конкуренция. (2) Обществените поръчки играят ключова роля в стратегията „Европа 2020“[12] като един от пазарните инструменти, които трябва да се използват за постигане на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и едновременно с това за гарантиране на най-ефективното използване на публичните средства. За тази цел текущите правила за възлагане на обществени поръчки съгласно Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги[13], и Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки[14] трябва да се ревизират и модернизират, за да се повиши ефективността на публичните разходи, да се улесни по-специално участието на малките и средните предприятия в обществените поръчки и да се разреши на възложителите да използват по-добре обществените поръчки в подкрепа на общи обществени цели. Налице е също така необходимост от изясняване на основните понятия за осигуряване на по-голяма правна сигурност и за включване на определени аспекти на съотносимата утвърдена практика на Съда на Европейския съюз. (3) Все по-разнообразните форми на публична дейност налагат по-ясното дефиниране на понятието „обществена поръчка“. Правилата на Съюза за обществените поръчки нямат за цел да обхванат всички форми на изразходване на публични средства, а само на онези, предназначени за придобиване на предвидените строителство, доставки или услуги. Понятието „придобиване“ следва да се разбира в широкия смисъл на получаване на ползите от въпросните строителство, доставки или услуги, без задължително да се изисква прехвърляне на собствеността на възлагащите органи. Освен това самото финансирането на дадена дейност, което често се свързва със задължението за възстановяване на получените суми, когато те не се използват по предназначение, не попада обикновено под действието на правилата за възлагане на обществени поръчки. (4) Също така се оказва необходимо да се изясни какво трябва да се разбира под „отделна обществена поръчка“, за да може общата стойност на всички сключени договори за целите на същата обществена поръчка да се отчита по отношение на праговете в настоящата директива и за да може обществената поръчка да се обявява като едно цяло, евентуално разделена на обособени позиции. Понятието за отделна обществена поръчка обхваща всички доставки, строителство и услуги, необходими за изпълнението на отделен проект – например отделен строителен проект или съвкупност от строителство, доставки и/или услуги. Признаците за наличие на един отделен проект могат например да включват цялостно предварително планиране и замисъл от страна на възлагащия орган, факта, че различните закупени елементи изпълняват една отделна икономическа и техническа функция или че са по някакъв друг начин логически обвързани и се изпълняват в кратък период от време. (5) По силата на член 11 от Договора за функционирането на Европейския съюз изискванията за защита на околната среда трябва да бъдат включени в определянето и изпълнението на политиките и действията на Съюза, по-специално за да се насърчи устойчивото развитие. Настоящата директива разяснява по какъв начин възлагащите органи могат да допринесат за защитата на околната среда и насърчаването на устойчивото развитие, като същевременно осигурят най-добро съотношение качество-цена за своите поръчки. (6) Дори да не водят задължително до корупционни действия, действителните, потенциалните или предполагаемите конфликти на интереси имат висок потенциал да повлияят неправомерно върху решенията при възлагането на обществените поръчки, което води до изкривяване на конкуренцията и застрашаване на равнопоставеността на оферентите. Следователно трябва да се установят ефективни механизми за предотвратяване, откриване и премахване на конфликтите на интереси. (7) Неправомерните действия на участниците в процедура за обществена поръчка, като опитите за нерегламентирано влияние върху процеса на взимане на решения или сключване на споразумения с други кандидати с цел манипулиране на резултата от процедурата, могат да доведат до нарушения на основните принципи на правото на Съюза и до сериозни изкривявания на конкуренцията. Следователно икономическите оператори трябва да бъдат задължени да подадат клетвена декларация, че не участват в подобни неправомерни действия, и да бъдат изключени, ако тази декларация се окаже невярна. (8) С Решение 94/800/ЕО от 22 декември 1994 година относно сключването от името на Европейската общност, що се отнася до въпроси от нейната компетентност, на споразуменията, постигнати на Уругвайския кръг на многостранните преговори (1986—1994 г.)[15], Съветът одобри по-специално Споразумението за обществените поръчки на Световната търговска организация (наричано по-долу „Споразумението“). Целта на споразумението е да установи многостранна рамка от балансирани права и задължения по отношение на обществените поръчки с оглед постигане на либерализация и разширяване на световната търговия. За поръчките, обхванати от Споразумението, както и от други съответни международни споразумения, задължаващи Съюза, възлагащите органи изпълняват задълженията по тези споразумения, като прилагат настоящата директива към икономическите оператори от трети държави, подписали споразуменията. (9) Споразумението се прилага за поръчки над определени прагове, установени в него, и изразени в специални права на тираж. Праговете, установени от настоящата директива, трябва да се съгласуват, за да се гарантира, че съответстват на равностойността в евро на праговете в Споразумението. Трябва също така да се предвиди периодично преразглеждане на праговете, изразени в евро, за да могат те да се коригират посредством чисто математическа операция според евентуалните отклонения в стойността на еврото спрямо специалното право на тираж. (10) Резултатите от оценката на въздействието и ефективността на законодателството в областта на обществените поръчки на ЕС[16] показаха, че изключването на определени услуги от пълното приложение на директивата следва да се преразгледа. Вследствие от това пълното приложение на настоящата директива се разширява върху определен брой услуги (например хотелиерските и правните услуги – и двете свързани с особено висок процент на трансгранична търговия). (11) Поради специфичното си естество други категории услуги продължават да имат ограничено трансгранично измерение, а именно така наречените персонални услуги като определени социални, здравни и образователни услуги. Тези услуги се извършват в специфичен контекст, който се различава силно в отделните държави-членки поради различни културни традиции. Ето защо по отношение на обществените поръчки за тези услуги следва да се установи специален режим с по-висок праг от 500 000 EUR. Персонални услуги със стойности под този праг обикновено не представляват интерес за доставчиците от други държави-членки, освен ако няма конкретни признаци за противното, като например финансираните от Съюза трансгранични проекти. Поръчки за персонални услуги над този праг трябва да са обект на изискванията за прозрачност, действащи в рамките на целия Съюз. Предвид значението на културния контекст и деликатния характер на тези услуги, държавите-членки трябва да имат голяма свобода да организират избора на доставчиците на услуги по считания от тях за най-подходящ начин. Правилата на настоящата директива отчитат тази безусловна необходимост, като налагат единствено спазването на основните принципи за прозрачност и равнопоставеност и гарантират възможността възлагащите органи да прилагат специални критерии за избора на доставчици на услуги като критериите, установени в доброволната европейска рамка за качеството на социалните услуги на Комитета за социална закрила на Европейския съюз[17]. Държавите-членки и/или публичните органи продължават да разполагат със свободата да извършват тези услуги сами или да организират социалните услуги по начин, който не включва възлагане на обществени поръчки – например само финансирайки такива услуги или предоставяйки лицензи или разрешения на всички икономически оператори, отговарящи на условията, установени предварително от възлагащия орган, без ограничения или квоти, стига тази система да гарантира в достатъчна степен разгласяването и да отговаря на принципите за прозрачност и липса на дискриминация. (12) Обществените поръчки, които се възлагат от възлагащите органи, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги, и които попадат в сферата на тези дейности, са в приложното поле на Директива […] на Европейския парламент и на Съвета от […] относно обществените поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги[18]. Поръчките, възложени от възлагащите органи в контекста на извършваните от тях морски, крайбрежни или речни транспортни услуги, попадат в обхвата на настоящата директива. (13) Тъй като е предназначена за държавите-членки, настоящата директива не се прилага за обществени поръчки, изпълнявани от международни организации от тяхно име и за тяхна сметка. Въпреки това е необходимо да се изясни до каква степен настоящата директива трябва да се прилага към обществените поръчки, регламентирани от конкретни международни правила. (14) Налице е значителна правна несигурност по въпроса доколко сътрудничеството между публичните органи следва да се регламентира от правилата за обществените поръчки. Съотносимата съдебна практика на Съда на Европейския съюз се тълкува по различен начин сред отделните държави-членки и дори сред възлагащите органи. Следователно е необходимо да се изясни в кои случаи сключените между възлагащите органи договори не са обект на правилата за обществените поръчки. Подобно изясняване трябва да се води от принципите, установени в съотносимата съдебна практика на Съда. Сам по себе си фактът, че и двете страни по едно споразумение представляват възлагащи органи, не изключва прилагането на правилата за обществените поръчки. Въпреки това прилагането на правилата за обществените поръчки не трябва да ограничава свободата на публичните органи да решават как да организират изпълнението на своите задължения за осигуряване на обществени услуги. Поръчките, възложени на контролирани субекти, или сътрудничеството между участващите възлагащи органи за съвместно изпълнение на задълженията им за осигуряване на обществени услуги следователно трябва да бъдат освободени от прилагането на правилата, ако са изпълнени условията, посочени в настоящата директива. Настоящата директива трябва да има за цел да гарантира, че всяко сътрудничество между публични органи, за което тя не важи, не води до изкривяване на конкуренцията по отношение на частните икономически оператори. Също така участието на възлагащ орган като оферент в процедура за възлагане на обществена поръчка не трябва да води до изкривяване на конкуренцията. (15) Налице е повсеместна необходимост от допълнителна гъвкавост и по-специално – от по-широк достъп до процедура за възлагане на обществени поръчки с възможност за договаряне, както изрично е предвидено в Споразумението, където договарянето е разрешено във всички процедури. Освен ако не е предвидено друго в законодателството на въпросната държава-членка, възлагащите органи следва да могат да използват свободно състезателната процедура с договаряне, предвидена в настоящата директива, в различни ситуации, при които откритите или ограничените процедури без договаряне вероятно не биха довели до задоволителни резултати от обществените поръчки Тази процедура следва да е придружена от адекватни защитни механизми, осигуряващи съблюдаването на принципите на равнопоставеност и прозрачност. Това ще осигури на възлагащите органи по-голяма свобода на действие при покупката на строителство, доставки и услуги, пригодени идеално към специфичните им потребности. Същевременно това би следвало да увеличи и трансграничната търговия, тъй като оценката сочи, че поръчките, възложени при процедура на договаряне с предварително обявяване, имат особено висока степен на успех що се отнася до подадените трансгранични оферти. (16) По същите причини възлагащите органи следва свободно да могат да използват състезателния диалог. Използването на тази процедура значително се увеличи по отношение на стойността на поръчките през последните години. Тя се оказа полезна в случаите, в които възлагащите органи не са в състояние да дефинират средствата за задоволяване на своите потребности или за преценяване на това, какво предлага пазарът като технически, финансови или правни решения. Такава ситуация може да възникне особено при новаторски проекти, при изпълнение на мащабни интегрирани проекти по транспортната инфраструктура, големи компютърни мрежи или проекти, включващи сложно и структурирано финансиране. (17) Изследванията и иновациите, включително екологичните и социални иновации, са сред основните двигатели на бъдещия растеж и са поставени в центъра на Стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж „Европа 2020“. Публичните органи трябва да използват по най-добрия стратегически начин обществените поръчки, за да стимулират иновациите. Купуването на новаторски стоки и услуги играе ключова роля в подобряването на ефективността и качеството на обществените услуги, като същевременно спомага за решаването на сериозни социални предизвикателства. То допринася за постигането на най-рентабилно изразходване на публичните средства, както и на по-широки икономически, екологични и социални ползи по отношение на генерирането на нови идеи, тяхното превръщане в новаторски продукти и услуги и оттам насърчаването на устойчив икономически растеж. Настоящата директива следва да допринесе за по-лесно възлагане на обществени поръчки за иновации и да помогне на държавите-членки да постигнат целите на инициативата „Съюз на иновации“. Следователно трябва да се предвиди специална процедура за възлагане на обществени поръчки, която позволява на възлагащите органи да установят дългосрочно партньорство за иновации с цел разработване и закупуване впоследствие на новаторски продукт, услуга или строителство, стига те да могат да бъдат доставени при договорените нива на изпълнение и разходи. Партньорството трябва да се структурира по начин, осигуряващ необходимата „пазарна тяга“, стимулираща разработката на новаторско решение, без да изземва пазара. (18) Предвид неблагоприятните отражения върху конкуренцията, процедурите на договаряне без предварително обявяване на обществена поръчка трябва да се използват само при изключителни обстоятелства. Това изключение трябва да се ограничава само до случаите, когато обявяването е невъзможно поради форсмажорни обстоятелства, съгласувани с действащата съдебна практика на Съда на Европейския съюз, или когато по начало е очевидно, че обявяването няма да доведе до по-голяма конкуренция, предимно защото обективно съществува само един икономически оператор, който може да изпълни поръчката. Единствено обективно изключителни ситуации могат да оправдаят използването на процедурата на договаряне без обявяване, при които изключителната ситуация не трябва да бъде създадена от самия възлагащ орган с оглед на бъдещата процедура за възлагане на обществена поръчка и при които липсват адекватни заместители, съществуването на каквито следва да бъде подложено на изчерпателна оценка. (19) Електронните средства за информация и комуникация могат значително да опростят обявяването на поръчките и да увеличат ефективността и прозрачността на процесите за възлагането им. Те трябва да станат стандартните средства за комуникация и обмен на информация в процедурите за обществени поръчки. Употребата на електронни средства също води до икономия на време. Вследствие на това трябва да се предвиди намаляване на минималните срокове, когато се използват електронни средства, при условие обаче че те са съвместими с конкретния начин на предаване, предвиден на ниво Съюз. Освен това електронните средства за информация и комуникации, притежаващи подходящи функционални възможности, могат да позволят на възлагащите органи да предотвратяват, откриват и коригират , които възникват по време на процедурите за възлагане на обществени поръчки. (20) Във всички пазари на обществени поръчки в Съюза е налице силна тенденция към окрупняване на търсенето от страна на възложителите с оглед постигане на икономии от мащаба, включително по-ниски цени и такси за транзакциите, подобряване и професионализиране на управлението на обществените поръчки. Това може да се постигне с концентриране на поръчките по броя на участващите възлагащи органи или по обема и стойността във времето. Въпреки това окрупняването и централизирането на покупките трябва внимателно да се следи, за да се избегнат прекомерната концентрация на покупателна способност и тайните споразумения, както и да се запазят прозрачността, конкуренцията и възможностите за достъп до пазара за малките и средните предприятия. (21) Инструментът на рамковите споразумения се използва широко и се счита за ефективна техника за възлагане на обществени поръчки в цяла Европа. Следователно той трябва да се запази до голяма степен непроменен. Някои понятия обаче трябва да се изяснят, особено условията за използването на рамковото споразумение от възлагащи органи, които сами по себе си не са страна по него. (22) Предвид натрупания опит има също така необходимост да се коригират правилата, регламентиращи динамичните системи за покупки, за да позволят на възлагащите органи да се възползват в пълна степен от възможностите, предоставяни от този инструмент. Системите трябва да се опростят по-специално чрез прилагането им под формата на ограничена процедура, което премахва необходимостта от индикативни оферти – сочена като една от най-сериозните тежести, свързани с тези системи. По този начин всеки икономически оператор, който изпраща заявка за участие и отговаря на критериите за подбор, следва да бъде допуснат до участие в процедурите за възлагане на обществени поръчки, изпълнявани през динамичната система за покупки. Тази техника за покупки позволява на възлагащия орган да получи особено широк диапазон от оферти и така да осигури оптимално използване на публичните средства чрез широка конкуренция. (23) Освен това непрекъснато се разработват нови електронни техники за покупка – например електронните каталози. Те помагат за увеличаването на конкуренцията и рационализирането на обществените поръчки особено по отношение на икономията на време и пари. Въпреки това следва да се въведат определени правила, за да се гарантира, че използването на новите техники отговаря на правилата на настоящата директива и на принципите на равнопоставеност, липса на дискриминация и прозрачност. По-конкретно, когато състезателна процедура е подновена по силата на рамково споразумение или когато се използва динамична система за покупки и се осигуряват достатъчно гаранции за проследимостта, равнопоставеността и предсказуемостта, възлагащите органи трябва да имат право да генерират оферти по отношение на конкретни покупки въз основа на предварително изпратени електронни каталози. Съгласно изискванията на правилата за електронните средства за комуникация възлагащите органи трябва да избягват необосновани препятствия пред достъпа на икономическите оператори до процедурите за възлагане на обществени поръчки, в които офертите се представят под формата на електронни каталози и които гарантират спазването на общите принципи на липса на дискриминация и равнопоставеност. (24) Техники за централизирани покупки се използват все по-често в повечето държави-членки. Централните органи за покупки отговарят за придобиванията или сключването на договори за обществени поръчки/рамкови споразумения вместо други възлагащи органи. С оглед на големите обеми на покупките тези техники способстват за нарастването на конкуренцията и професионализацията на обществените поръчки. Следователно на ниво Европейски съюз трябва да се предвиди определение за „централен орган за покупки“, специално отнасящ се за възлагащите органи, без това да предотврати продължаването на по-слабо институционализираните и систематични общи покупки или на установената практика за прибягване до доставчици на услуги, които подготвят и управляват процедурите за възлагане на обществени поръчки от името и за сметка на възлагащия орган. Трябва също така да се въведат правила за разпределяне на отговорността за спазването на задълженията, произтичащи от настоящата директива, в това число и по отношение на средствата за правна защита, между централния орган за покупки и възлагащите органи, поръчващи от или чрез него. Когато последният носи цялата отговорност за провеждането на процедурите за възлагане на обществени поръчки, той трябва да бъде също така изцяло и пряко отговорен за правомерността им. Когато възлагащ орган провежда определени части от процедурата – например подновяване на състезателната процедура по силата на рамково споразумение или възлагане на отделни поръчки въз основа на динамична система за покупки – той трябва да продължи да носи отговорността за етапите, които провежда. (25) Електронните средства за комуникация са особено подходящи за поддържане на практики и инструменти за централизирани покупки поради възможностите, които предлагат, за многократно използване и автоматична обработка на данните и за свеждане до минимум на разходите за информацията и транзакциите. Следователно като първа стъпка използването на такива електронни средства за комуникация трябва да се направи задължително за централните органи за покупки, като същевременно ще улесни и сближаването на практиките в рамките на целия Съюз. Това трябва да бъде последвано от общо задължение за използване на електронните средства за комуникация във всички процедури за обществени поръчки след преходен период от две години. (26) Съвместното възлагане на обществени поръчки от възлагащи органи от различни държави-членки понастоящем среща специфични правни трудности особено във връзка с противоречията в националните законодателства. Въпреки че Директива 2004/18/ЕО негласно разрешава трансгранични съвместни обществени поръчки, на практика няколко национални правни системи изрично или негласно ги правят несигурни или невъзможни от законова гледна точка. Възлагащите органи от различни държави-членки може да имат интерес от сътрудничество и съвместно възлагане на обществени поръчки, за да извлекат максимална полза от потенциала на вътрешния пазар по отношение на икономиите от мащаба и споделянето на ползите и рисковете особено за новаторски проекти с по-висока степен на риск от този, който е приемлив за отделен възлагащ орган. Следователно трябва да се установят нови правила за съвместните трансгранични поръчки, които да определят приложимото право, за да се улесни сътрудничеството между възлагащите органи в рамките на целия единен пазар. В допълнение възлагащи органа от различни държави-членки могат да формират съвместни юридически лица, конституирани съгласното националното право или правото на Съюза. За такива форми на съвместни обществени поръчки следва да се установят специфични правила. (27) Техническите спецификации, изготвяни от възложителите, би трябвало да насърчават конкуренцията в сферата на обществените поръчки. За тази цел трябва да бъде възможно подаването на оферти, които отразяват разнообразието от технически решения, за да се постигне необходимото ниво на конкуренция. В този смисъл техническите спецификации трябва да се изготвят по начин, избягващ изкуственото ограничаване на конкуренцията с изисквания, които облагодетелстват конкретен икономически оператор чрез копиране на основни характеристики на стоките, услугите или строителството, обичайно предлагани от него. Изготвянето на техническите спецификации по отношение на функционалните изисквания и изискванията за работните характеристики по принцип позволява тази цел да бъде постигната по възможно най-добрия начин и е в полза на иновациите. Когато се цитира Европейски стандарт или – при липса на такъв – национален стандарт, офертите с характеристики, равностойни на тези стандарти, трябва да се разглеждат от възлагащите органи. За да се демонстрира равностойността, от оферентите може да се изиска предоставяне на свидетелства, потвърдени от трета страна. Въпреки това други подходящи свидетелства като техническо досие на производителя също следва да се допускат, когато въпросният икономически оператор няма достъп до подобни сертификати или протоколи от изпитване или няма възможност да ги получи в съответните срокове. (28) Възлагащите органи, които желаят да закупят строителство, стоки или услуги със специфични екологични, социални или други характеристики, трябва да могат да цитират определени етикети – например европейския екоетикет, (мулти)националните екоетикети или всеки друг етикет, стига изискванията за етикета да бъдат свързани с предмета на поръчката като описанието на продукта и неговото представяне, включително изискванията за опаковане. Освен това е изключително важно тези изисквания да бъдат изготвени и приети въз основа на обективно проверяеми критерии с използване на процедура, в която заинтересованите страни като държавните органи, потребителите, производителите, дистрибуторите и екологичните организации могат да участват, и етикетът да бъде достъпен за всички заинтересовани страни. (29) За всички обществени поръчки, предназначени за използване от физически лица – независимо дали става дума за широката общественост, или за персонала на възлагащия орган – е необходимо възлагащите органи да изготвят техническите спецификации така, че да бъдат съобразени с критериите за достъпност за хора с увреждания или да бъдат с предназначение за всички потребители, освен в надлежно обосновани случаи. (30) За да се стимулира участието на малки и средни предприятия (МСП) в пазара на обществените поръчки, възлагащите органи следва да бъдат насърчени да разделят поръчките на обособени позиции, а в противен случай задължени да посочат съответните причини.. Когато поръчките са разделени на обособени позиции, възлагащите органи могат например, за да запазят конкуренцията или за да осигурят стабилно предлагане, да ограничат броя на позициите, за които един икономически оператор може да подава оферти; те могат също така да ограничат броя на позициите, които могат да бъдат възложени на един отделен оферент. (31) Твърде строгите изисквания по отношение на икономическия и финансовия капацитет често представляват необосновано препятствие пред участието на МСП в обществени поръчки. На възлагащите органи следователно не бива да се позволява да изискват от икономическите оператори да имат минимален оборот, надхвърлящ трикратната прогнозна стойност на поръчката. Въпреки това при надлежно обосновани обстоятелства могат да се прилагат по-високи изисквания. Такива обстоятелства могат да бъдат свързани с високите рискове при изпълнението на поръчката или с факта, че нейното срочно и точно изпълнение е от критично значение – например, ако представлява задължително предварително условие за изпълнението на други поръчки. (32) Много икономически оператори и особено МСП откриват, че сериозно препятствие за тяхното участие в обществени поръчки представляват административните затруднения, произтичащи от необходимостта да представят значителен брой сертификати или други документи, свързани с критериите за изключване и подбор. Ограничаването на такива изисквания – например с клетвени декларации – може да доведе до значително опростяване в полза както на възлагащите органи, така и на икономическите оператори. От оферента, на когото бъде решено да се възложи поръчката, обаче трябва да се изиска да представи съответните свидетелства и възлагащите органи не трябва да сключват договори с оференти, които не успеят да го направят. По-нататъшно опростяване може да се постигне със стандартизирани документи като Европейския паспорт за обществени поръчки, които следва да се признават от всички възлагащи органи и широко да се популяризират сред икономическите оператори особено сред МСП, за които те могат съществено да облекчат административната тежест. (33) Комисията осигурява и управлява електронна система – e-Certis – която се актуализира и проверява на доброволни начала от националните органи. Целта на e-Certis е да улесни обмена на сертификати и други документални свидетелства, често изисквани от възлагащите органи. Досегашният опит сочи, че доброволното актуализиране и проверка е недостатъчно да гарантира, че e-Certis може да реализира в пълна степен своя потенциал за опростяване и улесняване на обмена на документи в полза на малките и средните предприятия в частност. Поддръжката следователно трябва като първа стъпка да стане задължителна; използването на e-Certis ще стане задължително на по-късен етап. (34) Обществени поръчки не трябва да се възлагат на икономически оператори, които са участвали в престъпна организация или са били признати за виновни за корупция, измама, увреждаща финансовите интереси на Съюза, или пране на пари. Неплащането на данъци или осигурителни вноски също трябва да се санкционира със задължително изключване на ниво Съюз. Освен това на възлагащите органи трябва да се даде възможността да изключват кандидати или оференти за нарушения на екологични или социални задължения, включително правилата за достъпност за хора с увреждания или други форми на тежки професионални нарушения – например нарушения на правилата за защита на конкуренцията или на правата върху интелектуалната собственост. (35) Трябва обаче да се предвиди възможност за икономическите оператори да предприемат мерки за съответствие, насочени към отстраняването на последствията от престъпления или нарушения и ефективното предотвратяване на бъдещи случаи на такива действия. Тези мерки могат да включват по-конкретно кадрови и организационни мерки като прекъсване на всякакви връзки с лица или организации, участвали в неправомерните действия, подходящи мерки за кадрова реорганизация, внедряване на системи за отчитане и контрол, създаване на структура за вътрешен одит, която да следи за съответствието, и приемане на вътрешни правила за понасяне на отговорност и обезщетяване. Когато такива мерки осигуряват достатъчно гаранции, въпросният икономически оператор не трябва повече да бъде изключван на тези основания. Икономическите оператори трябва да имат възможността да поискат от възлагащите органи да проверят взетите мерки за съответствие с оглед евентуално допускане до процедурата за възлагане на обществени поръчки. (36) Възлагащите органи могат да изискват прилагането на схеми или мерки за екологично управление по време на изпълнението на една обществена поръчка. Схемите за екологично управление – независимо дали са регистрирани съгласно инструменти на Съюза като Регламент (ЕО) № 1221/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно доброволното участие на организации в Схемата на Общността за управление по околна среда и одит (EMAS)[19] — могат да демонстрират, че икономическият оператор има техническата възможност да изпълни поръчката. Описание на мерките, прилагани от икономическия оператор за гарантиране същото ниво на защита на околната среда, трябва да бъде прието като алтернатива на регистрираните схеми за управление на околната среда и като форма на доказателство, когато въпросният икономически оператор няма достъп до подобни схеми или няма възможност да ги получи в съответните срокове. (37) Поръчките трябва да се възлагат въз основа на обективни критерии, които гарантират съответствие с принципите на прозрачност, липса на дискриминация и равнопоставеност. Тези критерии трябва да гарантират, че офертите се оценяват в условия на ефективна конкуренция, което се отнася и за случаите, когато възлагащите органи изискват висококачествено строителство, доставки и услуги, които оптимално отговарят на техните потребности, например когато избраните критерии за възлагане включват фактори, свързани с производствения процес. В резултат на това възлагащите органи трябва да имат право да приемат като критерии за възлагане или „икономически най-изгодната оферта“, или „най-ниската цена“, като се има предвид, че във втория случай те са свободни да установяват адекватни стандарти за качество чрез технически спецификации или условия за изпълнение на поръчката. (38) Когато възлагащите органи решат, че ще възлагат поръчка на икономически най-изгодната оферта, те трябва да определят критериите за възлагане, въз основа на които ще оценяват офертите, за да определят коя от тях предлага най-доброто съотношение качество-цена. Определянето на тези критерии зависи от предмета на поръчката, тъй като те трябва да дадат възможност нивото на изпълнение, предложено във всяка оферта, да бъде оценено от гледна точка на този предмет, както е определен в техническите спецификации, както и да се прецени съотношението качество-цена за всяка оферта. Освен това избраните критерии за възлагане не бива да дават неограничена свобода на избор на възлагащия орган, те следва да осигуряват възможност за ефективна конкуренция и да бъдат съпътствани от изисквания, които позволяват ефективната проверка на информацията, предоставена от оферентите. (39) От изключителна важност е напълно да се използва потенциалът на обществените поръчки за постигане на целите на стратегията „Европа 2020“ за устойчив растеж. Предвид значителните различия между отделните сектори и пазари обаче не би било подходящо да се въвеждат общи задължителни изисквания за екологични, социални и иновативни обществени поръчки. Законодателството на Съюза вече е въвело задължителни изисквания за обществените поръчки за постигане на определени цели в секторите на пътните превозни средства (Директива 2009/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаването на чисти и енергийноефективни пътни превозни средства[20]) и офис оборудването (Регламент (ЕО) № 106/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година относно програма на Общността за етикетиране на енергийната ефективност на офис оборудване[21]). Освен това бе постигнат значителен напредък по отношение на определението на общи методологии за оценката на разходите за целия жизнен цикъл. Следователно изглежда целесъобразно да се запази утвърдения модел — да се остави на законодателството в конкретните сектори да установява задължителни цели като функция от конкретните политики и преобладаващите условия в съответния сектор и да се насърчи разработването и използването на модели за оценка на разходите за целия жизнен, което допълнително ще подчертае ролята на обществените поръчки в подкрепа на устойчивия растеж. (40) Тези мерки в конкретните сектори трябва да се допълнят с адаптиране на директивите за обществените поръчки, даващи право на възлагащите органи да преследват целите на стратегията „Европа 2020“ в своите стратегии за покупки. Поради това следва да бъде пояснено, че възлагащите органи могат да определят икономически най-изгодната оферта и подхода за оценка на разходите за целия жизнен цикъл, при условие че използваната методология е установена по обективен и недискриминационен начин и достъпна за всички заинтересовани страни. Понятието за оценка на разходите за целия жизнен цикъл включва всички разходи в рамките на целия жизнен цикъл на строителството, доставките или услугите, както техните вътрешни разходи (като тези за разработка, производство, експлоатация, поддръжка и депониране в края на жизнения цикъл), така и техните външни разходи, стига те да могат да се остойностяват и следят. Общи методологии трябва да се разработят на ниво Съюз за изчисляване на разходите за целия жизнен цикъл за определени категории доставки или услуги; когато такава методология бъде разработена, нейното използване трябва да стане задължително. (41) Освен това в техническите спецификации и в критериите за възлагане възлагащите органи трябва да имат право да посочват определен производствен процес, определен начин за предоставяне на услугите или определен процес за всеки от другите етапи от жизнения цикъл на продукт или услуга, при условие че те са свързани с предмета на обществената поръчка. За по-добро интегриране на социалните съображения в обществените поръчки на възложителите може да бъде позволено да включват в критерия за възлагане на „икономически най-изгодна оферта“ изисквания, които са свързани с работните условия на лицата, участващи пряко в съответния процес на производство или доставка. Тези изисквания могат да засягат единствено опазване на здравето на персонала, участващ в производствения процес, или да подпомагат социалната интеграция на хора в неравностойно социално положение или членове на уязвими групи сред лицата, ангажирани с изпълнението на поръчката, включително достъпността за лица с увреждания. Всеки критерий за възлагане, включващ въпросните изисквания, следва да бъде ограничен до изисквания, които имат непосредствено отражение върху членовете на персонала в тяхната работна среда. Те следва да се прилагат в съответствие с Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги[22] и по начин, който не води до пряка или косвена дискриминация на икономически оператори от други държави-членки или на лица от трети държави, участващи в споразумения или споразумения за свободна търговия, по които Съюзът е страна. За поръчки за услуги и за поръчки, включващи строително проектиране, възлагащите органи трябва също така да имат право да използват като критерий за възлагане организацията, квалификацията и опита на персонала, на когото е възложено изпълнението на въпросната поръчка, тъй като това може да се отрази на качеството на изпълнението ѝ и в резултат на това – на икономическата стойност на офертата. (42) Оферти, чиято стойност се счита за необичайно ниска, по отношение на строителството, стоките или услугите, може да се основават на технически, икономически или юридически неиздържани предположения или практики. За да се избегнат евентуални недостатъци по време на изпълнението на поръчката, възлагащите органи трябва да бъдат длъжни да поискат обяснение за заявената цена, когато дадена оферта значително подбива цените, заявени от другите оференти. Когато оферентът не може да даде задоволително обяснение, възлагащият орган следва да има правото да отхвърли офертата. Отхвърлянето трябва да бъде задължително в случаите, в които възлагащият орган е установил, че необичайно ниската стойност се дължи на неспазване на задължителното законодателство на Съюза в областите на социалното, трудовото или екологичното право или на разпоредбите на международното трудово право. (43) Условията за изпълнение на поръчката са съвместими с настоящата директива, стига да не бъдат пряко или непряко дискриминационни, да бъдат свързани с предмета на поръчката и да бъдат посочени в обявлението за обществена поръчка, в обявлението за предварителна информация, използвано като покана за участие в състезателна процедура, или в документите за обществената поръчка. Те могат по-специално да бъдат насочени в подкрепа на професионалното обучение на място, наемането на работа на лица, за които представлява трудност да се интегрират в обществото, за борба срещу безработицата, за опазване на околната среда или хуманно отношение към животните. Например наред с останалото могат да се споменат изисквания, приложими при изпълнение на поръчката, свързани с наемане на работа на лица, които са безработни от дълго време, с обучение на безработни и младежи, със спазване по същество на основните конвенции на Международната организация на труда (МОТ), дори когато подобни конвенции не са приети в националното законодателство, както и с наемане на по-голям брой лица в неравностойно положение от изисквания по националното законодателство. (44) За периода на изпълнение на обществената поръчка се прилагат законите, подзаконовите актове и колективните споразумения на национално ниво и на ниво Европейски съюз, които са в сила по отношение на условията за заетост и безопасност на труда, при условие че тези правила и тяхното прилагане са съобразени с правото на Съюза. В случаите от трансграничен характер, когато работници от една държава-членка предоставят услуги в друга с оглед изпълнението на обществена поръчка, Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги[23] определя минималните условия, които трябва да бъдат спазвани от приемащата държава по отношение на тези командировани работници. Ако в националното право се съдържат разпоредби в този смисъл, неизпълнението на тези задължения може да се разглежда като сериозно нарушение на професионалното поведение от страна на съответния икономически оператор, което може да доведе до изключването му от процедурата за възлагане на обществена поръчка. (45) Необходимо е да се изяснят условията, при които изменения на договора за поръчка по време на неговото изпълнение изискват нова процедура за възлагане на обществена поръчка, като се отчита съответната съдебна практика на Съда на Европейския съюз. Нова процедура за възлагане на обществени поръчки се изисква в случай на съществени промени в първоначалната поръчка, особено в обхвата и съдържанието на взаимните права и задължения на страните, включително разпределението на правата върху интелектуалната собственост. Такива промени демонстрират намерението на страните да предоговорят основни срокове или условия на тази поръчка. Това е така, особено когато изменените условия биха оказали влияние върху резултата от процедурата, ако бяха част от първоначалната процедура. (46) Възможно е възлагащите органи да бъдат изправени пред външни обстоятелства, които не биха могли да предвидят, когато са възлагали поръчката. В този случай е необходима известна степен на гъвкавост за адаптиране на поръчката към тези обстоятелства без нова процедура. Понятието за непредвидими обстоятелства се отнася за обстоятелства, които не биха могли да бъдат предвидени въпреки достатъчно надлежната подготовка на първоначалната поръчка от страна на възлагащия орган при отчитане на наличните средства, вида и характеристиките на конкретния проект, добрата практика във въпросната сфера и необходимостта да се гарантира разумно съотношение между изразходваните ресурси за подготовката на поръчката и нейната предвидена стойност. Това обаче не може да се прилага в случаите, когато едно изменение води до промяна на естеството на цялостната поръчка – например чрез замяна на поръчаното строителство, доставки или услуги с нещо друго или чрез коренна промяна на вида на поръчката, тъй като при такава ситуация може да се предположи хипотетично повлияване върху резултата. (47) В съответствие с принципите на равнопоставеност и прозрачност спечелилият оферент не може да се заменя от друг икономически оператор без подновяването на състезателната процедура. Спечелилият оферент, изпълняващ поръчката, обаче може да претърпи определени структурни промени по време на изпълнението – например чисто вътрешни реорганизации, сливания и придобивания или изпадане в несъстоятелност. Такива структурни промени не следва автоматично да изискват нови процедури за всички обществени поръчки, изпълнявани от това предприятие. (48) Възлагащите органи следва да имат възможността в самите отделни договори да предвиждат изменения посредством клаузи за преразглеждане, но тези клаузи не трябва да им дават неограничена свобода. Настоящата директива следователно трябва да посочва до каква степен могат да се предвиждат изменения на първоначалния договор за обществена поръчка. (49) Оценката сочи, че държавите-членки не следят последователно и систематично изпълнението и функционирането на правилата за обществените поръчки. Това дава отрицателно отражение върху правилното изпълнение на разпоредбите, произтичащи от тези директиви, което е сериозен източник на разходи и несигурност. Няколко държави-членки са назначили национален централен орган, който се занимава с проблемите на обществените поръчки, но поверените на тези органи задължения се различават значително в отделните държави-членки. По-ясни, по-последователни и меродавни механизми за следене и контрол биха подобрили познаването на функционирането на правилата за обществените поръчки, биха подобрили правната сигурност за фирмите и възлагащите органи и биха допринесли за създаването на равни условия за всички. Такива механизми биха послужили като инструменти за откриването и ранното разрешаване на проблеми, особено по отношение на съфинансираните от Съюза проекти, и за установяването на структурни недостатъци. Има особено силна необходимост от координиране на тези механизми, за да се гарантира последователно прилагане, контрол и следене на политиката за обществените поръчки, както и систематична оценка на резултатите от нея в рамките на целия Съюз. (50) Държавите-членки следва да определят един национален орган, отговарящ за следенето, изпълнението и контрола на обществените поръчки. Този централен орган трябва своевременно да разполага с информация от първа ръка особено по отношение на различните проблеми, засягащи прилагането на правото в сферата на обществените поръчки. Той трябва да бъде в състояние да осигурява незабавна обратна връзка за функционирането на политиката и за потенциалните слабости в националното законодателство и практика и да допринася за бързото намиране на решения. За повишаване на ефективността на борбата с корупцията и измамите този централен орган и широката общественост следва също да имат възможност да проверяват текстовете на сключените договори. Следователно договорите на висока стойност трябва да бъдат съобщавани на надзорния орган, както и да се осигури достъп на заинтересованите лица до тези документи, доколкото това не застрашава легитимните обществени или частни интереси. (51) Не всички възлагащи органи могат да имат необходимия собствен опит за справяне с икономически или технически сложни поръчки. При това положение подходящата професионална помощ би допълнила ефективно дейностите по следенето и контрола. От една страна тази цел може да се постигне от инструменти за споделяне на знанието (центрове за знания), предлагащи техническо съдействие на възлагащите органи; от друга страна фирмите и особено МСП би следвало да се възползват от административно съдействие, по-специално при участие в процедури за възлагане на обществени поръчки на трансгранична основа. (52) На национално ниво вече съществуват структури или механизми за следене, надзор и съдействие, които могат, разбира се, да се използват, за да осигурят следенето, изпълнението и контрола на обществените поръчки, както и необходимата помощ на възлагащите органи и икономическите оператори. (53) Ефективно сътрудничество е необходимо, за да се гарантира последователно консултиране и практика в рамките на всяка държава-членка и в рамките на целия Съюз. Определените органи за следене, изпълнение, контрол и техническо съдействие трябва да могат да споделят информация и да си сътрудничат; в същия контекст националният орган, определен от всяка държава-членка, трябва да действа като приоритетната точка за контакт със службите на Комисията с цел събиране на данни, обмен на информация и следене на прилагането на правото на Съюза в сферата на обществените поръчки. (54) С цел приспособяване към бързите технически, икономически и регулаторни промени, правомощието за приемане на актове по силата на член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз следва да се делегира на Комисията по отношение на определен брой второстепенни елементи на настоящата директива. Всъщност поради необходимостта от спазване на международните споразумения Комисията е оправомощена да изменя техническите процедури за изчислителните методи по отношение на праговете, както и периодично да преразглежда самите прагове и да съгласува приложение V и XI; списъците с централните държавни органи подлежат на изменения поради административни промени на национално ниво. Те се съобщават на Комисията, която трябва да има правото да адаптира приложение I; позоваванията на номенклатурата по Общия терминологичен речник, свързан с обществените поръчки (CPV), може да претърпят нормативни промени на ниво ЕС и тези промени трябва да се отразят в текста на настоящата директива; техническите данни и характеристики на устройствата за електронно получаване трябва да се поддържат в синхрон с развитието на технологиите и административните потребности; необходимо е също така да се дадат правомощия на Комисията да изготвя задължителни технически стандарти за електронна комуникация, за да се гарантира оперативната съвместимост на техническите формати, процеси и съобщения в процедурите за възлагане на обществени поръчки, провеждани с използване на електронните средства за комуникация, като се отчита развитието на технологиите и административните потребности; съдържанието на Европейския паспорт за обществени поръчки трябва също да отразява административните потребности и нормативните промени както на национално ниво, така и на ниво ЕС; списъкът със законодателните актове на Съюза, установяващи общи методологии за изчисляване на разходите за целия жизнен цикъл, трябва бързо да се съгласува с включване на приетите мерки по сектори. За да задоволи тези потребности, Комисията трябва да има правото да поддържа в актуално състояние списъка със законодателните актове, включително методологиите за оценка на разходите за целия жизнен цикъл. (55) От особено значение е Комисията да провежда подходящи консултации при подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременно, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета. (56) За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящата директива, на Комисията трябва да се предоставят изпълнителни правомощия по отношение на изготвянето на стандартните образци за публикуване на обявления, стандартния образец на Европейския паспорт за обществени поръчки и общия шаблон, който ще се използва от надзорните органи за изготвяне на доклада за изпълнението и статистиката. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията[24]. Процедурата по консултиране трябва да се използва за приемането на изпълнителните актове, които нямат отражение от финансова гледна точка или върху вида и обхвата на задълженията, произтичащи от настоящата директива. Тези актове, точно обратното, се характеризират със своята чисто административна цел и служат за улесняване на прилагането на правилата, установени с настоящата директива. (57) Тъй като целта на настоящата директива, а именно координиране на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, приложими към определени процедури за обществени поръчки, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел. (58) Следователно Директива 2004/18/ЕО трябва да се отмени. (59) В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите-членки и Комисията относно обяснителните документи от [дата], държавите-членки се ангажират в обосновани случаи да осигурят към уведомлението за своите мерки за транспониране един или повече придружаващи документа, обясняващи отношението между компонентите на директивата и съответстващите на тях части от инструментите за национално транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят счита представянето на такива документи за обосновано. ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: ДЯЛ I: ПРИЛОЖНО ПОЛЕ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОБЩИ ПРИНЦИПИ ГЛАВА I: Приложно поле и определения РАЗДЕЛ 1: Предмет и определения Член 1: Предмет Член 2: Определения Член 3: Смесени обществени поръчки РАЗДЕЛ 2: Прагове Член 4: Прагови стойности Член 5: Методи за изчисляване на прогнозната стойност на обществените поръчки Член 6: Ревизиране на праговете РАЗДЕЛ 3: Изключения Член 7: Поръчки във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги Член 8: Специални изключения в областта на телекомуникациите Член 9: Възложени поръчки и организирани конкурси за проект съгласно международни правила Член 10: Специални изключения за поръчки за услуги Член 11: Отношения между публичните органи РАЗДЕЛ 4: СПЕЦИАЛНИ СЛУЧАИ Член 12: Поръчки, субсидирани с повече от 50 % от възлагащите органи Член 13: Услуги за научноизследователска и развойна дейност Член 14: Отбрана и сигурност ГЛАВА II: Общи правила Член 15: Принципи на обществените поръчки Член 16: Икономически оператори Член 17: Запазени поръчки Член 18: Поверителност Член 19: Правила, приложими за комуникацията Член 20: Номенклатури Член 21: Конфликти на интереси Член 22: Неправомерни действия ДЯЛ II: ПРАВИЛА ОТНОСНО ОБЩЕСТВЕНИТЕ ПОРЪЧКИ ГЛАВА I: Процедури Член 23: Условия, свързани със Споразумението за обществените поръчки и други международни споразумения Член 24: Избор на процедури Член 25: Открита процедура Член 26: Ограничена процедура Член 27: Състезателна процедура с договаряне Член 28: Състезателен диалог Член 29: Партньорство за иновации Член 30: Използване на процедурата на договаряне без предварително обявяване ГЛАВА II: Техники и инструменти за електронни и комбинирани обществени поръчки Член 31: Рамкови споразумения Член 32: Динамични системи за покупки Член 33: Електронни търгове Член 34: Електронни каталози Член 35: Централизирани дейности по закупуване и централни органи за покупки Член 36: Подпомагащи дейности по закупуване Член 37: Инцидентни съвместни обществени поръчки Член 38: Съвместни обществени поръчки между възлагащи органи от различни държави-членки ГЛАВА III: Провеждане на процедурата РАЗДЕЛ 1 ПОДГОТОВКА Член 39: Предварителни пазарни консултации Член 40: Технически спецификации Член 41: Етикети Член 42: Протоколи от изпитване, сертифициране и други свидетелства Член 43: Варианти Член 44: Разделяне на поръчките на обособени позиции Член 45: Поставяне на срокове Раздел 2: ПУБЛИКУВАНЕ и прозрачност Член 46: Обявления за предварителна информация Член 47: Обявления за поръчки Член 48: Обявления за възложени поръчки Член 49: Форма и начин на публикуване на обявленията Член 50: Публикуване на национално ниво Член 51: Предоставяне на документите за обществените поръчки по електронен път Член 52: Покани за представяне на оферта или за участие в диалога; покани за потвърждаване на интерес Член 53: Информиране на кандидатите и оферентите РАЗДЕЛ 3: ИЗБОР НА УЧАСТНИЦИ И ВЪЗЛАГАНЕ НА ПОРЪЧКИ Член 54: Общи принципи Подраздел 1: Критерии за качествен подбор Член 55: Основания за изключване Член 56: Критерии за подбор Член 57: Декларации от собствено име и други свидетелства Член 58: Онлайн хранилище за сертификати (e-Certis) Член 59: Европейски паспорт за обществени поръчки Член 60: Сертификати Член 61: Стандарти за осигуряване на качеството и стандарти за екологично управление Член 62: Разчитане на възможностите на други субекти Член 63: Официални списъци на одобрените икономически оператори и сертифициране от публичноправни или частноправни органи Подраздел 2: Намаляване на броя на кандидатите, офертите и решенията Член 64: Намаляване на броя на иначе квалифицираните кандидати, които да бъдат поканени за участие Член 65: Намаляване на броя на офертите и решенията Подраздел 3: Възлагане на поръчката Член 66: Критерии за възлагане на поръчката Член 67: Жизнен цикъл и оценка на разходите за целия жизнен цикъл Член 68: Пречки пред възлагането Член 69: Оферти с необичайно ниска стойност ГЛАВА IV: Изпълнение на договора за обществена поръчка Член 70: Условия за изпълнение на договорите Член 71: Възлагане на подизпълнители Член 72: Изменение на договорите в рамките на техния срок Член 73: Прекратяване на договорите ДЯЛ III СПЕЦИАЛНИ РЕЖИМИ ЗА ВЪЗЛАГАНЕ НА ОБЩЕСТВЕНИ ПОРЪЧКИ ГЛАВА I: Социални и други специфични услуги Член 74: Възлагане на поръчки за социални и други специфични услуги Член 75: Публикуване на обявления Член 76: Принципи на възлагане на поръчките Глава II: Правила за провеждане на конкурси за проект Член 77: Общи разпоредби Член 78: Обхват Член 79: Обявления Член 80: Правила за организиране на конкурси за проект и избор на участниците Член 81: Състав на журито Член 82: Решения на журито ДЯЛ IV: УПРАВЛЕНИЕ Член 83: Правоприлагане Член 84: Публичен надзор Член 85: Индивидуални доклади за процедури за възлагане на поръчки Член 86: Национални доклади Член 87: Съдействие за възлагащите органи и фирмите Член 88: Административно сътрудничество ДЯЛ V: ДЕЛЕГИРАНИ ПРАВОМОЩИЯ, ИЗПЪЛНИТЕЛНИ ПРАВОМОЩИЯ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ Член 89: Упражняване на делегираните правомощия Член 90: Процедура по спешност Член 91: Процедура на комитета Член 92: Транспониране Член 93: Отмяна Член 94: Преглед Член 95: Влизане в сила Член 96: Адресати ПРИЛОЖЕНИЯ ПРИЛОЖЕНИЕ I ЦЕНТРАЛНИ ПРАВИТЕЛСТВЕНИ ОРГАНИ ПРИЛОЖЕНИЕ ІІ СПИСЪК НА ДЕЙНОСТИТЕ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 2, ПАРАГРАФ 8, БУКВА а) ПРИЛОЖЕНИЕ ІІІ СПИСЪК НА СТОКИТЕ ПО ЧЛЕН 4, БУКВА б) ВЪВ ВРЪЗКА С ПОРЪЧКИТЕ, ВЪЗЛАГАНИ ОТ ВЪЗЛАГАЩИ ОРГАНИ В ОБЛАСТТА НА ОТБРАНАТА ПРИЛОЖЕНИЕ ІV ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ОБОРУДВАНЕТО ЗА ЕЛЕКТРОННО ПОЛУЧАВАНЕ НА ОФЕРТИ, ЗАЯВКИ ЗА УЧАСТИЕ, ПЛАНОВЕ И ПРОЕКТИ ЗА КОНКУРСИ ЗА ПРОЕКТ ПРИЛОЖЕНИЕ V СПИСЪК НА МЕЖДУНАРОДНИТЕ СПОРАЗУМЕНИЯ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 23 ПРИЛОЖЕНИЕ VI ИНФОРМАЦИЯ, КОЯТО ТРЯБВА ДА БЪДЕ ВКЛЮЧЕНА В ОБЯВЛЕНИЯТА ПРИЛОЖЕНИЕ VII ИНФОРМАЦИЯ, КОЯТО ТРЯБВА ДА БЪДЕ ВКЛЮЧЕНА В СПЕЦИФИКАЦИИТЕ ПРИ ЕЛЕКТРОННИ ТЪРГОВЕ (ЧЛЕН 33, ПАРАГРАФ 4) ПРИЛОЖЕНИЕ VIII ДЕФИНИРАНЕ НА НЯКОИ ТЕХНИЧЕСКИ СПЕЦИФИКАЦИИ ПРИЛОЖЕНИЕ IX ХАРАКТЕРИСТИКИ НА ПУБЛИКУВАНЕТО ПРИЛОЖЕНИЕ X СЪДЪРЖАНИЕ НА ПОКАНИТЕ ЗА ПРЕДСТАВЯНЕ НА ОФЕРТИ, ЗА УЧАСТИЕ В ДИАЛОГ ИЛИ ЗА ПОТВЪРЖДАВАНЕ НА ИНТЕРЕС, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 52 ПРИЛОЖЕНИЕ XI СПИСЪК НА МЕЖДУНАРОДНИТЕ СОЦИАЛНИ И ЕКОЛОГИЧНИ КОНВЕНЦИИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 54, ПАРАГРАФ 2, ЧЛЕН 55, ПАРАГРАФ 3, БУКВА а) И ЧЛЕН 69, ПАРАГРАФ 4 ПРИЛОЖЕНИЕ XII РЕГИСТРИ ПРИЛОЖЕНИЕ XIII СЪДЪРЖАНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАСПОРТ ЗА ОБЩЕСТВЕНИ ПОРЪЧКИ Приложение XIV Свидетелства за съответствие с критериите за подбор ПРИЛОЖЕНИЕ XV СПИСЪК НА ЗАКОНОДАТЕЛСТВОТО НА ЕС, ПОСОЧЕНО В ЧЛЕН 67, ПАРАГРАФ 4 ПРИЛОЖЕНИЕ XVI УСЛУГИ, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 74 ПРИЛОЖЕНИЕ XVII ТАБЛИЦА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО ДЯЛ I ПРИЛОЖНО ПОЛЕ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ОБЩИ ПРИНЦИПИ ГЛАВА I Приложно поле и определения Раздел 1 Предмет и определения Член 1 Предмет и обхват 1. Настоящата директива установява правила за процедурите за обществени поръчки, провеждани от възлагащи органи, във връзка с договорите за обществени поръчки и конкурсите за проект, чиято прогнозна стойност не е под праговете, посочени в член 4. 2. По смисъла на настоящата директива „обществена поръчка“ е закупуването или други форми на придобиване на строителство, доставки или услуги от страна на един или няколко възлагащи органа от икономически оператори, подбрани от тях, без значение дали строителството, доставките или услугите са предназначени за обществени цели. Целият обем строителство, доставки и/или услуги представляват една обществена поръчка по смисъла на настоящата директива, дори ако са закупени с различни договори, когато тези договори са част от един проект. Член 2 Определения За целите на настоящата директива се прилагат следните определения: (1) „Възлагащи органи“ са държавните, регионалните или местните органи, публичноправни органи, асоциации от един или няколко държавни, регионални и местни органа или от един или няколко публичноправни органа. (2) „Централни държавни органи“ са възлагащите органи, изброени в приложение I, и доколкото на национално ниво са направени поправки или изменения – наследилите ги органи. (3) „Нецентрални възлагащи органи“ са всички възлагащи органи, които не са централни държавни органи. (4) „Регионални органи“ включват всички органи в административните териториални единици, попадащи в NUTS 1 и 2, съгласно Регламент (ЕО) № 1059/2003 на Европейския парламент и на Съвета[25]; (5) „Местни органи“ включват всички органи в а