BG Официален вестник на Европейския съюз C 170/11

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Статистически инструменти за измерване на доброволчеството“ (становище по собствена инициатива)

2014/C 170/02

Докладчик: г-н Krzysztof PATER

На 14 февруари 2013 г. Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността си, да изготви становище по собствена инициатива относно:

„Статистически инструменти за измерване на доброволчеството“

(становище по собствена инициатива).

Специализирана секция „Икономически и паричен съюз, икономическо и социално сближаване“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 14 ноември 2013 г.

На 494-ата си пленарна сесия, проведена на 10 и 11 декември 2013 г. (заседание от 10 декември 2013 г.), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 109 гласа „за“, 1 глас „против“ и 5 гласа „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1 Като има предвид, че доброволчеството е:

1.1.1 важна движеща сила на приобщаващия растеж, която дава своя принос както за социалния, така и за човешкия капитал, и насърчава солидарността между поколенията, като същевременно създава значителна икономическа стойност,

1.1.2 основен фактор в много социални политики и показател за въздействието на публичните политики, което следва да бъде ефективно измервано и наблюдавано, за да се предложат подходящи знания на вземащите решения,

1.1.3 тема на научни изследвания, която понастоящем не се измерва в достатъчна степен, поради непоследователните и прекалено ограничените в мащаба си проучвания, които не засягат въпроси като доброволната помощ, предоставяна пряко на хора извън всякакви организационни структури, и пренебрегват икономическата стойност на доброволческия труд.

1.2 Комитетът призовава Европейската комисия:

1.2.1 да създаде условия за започване на методологична работа и пилотни проучвания, насочени към определяне на принципите, на които следва да се основават изследванията на националните статистически институти на държавите — членки на ЕС в областта на доброволческия труд. В този контекст следва да се използват наръчникът на Международната организация на труда за измерване на доброволческия труд и натрупаният опит на държавите, които вече са извършили проучвания, използвайки решенията, препоръчани в този наръчник.

1.2.2 през следващите няколко години да работи над стандартизирана методология за изследвания в областта на доброволческия труд и да гарантира нейното приемане чрез съответeн регламент на Европейската комисия, за да могат държавите членки да извършват редовни проучвания.

1.2.3 да предприеме стъпки за насърчаване на участието на националните статистически институти в изследванията на доброволческия труд преди приемането на регламента.

1.2.4 да събира и предоставя координирана информация от изследванията в областта на доброволчеството, осъществени в отделните държави или на равнище ЕС.

1.2.5 да въведе правно обвързващи мерки на равнище ЕС и на равнище държави членки, които би следвало да позволят на нестопанския сектор да съфинансира отпусканите безвъзмездни публични средства, а икономическата стойност на доброволческия труд да се оценява на базата на надеждни статистически данни, генерирани посредством статистическите инструменти, разработени в съответствие с настоящето становище.

1.3 Наред с това ЕИСК използва тази възможност да изтъкне отново нуждата от създаване на благоприятна среда и подкрепа за доброволческата дейност. Подробни предложения за създаване на благоприятна среда за доброволчеството бяха разработени в рамките на Европейската година на доброволчеството (2011 г.) и включват устойчива подкрепа за доброволческите дейности, които значително допринасят за общото благо (1).

2. Контекст

2.1 Според широко използваното (в институциите на ЕС) определение терминът „доброволчество“ се отнася до всички форми на доброволческа дейност, било то официална или неофициална, предприети по собствената воля, избор и мотивация на дадено лице и не насочени към финансова изгода.

2.2 Съответстващо на това определение за доброволчеството, макар и по-точно, е определението за доброволчески труд в Наръчника на Международната организация на труда за измерване на доброволческия труд, който се използва като концептуална рамка за измерване на официалното и неофициалното доброволчество в различен културен и правен контекст. Според това определение доброволческият труд представлява „неплатен незадължителен труд, т.е. време, което хората отделят, без да получават възнаграждение за дейности, извършвани чрез дадена организация или пряко за други лица извън тяхното собствено домакинство“ (2). Това определение, което дава точно описание на характеристиките на доброволчеството, следва да бъде използвано в международните сравнителни изследвания. Това произтича от нуждата да се отчитат всички важни характеристики на доброволческия труд в определенията, използвани в отделните страни, като по този начин се гарантира, че тази област на изследвания ще бъде дефинирана еднакво, независимо от местните условия.

2.3 През последните години, особено във връзка с Европейска година на доброволческата дейност (2011 г.), в много документи на ЕК, ЕП и Съвета, както и на ЕИСК и КР, се посочва, че доброволчеството е свързано с основните ценности на ЕС като гражданското участие и солидарността с нуждаещите се. Неведнъж се е изтъквало, че доброволчеството дава значителен принос към тази част от сектора на социалните грижи, която не се измерва с БВП, но оказва значително влияние върху качеството на живота на хората. От системна гледна точка доброволческият труд помага за създаването на социален капитал, както и за изграждането и консолидирането на характеризиращи се с доверие и сътрудничество отношения, като едновременно с това култивира широко приети социални норми и ценности. Неофициалното доброволчество е важна форма на инвестиране в човешки капитал, напр. чрез неформални грижи и образование за деца и млади хора, докато официалното доброволчество играе основна роля, наред с останалото, и при придобиването на нови професионални умения. Освен това доброволните грижи за възрастните хора, както и тези, които се полагат от възрастни хора, са от основно значение за застаряващите европейски общества. Всички тези характеристики, които насочват към ролята на доброволчеството при насърчаването на социално сближаване и заетостта, означават че то се счита за важен елемент на приобщаващия растеж, който представлява един от трите стълба на стратегията на ЕС за развитие — „Европа 2020“.

2.4 Един от основните елементи на дебата включваше препоръки, в които се изтъква необходимостта от събиране на сравними данни, показващи както социалното, така и икономическото значение на доброволчеството. Във връзка с това беше направена препратка към методологията, предложена в наръчника на МОТ, като подходящ модел за извършване на статистически изследвания в тази област (3).

2.5 Тези препоръки бяха ясно свързани с констатацията, че липсват достатъчно данни относно доброволчеството — оценка, която все още е актуална.

2.6 В някои държави са проведени проучвания в областта на доброволчеството, които обхващат множество важни аспекти на този вид дейност (не само равнището на участие в доброволческа дейност и демографския профил участниците в нея, но и например тяхната мотивация). Една от пречките пред използването на тези изследвания за анализ на равнище ЕС, е липсата на съвместимост по отношение на обхвата на определението на доброволчеството и начините за неговото дефиниране, както и другите методологични различия (напр. периодът, обхванат от изследванията, несъответствията между възрастовите категории, използвани във връзка с проучваните групи, различните научноизследователски методи, точността на резултатите), както и различията по отношение на периода в който са били проведени изследванията Както се подчертава в доклада, изготвен по искане на Европейската комисия от консултантската фирма ICF GHK, разликите по отношение на резултатите могат да стигнат до почти 30-40 процентни пункта (4).

2.7 Редовно събираните и международно съвместими налични данни относно доброволчеството са твърде ограничени по своя обхват и се отнасят най-вече до количествения аспект на общественополезната дейност (с различните ѝ дефиниции), извършена от организации (официално доброволчество), и демографския профил на лицата, които извършват тази дейност. Понякога в научните изследвания се разглеждат други въпроси, например честотата на полагане на доброволчески труд (5). Някои от тези изследвания не се ограничават до разглеждането на някакъв общ аспект на доброволчеството, определен по един или друг начин, а по-скоро се фокусират върху различните (около 12) видове организации или дейности, на които хората посвещават свободното си време (6). В сравнителен план най-рядко разглежданият въпрос е този за броят часове, изработени от доброволците (7).

2.8 Въпреки значителните различия в резултатите на отделните международни проучвания, както и между националните и международните резултати, все пак може да се констатира, че доброволчеството е особено широко разпространено, дори и ако се отчита само официалното доброволчество. Оценките за броя на доброволците в ЕС на възраст над 15 години варират между 92 и 150 милиона, което означава че между 22 и 36% от пълнолетните граждани в ЕС участват в доброволческа и неплатена дейност в различни видове организации (8). Позициите на основните институции на ЕС по въпроса за доброволчеството се основават на относителна ниска оценка на броя на доброволците — не повече от 100 милиона души (9).

2.9 Въз основа на наличните данни за доброволчеството не е възможно да се направи анализът, за който се призовава в документите на Европейската комисия, Европейския парламент, Съвета или ЕИСК. Понастоящем не е възможно надеждно да се наблюдава икономическата роля на доброволчеството или неговият принос към политиките на равнище ЕС. Не е възможно да се определи общото количество време, посветено на доброволческия труд или паричната му стойност, и по този начин да се направи оценка на неговия обхват, изразен чрез общоприети икономически показатели като заетостта на национално равнище (броят на хората, работещи в националната икономика) или БВП. Единствените налични понастоящем данни, които обаче се ограничават до официалното доброволчество в рамките на организации с нестопанска цел, оценявано на базата на не много последователни методи, идват от проекта за сравнително изследване на международния нестопански сектор, координиран от университета „Johns Hopkins“. Посредством тези данни се установява делът на доброволческия труд, полаган в организации с нестопанска цел, спрямо БВП и трудовият потенциал на икономически активното население само в три държави от ЕС: Чешката Република (0,2% от БВП, 0,5% от икономически активното население), Франция (1,4% и съответно 3,2%) и Белгия (0,7%, липсват данни) (10).

2.10 Въз основа на методологичните принципи, заложени в наръчника на МОТ, националните статистически служби в някои държави от ЕС (Полша, Унгария и Италия) започнаха икономически изследвания за степента на разпространение на доброволческия труд (11). Понастоящем са налице данни за Полша през 2011 г. Те показват, че като цяло официалното и неофициалното доброволчество представлява еквивалент на труда на 9,6% от работещите в икономиката като цяло (който включва доброволческия труд) и 2,8% от по-общо дефинирания БВП. Доброволческият труд обхваща най-вече неофициалното доброволчество — неговият дял от броя на хората, работещи в националната икономика, който включва и доброволците, възлиза на 8%, а приносът към по-общо дефинирания БВП — на 2,2%. Официалното доброволчество представлява съответно 1,6% и 0,6% от посочените по-горе категории (12).

3. Наръчникът на МОТ като цялостен и всеобщ подход към научните изследвания в областта на доброволчеството

3.1 Както беше посочено по-горе, публикуваният под егидата на Международната организация на труда наръчник за измерване на доброволческия труд се споменава в почти всички документи на ЕС в областта на доброволчеството като подходящ модел за извършване на статистически изследвания в тази област. Методологичните решения, включени в този наръчник, бяха също изтъкнати на Международната конференция по статистика на труда като подходяща основа за изследванията в областта на доброволческия труд. Предлага се доброволческият труд да бъде включен в официалната статистика на труда (13). Предложените в наръчника решения бяха подкрепени и от заинтересовани страни от третия сектор, като много НПО насърчават неговия модел за изследвания в областта на доброволчеството (14).

3.2 Методологичният подход, предложен в наръчника на МОТ, е също отговор на липсата на данни или на несъвместимостта на наличните данни за доброволчеството в третия сектор — проблем, посочен в проекта за сравнително изследване на международния нестопански сектор, и по-късно изтъкнат като сериозна пречка пред изготвянето на точни статистически данни за националните сметки и сателитните сметки за нестопанския сектор (15).

3.3 Методологичният подход се основава на оперативната дефиниция на явлението, определено в наръчника като „доброволчески труд“. Той не се основава на специфичен термин или термини, използвани по еднакъв начин за целите на изследвания в проучените държави, а по-скоро представлява описателно определение, което изтъква три основни характеристики. За доброволчески труд се считат дейности, които: а. включват продуктивен труд; б. са неплатени; в. не са задължителни, и г. не се предназначени за използване от собственото домакинство. В наръчника на МОТ се съдържат много допълнителни обяснения, които спомагат за разсейване на потенциалните съмнения относно интерпретирането на критериите (16).

3.4 Широкият обхват на тематиката, която се изследва в наръчника, позволява да се посрещнат нуждите от информация на много заинтересовани страни. Основното определение за доброволческия труд, което дава наръчникът, се основава на широка гама от изследвания, засягащи както официалното доброволчество (непряк доброволчески труд), така и неофициалното доброволчество (пряк доброволчески труд). Наред с това, акцентът не е ограничен до един единствен сектор, а включва например доброволчеството както в третия сектор, така и в институциите от публичния сектор, и е насочен например към разпределяне на данните по област и институционален сектор. Събираните данни са ясно определени и дават възможност за гъвкаво използване.

3.5 Моделът на изследвания, предложен в наръчника на МОТ, е основан на редица общи принципи, които гарантират съвместимост, независимо от вида проучване, на което се основават изследванията: а. възможно най-широка представителност, така че да бъдат обхванати всички съответни части от населението; б. използване на определението за „доброволчески труд“, прието в наръчника и на терминологията, използвана за описанието му; в. включване на всички видове доброволчество (т.е. доброволчески труд, полаган за или чрез организации, и доброволчески труд, полаган пряко за лица извън домакинството или за общности); г. обхващане на променливи, включени в препоръчвания модул за проучвания: времето за доброволчески труд (броят изработени часове), вид на труда (професия), област, в която се прилага доброволчеството (в индустриалния или институционален сектор); д. възможност доброволческата дейност да бъде изразена чрез кодовете на Международната стандартна класификация на професиите (ISCO) и на отраслите (стандартната класификация NACE и класификацията ICNPO, насочена към дейностите на нестопанския сектор), за да може се извърши допълнителен анализ на пазара на труда, включително да бъде придадена икономическа стойност на доброволческия труд (17).

3.6 Предложената методология позволява да се насочат изследователските усилия преди всичко към придобиването на необходимите данни, за да се даде количествено изражение на обема и стойността на доброволческия труд чрез стандартни икономически единици, което да позволява сравнение с националната заетост или БВП. Събраните данни могат да бъдат използвани, за да се определят обемът и стойността на различните видове доброволчески труд, разпределени по институционален и икономически сектор, вид дейност, регион, степен на урбанизация и др.

3.7 Въз основа на данните, събрани посредством модула за измерване на доброволческия труд, е възможно също така да се направят редица анализи от социално естество. Възможно е да се анализират обхватът и степента на интензивност на доброволческия труд, неговите форми (дали става дума за индивидуално упражнявана дейност или за дейност на организации, като в случая на официални структури може да се посочи областта на дейност или сектора). Анализът може да отчита различните характеристики на доброволците — демографски характеристики (напр. възраст, пол, гражданско състояние), местоживеене (напр. регион, големина на населеното място) и професионален и материален статус. Чрез добавянето на допълнителни въпроси към модула за доброволческия труд е възможно да се анализира мотивацията на доброволците, причините за неучастие в доброволчески дейности и т.н.

3.8 С оглед на факта, че респондентите обикновено могат да предоставят подробни и надеждни данни единствено по отношение на близкото минало, в наръчника се възприема четириседмичен референтен период за въпросите във връзка с доброволческия труд. Това се диктува от нуждата да се определи колкото може по-точно броят часове, посветени на доброволчеството. В същото време, четириседмичният период е значително по-къс от типичния период от 12 месеца, използван в повечето изследвания в областта на доброволчеството. По-късият референтен период означава по-ниски стойности във връзка с доброволческия труд (брой доброволци) и създава риск от получаване на резултати, които са изкривени от сезонни колебания. Ето защо се препоръчва да се запази четириседмичният период по причини, свързани със съвместимостта, като се открият и методи за балансиране на сезонните колебания и за определяне на подходяща по големината си извадка, за да се осигури участието на достатъчно доброволци в проучването, което ще позволи да бъдат направени допълнителни оценки на отработените часове в различни групи.

3.9 Препоръчаният в наръчника метод за изследвания в областта на доброволческия труд е под формата на модула „Изследване на работната сила“ или други модули за изследване на домакинствата. Използването на изследването на работната сила като платформа носи редица ползи: a) пълна сравнимост и надеждност на резултатите, получени въз основа на изследванията, с използване на широка репрезентативна извадка и универсална методология (изследване на работната сила); б) намаляване на натоварването на официалната статистическа система и респондентите; в) възможност за анализиране на данни относно доброволческия труд във връзка с данни, уточняващи демографската, социалната и професионалната ситуация, получени в рамките на изследването на работната сила; г) ниски разходи за достигане до респондентите; д) възможност за използване на анкетьори с опит в кодирането на различните видове труд, с помощта на използвани от официалната статистика класификации, по-специално Международната стандартна класификация на професиите (ISCO); е) подходящ когнитивен контекст за изследванията (въпросите за неплатения труд допълват по естествен път въпросите за платения труд).

3.10 Изследванията в областта на доброволчеството чрез използването на модула „Изследване на работната сила“ включват също ограничения и проблеми, които се решават в съответствие с местните условия или на базата на общ принцип: a) използване на телефонни анкети за провеждане на проучвания, което става все по-често при Изследването на работната сила, вместо преки анкети, увеличава натиска във връзка с времето за провеждане на анкетата, и в резултат от това може да доведе до по-ниска степен на готовност за участие в доброволчески дейности, по-специално в държави, в които не съществува значителна информираност за доброволчеството и то не е неразделна част от ежедневния език. Поради това за анкетите е необходимо време за допълнителни обяснения и примери (18); б) посоченият по-горе проблем може да бъде решен, като бъдат включени въпроси от модула за измерване на доброволческия труд в обширни проучвания, извършвани чрез пряк контакт между анкетьор и респондент (метод „лице в лице“) (19); в) авторите на наръчника на МОТ препоръчват универсални решения на някои от проблемите, посочени по-горе във връзка с прилагането на модула за изследвания в областта на доброволческия труд. Така например, с оглед на факта, че информацията, получена от непреки респонденти, е с по-лошо качество, се препоръчва анкетите да се провеждат само с онези лица, които са свързани с проучването, вместо да се използва информацията за нечии доброволчески труд, получена от съпруг/съпруга или друг член на домакинството. В случай на трудности при прилагането на сложните универсални класификации като NACE, авторите предлагат възможността за използване на по-прости класификации като ICNPO (20).

3.11 Наръчникът на Международната организация на труда за измерване на доброволческия труд е цялостен, като включва насоки за организиране и провеждане на изследвания, както и препоръки за подготвяне и представяне на резултатите. При измерването на стойността на доброволческия труд, в наръчника се препоръчва подход на пълно заместване на разходите, като се използва средната за националната икономика заплата за вида дейност (професия) и икономическия и институционалния сектор, към който принадлежи органът, за когото се осъществява доброволческият труд.

3.12 Независимо от общия подход на предложените решения и убедителната им обосновка, наръчникът на МОТ запазва значителна гъвкавост по много въпроси, които могат да бъдат решени от отделните държави в контекста на местните условия. Това важи за много проблеми като адаптирането на формулировката към местните условия и по-подробния или по-малко подробния начин за изчисляване на стойността на доброволческия труд (някои примери са дадени в параграф 3.10). От друга страна, за да се гарантира международна сравнимост на данните, следва да се използват основните елементи на определението за доброволческия труд.

3.13 Гъвкавостта на наръчника произтича от желанието той да стане универсален и да се гарантира широкото му използване, независимо от значителните културни и обществени различия на световно равнище. В ЕС тези различия са сравнително малки, което позволява да се изработи по-единна методология и, вследствие на това, да се получат по-сравними данни.

4. Какво следва да се направи?

4.1 С оглед на значителната нужда от данни за доброволчеството, произтичаща от основната му роля в генерирането на устойчив растеж и укрепването на социалното приобщаване, социалния и човешкия капитал, неформалното образование, интеграцията на пазара на труда и солидарността между поколенията, на равнище ЕС съществува необходимост да се гарантират условия, подкрепящи провеждането на систематични и сравними изследвания в областта на доброволчеството в държавите членки. ЕИСК отчита, че за всички нови дейности, предприети от институциите на ЕС и държавите членки, трябва да се осигури реална стабилност на финансирането и поради това заявява волята си да проучи всички възможни начини за подкрепа и финансиране на изследванията във връзка с измерването на доброволчеството, включително и предложението, посочено в параграф 4.2.

4.2 В съответствие с препоръките в документи на ЕС, в които държавите членки се призовават да развият изследванията в областта на доброволчеството въз основа на наръчника на МОТ, ЕИСК призовава Европейската комисия през следващите няколко години да работи над стандартизирана методология за изследвания в областта на доброволческия труд и да гарантира нейното приемане чрез съответeн регламент, за да могат държавите членки да извършват редовни проучвания.

4.3 Преди приемането на регламента, Европейската комисия следва да предприеме стъпки за подкрепа на методологичната работа и да инициира пилотни проекти с оглед на определянето на последователни принципи за изследвания в областта на доброволческия труд от страна на националните статистически служби, като се използват основните принципи на наръчника на МОТ и опитът на страните, които вече са провели проучвания, използвайки описаните в него решения. При определянето на подробностите, свързани с регламента, следва да се предприемат стъпки за намаляване на разходите и бюрокрацията. С оглед на това, най-добрият подход би бил да се комбинират изследванията в областта на доброволческия труд с една от другите области, в които понастоящем се извършват изследвания от националните статистически служби на държавите членки.

4.4 С оглед на значителната нужда от данни за степента на разпространеност на официалното и неофициалното доброволчество и неговото въздействие върху общото равнище на благополучие и върху отделните области на обществения живот в различните държави и в целия ЕС, следва да се създадат условия, за да се гарантира че Европейската комисия ще събира и използва подходящи хармонизирани данни от проучвания, извършени в държавите членки и на равнище ЕС. Една от възможностите за изследване на въздействието на доброволчеството би била например проучването относно образованието за възрастни, чрез което биха могли да бъдат събрани и анализирани данни относно въздействието на доброволческия труд върху придобиването на умения, полезни за получаването на желаната работа.

4.5 Икономическата стойност на доброволческия труд трябва да бъде призната и оценена от публичните власти. Европейската комисия и държавите членки следва да въведат правила, които позволяват икономическата стойност на доброволческия труд да бъде един от източниците на съфинансиране на проекти с публично финансиране. Опитът и данните, събрани в хода на изследвания в областта на икономическата стойност на доброволчеството, реализирани въз основа на единна методология в целия ЕС, ще бъдат много полезни при намирането на практически решения.

Брюксел, 10 декември 2013 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Henri MALOSSE

(1) ОВ C 181, 21.6.2012 г., стр. 150.

(2) Manual on the Measurement of Volunteer Work, International Labour Organization, Geneva, 2011. (Наръчник за измерване на доброволческия труд, Международна организация на труда, Женева, 2011 г.)

(3) (1) „Съобщение относно политиките на ЕС и доброволчеството: признаване и насърчаване на трансграничните доброволчески дейности в ЕС“ — Съобщение от Комисията до Европейския парламент, до Съвета, до Европейския икономически и социален комитет и до Комитета на регионите (COM(2011) 568 final); (2) „Ролята на доброволческите дейности в социалната политика“ — Заключения на Съвета, Съвет на Европейския съюз, 2011 г.; (3) ОВ C 181, 21.6.2012 г., стр. 150.

(4) Доклад на ICF GHK „Volunteering in the European Union“ („Доброволчеството в Европейския съюз“), GHK 2010 г.

(5) Така например в рамките на европейското социално проучване (ESS 2002-2010), на всеки две години се събират данни за участието в дейността на политически партии или други организации, мотивирано от желание да се стори добро или да се предотвратят негативни развития. В проучването от 2006 г., обаче, хората бяха запитани колко често през изминалите 12 месеца са участвали в дейност в полза на дадена общност или благотворителна организация.

(6) Европейското изследване на ценностите (EVS) и някои проучвания, извършени в рамките на изследванията на Евробарометър, координирани от ГД „Комуникация“ (Евробарометър 66.3/2006 г., 73.4/2010 г., 75.2/2011 г.)

(7) Европейско проучване на качеството на живот (EQLS 2003 г., 2007 г.), Евробарометър 60.3 (2003 г./2004 г.). Най-пълните данни за времето, посветено на неплатен труд в рамките на организации, за неофициалната помощ за други домакинства или за участие в срещи на организации, групи или общности, като се вземат предвид и сезонните различия в течение на годината — данните се събират в рамките на изследването на тема как хората използват времето си.

(8) Посочените по-горе оценки са от доклада на ICF GHK „Volunteering in the European Union“ („Доброволчеството в Европейския съюз“), 2010 г.

(9) Цифрата от 100 милиона доброволци беше включена в „Доклад за ролята на доброволчеството като принос за икономическото и социалното сближаване“, Европейски парламент, Комисия по регионално развитие (2008 г.), (2007/2149 (INI) документ A6- 0070/2008.

(10) Тези резултати се основават на изследвания, проведени от организации с нестопанска цел. Изследванията включват изчисляване на общия брой на изработените от доброволците часове в нестопанския сектор (обърнати в еквивалент на пълно работно време), за да може след това да се направи сравнение с броя на професионално заетите в дадената държава. Стойността на доброволческия труд се изчислява след това чрез умножаване на броя на тези еквиваленти на пълно работно време по средните заплати в нестопанския сектор. Този метод може да доведе до по-ниска оценка на количеството и стойността на доброволческия труд от метода, описан в наръчника на МОТ, тъй като обикновено организациите не следят броя на изработените в доброволен труд часове и не отчитат инцидентно полагания доброволчески труд. Наред с това получените резултати се отнасят само до нестопанския сектор, докато методологията на МОТ позволява официалното доброволчество да бъде измервано във всички институционални сектори. Резултатите, посочени в настоящия параграф, са изведени от следната публикация: Salamon, L. M., Sokolowski, S. W., Haddock, M. A., Tice, H.S, The State of Global Civil Society and Volunteering. Latest findings from the implementation of the UN Nonprofit Handbook („Състоянието на гражданското общество и доброволчеството в световен план — последни констатации във връзка с прилагането на наръчника на ООН за нестопанския сектор“), Center for Civil Society Studies — Johns Hopkins University, 2013.

(11) Статистическата служба на Португалия проведе изследвания във връзка с пилотния модул към Изследването на работната сила в съответствие с наръчника на МОТ; статистическите служби на Ирландия и Испания също заявиха готовност да започнат подобни проучвания.

(12) Nałęcz, S., Goś-Wójcicka, K., (eds.) Volunteering through organizations and other forms of volunteer work outside own household — 2011 („Доброволчеството в рамките на организации и други форми на доброволчески труд извън собственото домакинство“) — 2011 г.. Central Statistical Office of Poland (Полска централната статистическа служба), Варшава, 2012 г.

(13) В съответствие с резолюцията, приета на 11 октомври 2013 г. от 19-ата Международната конференция по статистика на труда, статистическото определение за труд включва и доброволческия труд. Поради това се препоръчва той да бъде предмет на редовно статистическо наблюдение.

(14) Например Алиансът EYV 2011, Европейският доброволчески център (European Volunteer Centre — CEV), Център за изследвания в областта на гражданското общество на университета Johns Hopkins (Johns Hopkins Center for Civil Society Studies — CCSS), и Асоциацията за подкрепа и солидарност (Associazione Promozione e Solidarietà — SPES)

(15) „Handbook on non-profit institutions in the System of National Accounts, United Nations Statistics Division (Наръчник за институциите от нестопанския сектор за системата от национални сметки, Статистически отдел на ООН), Ню Йорк, 2003 г.

(16) Наръчникът е официално преведен на френски, испански, италиански и черногорски език и може да бъде изтеглен от адрес www.ilo.org и www.evmp.eu.

(17) Съкратена и изменена версия на процедурите, посочени в Наръчника за измерване на доброволческия труд (стр. 10); Международната стандартна класификация на професиите (ISCO), Статистическата класификация на икономическите дейности в Европейските общности (NACE), Международна класификация на организациите с нестопанска цел (ICNPO).

(18) Nałęcz, S., Sharing the Experience of Volunteer Work Measurement. Lessons from pioneer implementation of the ILO methodology by the Central Statistical Office of Poland („Споделяне на опита при измерването на доброволческия труд. Поуки от новаторското прилагане на методологията на МОТ от полската централната статистическа служба“), http://evmp.eu/wp-content/uploads/Lessons-Podgorica-GUSISP.pdf.

(19) Cappadozzi, T., Sharing the Italian experience on the project of measurement of unpaid volunteer work. („Споделяне на италианския опит във връзка с проекта за измерване на неплатения доброволчески труд“) http://evmp.eu/wp-content/uploads/Cappadozzi_Presentation_EVMP-Conference_Madrid_3.28.2012.pdf.

(20) Опростените класификации бяха прилагани във всичките три държави, които досега са измервали доброволческия труд в съответствие с наръчника на МОТ.