BG Официален вестник на Европейския съюз C 242/24

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Ситуацията след изтичането на срока на квотната система за мляко през 2015 г.“

(становище по собствена инициатива)

(2015/C 242/04)

Докладчик: г-н Padraig WALSHE

На 10 юли 2014 г. Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността, да изготви становище по собствена инициатива относно:

„Ситуацията след изтичането на срока на квотната система за мляко през 2015 г.“ (становище по собствена инициатива).

Специализирана секция „Земеделие, развитие на селските райони, околна среда“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 8 януари 2015 г.

На 504-тата си пленарна сесия, проведена на 21 и 22 януари 2015 г. (заседание от 21 януари), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище с 219 гласа „за“, 1 глас „против“ и 14 гласа „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК оценява като преломна промяна премахването на квотната система за мляко на 31 март 2015 г., за което бе взето решение през 2008 г. От въвеждането на 1 април 1984 г. на този всеобхватен метод на управление на производството, с течение на времето ставаше все по-ясно, че цените на млечните продукти и доходите на земеделските стопани не бяха достатъчно ефикасно подкрепяни и стабилизирани, а производството на млечни продукти в ЕС се свиваше, докато в същото време то бележеше силен ръст в световен мащаб.

1.2. ЕИСК се застъпва за това, политиката на ЕС за млечните продукти след изтичането на срока на квотната система за мляко, т.е. след 2015 г., не само да осигури условия за растеж и разширяване, а и да не допуска производители да се отказват от млекопроизводството и да оказва подкрепа на дребните земеделски стопани, особено в необлагодетелстваните райони и планинските региони. Тя трябва да позволява на земеделските стопани, и в крайна сметка на икономиката на ЕС, да се възползват от разрастващите се световни пазари на млечни продукти, като същевременно признава и поощрява също така ценния икономически и социален принос на малките необлагодетелствани стопанства за производство на мляко и млечни продукти в много европейски региони.

1.3. ЕИСК изразява убеждение, че това трябва да се постигне, като се използват пълноценно разпоредбите по II стълб на ОСП за периода 2014 — 2020 г. и т.нар. пакет за млякото, за да се гарантира, че семейните стопанства за производство на мляко и млечни продукти могат да бъдат поддържани на цялата територия на ЕС. Участието в организации на производители, които могат да помогнат на земеделските стопани да подобрят позициите си във веригата за доставки, трябва да бъде насърчавано, а мерките в подкрепа на трансфера на знания — да имат за цел да помогнат на земеделските стопани да подобрят техническата и икономическата си ефективност.

1.4. Въпреки това според ЕИСК е сигурно, че бюджетите и мерките по Стълб II или мерките, включени в пакета за млякото, които са част от ОСП за периода 2014 — 2020 г., няма да могат да осигурят достатъчна защита на уязвимите млекопроизводители във или извън необлагодетелстваните или планинските райони. Може би ще са необходими допълнителни мерки, които да гарантират, че тези земеделски стопани получават достатъчни приходи и справедлив дял от възвръщаемостта на пазара. Те следва също така да могат да се ползват от консултантски услуги във връзка с производствената ефективност, диверсификацията и преориентирането, които да им помогнат да вземат най-добрите решения за своето бъдеще и за това на наследниците си, предвид ограничения капацитет за генериране на приходи на предприятията в необлагодетелствано положение.

1.5. ЕИСК смята, че също толкова належаща е необходимостта да се гарантира, че пазарно ориентираните и конкурентоспособни млекопроизводители във всички райони, включително тези, които са най-подходящи за устойчиво и конкурентоспособно млекопроизводство за износ, имат условията да развиват своите предприятия в отговор на бързо нарастващото световно търсене, създавайки повече работни места и генерирайки приходи за икономиката в селските райони на ЕС. Основното предизвикателство пред тези земеделски стопани обаче ще бъдат големите разлики в приходите, свързани с нестабилността както на цените на млечните продукти (и оттук — на изкупните цени на млякото), така и на производствените разходи. Жизненоважно е ЕС да улесни разработването от страна на държавите членки и предприятията на данъчни решения и опростени инструменти за хеджиране, като например договори с фиксиран марж, които да са лесно достъпни за земеделските стопани.

1.6. ЕИСК категорично настоява да се преразгледат неподходящите разпоредби за т.нар. „защитна мрежа“, залегнали в новата ОСП, и те да подлежат на редовно преразглеждане, за да се гарантира, че са обвързани в по-голяма степен с реалните производствени разходи.

1.6.1. Трябва да продължава да се насърчава и популяризирането на млечните продукти не само на вътрешния пазар на ЕС, но и за износ. ЕС трябва да подкрепя набелязването и разработването на нови пазари и да гарантира, че международните търговски споразумения са балансирани и предоставят справедлив достъп на износителите от ЕС.

1.6.2. На вътрешния пазар ЕС трябва да подкрепя популяризирането на ползите за здравето от консумацията на млечни продукти, които бяха препотвърдени от неотдавнашни научни изследвания.

1.6.3. ЕС трябва също така да засили регулирането на пазара на дребно, за да регулира спекулата от страна на търговците на дребно и да повиши способността на земеделските производители да си възстановяват разходите.

1.7. И накрая, трябва да се признае и насърчи ключовата роля, която играят кооперативите в сектора на млякото и млечните продукти. Кооперативите имат водеща роля в световната млекопреработвателна промишленост; според проучване на Rabobank от юли 2014 г. (1) първата десетка на световните млекопреработвателни предприятия включва четири кооператива. Кооперативите могат да допринесат много повече от частните прекупвачи на мляко/млекопреработватели към усилията за подпомагане на млекопроизводителите да се справят с превратностите на нестабилната ситуация, тъй като в много от случаите техните доставчици на мляко са и техни членове. Освен това те предлагат много по-устойчив дългосрочен ангажимент за закупуване на добри цени на млякото, произведено от членуващите в тях земеделски стопани.

2. Контекст — извличане на поуки от натрупания опит

2.1. През септември 2014 г. средната цена на млякото в ЕС беше 37,47 евроцента за килограм (източник: LTO, преглед на цените на млякото) (2), което е с 8,2 % по-малко от средната цена през февруари 2014 г. съгласно същия източник.

2.2. До края на пролетта засиленото търсене в световен мащаб поддържаше цените стабилни. Впоследствие обаче започна корекция на цените, тъй като растежът на производството при големите износители (+ 4,3 % на годишна основа за периода януари–септември 2014 г.) надвишава „здравословния“ растеж на търсенето (+ 2–2,5 % на годишна основа), главно от бързо развиващите се пазари. В последно време временното излизане на Китай от пазара заради свръхкупуване през предходните месеци и руската забрана върху вноса на млечни продукти от ЕС — при положение, че 33 % от износа на млечни продукти от ЕС е насочен към Русия — повлияха допълнително на цените на продуктите, а оттук и на цените на производителите през втората половина на 2014 г.

2.2.1. Предвид бързо падащите цени на млякото в края на 2014 г., млекопроизводителите в ЕС с основание се опасяват от начина, по който това може да повлияе на поминъка им през следващите месеци, поради преустановяването на квотния режим в ЕС и продължаващото нарастване на производството в други региони по света, поне в краткосрочен план. Също толкова основателно те поставят под въпрос готовността и способността на ЕС да им помогне да се справят с неизбежните периоди на ниски цени на млякото/приходи, причинени от евентуалните бъдещи кризи.

2.3. Средносрочните и дългосрочните перспективи за млякото и млечните продукти остават изключително благоприятни както на световния, така и на вътрешния пазар. Световното търсене остава динамично, особено в бързо развиващите се икономики, и се основава на стабилни демографски тенденции. Нараства търсенето — дори на развитите европейски пазари — на традиционни, висококачествени продукти, много от които се произвеждат в необлагодетелствани райони от мляко, добивано в уязвими земеделски стопанства, и които се ценят високо от потребителите. Новаторските млечни продукти като тези, които са произведени на базата на суроватка и са предназначени за спортни и медицински цели или за бебешки храни, са високо ценени и бързо налагащи се продуктови категории както на вътрешния, така и на международния пазар.

2.4. След премахването на квотите може да се очаква увеличаване на производството, особено в държавите членки, които понастоящем са ограничени от квотите, като Ирландия, Германия, Нидерландия, Дания, Австрия и Полша, както и Франция.

2.5. И все пак все още съществуват съмнения относно капацитета на регулаторната рамка на ЕС да се справя с моменти на крайна пазарна нестабилност или с кризисни ситуации, особено що се отнася до оказването на подкрепа на земеделските стопани в усилията им за справяне с нестабилни маржове и приходи, и до гарантирането на балансирано развитие на млекопроизводството в целия Европейски съюз.

2.6. Руската забрана и верижните ефекти от нея за всички пазари на млечни продукти бяха първият тест за новия режим на ЕС за управление на кризи. Освен това ограниченото въздействие върху пазарите на възобновяването на помощите за частно складиране на сирене (преди внезапното им прекратяване), както и помощта за частното складиране на масло и обезмаслено мляко на прах, наред с удължаването на периода на интервенционно изкупуване и повишените разходи за популяризиране, ясно показват, че тези съмнения са напълно основателни. Трябва да бъдат разработени допълнителни мерки за справяне с пазарните кризи, но преди всичко ЕС трябва да бъде готов да ги прилага бързо и ефективно.

2.6.1. Опитът на ЕС в отговор на значителния спад в търсенето на млечни продукти и срива на цените след финансовия крах през 2008 — 2009 г. предостави възможност за извличане на поуки. Тогавашните мудни действия на Европейската комисия доведоха до това, че през 2009 г. интервенционното изкупуване на масло продължи шест месеца, а изкупуването на обезмаслено мляко на прах — осем месеца, преди пазарните цени да започнат да нарастват над пълната равностойност на интервенционните изкупни цени. Мерките за частно складиране на масло бяха в сила през по-голямата част от годината (от март до декември) и продължиха и през 2010 г., като бяха прекратени едва през август 2010 г. През 2009 г. общо 370 млн. евро бяха изразходвани за всички интервенционни мерки за подпомагане на пазарите, от които 181 млн. евро за възстановявания при износ. През 2010 г. общо 529 млн. евро бяха изразходвани за всички интервенционни мерки за подпомагане на пазарите, от които 186 млн. евро за възстановявания при износ. През 2010 г. Европейската комисия получи 31 млн. евро от продажбата на обезмаслено мляко на прах и масло от интервенционните запаси, и още 73 милиона евро от продажби на обезмаслено мляко на прах през 2011 г. Значителни количества от запасите от продукта са били използвани и в рамките на схемата за най-нуждаещите се лица, за която в противен случай щяха да са необходими финансови средства от бюджета на ЕС (3).

2.6.2. Също така през 2009 — 2010 г. Европейският парламент гласува за директно изплащане на 300 милиона евро на млекопроизводителите от ЕС. Това възлезе на малко под 600 евро на производител и сумата беше изплатена в началото на 2010 г. с голямо закъснение и в момент, когато цените вече бяха започнали да се връщат на предишните си нива. Не е ясно колко е струвало прилагането на тази мярка. Трябва да извлечем поуки от този опит, че подобни преки плащания не допринасят съществено за обрат в тенденциите на пазара и в крайна сметка се харчат огромни суми за малка по размер помощ на всеки производител.

2.6.3. По време на кризата в млечния сектор през 2009 г. производствените разходи бяха значително по-ниски от настоящите. Производствените разходи в Ирландия през тази година бяха 19 евроцента на литър, а до 2014 г. достигнаха до 25,6 евроцента на литър. Интервенционната „предпазна мрежа“, представлявана от сегашните нива на интервенционните цени за изкупуване на обезмаслено мляко на прах и масло, се равнява на цени на производител от около 20 евроцента на литър и следователно е изгубила всякаква връзка с производствените разходи на млекопроизводителите.

2.7. Представени бяха идеи как ЕС да бъде снабден с необходимите средства за опазване на жизнеспособността на производството на млечни продукти в кризисни ситуации и за по-добро управление на вредните последици за производството на мляко в необлагодетелстваните региони. Важно е да се отбележи, че предложените мерки са подходящи за целта и са в съответствие с европейския пазар на млечни продукти, където цените на млечните продукти, дори в страните, които не изнасят такива, се влияят значително от световните тенденции. Никаква форма на едностранно управление на производството на мляко в ЕС, дори и на доброволни начала, няма да промени този факт.

3. Прогноза за пазарите на млечни продукти след 2015 г.

3.1. Според предвижданията на ООН за световните демографски и социално-икономически тенденции до 2030 г. световното население ще нарасне от сегашните 7 милиарда на 8,4 милиарда души, а до 2050 г. ще достигне 9,6 милиарда души (4). Според прогнозите това нарастване ще се осъществи преобладаващо, ако не и изцяло, в страните с бързо развиващи се икономики и ще се придружава от еквивалентно разрастване на „средната класа“. В документ от 2012 г. анализаторите на HSBC Global (5) стигат до заключението, че до 2050 г. хората с поне средни доходи ще бъдат 2,6 милиарда, т.е. повече от една трета от световното население днес. Тяхната група ще бъде не само по-многобройна, но и по-заможна и по-взискателна в своите потребителски навици. При тях се наблюдава засилваща се тенденция да приемат повече протеини от животински, отколкото от растителен произход.

3.2. В тази група млечните продукти са особено силно застъпени, тъй като са считани — както от правителствата, така и от хората — за част от хранителния режим на населението, която е здравословна, желателна и често подкрепяна от официалната политика (напр. схемата за мляко в училищата в Китай).

3.3. В последния си доклад за перспективите на селското стопанство (6) ОИСР и ФАО прогнозират, че световното търсене на млечни продукти, особено на обезмаслено мляко на прах, суроватка и сирене, ще нараства с около 2 % годишно в периода до 2023 г., като при маслото това увеличение ще е малко по-малко — около 1 %. В 7-ия си Индекс на млечните продукти, публикуван през октомври 2014 г., международната компания за пакетиране на млечни продукти Tetra Pak изрази предположението, че годишният растеж на търсенето за периода ще възлиза на 3,6 %. Тези и други експерти като GIRA, IFCN, CNIEL (7) и т.н. посочиха, че в дългосрочен план производството ще нараства по-бавно от търсенето, тъй като най-подходящите за устойчиво и икономически конкурентоспособно производство региони са сравнително малко, като в това число се включват и някои от регионите в ЕС, особено в най-северните/западните му части.

4. Нестабилността на маржовете — основно предизвикателство пред млекопроизводителите

4.1. Макар че като цяло перспективите са изключително позитивни, спорадичните дисбаланси между търсенето и предлагането, като този, с който се сблъскваме в момента, ще оказват временен натиск върху цените и оттук — върху приходите на земеделските стопани. Към това се прибавя и фактът, че подобни тенденции на нестабилност в световен план се наблюдават и при зърното и други фуражни съставки. Тези развития най-вероятно ще бъдат краткотрайни в светлината на основните демографски тенденции, но имат потенциала да окажат много разрушителен ефект, ако не бъдат приети нови стратегии за справяне с тях.

4.2. Нестабилността на цените на млякото и оттук — на приходите, е сравнително нов проблем за всички европейски млекопроизводители, който възникна след прекратяването на съществена част от подкрепата на пазара и намаляването на вносните мита в периода между 2005 г. и 2007 г. в началото на предишната реформа на ОСП.

4.3. Макар че заменянето на подкрепата на пазара с преки плащания за земеделските стопани ще подпомогне донякъде усилията им за справяне с нестабилността на приходите, равнището на преразпределяне на плащанията и огромните разлики в приходите от пазара ще наложат необходимостта от допълнителни стратегии.

5. Управлението на производството — неефективна стратегия

5.1. Споразумението от Уругвайския кръг от преговори в рамките на ГАТТ (сега СТО), продължил от 1986 г. до 1994 г., е първият път, когато селското стопанство попада в обхвата на международните търговски споразумения. Това доведе до фундаментални промени в курса на политиката на ЕС. Възможностите за внос нараснаха благодарение на общото понижаване на митата и предоставянето на квоти за безмитен внос. Освен това новото споразумение ГАТТ даде началото на промяна във вида подкрепа — от подкрепа на пазара към преки плащания за земеделските стопани, които впоследствие ставаха все по-малко обвързани с производствената дейност. Европейският квотен режим за млякото, въведен само две години преди това, не беше засегнат и срокът му беше удължаван няколко пъти.

5.2. При средносрочния преглед на тогавашната ОСП през 2003 г. държавите членки се договориха да прекратят квотния режим от 31 март 2015 г. След като беше взето това решение, през 2008 г. бяха приети допълнителни мерки за „плавен преход“, които да улеснят излизането от квотния режим. Тази промяна в курса на политиката, която ясно се разграничава от налагането на ограничения или управлението на производството, идва в момент на бърз растеж на световните пазари. Затова е резонно да се даде възможност на европейските млекопроизводители и на европейския млекопреработвателен сектор — и в крайна сметка на икономиката на ЕС — да снабдяват тези пазари и да си възстановят част от огромните загуби на пазарен дял, които претърпяха през 30-те години на квотна стагнация.

5.3. Въпреки това, с оглед на новата нестабилност на цените, възникнала след прилагането на предишната ОСП, която причини мащабна криза на приходите от млечни продукти през 2009 г., ползите от налагането на ограничения върху производството отново дойдоха на дневен ред; през последните две години в различни кръгове в Брюксел бяха обсъдени редица предложения, основаващи се на управление на производството.

5.4. Такъв пример е т.нар. „предложение Dantin“, прието от ЕП през лятото на 2013 г. по време на преговорите по ОСП за периода 2014 — 2020 г. То предвижда при сътресения на пазара земеделските стопани да могат да бъдат стимулирани да намалят доброволно производството си (т.нар. „изкупуване“), а тези, които са повишили производството си — да могат да бъдат санкционирани. Предложението беше анализирано от д-р Michael Keane и д-р Declan O’Connor по поръчка на Европейската асоциация на млекопроизводителите (EDA) (8).

5.5. Бъдещите варианти на политиката за млечните продукти бяха разгледани и от екип от експерти на компанията „Ernst and Young“ в анализ, изготвен по поръчка на Европейската комисия, раздели „Равновесие на пазара и конкурентоспособност“ и „Устойчиво млекопроизводство и неговото териториално измерение“ (9).

5.6. И в двете проучвания се посочва, че управлението на производството/квотите вече не са ефективен инструмент за поддържане и стабилизиране на цените на млякото и приходите от него. И в двете проучвания се изразява мнението, че предложеното „изкупуване“ — или други подобни мерки за управление на производството — би било трудно за изпълнение в целия ЕС, тъй като ценовото равнище, което може да предизвика криза на приходите, варира значително в различните държави; то също така би било неефикасно, тъй като ефектът от него ще се почувства много по-късно, както и скъпоструващо заради размера на компенсациите, които ще бъдат необходими, за да стимулират производителите да намалят доброволно производството си. Д-р Keane и д-р O’Connor освен това отбелязват, че ако бъде приложена, тази мярка ще има множество предвидими и нежелани негативни отражения върху нормалното функциониране на пазарите на млечни продукти и ще направи почти невъзможно инвестирането и планирането на равнище земеделски стопанства и преработватели.

5.7. На първо място обаче д-р Keane и д-р O’Connor подчертават факта, че предложената мярка може да бъде ефективна, само ако бъде прилагана в затворена икономика или ако политиката се въведе съвместно от всички големи международни доставчици в рамките на една отворена икономика. Ако бъде прилагана едностранно, както се предлага, тази политика ще облагодетелства главно нашите международни конкуренти, докато млекопроизводителите в ЕС ще загубят конкурентоспособност и в същото време ще продължат да понасят последиците за цените на млякото от производствените решения на нашите конкуренти в САЩ или Нова Зеландия.

5.8. Докато ЕС беше ограничен с квоти, световното производство на мляко нарасна експоненциално — с 22 % само за последните 10 години. През този период нашите конкуренти, особено Нова Зеландия и САЩ, които са със силна експортна насоченост, увеличиха значително производството си, докато ЕС свиваше своето; в същото време квотните ограничения не предпазиха млекопроизводителите в ЕС от големите ценови шокове през 2007 — 2009 г.

5.9. Логично е да се предположи, че стратегиите на тези страни за увеличение на износа, подкрепени с отлично рекламирани инвестиционни планове, по-конкретно в Нова Зеландия и САЩ, ще бъдат продължени и след 2015 г. Ако ЕС не се активизира, ще се лишим от големи възможности за износ в световен мащаб, което ще е в сериозен ущърб не само на млекопроизводителите в ЕС, но и по-общо — на работните места и приходите за икономиката в селските райони на ЕС.

6. Инструменти за управление на риска и по-добра „защитна мрежа“

6.1. В проучването на „Ernst and Young“ настоятелно се препоръчва да се укрепи „защитната мрежа“ в случай на криза на пазара. Изтъква се също така колко е важно да се помогне на млекопроизводителите да се справят с новата нестабилност на приходите, причинена от силно вариращите цени на млякото и производствени разходи, и се посочват някои инструменти за управление на риска като хеджинг, използване на фючърсни пазари и др.

6.2. ЕС трябва да позволи на държавите членки да предлагат данъчни решения, с които да се помогне на земеделските стопани да заделят средства в добрите години, които да бъдат връщани в обращение и облагани с данъци в по-тежките години, а междувременно да могат да се използват като капитал за инвестиции от производителите, които искат да разширят бизнеса си.

6.3. Освен това ЕС трябва да насърчава, стимулира и евентуално регулира предлагането от страна на сектора на опции за хеджиране по цени и маржове, които позволяват на земеделските стопани по възможно най-простия начин да фиксират своята цена на млякото/марж за процент от производството или за определен период от време, без да трябва да се ангажират с всички сложни аспекти на фючърсните сделки. Земеделските стопани в САЩ вече имат достъп до такъв тип инструменти посредством млекопроизводителните кооперативи, а някои прекупвачи на мляко (Glanbia в Ирландия и Fonterra в Нова Зеландия) въведоха схеми за фиксирани цени/маржове, от които се ползват земеделските стопани. От първостепенно значение е да се осигури по-голямо предлагане на такива варианти в цяла Европа.

6.3.1. Схемата на Glanbia за индексирана фиксирана цена на млякото позволява на млекопроизводителите доброволно да блокират процент от млякото си на фиксирана цена за срок от три години. Всяка година цената се коригира съгласно съответната инфлация на разходите за вложените ресурси, така че млекопроизводителите да блокират и съществен дял от своя марж. От 2010 г. досега имаше четири подобни тригодишни схеми, и към всички имаше по-голям интерес от очаквания, тъй като те предлагат на производителите голяма степен на сигурност за доходите, които ще получат за известна част от млякото си. Смята се, че 22 % от цялото количество мляко, изкупено от Glanbia, е закупено по тази схема, и повечето млекопроизводители, които са участвали в първата схема, са се записали повторно.

6.4. От икономическа гледна точка е жизнено важно ЕС да преразгледа основанието за своите разпоредби относно „защитната мрежа“. Интервенционните цени, които не са променяни от средата на 2008 г., предлагат равнище на „подкрепа“, възлизащо на около 19 евроцента за литър нето от производствените разходи, което не отговаря по никакъв начин нито на много по-големия диапазон на цените на млечните продукти на световно и европейско равнище, нито на значително нарасналите разходи за първичното производство. ЕС трябва да повиши нивото на „защитната мрежа“, като увеличи интервенционната цена за обезмаслено мляко на прах и масло, така че поне да съответства на повишението на производствените разходи, както и да следи постоянно дали „защитната мрежа“ отговаря на производствените разходи.

6.5. Секторът ще трябва да проучи дали не може да се разработи допълнителен кризисен инструмент, особено в случай на силно изразена нестабилност на цените, която заплашва препитанието на земеделските стопани.

6.6. От гледна точка на земеделските стопани кооперативите са най-успешната юридическа структура за развиване на бизнес в сферата на млекопроизводството. Кооперативите се стремят приоритетно да осигуряват възвръщаемост за своите членове (земеделски стопани) било посредством дивиденти, било посредством цените на млякото. Благоденствието и защитата на бизнес интересите на техните членове са в основата на тяхната дейност.

6.7. Кооперативите са в уникалната позиция да действат като посредници, предлагайки на земеделските стопани варианти за управление на нестабилността, като договори с фиксирани цени или възможности за „застопоряване“ на цената на млякото и/или на марж за определен период от време.

6.8. Бъдещата политика за млякото и млечните продукти трябва надлежно да отчита значението на кооперативите и да не им създава трудности, тъй като те са идеалната структура от гледна точка на земеделските стопани.

6.9. Трябва да се намери решение и на проблема с неспособността на млекопроизводителите да си възстановят разходите чрез веригите за търговия на дребно. Потребителите не виждат голяма полза от екстремни намаления на цените на млечните продукти, но търговците на дребно винаги се стремят да извлекат възможно най-голяма изгода, притискайки доставчиците, когато се наблюдава спад на цените на млечните продукти в световен мащаб, както е в момента. По-ниските цени на едро, получени чрез натиск от страна на търговците на дребно — като поне част от този натиск е спорен от етична, ако не и от правна гледна точка — означават повишени маржове на търговците на дребно и спекула за сметка на останалата част от веригата и потребителите. Млекопроизводителите са в самия край на тази верига и няма как да защитават своя марж, за да поддържат семейния си доход. По-бързата пазарна намеса от страна на Европейската комисия ще допринесе за по-бързия обрат при кризи на пазара и ще сведе до минимум натиска, оказван от търговците на дребно, изтъкнат в настоящия параграф.

7. Устойчиво млекопроизводство в необлагодетелстваните райони

7.1. Млекопроизводството дава жизнено важен социално-икономически и екологичен принос във всички региони на ЕС. Признаването и подпомагането на този принос, който в много региони се дължи на малки, уязвими земеделски стопанства, от дълго време е сред основните задачи на ОСП. Вторият стълб от ОСП включва много мерки, които могат да бъда използвани за тази цел; същото се отнася и за новите разпоредби, които сега са включени в ОСП/ООП, но първо бяха част от т.нар. пакет за млякото.

7.1.1. Краят на квотния режим обаче вероятно би могъл да ускори пренасочването на млекопроизводството в ЕС към северните/западните райони, където може да се поддържа най-ефективно производство. Това би могло да доведе до намаляване или отказ от производство в районите с най-големи разходи в Европа (които са и най-бедни), задълбочавайки икономическата пропаст между тези региони.

7.1.2. Болшинството от земеделските стопанства в държавите членки разполагат с много малко на брой крави — 75 % от стопанствата са с по-малко от девет крави (10). Макар че много от тях без съмнение произвеждат мляко, за да покрият нуждите на живеещите в стопанствата семейства, икономическата уязвимост на тези стопанства е очевидна, още повече че много от тях се намират в планински или необлагодетелствани в друго отношение райони.

7.1.3. Европейската комисия трябва да инициира последователен проект за развитие на селските райони и на сектора на млякото, насочен към планинските райони, необлагодетелстваните млекопроизводителни райони и държавите членки, в които млекопроизводството зависи от много малки стада.

7.1.4. В допълнение към пакета от мерки за трансфер на знания, или може би като част от него, е много важно тези земеделски стопанства да имат достъп до консултативни и образователни услуги, които да им помагат да вземат разумни бизнес решения за бъдещето си и за това на своите наследници. Те могат да бъдат съветвани как да диверсифицират дейността си, да повишават ефективността си, да разширяват производството си, ако това е икономически осъществимо, а също така — когато е целесъобразно — какви са възможните алтернативни форми на заетост за земеделския стопанин или неговия наследник (кариерно преориентиране).

7.2. В регионите, изложени на риск от запустяване на земите, недостатъчна паша или друго негативно въздействие върху околната среда, екологичните плащания по II стълб могат да бъдат насочени конкретно към млекопроизводителите, ако са налице определени условия.

7.3. Уязвимите земеделски стопани във всички региони трябва да бъдат насърчавани да работят заедно с производителските и междубраншовите организации за популяризиране на качествената продукция и за повишаване на авторитета и влиянието им във веригата за доставки.

7.4. Плащанията за млади земеделски стопани също могат да бъдат използвани за насърчаване на смяната на поколенията в районите, където запустяват земи заради ограничения им капацитет за генериране на приходи. При тази категория земеделски стопани инвестициите могат да бъдат насърчени чрез благоприятни заеми или други подобни схеми.

Брюксел, 21 януари 2015 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Henri MALOSSE

(1) https://www.rabobank.com/en/press/search/2014/dairy_top20.html

(2) http://www.milkprices.nl/

(3) Доклади на Европейската комисия за интервенционни мерки в млекопреработвателната промишленост за 2008 г., 2009 г., 2010 г. и 2011 г. (Обсерваторията на пазара на мляко на ЕС).

(4) World Population Prospects: the 2012 Revision („Перспективи за световното население: преглед за 2012 г.“), ООН, юни 2013 г.

(5) Consumer in 2050 — The Rise of the Emerging Market Middle Class („Потребителите през 2050 г. — възходът на средната класа в страните с бързо развиващи се пазари“), HSBC Global, октомври 2012 г.

(6) http://www.oecd.org/fr/sites/perspectivesagricolesdelocdeetdelafao/produits-laitiers.htm

(7) GIRA Food Consultancy, International Farm Comparison Network и френският Centre National Interprofessionnel de l’Industrie Laitiere.

(8) Analysis of the Crisis Dairy Supply Management Proposal in the Report of the Committee on Agriculture and Rural Development (COMAGRI) on CAP Reform 2012/2013 („Анализ на предложението за кризисно управление на снабдяването с млечни продукти в доклада на Комисията по земеделие и развитие на селските райони (COMAGRI) относно реформата на ОСП 2012/2013 г.“), окончателна версия, септември 2013 г., д-р Michael Keane, Корк, Ирландия, и д-р Declan O’Connor, Коркски технологичен институт, Ирландия.

(9) AGRI-2012-C4-04 — Analysis on future developments in the milk sector („Анализ на бъдещото развитие на сектора на млякото“), изготвен по поръчка на Европейската комисия, ГД „Земеделие и развитие на селските райони“, заключителен доклад, 19 септември 2013 г., Ernst and Young.

(10) Източник: Евростат, 1 януари 2011 г.