BG Официален вестник на Европейския съюз C 228/1

Становище на Европейския икономически и социален комитетотносно „Ролята на горите и сектора на горското стопанство за изпълнение на ангажиментите на ЕС по отношение на климата“ (проучвателно становище)

2009/C 228/01

С писмо от 20 юни 2008 г. до председателя на Европейския икономически и социален комитет г-н Dimitris DIMITRIADIS, заместник-председателят на Комисията Margot WALLSTRÖM поиска, в съответствие с член 262 от Договора за създаване на Европейската общност, проучвателно становище относно

„Ролята на горите и сектора на горското стопанство за изпълнение на ангажиментите на ЕС по отношение на климата“ (проучвателно становище).

Специализирана секция „Земеделие, развитие на селските райони, околна среда“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 3 март 2009 г. (докладчик: г-н KALLIO).

На 452-рата си пленарна сесия, проведена на 24 и 25 март 2009 г. (заседание от 25 март), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 145 гласа „за“, 8 гласа „против“ и 14 гласа „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1 ЕИСК счита, че горите и произвежданата от тях възобновяема дървесина играят важна роля за овладяване изменението на климата, тъй като: — докато растат, горите поглъщат въглерод от атмосферата и го съхраняват в биомасата и почвата; — дървесните продукти са резервоар за въглероден диоксид – докато се съхранява, въглеродът е изведен от атмосферата; — използването на енергия, произведена от дървесина, намалява зависимостта от изкопаемите горива, като по този начин се намаляват емисиите на парникови газове; — използването на дървесни продукти в сгради и за мебели косвено намалява емисиите от изкопаеми горива, тъй като заменя други материали като бетон, чието производство изисква повече енергия и генерира повече емисии в сравнение с използването на дървесина.

1.2 ЕИСК отбелязва, че в Европа дървесината се използва предимно в строителството, като енергиен източник, за производство на мебели и на хартия. Благодарение на вторичните ефекти на преработвателната верига, дървесните продукти създават значителна добавена стойност по отношение на заетостта, приходите на собствениците на гори и икономическата дейност, по-специално в селските райони.

1.3 ЕИСК подчертава факта, че от няколко десетки години европейските гори функционират като поглътители на въглерод, тъй като годишният им прираст превишава сечта и това спомага за забавяне натрупването на въглероден диоксид в атмосферата. Значението на естествените гори като резервоари за въглерод и резерват на биологично разнообразие трябва да бъде гарантирано. Устойчивото управление на горите в европейските страни се контролира, като се използват критериите и показателите на MCPFE (1), които непрекъснато се развиват.

1.4 ЕИСК предлага Европейският съюз да предприеме следните мерки: — да се стреми дървесината да се използва по различни начини и за различни цели, например, като се насърчава използването на произведена по устойчив начин горска биоенергия, посредством предоставяне на повече информация относно използването на дървесина в строителството на базата на изчисления на жизнения цикъл и общи строителни стандарти и чрез включването от страна на държавите-членки на строителството с дървени материали в националните им политики за обществените поръчки на дървен материал; — да бъде по-активен, отколкото понастоящем, в международната политика за горите и да поеме водеща роля в популяризирането на горите, управлявани по устойчив начин, в световен мащаб; — да създаде Европейски комитет от водещи експерти, в който да влизат представители на горската индустрия, лицата, които определят политиката за горите, изследователи, собственици на гори и други основни участници в областта на горското стопанство и опазването на околната среда и на климата. Неговата цел ще бъде да засили и разшири диалога по проблемите на горите и да подобри трансфера на експертен опит и взимането на решения; — да положи всички усилия за изпълняване на изискванията за докладването на емисиите на парникови газове в периода след Протокола от Киото по следните начини: а) приемане и включване на въглерода, съхраняван в устойчиво произвеждани дървесни продукти, като задължителен инструмент в изчисленията на въглеродния баланс; б) развитие на програмата REDD (2) като ефективен инструмент за търговия с въглерод и неговото приемане в изчисленията на въглеродния баланс при промяна в земеползването, по-специално с оглед предотвратяване изчезването на гори в развиващите се страни; — да подкрепя научните изследвания, описа на горските резервати, картографирането на рисковите зони, чувствителни на последиците от изменението на климата, и разработването на системи за мониторинг на състоянието на горите, както и да осигурява необходимите за това средства.

1.5 ЕИСК подчертава, че предвид потенциалните отрицателни последствия от изменението на климата, държавите-членки на ЕС следва да разработят планове за действие в извънредни ситуации с цел управление на горите за предотвратяване увреждането на горите, причинено от екстремни явления (бури; суши; горски пожари; вреди, нанесени от насекоми) и за отстраняване на последиците от такива увреждания в допълнение към предоставянето на повече информация за значението на управлението на горите.

1.6 ЕИСК препоръчва държавите-членки на ЕС да развият също децентрализирано производство на биоенергия от горите с помощта на преференциални тарифи.

1.7 ЕИСК подчертава, че в допълнение към тяхното значение за изменението на климата, горите изпълняват много други важни екологични, социални и икономически функции, които трябва да бъдат запазени. Освен производството на дървесина, целите на горското стопанство включват поддържане на горското биологично разнообразие, управление на ресурсите от подпочвени води, управление на ландшафта, използване на горите за отдих и туризъм, за бариера срещу шума от трафика, предпазване от лавини и ерозия и осигуряване на продукти, различни от дървесина, като горски плодове, гъби и дивеч. Въпреки че горите допринасят за благосъстоянието по много начини, нито една от тези допълнителни функции не намира отражение нито в изчисленията на рентабилността, нито в цените на дървения материал.

2. Ангажименти на ЕС по отношение на изменението на климата, които са от значение за горите и горското стопанство

2.1 През декември 2008 г. Европейският парламент одобри пакета на ЕС в областта на климата и енергетиката. Законодателните решения, които засягат горите и горското стопанство, са както следва: — преразглеждане на директивата на ЕС за търговия с емисии. Директивата определя насоки относно земеползването, промени в земеползването и горското стопанство с цел докладване на парниковите газове и търговията с емисии. Въглеродът, съхраняван в дървесните продукти и в самите гори, е съществена част от докладването на парниковите газове; — химическата индустрия за производство на дървесен пулп и хартия е обхваната от схема за търговия с емисии, но секторът отговаря на критерии, въз основа на които може да се смята, че спада към сектор, в който се извършва „прехвърляне на емисии“. Решенията относно този сектор ще бъдат взети по-късно. За разлика от производството на повечето други строителни материали (бетон, стомана, алуминий), използването на дървесина като суровина е обхванато от търговията с емисии и вследствие на това цената на въглерода се отразява върху конкурентоспособността на тези материали. Това дава непряко предимство на дървесината и на строителството, при което се използват дървен материал; — Рамкова директива за възобновяеми енергийни източници (RED). Целта за постигане на 20 % дял възобновяема енергия до 2020 г. изисква значително увеличение на биоенергията от горите (за отопление, електричество и биогорива). За да се засили използването на потенциала на биомасата, директивата (раздел 34) поставя за цел увеличаване използването на съществуващите горски ресурси и разработване на нови методи за управление на горите. Директивата съдържа множество цели, свързани с устойчиво произведената горска биомаса и строителния сектор. Целта е да се спести енергия и да се намалят емисиите при производството на материали; — Директива за транспортните горива. Директивата определя изисквания за устойчиво произведена биомаса (в която като приета стойност е включена и горската биомаса) при производството на биогорива в съответствие със стратегическата рамка на Директива RED.

2.2 Горите заемат 31 % от територията на Европа и се смята, че те поглъщат приблизително 10 % от европейските емисии на въглероден диоксид за една година (3). Количеството въглерод, отделено в атмосферата в устойчиво управлявани гори, е по-малко (поглъщане на въглерод) или равно (неутралност по отношение на въглерода) на количеството въглерод, отнето от атмосферата чрез горите.

3. Горски ресурси (4) и тяхното използване в Европа

3.1 В ЕС-27 има 156 милиона хектара горска земя. Въпреки това, поради природните условия не цялата горска площ може да се използва за добиване на дървен материал и търговска експлоатация. Смята се, че средно 80-90 % от тази територия е достъпна, но в Източна Европа този тип достъпна горска площ е често само 40-50 %. През последните 15 години горската площ на ЕС-27 е нараснала с около 10 милиона хектара в резултат на залесяване, повторно залесяване на бивши земеделски земи и естествено повторно залесяване. Увеличението на горската площ е равно по размер на цялата територия на Унгария.

3.2 Около 60 % от горите в държавите-членки на ЕС-27 са частна собственост, предимно фамилна, а 40 % - публична собственост: например държавна, общинска, на религиозни общности и други юридически лица. Има общо над 15 милиона частни собственици на гори и този брой се увеличава в резултат на преструктурирането на горската собственост в страните от Източна Европа, както и на различните споразумения, свързани с разделение на наследства.

3.3 От векове хората експлоатират горите в Европа по различен начин, като променят тяхната структура. Всъщност европейските гори са били променяни от човешки действия, така че те се окачествяват като „полуестествени“ гори. Осемдесет и пет процента от горите са от „полуестествения“ тип. В допълнение към тези гори, горската дейност се извършва и под формата на засаждане на горски насаждения. Засадените гори, които са предимно в Югозападна Европа, представляват 8 % от европейската горска площ. Недокосваните от човешка дейност естествени гори (5) (гори и други залесени площи, които не са предмет на горски дейности), които се намират предимно в Източна Европа, прибалтийските страни и северните страни, заемат около 5 % от горската площ.

3.4 Естествените гори и защитените горски области са най-важната категория гори с оглед опазване на биологичното разнообразие. Естествените гори представляват също стабилни екосистеми, които допринасят за борбата срещу изменението на климата. Приблизително 8 % от горските площи в Европа са защитени за целите на биологичното разнообразие и около 10 % са защитени от съображения за запазване на ландшафта, което прави общо 18 % (или 34 милиона хектара). Броят на областите, защитени със закон или други законодателни актове, се е увеличил през последните години. Най-редките и най-ценните гори, подходящи за защита, в по-голямата си част са вече защитени в Европа. Защитените гори често се намират в планински райони или са отдалечени от населени места, и тези недокоснати от човешка дейност области са едни от най-ценните по отношение на видовото разнообразие, което се наблюдава в тях. Освен това, около 10 % от горите са защитени, така че да се защитят водните системи, подпочвените води и почвата, и да се предотвратят опасностите от лавини или ерозия. Биологичното разнообразие също се насърчава в контекста на управлението на горите със стопанско предназначение, като се оставят изгнили дървета в гората и местообитанията на микроорганизми, за да се запазят редките видове.

3.5 Прирастът на горите със стопанско предназначение значително превишава сечта в Европа. През 2005 г. запасът на дървостой в нетно изражение нарасна с 687 милиона кубични метра в ЕС-27 (в гори, където природните условия позволяват да се добива дървен материал). Съответно дърводобивът достигна 442 милиона кубични метра. Това означава, че степента на използваемост на горите или съотношението сеч/прираст е средно около 60 % (вариращо от 30 % до 80 %). Степента на използваемост на горите е над 50 % в северните държави-членки и Централна Европа, но по-ниска от 50 % в Южна и Югоизточна Европа. Степента на използваемостта на горите се е увеличила през последните 10 години, но още не е достигнала равнището от 1990 г. Сечта се е увеличила до известна степен поради силните бури през първите десет години от новото хилядолетие, което означава, че дървеният материал е добит за кратко време, като равнището на сечта се равнява на това за повече от няколко нормални години. През 2006 г. вносът на обла дървесина, дървесни трески и отпадна дървесина в Европа (ЕС-27) възлизаше на 83 милиона кубични метра (без да се смятат хартията и целулозата), а износът за страни извън Европа - на 54 милиона кубични метра (6).

3.6 Близо 40 % (или около 250 милиона кубични метра) от горския прираст в съществуващите гори със стопанско предназначение не се използват поради факта, че сечта е по-малка от прираста. През последните 50 години горският запас на ЕС-27 също се увеличава постоянно. Общият обем на запаса на дървостой е около 30 милиарда кубични метра, което е равно на 9,8 милиарда тона въглерод. Част от въглерода, задържан от дърветата, се съхранява в почвата, но поради липса на изследвания няма оценка на дела на съхранявания в почвата въглерод в цяла Европа. От гледна точка на улавянето на въглерод има важна разлика между горите със стопанско предназначение и естествените гори: от гледна точка на опазването на климата, в своята „крайна фаза“ естествените гори са отлични резервоари на въглерод, в които се наблюдава равновесие между улавянето на въглерод вследствие на прираста на биомаса и отделянето на въглерод в резултат на гниенето на биомаса, докато в горите със стопанско предназначение вследствие на дърводобива непрекъснато се създава нов и допълнителен потенциал за улавяне на въглерод. Независимо от това ЕИСК би искал да заяви ясно, че поради това не смята горите със стопанско предназначение за по-ценни от естествените гори.

3.7 Важно е да се разгледа потенциалът на европейските гори за дърводобив и други употреби, така че да се разбере и оцени улавянето на въглерода, производството на горска биоенергия и въглеродният цикъл, свързан с дървесните продукти. Понастоящем няма ясна картина на потенциала на сечта в ЕС-27 като цяло. Няколко страни имат национални програми в областта на горското стопанство, които определят различни възможности за сеч, като отчитат необходимостта от защита на горите, биологичното разнообразие и други многофункционални нужди.

4. Въздействие на изменението на климата върху горите

4.1 Горите поглъщат въглероден диоксид (CO2) от атмосферата, като го асимилират и превръщат в биомаса, основно дървесина, и отделят кислород, който е от жизнено значение за съществуването на животните и човешките същества. Изменението на климата, особено увеличаването на количествата парникови газове в атмосферата, затоплянето, а също така и количеството озон в близост до земната повърхност, отлагането на азот и окисляването на почвите създават заплаха – непосредствена или след известно време за здравословното състояние, прираста и структурата на горите.

4.2 Изменението на климата засяга горите по два начина. Ако климатът постепенно става по-топъл или по-сух, например, дърветата трябва да се адаптират към изменението. Това адаптиране е постепенно и неговият ход, както и мерките, които му влияят, може да се планират. Най-сериозните непосредствени заплахи за развитието на горите идват от екстремните метеорологически явления. Данни за тяхната последователност, събирани от 1850 г., показват явно увеличение на вредите, нанесени от бурите през последните 20 години в Европа. Освен това, през последните 10 години в средиземноморските страни избухнаха много горски пожари. Невъзможно е точно да се предвиди настъпването на екстремни метеорологически явления, но е възможно да се подготвим за тях чрез прогнозирането им.

4.3 Ако съществуващите гори със стопанско предназначение не се адаптират достатъчно към постепенното изменение на климата, резултатите от това, заедно с всичко останало, ще включват отслабване на жизнеспособността на дърветата, намаляване на продуктивността, смърт на отделни дървета, намалена способност на дърветата да се конкурират и последващо повишаване на появата на болести и вредители, както и промяна в разпространението на дървесни видове в горите. Освен това съществува опасност дърветата в северните райони да не могат да се адаптират, защото техният прираст се променя в резултат на удължаването на сезона на растеж и на факта, че те не се адаптират достатъчно към латентния или зимния сезон. В случай на екстремни метеорологически явления като суша, горски пожари, бури или щети от снега, дърветата може да загинат в големи области, повторното залесяване може да бъде възпрепятствано и мъртвите дървета може да причинят масово разпространение на горски вредители и в намиращите се в близост здрави гори.

4.4 Изменението на климата засяга различни растителни зони по различни начини. Очаква се основните последици в различните растителни зони и държави (северни региони, температурни зони, средиземноморската растителна зона и алпийските и полярните области), да са следните: — в Средиземноморския регион е възможно да се увеличат сухите и горещи периоди, което ще доведе до недостиг на прясна вода и повишен риск от горски пожари и опустиняване; — в Централна Европа сезонът на растеж ще стане по-дълъг; горският прираст може да се увеличи; делът на широколистните дървета е възможно да нарасне; количествата на валежите може да намалеят и да настъпят суши; ще зачестят екстремните климатични явления, особено вредите от бури; — сезонът на растеж на иглолистните гори в северните зони вероятно ще се удължи; прирастът на горите може да се увеличи; бурите, нанасящи щети, ще зачестят, а в умерената зона се очаква насекомите-вредители да се разпространят на север, причинявайки широкомащабни вреди; — последствията от изменението на климата биха могли да доведат до изместване на залесената зона нагоре или на север, както и постепенно изчезване на някои видове в алпийските гори и в залесените области на северните и полярните региони.

5. Ролята на управлението на горите за адаптирането към изменението на климата

5.1 Доброто управление на горите е основният начин да се подобри способността на горите да се адаптират към изменението на климата. Превантивните мерки като навременно разпознаване и отстраняване на умиращите дървета и минимално оставяне на материал, който може да причини горски пожари, са част от управлението на горите. Трябва да се повиши осведомеността на широката общественост, на собствениците на гори и на тези, които отговарят за управлението на горите, за значението на управлението на горите при адаптирането към изменението на климата. Повечето от горите на ЕС се управляват непрекъснато, в резултат на което като цяло имат висока производителност и жизнеспособност. Още сега и след това непрекъснато трябва да се предприемат потенциални мерки за адаптиране, тъй като в горското стопанство се изисква дългосрочно мислене предвид факта, че жизненият цикъл е обикновено от 15 до 150 години.

5.2 С оглед на възстановяването на горите трябва да се засаждат дървесни видове, които са най-подходящи за дадената местност. Предпочитание следва да се отдава на местните видове, тъй като дървесните видове, които са характерни за дадена местност, се адаптират по-добре към изменението на климата в тази местност поради своите генетични особености. Смесените гори също следва да се предпочитат, тъй като съществуването на различни дървесни видове с различни свойства намалява рисковете за горите.

5.3 В едновидови иглолистни гори, създадени извън тяхната естествена среда, следва да се полагат усилия да се промени съставът на гората, за да наподобява първоначалното разпространение на дървесни видове. Залесените едновидови гори често са по-слабо устойчиви от смесените гори на бури и вреди от насекоми, които се появяват след такива бури.

5.4 Планове за действие при непредвидени ситуации в управлението на горите, възможности за финансиране за справяне с всякакви вреди и оперативни модели трябва да се изготвят така, че индустрията да е подготвена за пагубни последици от внезапни екстремни метеорологически явления, причинени от изменението на климата, и вредите, които тези явления нанасят на горите. Трябва да се изготвят карти за области, изложени на риск от такива екстремни метеорологически условия. Необходимо е да се изготвят оперативни модели за справяне с неочаквано увеличение на сечта на дървета и за осигуряване на гладко функциониране на пазарите на дървен материал.

5.5 Изменението на климата и международната търговия с растителни материали увеличават разпространението на чужди видове и вредители по растенията. Директивата на ЕС за растителна защита съдържа разпоредби за борба с вредителите по растенията, които нанасят щети на растенията, както и разпоредби за предотвратяване разпространението на паразити и изисквания по отношение на международната търговия с дървен материал и посадъчен материал. За да се предотврати разпространението на най-опасните дървесни вредители и да се гарантира здравето на горите (напр. нематод по боровата дървесина), регионите на ЕС се нуждаят от достатъчно строги законодателни разпоредби за растителна защита, както и от ефективно наблюдение. За борбата с инвазивните чужди видове са необходими национални стратегии и програми.

5.6 Управлението на горите не трябва да е в разрез с целите на биологичното разнообразие. Биологичното разнообразие следва да се взема под внимание при управлението на полуестествените гори със стопанско предназначение, като се оставят гнилата дървесина и микробиотопите в горите със стопанско предназначение с цел да се запазят живите организми. Няколко държави-членки на ЕС предлагат финансова помощ за частните собственици на гори, поели доброволно задължение да ги опазват, като мярка за насърчаване на биологичното разнообразие. Схемите за сертифициране на горите изискват критериите за биологично разнообразие на горите също да се вземат предвид при управлението на горите.

5.7 Понастоящем горите със стопанско предназначение в Европа съдържат големи количества гнила дървесна маса - дървета на корен или повалени гнили дървета, която функционира като резервоар за въглерод и същевременно осигурява необходимата жизнена среда на живите организми. Средният обем на гнилата дървесина е 10 кубични метра на хектар. Наличието на големи обеми гниеща дървесина може да благоприятства разпространението на горски вредители или големи горски пожари. Въпреки това, предимствата, свързани с биологичното разнообразие, са съществени и следователно е важно гниещата дървесина, която сега се намира в горите, да не се изнася от мястото, където е израснала, например за гориво.

5.8 Естествените гори и защитените зони са необходими за запазване на биологичното разнообразие. По отношение на улавянето на въглерод, естествените гори по време на своя жизнен цикъл се превръщат от поглътители на въглерод в резервоари за въглерод. По този начин преминаването от активно стопанисвани към напълно защитени гори намалява площта, подходяща за масиви с растящи дървета, които могат да увеличат капацитета за съхранение на въглерод в горите и по-специално да са източник на дървесни продукти, които заместват други енергийни източници и други материали.

5.9 С оглед на борбата срещу изменението на климата при управление на горите с търговска цел, интегрираното опазване (гниеща дървесина и малки биотопи) е по-ефективно от цялостното опазване.

6. Ролята на дървесните продукти за ограничаване на изменението на климата

6.1 Горите влияят върху изменението на климата по време на техния растеж и преработка по четири начина: — докато растат, горите поглъщат въглерод от атмосферата и го съхраняват в биомасата и почвата; — дървесните продукти са резервоар за въглероден диоксид; — използването на енергия, произведена от дървесина, намалява зависимостта от изкопаемите горива, като по този начин се намаляват емисиите на парникови газове; — използването на дървесни продукти, например в сгради и за мебели, косвено намалява емисиите от изкопаеми горива, в случаите, когато дървесината се използва като заместител на други материали като бетон, чието производство изисква повече енергия и генерира повече емисии.

6.2 Вече няколко десетилетия европейските гори функционират като поглътители на въглерод и поради намалената сеч спрямо нетния годишен прираст забавиха натрупването на въглероден диоксид в атмосферата. Горите със стопанско предназначение обаче не могат да правят това безкрайно, тъй като дърветата стареят и след като преминат връхната точка на своя растеж, спират да съхраняват въглерод. Ето защо горите трябва да се управляват постоянно.

6.3 Компенсиращото въздействие на добитите дървесни продукти (7) (ДДП) е важно за намаляване последиците от изменението на климата. Въглеродът се изтегля от атмосферата и се улавя от горската дървесина, след което се пренася и съхранява в дървесните продукти като хартия, мебели, дъски и дървени постройки и се извежда от атмосферата за няколко века, например под формата на дървена къща. В края на жизнения цикъл дървесните продукти могат да се рециклират и да се изгорят, за да се произведе енергия. При изчисленията на парникови газове съгласно Протокола от Киото докладването на въглерода в дървесните продукти остава незадължително и все още е непълно, отчасти поради факта, че международната търговия не се взема предвид.

6.4 Съществуващите бази данни – национални и международни – дават възможност да се изчисли капацитетът за улавянето на въглерод на дървесните продукти. Разработват се правила, които да се използват за изчисляване на въглеродния баланс на горите. ЕС следва да представи предложение пред Копенхагенската конференция за климата през 2009 г. докладването на количеството съхранен въглерод в дървесните продукти да бъде включено като задължителна част в изчисленията на капацитета на въглеродния баланс за периода след Киото от 2012 г. нататък.

6.5 Включването на капацитета за улавяне на въглерод на дървесните продукти в изчисляването на въглеродния баланс би могло да стимулира допълнително горската индустрия да управлява екологично и ефективно горите. Непрекъснатото управление на горите е от основно значение за запазване жизнеспособността на горите, изправени пред опасните последствия от изменението на климата.

7. Използване на дървесина в строителството

7.1 Строителният сектор играе много важна роля в борбата срещу изменението на климата, тъй като между 40 и 50 % от първичната енергия в света се използва за отопление и охлаждане на сградите (8). Съгласно оценките производството на строителни материали, строителството и използването на сградите генерират близо 40 % от емисиите на СО2. През 2005 г. в ЕС-27 потреблението на енергия възлиза общо на 1 170,2 милиона тона петролен еквивалент. От тях 28 % се падат на индустрията, 30,9 % на транспорта и 41,1 % на домакинствата. Системите за отопление и охлаждане на сградите създават 8 % от емисиите на СО2, като значителна част от тях могат да бъдат избегнати чрез професионално строителство и нови техники, както и чрез увеличаване на дела на дървесината, използвана в строителството.

7.2 Дървесината е нискоенергиен, възобновяем и въглеродно неутрален строителен материал през целия си жизнен цикъл. Производството на нито един от другите широко използвани видове строителни материали не изисква толкова малко енергия, колкото дървесината. Използването на един кубически метър дървен материал, вместо други строителни материали, намалява емисиите на СО2 в атмосферата средно с 1,1 тона.

7.3 Строителството на повече дървени сгради по света и по-масовото използване на дървен материал в строителството са ограничени от липсата на единни стандарти, правила и критерии за сертифициране. Строителният сектор следва да разполага с анализи за жизнения цикъл и емисиите на парникови газове на различните продукти, основани на научни изчисления, за да може обективно да се сравняват различните материали. Правителствата на държавите-членки следва да включат в по-голяма степен дървените материали за „екологично строителство“ в политиката за доставки на дървен материал и да прилагат изисквания за сертифициране на горите, които са съвместими с международната концепция за устойчиво развитие.

8. Горската биоенергия

8.1 Горската биомаса е най-важният непосредствено достъпен възобновяем биоенергиен източник в Европа и се използва за производството на енергия по три начина: — за производство на топлоенергия и промишлена пара; — за производство на електроенергия; — като транспортно биогориво. През последните години производството на топлоенергия и електроенергия и комбинираното производство на топло- и електроенергия от горска биомаса се увеличава бързо в Европа. Топлоенергията и електроенергията се произвеждат за отделени самостоятелни къщи и в топлоцентрали или в топло- и електроцентрали с различен капацитет за училища, публични оператори, болници, села или градове. Технологиите за производство на биогорива от горска биомаса и суров дървен материал са все още в изпитателен и развоен етап и поради това са необходими допълнителни инвестиции. Пиролизата на биомаса, при която се произвеждат дървени въглища, подходящи за мелиорация на почвата, е нова възможност за повишаване на енергийната стойност на дървесината и ефективността на почвата като поглътител на въглерод.

8.2 През 2006 г. 25-те държави-членки на ЕС произведоха енергия от възобновяеми енергийни източници, възлизаща на 110 Mtoe, което е около 14 % от общото потребление на енергия (Eurostat 2008). По-голямата част (65 %) от тази възобновяема енергия е била произведена от биомаса, предимно (60 %) горска енергия. Делът на горската енергия в общото потребление на енергия се различава значително в 27-те държави-членки на ЕС.

8.3 Бигоривата на дървесна основа, които може да се получават от горите, включват различни видове дървесни трески, дърва, палети, брикети, дънери и корени, дървени въглища, газ от дървесина и бързорастящи енергийни дървесни видове, като върби. Страничните продукти на горската индустрия (промишлени отпадни течности и отпадна дървесина, като черна течност, кори, стърготини и дървесни отпадъци от преработка и рециклирана дървесина) предлагат голям енергиен потенциал и се използват в производството на топлоенергия и енергия, по-специално в интегрираната горска индустрия. Използването на странични продукти и рециклирана дървесина за енергийни цели може да достигне до 30-50 % от използването на обла дървесина.

8.4 В Европа съществува възможност за значително разширяване на използването на горската биоенергия в сравнение с настоящото равнище. Според предварителни оценки потенциалът на добива на горската биомаса в Европа е 100-200 милиона кубически метра на година с уговорката, че дърводобивът не представлява заплаха за околната среда, горското биологично разнообразие и защитените зони. Понастоящем, обемът на горската биомаса, добивана отделно и във връзка с добива на стволова дървесина, се оценява на около 10-15 % от потенциала на дърводобива.

8.5 Повишеното използване на горска биомаса създава нови възможности не само за собствениците на гори чрез откриване на по-широк пазар за дървен материал и ценова конкуренция, но също така за дъскорезниците чрез предлагане на по-голям пазар за техните странични продукти. Голямото търсене на горска биомаса би могло да предизвика промени в пазара на дървесни продукти, като доведе до повишаване на конкуренцията за дървесни суровини между биоенергийния сектор и индустриите, използващи стволова дървесина. Подкрепата на крайните потребители, т.е. преференциални тарифи за производство на екологична енергия, е важен инструмент за развитието на различни видове биоенергийни стратегии на местно и регионално равнище. Подкрепата за регионалното развитие на ЕС следва да продължи да бъде основно съображение при увеличаване използването на биоенергията.

8.6 Пазарите на дървесни горива и по-специално на дърва за огрев са предимно местни, но повишеното използване на дървесина за енергийни цели в ЕС би повишило до голяма степен равнището на търговията и заетостта на пазара за машини и оборудване. Необходими са също така специални машини и съоръжения за производство на палети, брикети и други преработени дървесни горива. Производството на енергия изисква голям брой котли и друго оборудване с висока стойност, което предлага голям потенциал за растеж. Увеличеното енергийно използване на дървесината също така ще открие големи възможности за износ на технологии на пазари извън ЕС.

8.7 Понастоящем се изготвят стандарти за устойчиво производство на биомаса във връзка с рамковата Директива на ЕС относно възобновяемата енергия. Стандартите са важни за гарантиране на устойчиви поръчки и производство на горска биоенергия, както и на общи процедури. Стандартите за устойчиво произвеждана горска биомаса трябва да са свързани с европейските критерии на MCPFE (Министерската конференция по опазване на горите в Европа), за да се избегне ненужна работа и дублиране на дейности.

9. Аспекти на политиката за горите

9.1 Създаване на нови гори чрез засаждане е един от най-ефективните начини за премахване на въглерода от атмосферата. ЕС следва да подкрепя проекти за засаждане на гори в развиващите се страни като част от политиката за развитие, тъй като по всяка вероятност изменението на климата ще доведе до нарастващи икономически различия между индустриалните страни и развиващите се страни. Проектите за засаждане на насаждения следва да се придружават от стратегии за адаптиране, които да подкрепят изграждането на капацитет, многофункционалното използване на горите и доброто управление в развиващите се страни. ЕС следва също да положи усилия за предотвратяване на незаконната сеч в развиващите се страни, за да насърчи устойчивото горско стопанство и да помогне на развиващите се страни да изготвят своите национални програми във връзка с други сектори.

9.2 Изчисленията на въглеродния баланс в Протокола от Киото, който отразява промяната в земеползването, не предвиждат разпоредби за развиващите се страни, които да позволяват да се отчете намаляването на емисиите на въглероден диоксид в резултат на предотвратяване на загубите на горите. Тъй като загубата на горите повишава емисиите на въглероден диоксид, ЕС следва да подкрепя развитието и приемането на така наречения REDD инструмент, така че той да може да се използва при изчислението на парниковите газове в периода след Киото от 2012 г. нататък. Това изисква определяне на цена, която отразява стойността на натрупания въглерод, така че държавите-членки да могат да използват търговията с емисиите, за да упражняват известно влияние за предотвратяването на загубата на тропическите гори.

9.3 ЕС разработи така наречената процедура по ПЗГУТ (9), която има за цел да предотврати продажбата на пазарите на ЕС на незаконно добит дървен материал и дериватни продукти. Чрез система за партньорство, специфична за всяка страна, схемата на разрешителни по ПЗГУТ повишава и подкрепя устойчивото управление на горите в развиващите се страни и насърчава държавите-членки и развиващите се страни да работят в по-тясно сътрудничество. ЕС следва да подкрепя бъдещото развитие на системата ПЗГУТ и нейното разпространение в цял свят. Предотвратяването на незаконната сеч би намалило темпа на изчезването на тропическите гори, както и увеличаването на емисиите на въглероден диоксид в резултат на това изчезване. Системи за сертифициране на горите, действащи на доброволна основа, като PEFC (10) и FSC (11) също са насочени към намаляване на незаконната сеч.

9.4 Чрез международни споразумения и организации, като Комитета по дървен материал към икономическата комисия на ООН за Европа (UNECE TC), Европейската комисия по горско стопанство към Организацията по прехрана и земеделие на ООН (FAO), Евростат и Министерската конференция по опазване на горите в Европа (MCPFE) вече се събират данни за европейските горски ресурси, погълнатия въглерод, въглеродния цикъл, разнообразието на горите, техните продукти и защитни ефекти. Въпреки това, обаче, спешно са необходими повече нови знания и изследвания. При разработването на системите за наблюдение в Общността, както в новия FutMon проект, трябва да се използват съществуващите и в процес на разработване национални паневропейски и световни системи за наблюдение, като на собствениците на земите трябва да се гарантира пълна защита на данните при обработката или публикуването на информация. ЕС трябва да използва своите рамкови изследователски програми в подкрепа на по-нататъшни изследвания в тези области и да улеснява трансфера на данни чрез фундаментални и приложни изследвания и развойни проекти.

Брюксел, 25 март 2009 година Председател на Европейския икономически и социален комитет Mario SEPI

(1) MCPFE - Министерска конференция по опазване на горите в Европа от 1990 г.

(2) REDD – Намаляване на емисиите, дължащи се на обезлесяване и деградация на горите.

(3) Nabuurs, G.J. et al. 2003 г.. „Temporal evolution of the European Forest sector carbon sink 1950-1999“. Global Change Biology 9.

(4) Състоянието на горите в Европа 2007. Докладът на MCPFE (Министерска конференция по опазване на горите в Европа) относно устойчивото управление на горите в Европа. MCPFE, Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕ/ООН) и Организацията по храните и селско стопанство, Варшава 2007, стp 247.

(5) Дефиниции: естествени гори, класифицирани като „недокоснати от човешка дейност“, е характеристика на естествения горски цикъл на развитие като естествени горски видове, естествена възрастова структура със сухи клони, без следа от човешка дейност. Засадените гори се състоят от въведени неместни дървесни видове на еднаква възраст, състоящи се от един или два местни вида, които са изкуствено създадени. Полуестествени гори са гори, които не са нито „недокосвани от човешка дейност“, нито са засадени. Тази дефиниция се прилага в Директивата на ЕС за възобновяемата енергия (точка 72) при определяне на горските площи, в които горската биомаса може да се добива устойчиво (дърводобивът е разрешен във всички горски площи, освен в гори, недокоснати от човешка дейност).

(6) Източник: ForeSTAT, FAO 2007.

(7) Добити дървесни продукти (ДДП) включват целия дървен материал (включително кората), който напуска сечището. Трески и други материали, които остават на сечището, се считат за мъртва органична материя и не са ДДП (Насоки на IPCC 2006).

(8) Източник: UNECE/FAO Forest Products Annual Market Review 2007-2008 http://www.unece.org:tarde/timber/docs/fpama/2008 и http://www.iisd.ca/ymb/efw/20october.html.

(9) Съобщение на Комисията до Съвета и Европейския парламент – Прилагане на закона за горите, управлението и търговията (ПЗГУТ) – Предложение за План за действие на ЕС – COM (2003) 251 окончателен; Регламент (ЕО) № 1024/2008 на Комисията от 17 октомври 2008 г., определящ подробни мерки за въвеждане на Регламент (ЕО) № 2173/2005) на Съвета относно създаване на схема за лицензиране по ПЗГУТ за внос на дървен материал в Европейската общност - ОВ L 277, 18.10.2008 г., стp. 23-29.

(10) PEFC – Програма за подкрепа на схемите за сертифизиране на горите, www.pefc.org.

(11) FCS – Съвет за стопанисване на горите.