P8_TA(2019)0240

Доклад относно финансовите престъпления, данъчните измами и избягването на данъци

Резолюция на Европейския парламент от 26 март 2019 г. относно финансовите престъпления, данъчните измами и избягването на данъци (2018/2121(INI))

(2021/C 108/02)

Европейският парламент,

— като взе предвид членове 4 и 13 от Договора за Европейския съюз (ДЕС),

— като взе предвид членове 107, 108, 113, 115 и 116 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС),

— като взе предвид Решението на Европейския парламент от 1 март 2018 г. относно създаването на специална комисия относно финансовите престъпления, данъчните измами и избягването на данъци (TAX 3) и определянето на нейните правомощия, нейния числен състав и срок на действие (1),

— като взе предвид резолюцията на своята специална комисия относно данъчните постановления и другите мерки, сходни по естество или въздействие (специалната комисия TAXE) от 25 ноември 2015 г. (2) и резолюцията на своята специална комисия относно финансовите престъпления, данъчните измами и избягването на данъци (специалната комисия TAX2) от 6 юли 2016 г. (3) относно данъчните постановления и другите мерки, сходни по естество или въздействие,

— като взе предвид своята резолюция от 16 декември 2015 г., съдържаща препоръки към Комисията относно осигуряването на прозрачност, координация и конвергенция в корпоративните данъчни политики в Съюза (4),

— като взе предвид резултатите от разследването на анкетната комисия във връзка с изпирането на пари, избягването на данъци и данъчните измами, които бяха представени на Съвета и на Комисията на 13 декември 2017 г. (5),

— като взе предвид последващите действия на Комисията във връзка с всяка от горепосочените резолюции на Парламента (6),

— като взе предвид многобройните разкрития на разследващи журналисти, като „Люкслийкс“, „Досиетата от Панама“, „Досиетата от рая“ и съвсем неотдавна — скандала със сделките Cum-Ex, както и случаите на изпиране на пари с участието, по-специално, на банки в Германия, Дания, Естония, Латвия, Нидерландия и Обединеното кралство,

— като взе предвид своята резолюция от 29 ноември 2018 г. относно скандала със сделките Cum-Ex: финансови престъпления и пропуски в настоящата правна рамка (7),

— като взе предвид своята резолюция от 19 април 2018 г. относно защитата на разследващите журналисти в Европа: случаят на словашкия журналист Ян Куцяк и Мартина Кушнирова (8),

— като взе предвид проучванията, изготвени от Генералната дирекция за парламентарни изследвания на Европейския парламент на тема „Гражданство срещу инвестиции и пребиваване срещу инвестиции в ЕС: актуално състояние, въпроси и въздействия“, „Рискове от изпиране на пари и данъчни измами в свободните пристанища и митническите складове“ и „Преглед на фиктивните дружества в Европейския съюз“ (9),

— като взе предвид проучването на тема „Измамите с ДДС: икономически последици, предизвикателства и политически въпроси“ (10), проучването на тема „Криптовалутите и блок-веригата — правен контекст и последици за финансовите престъпления, изпирането на пари и данъчните измами“, както и проучването на тема „Въздействието на цифровизацията върху международните данъчни въпроси“ (11),

— като взе предвид проучванията на Комисията относно показателите за агресивно данъчно планиране (12),

— като взе предвид доказателствата, събрани от специалната комисия TAX3 в рамките на нейните 34 изслушвания с участието на експерти или размяна на мнения с членове на Комисията и министри, както и по време на командировките до Вашингтон, Рига, остров Ман, Естония и Дания,

— като взе предвид модернизираната и по-солидна рамка за корпоративно данъчно облагане, въведена по време на настоящия парламентарен мандат, и по-специално директивите срещу избягването на данъци (директиви срещу избягването на данъци I (13) и II (14)) и прегледите на Директивата относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане (Директивата за административното сътрудничество) (15),

— като взе предвид предложенията на Комисията, които предстои да бъдат приети, и по-специално относно общата (консолидирана) основа за облагане с корпоративен данък (О(К)ООКД) (16), пакета за данъчно облагане на цифровия сектор (17) и публичното отчитане по държави (18), както и позицията на Парламента относно тези предложения,

— като взе предвид резолюцията на Съвета и на представителите на правителствата на държавите членки от 1 декември 1997 г. относно група „Кодекс за поведение“ (Данъчно облагане на предприятия) и редовните доклади на групата пред Съвета по икономически и финансови въпроси (Съвета ECOFIN),

— като взе предвид списъка на Съвета на юрисдикциите, които не оказват съдействие за данъчни цели, приет на 5 декември 2017 г. и изменен въз основа на текущия мониторинг на ангажиментите, поети от трети държави,

— като взе предвид съобщението на Комисията от 21 март 2018 г. относно новите изисквания, насочени срещу избягването на данъци, в законодателството на ЕС, които уреждат по-специално операциите по финансиране и инвестиране (C(2018)1756),

— като взе предвид продължаващата модернизация на рамката за ДДС, и по-специално окончателния режим на ДДС,

— като взе предвид своята резолюция от 24 ноември 2016 г., озаглавена „Към окончателна система на ДДС и борба срещу измамите с ДДС“ (19),

— като взе предвид наскоро приетата нова рамка на ЕС за борба с изпирането на пари, и по-специално след приемането на четвъртия (ДБИП4) (20) и петия (ДБИП5) (21) преглед на Директивата относно борбата с изпирането на пари,

— като взе предвид производствата за установяване на нарушение, започнати от Комисията срещу 28 държави членки за неправилно транспониране на ДБИП4 в националното законодателство,

— като взе предвид плана за действие на Комисията от 2 февруари 2016 г. за засилване на борбата с финансирането на тероризма (COM(2016)0050) (22),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 12 септември 2018 г. относно укрепване на нормативната уредба на Съюза относно пруденциалния надзор и надзора върху борбата с изпирането на пари (COM(2018)0645),

— като взе предвид своята резолюция от 14 март 2019 г. относно неотложната необходимост от изготвянето на черен списък на ЕС за трети държави в съответствие с Директивата относно борбата с изпирането на пари (23);

— като взе предвид предприетото от платформата на звената за финансово разузнаване на Европейския съюз (платформа на ЗФР на ЕС) проучване и анализ на пропуските от 15 декември 2016 г. по отношение на правомощията на ЗФР на ЕС и на пречките за получаване и обмен на информация, както и работния документ на службите на Комисията от 26 юни 2017 г. относно подобряване на сътрудничеството между звената за финансово разузнаване на ЕС (SWD(2017)0275),

— като взе предвид препоръката на Европейския банков орган (ЕБО) и на Комисията от 11 юли 2018 г. до малтийското звено за анализ на данните от финансовото разузнаване относно действията, които са необходими за спазване на Директивата за борба срещу изпирането на пари и финансирането на тероризма,

— като взе предвид писмото от 7 декември 2018 г., изпратено от председателя на специалната комисия TAX3 до постоянния представител на Малта в ЕС, Н.П. Даниел Азопарди, с което се искат обяснения за дружеството „17 Black“,

— като взе предвид разследванията на държавната помощ и решенията на Комисията (24),

— като взе предвиди проекта на споразумение за оттегляне на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия,

— като взе предвид политическата декларация, очертаваща рамката на бъдещите отношения между Европейския съюз и Обединеното кралство,

— като взе предвид предложението за Директива на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2018 г. относно защитата на лица, подаващи сигнали за нарушения на правото на Съюза (COM(2018)0218),

— като взе предвид резултатите от различните срещи на върха на Г-7, Г-8 и Г-20 по международни данъчни въпроси,

— като взе предвид резолюцията относно Програмата за действие от Адис Абеба, приета от Общото събрание на ООН на 27 юли 2015 г.,

— като взе предвид доклада на групата на високо равнище относно незаконните финансови потоци от Африка, изготвен по съвместно искане на конференцията на Комисията на Африканския съюз (Комисията на АС)/Икономическата комисия на ООН за Африка (ИКА) на конференцията на министрите на финансите, планирането и икономическото развитие от Африка,

— като взе предвид съобщението на Комисията от 28 януари 2016 г. относно външна стратегия за ефективно данъчно облагане (COM(2016)0024), в което Комисията също призова ЕС да „играе водеща роля със своя пример“,

— като взе предвид своята резолюция от 8 юли 2015 г. относно избягването на данъци и отклонението от данъчно облагане като предизвикателства за управлението, социалната закрила и развитието в развиващите се държави (25) и своята резолюция от 15 януари 2019 г. относно равенството между половете и данъчните политики в ЕС (26),

— като взе предвид задължението съгласно член 8, параграф 2 от Европейската конвенция за правата на човека (ЕКПЧ) за спазване на законодателството за зачитане на неприкосновеността на личния живот по всяко време;

— като взе предвид доклада на Комисията от 23 януари 2019 г. относно режимите за предоставяне на гражданство и право на пребиваване в ЕС (COM(2019)0012),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 15 януари 2019 г., озаглавено „Към по-ефективен и демократичен процес на вземане на решения в данъчната политика на ЕС“ (COM(2019)0008),

— като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 18 октомври 2017 г., озаглавено „Партньорствата на ЕС за развитие и предизвикателствата, свързани с международните данъчни споразумения“,

— като взе предвид член 52 от своя Правилник за дейността,

— като взе предвид доклада на специалната комисия по финансовите престъпления, данъчните измами и избягването на данъци (A8-0170/2019),

1. Общо въведение, представящо контекста

1.1. Промени

1. заявява, че действащите данъчни правила често са неспособни да следват нарастващия темп на развитие на икономиката; припомня, че настоящите международни и национални данъчни правила са създадени основно в началото на 20-и век; заявява, че съществува спешна и непрекъсната необходимост от реформа на правилата, така че международните и националните данъчни системи и данъчните системи в ЕС да могат да посрещат новите икономически, социални и технологични предизвикателства на 21-ви век; отбелязва широко разпространеното схващане, че действащите данъчни системи и счетоводни методи не са пригодени, така че да не изостават от тези промени и да гарантират, че всички участници на пазара плащат справедлив дял от данъците;

2. подчертава, че Европейският парламент допринесе значително за борбата с финансовите престъпления, отклонението от данъчно облагане и избягването на данъци, както се вижда, наред с другото, от „Люкслийкс“, „Досиетата от Панама“, „Досиетата от рая“, „Футбол лийкс“, „Бахама лийкс“ и „Досиетата CumEx“, особено с работата на специалните комисии TAXE, TAX2 ( 27 ) и TAX3, анкетната комисия PANA и комисията по икономически и парични въпроси (комисията ECON);

3. приветства факта, че през настоящия си мандат Комисията представи 26 законодателни предложения, насочени към отстраняване на някои от слабостите, подобряване на борбата срещу финансовите престъпления и агресивното данъчно планиране и за повишаване на ефективността на събирането на данъци и данъчната справедливост; изразява дълбоко съжаление във връзка с липсата на напредък в Съвета по основни инициативи за реформа на корпоративния данък, които все още не са завършени поради липсата на истинска политическа воля; призовава за бързото одобряване на инициативите на ЕС, които все още не са завършени, и за внимателно наблюдение на изпълнението, за да се гарантират ефикасност и правилно прилагане, така че да се върви в крак с бързо развиващите се данъчни измами, отклонение от данъчно облагане и агресивно данъчно планиране;

4. припомня, че всяка данъчна юрисдикция има контрол само по данъчни въпроси, свързани с нейната територия, докато икономическите потоци и някои данъкоплатци, като многонационалните предприятия и лицата с висока нетна стойност на активите, осъществяват дейност в световен мащаб;

5. подчертава, че определянето на данъчните основи изисква наличието на пълна представа за положението на данъкоплатеца, включително относно компонентите, които са извън дадената данъчна юрисдикция, и определянето кой компонент за коя юрисдикция се отнася; отбелязва, че това изисква също тези данъчни основи да се разпределят между данъчните юрисдикции, за да се избегнат двойното данъчно облагане и двойното необлагане; потвърждава, че следва да се даде приоритет на премахването на двойното необлагане, както и да се гарантира, че е решен въпросът с двойното данъчно облагане;

6. счита, че трябва да се положат усилия от всички институции на ЕС, както и от държавите членки, за да се обяснят на гражданите постиженията в областта на данъчното облагане и предприетите действия за решаване на съществуващите проблеми и за отстраняване на пропуските; счита, че ЕС трябва да приеме цялостна стратегия, чрез която да подкрепя със съответни политики държавите членки при прехода им от настоящите им вредни данъчни системи към данъчна система, която е съвместима с правната уредба на ЕС и с духа на Договорите на ЕС;

7. отбелязва, че икономическите потоци ( 28 ) и възможностите за промяна на данъчната регистрация нараснаха значително; предупреждава, че някои нови явления ( 29 ) са непрозрачни по своята същност или улесняват непрозрачността, като създават възможности за данъчни измами, отклонение от данъчно облагане, агресивно данъчно планиране и изпиране на пари;

8. изразява съжаление поради факта, че някои държави членки конфискуват данъчната основа на други държави членки, като привличат генерирани на друго място печалби, позволявайки по този начин на дружествата изкуствено да намаляват данъчната си основа; посочва, че тази практика не само нарушава принципа на солидарност на ЕС, но води и до преразпределяне на богатството към многонационалните предприятия и техните акционери за сметка на гражданите на ЕС; подкрепя важната работа на представителите на академичните среди и на журналистите за разкриването на тези практики;

1.2. Цели на данъчното облагане и въздействието на данъчните измами, отклонението от данъчно облагане, вредните данъчни практики и изпирането на пари върху европейските общества

9. счита, че справедливото данъчно облагане и решителната борба с данъчните измами, отклонението от данъчно облагане, агресивното данъчно планиране и изпирането на пари играят централна роля за изграждането на справедливо общество и силна икономика, като същевременно защитават социалния договор и върховенството на закона; отбелязва, че наличието на справедлива и ефикасна система на данъчно облагане е от основно значение за справяне с неравенството, не само чрез финансиране на публичните разходи в подкрепа на социалната мобилност, но и чрез намаляване на неравенството по отношение на доходите; подчертава, че данъчната политика може да оказва силно влияние върху решенията относно заетостта, равнището на инвестициите и готовността на дружествата да се разрастват;

10. подчертава, че най-спешният приоритет е да се намалят разликите в данъчното облагане, произтичащи от данъчните измами, отклонението от данъчно облагане, агресивното данъчно планиране и изпирането на пари, и тяхното въздействие върху националните бюджети и бюджета на ЕС, за да се осигурят еднакви условия на конкуренция и данъчна справедливост между и сред данъкоплатците, да се води борба с увеличаването на неравенството и да се укрепва доверието в демократичното създаване на политики, като се гарантира, че измамниците не се ползват от конкурентно данъчно предимство в сравнение с честните данъкоплатци;

11. подчертава, че съвместните усилия на равнището на ЕС и на национално равнище са от решаващо значение за предпазването на бюджета на ЕС и на националните бюджети от загуби вследствие на неплатени данъци; отбелязва, че единствено чрез напълно и ефикасно събирани данъчни приходи държавите могат да осигуряват, наред с другото, качествени обществени услуги, в т.ч. финансово достъпно образование, здравеопазване и жилища, сигурност, контрол на престъпността и действия при извънредни ситуации, социална сигурност и грижи, прилагане на професионалните стандарти и на нормите във връзка с околната среда, борба с изменението на климата, насърчаване на равенството между половете, обществен транспорт и основна инфраструктура с цел стимулиране, и при необходимост стабилизиране, на балансирано от социална гледна точка развитие, за да се отбелязва напредък в изпълнението на целите за устойчиво развитие;

12. счита, че неотдавнашните промени в данъчното облагане и събирането на данъци, вследствие на които данъчната тежест се прехвърли от богатството към доходите, от доходите от капитала към доходите от труд и потреблението, от многонационалните предприятия към малките и средните предприятия (МСП) и от финансовия сектор към реалната икономика, оказаха непропорционално въздействие върху жените и хората с ниски доходи, които по принцип разчитат в по-голяма степен на доходите от труд и изразходват по-голяма част от доходите си за потребление ( 30 ) ; отбелязва, че сред най-богатите лица се наблюдават по-високи нива на отклонение от данъчно облагане ( 31 ) ; призовава Комисията да взема предвид въздействието върху социалното развитие, включително равенството между половете и другите посочени по-горе политики, в своите законодателни предложения в областта на данъците и борбата с изпирането на пари;

1.3. Рискове и ползи, свързани с паричните трансакции

13. подчертава, че паричните трансакции продължават да са източник на много голям риск от гледна точка на изпирането на пари и отклонението от данъчно облагане, включително измами с ДДС, въпреки положителните си аспекти, като достъпност и бързина; отбелязва, че редица държави членки вече прилагат ограничения върху плащанията в брой; отбелязва също така, че въпреки че правилата за контрол на парите в брой на външните граници на ЕС бяха хармонизирани, правилата между държавите членки относно движението на пари в брой в границите на ЕС се различават;

14. отбелязва, че фрагментацията и разнообразието на тези мерки могат да нарушат правилното функциониране на вътрешния пазар; призовава следователно Комисията да подготви предложение за европейски ограничения върху плащанията в брой, като същевременно запази парите в брой като платежно средство; отбелязва освен това, че банкнотите с висока номинална стойност представляват по-голям риск от гледна точка на изпирането на пари; приветства факта, че Европейската централна банка (ЕЦБ) обяви през 2016 г., че вече няма да издава нови банкноти от 500 EUR (въпреки че банкнотите, които вече са в обращение, остават законно платежно средство); призовава ЕЦБ да изготви график за постепенното премахване на възможността да се използват банкноти от 500 EUR;

1.4. Количествена оценка

15. подчертава, че данъчните измами, отклонението от данъчно облагане и агресивното данъчно планиране водят до загуба на финансови средства за националните бюджети и за бюджета на Европейския съюз ( 32 ) ; признава, че количественото определяне на тези загуби не е просто; отбелязва обаче, че повишените изисквания за прозрачност не само биха осигурили по-качествени данни, но биха допринесли също за намаляване на непрозрачността;

16. отбелязва, че неколкократно беше правен опит за количествено определяне на размера на загубите вследствие на данъчни измами, отклонение от данъчно облагане и агресивно данъчно планиране; припомня, че нито веднъж не беше осигурена достатъчно пълна представа поради естеството на данните или липсата на данни; отбелязва, че някои от последните оценки се допълват взаимно въз основа на различаващи се, но същевременно допълващи се методологии;

17. отбелязва, че понастоящем, докато Комисията изготвя прогнозна оценка на несъответствието в приходите от ДДС за ЕС, само петнадесет държави членки изготвят национални прогнозни оценки на несъответствието в приходите; призовава всяка държава членка, под ръководството на Комисията, да изготви всеобхватна прогнозна оценка на несъответствието в приходите, която да не е ограничена до ДДС и да включва оценка на разходите за всички данъчни стимули;

18. отново изразява съжаление „по повод липсата на надеждни и обективни статистически данни относно мащаба на избягването на данъци и отклонението от данъчно облагане“ и „подчертава значението на разработването на подходящи и прозрачни методики за количествено определяне на мащаба на тези явления, както и тяхното въздействие върху публичните финанси на държавите, техните икономически дейности и публични инвестиции“ ( 33 ) ; изтъква важността на политическата и финансовата независимост на статистическите институти, за да се гарантира надеждността на статистическите данни; призовава да се поиска техническа помощ от Евростат за събирането на цялостни и точни статистически данни, така че те да бъдат предоставяни в съпоставим, лесно координиран цифров формат;

19. припомня по-специално емпиричната оценка на мащаба на годишните загуби на приходи вследствие на агресивното корпоративно данъчно планиране в ЕС, която беше изготвена през 2015 г.; отбелязва, че оценката варира от 50 — 70 милиарда евро (сума, изгубена единствено от прехвърлянето на печалби, което се равнява на поне 17 % от приходите от корпоративен подоходен данък през 2013 г. и на 0,4 % от брутния вътрешен продукт) до 160 — 190 милиарда евро (като се добавят индивидуализираните данъчни договорености с големите многонационални предприятия и неефективността при събирането);

20. призовава Съвета и държавите членки да дадат приоритет на проекти, по-конкретно с подкрепата на програмата „Фискалис“, насочени към количествено определяне на мащаба на избягването на данъци, за да се предприемат по-удачни действия във връзка със съществуващите разлики в данъчното облагане; подчертава, че Европейският парламент прие ( 34 ) увеличение на финансирането за програмата „Фискалис“; настоятелно призовава държавите членки, координирани от Комисията, да оценяват своите разлики в данъчното облагане и ежегодно да публикуват резултатите;

21. отбелязва, че в работния документ на Международния валутен фонд (МВФ) ( 35 ) загубите в световен мащаб поради свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби, както и във връзка с данъчните убежища, се оценяват на приблизително 600 милиарда щатски долара годишно; отбелязва, че дългосрочните приблизителни оценки на МВФ сочат 400 милиарда щатски долара за страните от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) (1 % от техния брутен вътрешен продукт) и 200 милиарда щатски долара за развиващите се страни (1,3 % от техния брутен вътрешен продукт);

22. приветства последните изчисления за ненаблюдаваната икономика — наричана често „сива икономика“ — в проучването за 2017 г. на данъчните политики в Европейския съюз ( 36 ) , което дава по-общо указание за отклонението от данъчно облагане; подчертава, че стойността на ненаблюдаваната икономика измерва икономическите дейности, които може да не са обхванати от източниците на основни данни, използвани за съставяне на националните сметки;

23. подчертава, че всяка година в света близо 40 % от печалбите на многонационалните предприятия се прехвърлят в данъчни убежища, като някои държави от Европейския съюз се явяват основните губещи от прехвърлянето на печалби, тъй като 35 % от прехвърлените печалби идват от държави от ЕС, следвани от развиващите се държави (30 %) ( 37 ) ; посочва, че около 80 % от прехвърляните от редица държави — членки на ЕС, печалби се насочват към или през други държави — членки на ЕС; посочва, че многонационалните предприятия плащат с до 30 % по-малко данъци, отколкото конкурентите си на национално равнище, и че в резултат на агресивното данъчно планиране се нарушава конкуренцията за местните предприятия, и по-специално МСП;

24. отбелязва, че най-новите прогнозни оценки за данъчните измами в ЕС сочат приблизително 825 милиарда евро годишно ( 38 )

25. отбелязва, че многонационалните предприятия, изслушани от специалната комисия TAX3, изготвят собствени оценки за ефективните данъчни ставки ( 39 ) ; посочва, че тези оценки се поставят под въпрос от някои експерти;

26. призовава за събиране на статистически данни за големите трансакции в свободни пристанища, митнически складове и специални икономически зони, както и за оповестяванията, направени от посредници и лица, сигнализиращи за нередности;

1.5. Данъчни измами, отклонение от данъчно облагане, избягване на данъци и агресивно данъчно планиране

27. припомня, че борбата с отклонението от данъчно облагане и данъчните измами е насочена срещу незаконни действия, докато борбата с избягването на данъци разглежда ситуации, при които се използват пропуски в законодателството или които a priori са в границите на закона — освен ако не бъдат счетени за незаконни от данъчните органи, или в крайна сметка от съдебните органи — но които противоречат на неговия дух; призовава следователно за опростяване на данъчната уредба;

28. припомня, че подобряването на събираемостта на данъците в държавите от ЕС вероятно ще намали престъпленията, свързани с отклонението от данъчно облагане и последващото го изпиране на пари;

29. припомня, че агресивното данъчно планиране описва създаването на данъчен модел, насочен към намаляване на данъчните задължения чрез използване на техническите аспекти на дадена данъчна система или чрез арбитриране между две или повече данъчни системи, което е в противоречие с духа на закона;

30. приветства отговора на Комисията на призивите, отправени в резолюциите на специалните комисии TAXE и TAX2 и на анкетната комисия PANA, за по-успешно разкриване на агресивното данъчно планиране и на вредните данъчни практики;

31. призовава Комисията и Съвета да предложат и приемат всеобхватно и точно определение на показателите за агресивно данъчно планиране въз основа както на признаците, посочени в петия преглед на Директивата за административното сътрудничество (Шеста директива за административното сътрудничество) ( 40 ) , така и на съответните проучвания и препоръки на Комисията ( 41 ) ; подчертава, че тези ясни показатели може да се основават при необходимост на международно договорени стандарти; призовава държавите членки да използват тези показатели като основа за премахване на всички вредни данъчни практики, произтичащи от съществуващите пропуски в областта на данъчното облагане; призовава Комисията и Съвета редовно да актуализират тези показатели, ако възникнат нови договорености или практики в областта на агресивното данъчно планиране;

32. подчертава сходството между корпоративните данъкоплатци и състоятелните физически лица при използването на корпоративни структури и на сходни структури, като тръстове и офшорни зони, за целите на агресивното данъчно планиране; посочва ролята на посредниците ( 42 ) за създаването на подобни схеми; припомня в този контекст, че по-голямата част от доходите на състоятелните физически лица са под формата на капиталова печалба, а не на доходи;

33. приветства оценката на Комисията и включването на показателите за агресивно данъчно планиране в нейните доклади по държави в рамките на европейския семестър за 2018 г.; призовава тази оценка да се утвърди като обичайна практика, за да се осигурят еднакви условия на конкуренция на вътрешния пазар на ЕС, както и по-голяма стабилност на публичните приходи в дългосрочен план; приканва Комисията да гарантира ясни последващи действия за прекратяване на практиките на агресивно данъчно планиране, по целесъобразност под формата на официални препоръки;

34. отново призовава дружествата, в качеството си на данъкоплатци, да спазват изцяло своите данъчни задължения и да се въздържат от агресивно данъчно планиране, водещо до свиване на данъчната основа и прехвърляне на печалби, и да разгледат прилагането на стратегията за справедливо данъчно облагане, както и въздържането от вредни данъчни практики, като важна част от своята корпоративна социална отговорност, като отчитат Ръководните принципи на ООН за бизнеса и правата на човека и Насоките на ОИСР за многонационалните предприятия с цел осигуряване на доверието на данъкоплатците в данъчните уредби;

35. настоятелно призовава държавите членки, които участват в процедурата за засилено сътрудничество, да се споразумеят възможно най-бързо за приемането на данък върху финансовите сделки, като признава, че намирането на решение, прилагано в световен мащаб, би било най-подходящо;

2. Корпоративно данъчно облагане

36. припомня, че с глобализацията и цифровизацията нараснаха възможностите за избиране на местоположение за стопанска дейност и пребиваване въз основа на нормативната уредба;

37. припомня, че данъците трябва да се плащат в юрисдикциите, където ефективно се упражнява значителна и реална икономическа дейност и се създава стойност, или — в случаите на косвено данъчно облагане — където се осъществява потреблението; подчертава, че това може да бъде постигнато чрез приемането на общата консолидирана основа за облагане с корпоративен данък (ОКООКД) в ЕС с подходящо и справедливо разпределение, като се включат, наред с останалото, всички материални активи;

38. отбелязва, че с Директивата срещу избягването на данъци I ЕС прие данък при напускане, който дава възможност на държавите членки да облагат с данък икономическата стойност на генерирания на тяхна територия капиталов доход дори когато тази печалба все още не е реализирана към момента на напускане; счита, че принципът на облагане на печалбите, реализирани в държавите членки, преди те да напуснат Съюза, следва да бъде укрепен, например чрез координирано задържане на удържания при източника данък върху лихвите и авторските и лицензионните възнаграждения, за да се премахнат съществуващите пропуски и да се избегне печалбите да напускат ЕС, без да са обложени с данъци; призовава Съвета да възобнови преговорите по предложението относно лихвите и авторските и лицензионните възнаграждения ( 43 ) ; отбелязва, че с данъчните спогодби често се намалява ставката на удържания при източника данък с цел избягване на двойното данъчно облагане ( 44 )

39. отново потвърждава, че адаптирането на международните данъчни правила трябва да отговори на избягването, произтичащо от възможното използване на взаимодействието между националните данъчни разпоредби и мрежите от данъчни спогодби, водещо до свиване на данъчната основа и до двойно необлагане, като същевременно се гарантира, че няма двойно данъчно облагане;

2.1. План за действие относно свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби и прилагането му в ЕС: Директивата срещу избягването на данъци

40. потвърждава, че целта на ръководения от Г-20/ОИСР проект за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби е да отстрани по координиран начин причините и обстоятелствата, които създават практики на свиване на данъчната основа и на прехвърляне на печалби, чрез подобряване на съгласуваността на данъчните правила в международен план, укрепване на изискванията по същество и повишаване на прозрачността и сигурността; заявява обаче, че степента на готовност и ангажимента за сътрудничество в рамките на плана за действие на ОИСР относно свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби се различават между държавите и по отношение на конкретните действия;

41. отбелязва, че планът за действие относно свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби на Г-20/ОИСР в 15 точки, предназначен за справяне по координиран начин с причините и обстоятелствата, които създават такива практики, се изпълнява и наблюдава, както и че се провеждат допълнителни обсъждания в по-широк кръг, отколкото само между първоначално участващите държави, чрез приобщаващата рамка; призовава следователно държавите членки да подкрепят реформа както на мандата, така и на функционирането на приобщаващата рамка, за да се гарантира, че оставащите пропуски и нерешени въпроси в областта на данъчното облагане са обхванати от действащата международна рамка; приветства инициативата на приобщаващата рамка за обсъждане и постигане на всеобщ консенсус за по-добро разпределяне на правата на данъчно облагане между държавите;

42. отбелязва факта, че тези действия изискват прилагане; отбелязва записката относно политиката ( 45 ) на приобщаващата рамка за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби, чиято цел е да предложи възможни решения на установените предизвикателства във връзка с данъчното облагане на цифровата икономика;

43. посочва, че неотдавна някои държави приеха едностранни мерки за противодействие на вредните данъчни практики (например относно удържания при източника данък ( Diverted Profits Tax ) в Обединеното кралство и разпоредбите на данъчната реформа в САЩ относно международния нискооблагаем доход от нефизически активи ( Global Intangible Low-Taxed Income , GILTI)), за да гарантират, че доходите от чужбина на многонационалните предприятия се облагат надлежно с минимална ефективна данъчна ставка в държавата, където се намира седалището на дружеството майка; призовава за оценка на ЕС на посочените мерки; отбелязва, че за разлика от тези едностранни мерки ЕС обикновено насърчава многостранни и консенсусни решения за справедливо разпределение на правата на данъчно облагане; подчертава, че ЕС например дава приоритет на глобално решение за облагането на цифровия сектор, но все пак предлага данък на ЕС върху цифровите услуги, тъй като понастоящем дискусиите в световен мащаб напредват бавно;

44. припомня, че пакетът на ЕС от 2016 г. за борба с избягването на данъци допълва действащите разпоредби с цел да се изпълнят 15-те действия от плана за действие относно свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби по координиран начин на цялата територия на ЕС в рамките на единния пазар;

45. приветства приемането от ЕС на директивите срещу избягването на данъци I и II; отбелязва, че те осигуряват по-справедливо данъчно облагане, като въвеждат минимално равнище на защита срещу избягването на данъци от страна на дружествата в целия ЕС и осигуряват по-справедлива и по-стабилна среда за тях както от гледна точка на търсенето, така и от гледна точка на предлагането; приветства разпоредбите относно несъответствията при хибридни образувания за предотвратяване на двойното данъчно необлагане с цел премахване на съществуващите несъответствия и въздържане от създаване на допълнителни несъответствия между държавите членки и с трети държави;

46. приветства разпоредбите относно контролираните чуждестранни дружества (КЧД), включени в Директивата срещу избягването на данъци I, за да се гарантира, че печалбите, реализирани от свързани дружества, установени в държави с ниски или нулеви данъчни ставки, се облагат ефективно с данък; признава, че те не допускат липсата или разнообразието от национални правила относно КЧД в рамките на Съюза да нарушават функционирането на вътрешния пазар извън случаите на напълно изкуствени договорености, за което Парламентът многократно призова; изразява съжаление във връзка с наличието на два подхода за прилагане на правилата относно КЧД в Директивата срещу избягването на данъци I и призовава държавите членки да прилагат само по-простите и най-ефикасни правила относно КЧД, каквито са посочените в член 7, параграф 2, буква а) от Директивата срещу избягването на данъци I;

47. приветства общото правило за борба със злоупотребите за целите на изчисляването на дължимия корпоративен данък, включено в Директивата срещу избягването на данъци I, благодарение на което държавите членки могат да пренебрегват договорености, които не са действителни и които, като се вземат предвид всички относими факти и обстоятелства, целят единствено получаване на данъчно предимство; призовава за пореден път за приемането на общо и повсеместно, строго прилагано правило за борба със злоупотребите, по-конкретно в действащото законодателство, и по-специално в Директивата за дружествата майки и дъщерните дружества, Директивата за сливанията и Директивата за лихвите и авторските и лицензионните възнаграждения;

48. отново призовава за въвеждането на ясно определение за „място на стопанска дейност“ и „значително икономическо присъствие“, така че дружествата да не могат изкуствено да избягват да имат облагаемо присъствие в държава членка, в която осъществяват икономическа дейност;

49. призовава за приключване на работата в рамките на Съвместния форум на ЕС по трансферното ценообразуване (СФТЦ) относно развитието на добри практики и наблюдението от Комисията на изпълнението от страна на държавите членки;

50. припомня своите опасения, свързани с използването на трансферни цени при агресивното данъчно планиране, поради което припомня необходимостта от адекватни действия и подобряване на рамката за трансферно ценообразуване за справяне с проблема; подчертава необходимостта да се гарантира, че те отразяват икономическата действителност, внасят сигурност, яснота и справедливост за държавите членки и за дружествата, които осъществяват дейност в рамките на Съюза, и намаляват риска от злоупотреба с правилата за целите на прехвърлянето на печалби, като се вземат предвид Насоките на ОИСР за трансферно ценообразуване за многонационалните предприятия и данъчната администрация от 2010 г. ( 46 ) ; отбелязва обаче, че както беше подчертано от експерти и в много публикации, използването на „концепцията за независим субект“ или на „принципа на сделката между несвързани лица“ е един от основните фактори, способстващ вредните данъчни практики ( 47 )

51. подчертава, че действията на ЕС във връзка със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби и агресивното данъчно планиране предоставиха на данъчните органи актуализиран набор от инструменти за обезпечаване на справедливо събиране на данъци при запазване на конкурентоспособността на предприятията от ЕС; подчертава, че данъчните органи следва да отговарят за ефективното използване на инструментите, без да налагат допълнителна тежест за отговорните данъкоплатци, и особено МСП;

52. признава, че новият поток от информация към данъчните органи вследствие на приемането на директивите срещу избягването на данъци I и II и на Четвъртата директива за административното сътрудничество поражда необходимостта от подходящи ресурси за гарантиране на възможно най-ефикасното използване на тази информация и за ефективно намаляване на съществуващите понастоящем разлики в данъчното облагане; призовава всички държави членки да предприемат необходимите действия за гарантиране, че инструментите, използвани от органите, са достатъчни и подходящи за използването на тази информация, и да съчетават и правят кръстосани проверки на информацията от различни източници и масиви от данни;

2.2. Укрепване на действията на ЕС за борба с агресивното данъчно планиране и за допълване на плана за действие относно свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби

2.2.1. Задълбочен преглед на данъчните системи на държавите членки и на цялостната данъчна среда — агресивно данъчно планиране в рамките на ЕС (европейски семестър)

53. приветства факта, че данъчните системи на държавите членки и цялостната данъчна среда станаха част от европейския семестър в съответствие с призива на Парламента в този смисъл ( 48 ) ; приветства проучванията и данните, изготвени от Комисията ( 49 ) , които дават възможност за по-добро справяне със ситуациите, при които се установява наличието на икономически показатели за агресивно данъчно планиране и които дават ясна представа за съществуването на условия за данъчно планиране; отбелязва, че освен това тези проучвания и данни предоставят богата база данни за всички държави членки във връзка с това явление; посочва, че в духа на лоялно сътрудничество държавите членки не трябва да улесняват създаването на схеми за агресивно данъчно планиране, несъвместими с правната уредба на ЕС и с духа на Договорите на ЕС;

54. призовава на тези нови данъчни показатели за европейския семестър да се даде същия статут като на свързаните с контрола на разходите показатели; подчертава ползата от придаване на европейския семестър на това данъчно измерение, тъй като то ще направи възможна борбата с определени вредни данъчни практики, които до момента не бяха отстранени чрез Директивата срещу избягването на данъци и други действащи европейски нормативни актове;

55. приветства факта, че Шестата директива за административното сътрудничество посочва отличителните белези на подлежащите на докладване трансгранични договорености, за които посредниците трябва да съобщават на данъчните органи, за да могат те да бъдат оценени от последните; приветства факта, че тези елементи на схемите за агресивно данъчно планиране могат да бъдат актуализирани, ако се появят нови договорености или практики; посочва, че срокът за прилагане на директивата все още не е изтекъл и че разпоредбите ще трябва да бъдат наблюдавани, за да се гарантира тяхната ефективност;

56. призовава групата „Кодекс за поведение“ ежегодно да докладва на Съвета и на Парламента относно основните договорености, за които е докладвано в държавите членки, за да са информирани лицата, отговарящи за вземането на решения, за новите данъчни схеми, които са в процес на създаване, и да вземат евентуално необходимите мерки за противодействие;

57. призовава институциите на ЕС и държавите членки да гарантират, че договорите за обществени поръчки не улесняват избягването на данъци от страна на доставчиците; посочва, че държавите членки следва да наблюдават и да гарантират, че дружествата или други юридически лица, участващи в търгове и договори за обществени поръчки, не участват в данъчни измами, отклонение от данъчно облагане и агресивно данъчно планиране; призовава Комисията да поясни действащата практика в областта на обществените поръчки съгласно Директивата на ЕС относно обществените поръчки и при необходимост да предложи актуализиране на директивата, което не забранява прилагането на свързани с данъците съображения като критерии за отстраняване или дори като критерии за подбор при обществените поръчки;

58. призовава Комисията да публикува предложение, което да задължи държавите членки да гарантират, че икономическите оператори, участващи в процедурите за възлагане на обществени поръчки, спазват минимално равнище на прозрачност по отношение на данъците, по-специално на публичното отчитане по държави и прозрачните структури за собственост;

59. призовава Комисията да представи във възможно най-кратък срок предложение, насочено към отмяна на патентните кутии, и призовава държавите членки да насърчават на своя територия предоставянето на подкрепа за научноизследователската и развойната дейност, която не е вредна и по целесъобразност е пряка; подчертава, че данъчните облекчения за дружествата трябва да бъдат внимателно замислени и въвеждани само там, където оказват положително въздействие върху работните места и растежа и където може да се изключи всякакъв риск от създаването на нови пропуски в данъчната система;

60. междувременно отново призовава да се гарантира, че настоящите патентни кутии създават истинска връзка с икономическата дейност, например проверки на разходите, и че не нарушават конкуренцията; отбелязва нарастващата роля на нематериалните активи във веригата на създаване на стойност на многонационалните предприятия; отбелязва подобреното определяне на разходите за научноизследователска и развойна дейност в предложението за обща основа за облагане с корпоративен данък (ОООКД); подкрепя позицията си относно данъчните кредити за разходите за действителна научноизследователска и развойна дейност вместо за данъчни облекчения за научноизследователската и развойна дейност;

2.2.2. По-добро сътрудничество в областта на данъчното облагане, включително ОКООКД

61. подчертава, че политиката по отношение на данъчното облагане в Европейския съюз следва да бъде насочена както към борбата с избягването на данъци и агресивното данъчно планиране, така и към улесняване на трансграничната стопанска дейност чрез сътрудничество между данъчните органи и интелигентна данъчна политика;

62. подчертава, че съществуват множество свързани с данъците пречки, които затрудняват трансграничната стопанска дейност; отбелязва във връзка с това своята резолюция от 25 октомври 2012 г. относно 20 основни тревоги на гражданите и на стопанските субекти за функционирането на единния пазар ( 50 ) ; настоятелно призовава Комисията да приеме с приоритет план за действие във връзка с тези пречки;

63. приветства подновяването на проекта за ОКООКД с приемането от страна на Комисията на взаимосвързаните предложения относно ОООКД и ОКООКД; подчертава, че след пълното си въвеждане ОКООКД ще премахне пропуските в националните данъчни системи, осигуряващи възможности за злоупотреба, по-специално по отношение на трансферното ценообразуване;

64. призовава Съвета бързо да приеме и да приложи едновременно двете предложения, като вземе предвид становището на Парламента, което вече съдържа концепцията за виртуално място на стопанска дейност и формули за разпределяне, с което ще се премахнат оставащите пропуски, благодарение на които се избягват данъци, и ще се осигурят еднакви условия на конкуренция с оглед на цифровизацията; изразява съжаление, че някои държави членки продължават да отказват да търсят решение, и призовава държавите членки да уеднаквят своите позиции;

65. припомня, че прилагането на О(К)ООКД следва да бъде придружено от въвеждането на общи счетоводни правила и подходяща хармонизация на административните практики;

66. припомня, че за да се прекрати практиката на прехвърляне на печалби и да се въведе принципът, че данъците се плащат там, където се генерират печалбите, ОООКД и ОКООКД следва да бъдат въведени едновременно във всички държави членки; призовава Комисията, ако Съветът не приеме единодушно решение по предложението за установяване на ОКООКД, да изготви ново предложение въз основа на член 116 от ДФЕС, съгласно който Европейският парламент и Съветът, като действат в съответствие с обикновената законодателна процедура, приемат необходимото законодателство;

2.2.3. Корпоративно данъчно облагане на цифровия сектор

67. отбелязва, че явлението „цифровизация“ създаде нова ситуация на пазара, при която цифровите и цифровизираните дружества са в състояние да се възползват от местните пазари, без да имат физическо, и следователно облагаемо, присъствие на този пазар, като създават нееднакви условия на конкуренция и поставят традиционните дружества в неизгодно положение; отбелязва, че за моделите на цифровите предприятия в ЕС се прилага по-ниска ефективна средна данъчна тежест, отколкото за традиционните бизнес модели ( 51 )

68. посочва в този контекст постепенното преминаване от материално производство към нематериални активи във веригите за създаване на стойност на многонационалните предприятия, както е отразено в относителните темпове на растеж през последните пет години на постъпленията от авторски и лицензионни възнаграждения (почти 5 % годишно) в сравнение с търговията със стоки и преките чуждестранни инвестиции (ПЧИ) (по-малко от 1 % годишно) ( 52 ) ; изразява съжаление поради факта, че цифровите предприятия почти не плащат данъци в някои държави членки независимо от значителното си цифрово присъствие и големи приходи в тези държави членки;

69. счита, че ЕС следва да способства създаването на по-привлекателна среда за стопанска дейност, за да постигне добре функциониращ цифров единен пазар, като същевременно гарантира справедливо данъчно облагане на цифровата икономика; припомня, че когато става въпрос за цифровизацията на цялата икономика, мястото на създаване на стойност следва да взема под внимание приноса на ползвателите, както и събираната информация за поведението на потребителите онлайн;

70. подчертава, че липсата на общ подход на Съюза за решаване на въпроса с данъчното облагане на цифровата икономика ще принуди — и вече действително принуди — държавите членки да приемат едностранни решения, което ще доведе до регулаторен арбитраж и разпокъсване на единния пазар и би могло да се превърне в тежест за дружествата с международна дейност, както и за данъчните органи;

71. отбелязва водещата роля на Комисията и на някои държави членки в световния дебат относно данъчното облагане на цифровизираната икономика; насърчава държавите членки да продължат своята проактивна работа на равнище ОИСР и ООН, особено чрез процеса, който беше въведен от приобщаващата рамка за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби в свързаната записка относно политиката ( 53 ) ; припомня обаче, че ЕС не следва да чака решение в световен мащаб, а да действа незабавно;

72. приветства пакета за данъчно облагане на цифровия сектор, приет от Комисията на 21 март 2018 г.; изразява обаче съжаление, че Дания, Ирландия, Финландия и Швеция поддържаха резервите си или бяха принципно против пакета относно данъка върху цифровите услуги по време на заседанието на ECOFIN на 12 март 2019 г. ( 54 )

73. подчертава, че единствено постигнатото споразумение за това какво представлява цифровото място на стопанска дейност е стъпка в правилната посока, но то не решава въпроса за разпределението на данъчната основа;

74. призовава държавите членки, които желаят да разгледат възможността за въвеждане на данъчно облагане на цифровия сектор, да направят това в рамките на засилено сътрудничество, за да се избегне по-нататъшно разпокъсване на единния пазар, както вече се случва поради факта, че отделни държави членки обмислят въвеждането на решения на национално равнище;

75. разбира, че т.нар. „временно решение“ не е оптимално; счита, че това ще спомогне за ускоряване на търсенето на по-добро решение на световно равнище, като същевременно ще осигури донякъде еднакви условия на конкуренция на местните пазари; призовава държавите — членки на ЕС, да обсъдят, приемат и приложат възможно най-скоро дългосрочното решение относно данъчното облагане на цифровата икономика (относно значителното цифрово присъствие), за да може ЕС да продължи да определя тенденциите на световно равнище; подчертава, че предложеното от Комисията дългосрочно решение следва да служи като основа за допълнителна работа на международно равнище;

76. отбелязва силното настояване за данък върху цифровите услуги от страна на гражданите на ЕС; припомня, че проучванията показват, че 80 % от гражданите на Германия, Франция, Австрия, Нидерландия, Швеция и Дания подкрепят данъка върху цифровите услуги и считат, че ЕС следва да застане начело на международните усилия; подчертава освен това, че мнозинството от участвалите в проучването граждани искат широк обхват на данъка върху цифровите услуги ( 55 )

77. призовава държавите членки да гарантират, че данъкът върху цифровите услуги се прилага като временна мярка, като включат клауза за изтичане на срока на действие в предложението за директива на Съвета от 21 март 2018 г. относно общата система на данък върху цифровите услуги, начисляван върху приходите от предоставянето на някои цифрови услуги ( 56 ) (COM(2018)0148), и чрез ускоряване на обсъждането относно значимото цифрово присъствие;

2.2.4. Ефективно данъчно облагане

78. отбелязва, че на равнището на ЕС номиналните ставки на корпоративния данък намаляха от средно 32 % през 2000 г. на 21,9 % през 2018 г. ( 57 ) , което представлява намаление с 32 %; изразява загриженост във връзка с последиците от тази конкуренция върху устойчивостта на данъчните системи и възможните ѝ странични ефекти за съседните държави; отбелязва, че първият воден от Г-20/ОИСР проект относно свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби не разглежда това явление; приветства съобщението, че приобщаващата рамка за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби ще разгледа „без предразсъдъци“ правата на данъчно облагане, които ще увеличат способността на юрисдикциите да облагат с данък печалбите, когато другата юрисдикция с права на данъчно облагане прилага ниска ефективна данъчна ставка спрямо тези печалби, до 2020 г. ( 58 ) , което се изразява в минимално ефективно данъчно облагане; отбелязва, че както беше посочено от приобщаващата рамка за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби, текущата работа, ръководена от ОИСР, не води до промяна на факта, че държавите или юрисдикциите са свободни да определят свои собствени данъчни ставки или въобще да не предвиждат система за облагане с корпоративен данък ( 59 )

79. приветства новия глобален стандарт на ОИСР относно показателя за съществени дейности по отношение на юрисдикции, които не налагат или налагат само номинални данъци ( 60 ) , който до голяма степен е повлиян от работата на ЕС по процеса на ЕС на изготвяне на списъци (критерий за справедливост 2.2 от списъка на ЕС);

80. отбелязва несъответствието между изчисленията на ефективните данъчни ставки на големите корпорации — често основаващи се на провизии за данъци ( 61 ) — и действителния данък, платен от големите многонационални предприятия; отбелязва, че традиционните сектори плащат средно ефективна ставка на корпоративен данък от 23 %, докато цифровият сектор плаща около 9,5 % ( 62 )

81. отбелязва нееднородните методологии за оценка на ефективните данъчни ставки, които не създават условия за надеждна съпоставка на ефективните данъчни ставки в ЕС и в света; отбелязва, че някои оценки на ефективните данъчни ставки в ЕС се различават с 2,2 до 30 % ( 63 ) ; призовава Комисията да разработи собствена методология и редовно да публикува ефективните данъчни ставки в държавите членки;

82. призовава Комисията да направи оценка на явлението, свързано с намаляването на номиналните данъчни ставка и неговото въздействие върху ефективните данъчни ставки в ЕС, и да предложи мерки, както в рамките на ЕС, така и спрямо трети държави, по целесъобразност, включително стабилни правила за предотвратяване на злоупотреби, защитни мерки, като по-строги правила относно контролираните чуждестранни дружества, и препоръка за изменение на данъчните спогодби;

83. счита, че глобалната координация на данъчната основа в резултат на проекта ОИСР относно свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби следва да бъде придружена от по-добра координация на данъчните ставки с цел постигане на подобрена ефективност;

84. приканва държавите членки да актуализират мандата на групата „Кодекс за поведение“, за да проучи концепцията за минималното ефективно данъчно облагане на корпоративните печалби като последващо действие спрямо работата на ОИСР относно предизвикателствата във връзка с данъчното облагане с оглед на цифровизацията на икономиката;

85. отбелязва изявлението на министъра на финансите на Франция по време на заседанието на специалната комисия TAX3 на 23 октомври 2018 г. относно необходимостта да се обсъди концепцията за минимално данъчно облагане; приветства готовността на Франция да включи дебата относно минималното данъчно облагане като един от приоритетите на своето председателство на Г-7 през 2019 г., както отново беше изтъкнато на заседанието на ECOFIN на 12 март 2019 г.;

2.3. Административно сътрудничество във връзка с преките данъци

86. подчертава, че от юни 2014 г. насам Директивата за административното сътрудничество е изменяна четири пъти;

87. призовава Комисията да направи оценка и да представи предложения за отстраняване на пропуски във Втората директива за административното сътрудничество, по-специално чрез включване на твърдите активи и криптовалутите в обхвата на директивата, като се налагат санкции за неспазване или невярно докладване от финансови институции, както и чрез включване на повече видове финансови институции и видове сметки, за които не се докладва в момента, като пенсионните фондове;

88. призовава отново за по-широк обхват по отношение на обмена на данъчни становища и за по-широк достъп от страна на Комисията, както и за по-задълбочена хармонизация на практиките във връзка с данъчните становища на различните национални данъчни органи;

89. призовава Комисията бързо да предостави своята първа оценка на Третата директива за административното сътрудничество във връзка с това, като обърне внимание по-специално на броя на обменените становища и на броя на случаите, при които националните данъчни администрации са имали достъп до информация, държана от друга държава членка; изисква в оценката да се разгледа също така въздействието на разкриването на важна информация, свързана с данъчните становища (броя на становищата, имената на бенефициентите, ефективната данъчна ставка, произтичаща от всяко решение); приканва държавите членки да публикуват националните данъчни становища;

90. изразява съжаление относно факта, че членът на Комисията, отговарящ за данъчното облагане, не признава необходимостта от разширяване на съществуващата система за обмен на информация между националните данъчни органи;

91. отново призовава освен това за осигуряване на едновременен данъчен одит на лица с общи или допълващи се интереси (включително дружества майки и техните дъщерни дружества) и за допълнително задълбочаване на сътрудничеството между държавите членки в областта на данъчното облагане чрез задължение за предоставяне на отговор на групови запитвания по данъчни въпроси; посочва, че правото на мълчание пред данъчните органи не се прилага в контекста на обикновеното административно разследване и че сътрудничеството е задължително ( 64 )

92. счита, че координираните проверки на място и съвместните одити следва да бъдат част от европейската рамка за сътрудничество между данъчните администрации;

93. подчертава, че не само обменът и обработката на информация, но и обменът на най-добри практики между данъчните органи допринася за по-ефикасното събиране на данъци; призовава държавите членки да дадат приоритет на обмена на най-добри практики сред данъчните органи, особено по отношение на цифровизацията на данъчните администрации;

94. призовава Комисията и държавите членки да хармонизират процедурите за цифрова система за подаване на данъчни декларации с цел улесняване на трансграничните дейности и намаляване на бюрокрацията;

95. призовава Комисията бързо да направи оценка на прилагането на Четвъртата директива за административното сътрудничество и на въпроса дали националните данъчни администрации действително имат достъп до информацията по държави, държана от друга държава членка; изисква от Комисията да направи оценка на връзката на Четвъртата директива за административното сътрудничество с действие 13 от плана за действие относно обмена на информация по държави на Г-20 във връзка със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби;

96. приветства автоматичния обмен на информация за финансови сметки с Андора, Лихтенщайн, Монако, Сан Марино и Швейцария въз основа на разработения от ОИСР глобален стандарт; призовава Комисията и държавите членки да актуализират разпоредбите на Договора, така че да са в съответствие с изменената директива за административното сътрудничество;

97. подчертава освен това приноса на програмата „Фискалис 2020“, която има за цел да укрепи сътрудничеството между участващите държави, техните данъчни органи и техните длъжностни лица; подчертава добавената стойност вследствие на съвместните действия в тази област и ролята на възможната програма за разработване и управление на големи трансевропейски ИТ системи;

98. припомня на държавите членки техните задължения съгласно Договора ( 65 ) , и по-специално да сътрудничат лоялно, искрено и експедитивно; призовава следователно, с оглед на трансграничните случаи, и най-вече с т.нар. „Досиета Cum-Ex“, за определянето на единни звена за контакт от страна на националните данъчни органи на всички държави членки, в съответствие със системата за единни звена за контакт на съвместната международна работна група за обмен на данни и сътрудничество (JITSIC) в рамките на ОИСР ( 66 ) , за улесняване и задълбочаване на сътрудничеството в борбата с данъчните измами, отклонението от данъчно облагане и агресивното данъчно планиране; призовава освен това Комисията да улесни и координира сътрудничеството между единните звена за контакт на държавите членки;

99. препоръчва от органите на държавите членки, които са уведомени от своите колеги в други държави членки за възможни нарушения на закона, да се изисква да предоставят своевременно официално уведомление за получаването, и по целесъобразност — отговор по същество във връзка с действията, предприети след горепосоченото уведомление;

2.4. Спекулативни сделки с дивиденти (Cum-Ex) и купони

100. отбелязва, че Cum-Ex сделките са познат проблем в световен мащаб още 90-те години на ХХ в., включително в Европа, но така и не бяха предприети координирани мерки за противодействие; изразява съжаление за данъчните измами, разкрити от т.нар. скандал с „Досиета Cum-Ex“, който доведе до публично докладвани загуби от данъчни приходи на държавите членки, възлизащи на 55,2 милиарда евро според някои медийни оценки; подчертава, че консорциумът на европейски журналисти определи Германия, Дания, Испания, Италия и Франция като предполагаемите основни целеви пазари за търговските практики Cum-Ex, следвани от Белгия, Финландия, Полша, Нидерландия, Австрия и Чешката република;

101. подчертава, че сложността на данъчните системи може да създаде пропуски в нормативната уредба, които улесняват схемите за данъчни измами от вида Cum-Ex;

102. отбелязва, че систематичните измами, свързани с прилагането на схемите „Cum-Ex“ и „Cum-Cum“, станаха възможни отчасти поради това, че органите на съответните държави членки не са извършили достатъчно проверки на заявленията за възстановяване на данъци и поради липсата на ясна и пълна представа за действителната собственост върху акциите; призовава държавите членки да предоставят достъп на всички съответни органи до пълна и актуална информация относно собствеността върху акциите; призовава Комисията да прецени дали са необходими действия на равнище ЕС в това отношение и да представи законодателно предложение, ако оценката покаже необходимост от подобни действия;

103. подчертава, че разкритията явно показват възможни слабости в националното данъчно законодателство и в прилаганите понастоящем системи за обмен на информация и сътрудничество между органите на държавите членки; настоятелно призовава държавите членки ефективно да използват всички комуникационни канали, националните данни и данните, предоставени от усъвършенстваната рамка за обмен на информация;

104. подчертава, че трансграничните аспекти на „Досиетата Cum-Ex“ следва да бъдат разглеждани многостранно; предупреждава, че въвеждането на нови двустранни спогодби за обмен на информация и на механизми за двустранно сътрудничество между отделните държави членки ще усложни вече сложната мрежа от международни правила, ще въведе нови възможности за злоупотреба и ще допринесе за липсата на прозрачност;

105. настоятелно призовава всички държави членки да разследват задълбочено и да анализират практиките за плащане на дивиденти в своите юрисдикции, да открият пропуските в своите данъчни закони, които създават възможности за извършителите за измами и избягване на данъци, да анализират всяко потенциално трансгранично измерение на тези практики и да сложат край на всички тези вредни данъчни практики; призовава държавите членки да обменят най-добри практики във връзка с това;

106. призовава държавите членки и техните органи за финансов надзор да оценят необходимостта от забрана на изцяло данъчно ориентираните финансови практики, като арбитраж на дивиденти или спекулативни сделки с дивиденти (Cum-Ex) и подобни схеми, при липса на доказателство от страна на емитента, че тези финансови практики имат съществена икономическа цел, различна от неоправдано възстановяване на данъци и/или избягване на данъци; призовава законодателните органи на ЕС да извършат оценка на възможността за прилагане на тази мярка на равнището на ЕС;

107. призовава Комисията да започне незабавно да работи по изготвянето на предложение за създаването на европейска финансова полиция в рамките на Европол със собствен капацитет за провеждане на разследвания, както и за европейска рамка за трансгранични данъчни разследвания и относно други трансгранични финансови престъпления;

108. заключава, че „Досиетата Cum-Ex“ показват спешната необходимост от подобряване на сътрудничеството между данъчните органи на държавите — членки на ЕС, особено по отношение на обмена на информация; следователно настоятелно призовава държавите членки да задълбочат сътрудничеството си в областта на откриването, спирането, разследването и наказателното преследване на схеми за данъчни измами и за отклонение от данъчно облагане, като Cum-Ex, и където е приложимо — Cum-Cum, включително обмен на най-добри практики, както и да подкрепят решенията на равнище ЕС, когато има основание за това;

2.5. Прозрачност във връзка с корпоративния данък

109. приветства приемането на Четвъртата директива за административното сътрудничество, предвиждаща публичното отчитане по държави пред данъчните органи, в съответствие със стандарта по действие 13 за свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби;

110. припомня, че публичното отчитане по държави е една от най-важните мерки за осигуряване на по-голяма прозрачност относно данъчната информация на дружествата; подчертава, че предложението за публично отчитане по държави на някои предприятия и клонове беше представено на съзаконодателите веднага след скандала с „Досиетата от Панама“ на 12 април 2016 г. и че Парламентът прие позицията си по него на 4 юли 2017 г. ( 67 ) ; припомня, че Парламентът призова за разширяване на обхвата на докладването и за защита на чувствителната търговска информация, като надлежно се защитава конкурентоспособността на предприятията от ЕС;

111. припомня позицията на Парламента в препоръките на Анкетната комисия във връзка с изпирането на пари, избягването на данъци и данъчните измами (PANA), в които се отправя призив за амбициозно публично отчитане по държави с цел да се повиши данъчната прозрачност и общественият контрол върху мултинационалните предприятия; настоятелно призовава Съвета да постигне общо съгласие с цел да се приеме публично отчитане по държави, като една от ключовите мерки за постигане на по-голяма прозрачност за всички граждани във връзка с данъчната информация на дружествата;

112. изразява съжаление във връзка с липсата на напредък и сътрудничество от страна на Съвета от 2016 г. насам; настоятелно призовава за бързо постигане на напредък в Съвета, така че той да започне преговори с Парламента;

113. припомня, че публичният контрол е от полза за изследователите ( 68 ) , разследващите журналисти, инвеститорите и другите заинтересовани лица, за да могат да оценяват правилно рисковете, задълженията и възможностите за насърчаване на справедливо предприемачество; припомня, че сходни разпоредби вече съществуват за банковия сектор в член 89 на Директива 2013/36/ЕС (ДКИ IV) ( 69 ) и за добивната и дърводобивната промишленост в Директива 2013/34/ЕС ( 70 ) ; отбелязва, че някои частни заинтересовани лица разработват на доброволна основа нови инструменти за докладване, които повишават прозрачността по отношение на данъците, например стандарта на Глобалната инициатива за отчитане за разкриване на данъци и плащания пред правителствата, като част от своята политика за корпоративна социална отговорност;

114. припомня, че мерките във връзка с прозрачността на корпоративното данъчно облагане трябва да се разглеждат като свързани с член 50, параграф 1 от ДФЕС относно свободата на установяване, тъй като посоченият член е подходящото правно основание за предложението за публично отчитане по държави, както се посочва в оценката на въздействието на Комисията, публикувана на 12 април 2016 г. (COM(2016)0198);

115. отбелязва, че по отношение на ограничения капацитет на развиващите се държави да изпълняват изискванията чрез съществуващите процедури за обмен на информация, прозрачността е особено важна, тъй като може да улесни достъпа до информация за техните данъчни администрации;

2.6. Правила за държавната помощ

116. припомня, че областта на прякото данъчно облагане на предприятията попада в обхвата на държавната помощ ( 71 ) , когато фискалните мерки дискриминират данъкоплатците, за разлика от фискалните мерки от общ характер, които се прилагат за всички предприятия без разграничение;

117. призовава Комисията, и по-специално генералната дирекция „Конкуренция“, да направи оценка на възможните мерки за възпиране на държавите членки от предоставянето на подобна държавна помощ под формата на данъчно предимство;

118. приветства новия проактивен и отворен подход на Комисията към разследванията на незаконната държавна помощ по време на настоящия мандат, който доведе до приключването от страна на Комисията на няколко случая с широк отзвук;

119. изразява съжаление относно факта, че дружествата могат да сключват споразумения с правителствата да не плащат почти никакви данъци в дадена държава, въпреки че извършват значителна дейност там; посочва във връзка с това едно данъчно становище между нидерландския орган за данъчни приходи и Royal Dutch Shell plc, което изглежда е в нарушение на нидерландското данъчно законодателство, издадено единствено на основание, че централата ще се намира в Нидерландия след обединението на двете бивши дружества майки, и което води до освобождаване от удържания при източника данък за дивиденти в Нидерландия; посочва, че в същото време последните проучвания показват, че дружеството не плаща данък печалба и в Нидерландия; отново призовава Комисията да разследва този случай на потенциална незаконна държавна помощ;

120. приветства факта, че от 2014 г. насам Комисията разследва практиките на държавите членки във връзка с данъчните становища след твърдения за благоприятно данъчно третиране на някои дружества и че тя е започнала девет официални разследвания от 2014 г. насам, при шест от които е стигнала до заключението, че данъчното становище представлява незаконна държавна помощ ( 72 ) ; отбелязва, че едно разследване е приключено със заключението, че двойното необлагане на някои печалби не представлява държавна помощ ( 73 ) , а по другите две все още се работи ( 74 )

121. изразява съжаление поради факта, че почти пет години след разкритията в рамките на „Люкслийкс“ Комисията започна официално разследване ( 75 ) на само едно от над 500-те данъчни становища, издадени от Люксембург, които бяха разкрити в рамките на разследването „Люкслийкс“, проведено от Международния консорциум на разследващите журналисти;

122. McDonald’s се е възползвало от двойно необлагане на някои от своите печалби в ЕС, не би могло да се издаде решение съгласно правилата на ЕС за държавната помощ, тъй като Комисията заключи, че двойното данъчно необлагане произтича от несъответствие между данъчното законодателство на Люксембург и на САЩ и спогодбата между Люксембург и САЩ за двойното данъчно облагане отбелязва, че въпреки факта, че Комисията установи, че дружествотосе е възползвало от двойно необлагане на някои от своите печалби в ЕС, не би могло да се издаде решение съгласно правилата на ЕС за държавната помощ, тъй като Комисията заключи, че двойното данъчно необлагане произтича от несъответствие между данъчното законодателство на Люксембург и на САЩ и спогодбата между Люксембург и САЩ за двойното данъчно облагане ( 76 ) ; потвърждава съобщението от Люксембург за преразглеждане на спогодбите си за двойното данъчно облагане, за да се съобрази с международното данъчно право;

123. изразява загриженост относно факта, че Комисията постанови, че постигнатото от McDonald's двойно необлагане с данъци произтича от несъответствие между данъчното законодателство на Люксембург и САЩ и спогодбата между Люксембург и САЩ за избягване на двойното данъчно облагане, при което несъответствие McDonald's печели чрез арбитраж между тези юрисдикции; изразява загриженост относно факта, че подобно избягване на данъци въз основа на арбитраж между юрисдикции е възможно в ЕС;

124. изразява загриженост във връзка с размера на неплатения данък в държавите членки като цяло за дълги периоди от време ( 77 ) ; припомня, че целта на възстановяването на неправомерно предоставена помощ е да се възвърне първоначалното статукво и че изчисляването на точния размер на помощта, която трябва да се възстанови, е част от задължението за изпълнение на националните органи; призовава Комисията да направи оценка и да установи надеждни мерки за противодействие, включително глоби, за да спомогне при предотвратяването на предлагането на избирателно благоприятно данъчно третиране от страна на държавите членки, което представлява държавна помощ в нарушение на правилата на ЕС;

125. отново призовава Комисията за насоки, които да пояснят какво се счита за държавна помощ в областта на данъчното облагане и за „подходящо“ трансферно ценообразуване; призовава също така Комисията да премахне правната несигурност както за спазващите изискванията данъкоплатци, така и за данъчните администрации, и да осигури съответно цялостна рамка за данъчните практики на държавите членки;

126. изразява съжаление относно неприлагането от страна на Комисията на правилата за държавна помощ срещу всяка данъчна мярка, която нарушава сериозно конкуренцията, и че тя прилага тези правила само за да избере случаи с особени характеристики, за да се промени практиката на съответната държава; призовава Комисията да положи всички усилия за възстановяване на неправомерна държавна помощ, включително за всички дружества, посочени в скандала „Люкслийкс“, за да осигури равнопоставеност; също така призовава Комисията да предостави допълнителни насоки на държавите членки и участниците на пазара относно прилагането на правилата за държавна помощ и какво означава тя за практиките на дружествата в областта на данъчното планиране;

127. призовава за реформа на законодателството в областта на конкуренцията, за да се разшири обхватът на правилата за държавна помощ, за да може да се действа по-енергично срещу вредни фискални държавни помощи за многонационалните дружества, които включват данъчни становища;

2.7. Дружества „пощенски кутии“

128. отбелязва, че не съществува единно определение за дружествата „пощенски кутии“, т.е. дружествата, регистрирани в дадена юрисдикция само с цел избягване на данъци или отклонение от данъчно облагане, без значително икономическо присъствие; подчертава обаче, че прости критерии, като реалната икономическа дейност или физическото присъствие на служители, работещи за дружеството, могат да служат за разкриване на дружествата „пощенски кутии“ и за борба с разпространението им; отново призовава за ясно определение;

129. подчертава, че както беше предложено в позицията на Парламента относно междуинституционалните преговори по директивата за изменение във връзка с презграничните преобразувания, сливания и разделяния на дружествата ( 78 ) , от държавите членки следва да се изисква да гарантират, че презграничните преобразувания съответстват на ефективното осъществяване на действителна стопанска дейност, включително в цифровия сектор, за да се избегне създаването на дружества „пощенски кутии“;

130. призовава държавите членки да изискват обмена на набор от финансова информация между компетентните органи преди извършването на трансгранични преобразувания, сливания или разделяния;

131. препоръчва всеки субект, който учредява офшорна структура, да предоставя на компетентните органи законосъобразни съображения за подобно решение, за да се гарантира, че офшорни сметки не се използват с цел изпиране на пари или отклонение от данъчно облагане;

132. призовава за разкриване на самоличността на истинските собственици пред данъчните органи;

133. посочва националните мерки за забрана конкретно на търговските отношения с дружества „пощенски кутии“; подчертава по-специално латвийското законодателство, което определя дружеството „пощенска кутия“ като образувание, което не упражнява ефективно икономическа дейност и което не притежава документални доказателства за противното, което е регистрирано в юрисдикция, в която дружествата не са задължени да представят финансови отчети, и/или което няма място на стопанска дейност в държавата, където се намира седалището му; отбелязва обаче, че според законодателството на ЕС забраната на дружества „пощенски кутии“ в Латвия не може да се използва за забрана на дружества „пощенски кутии“ със седалище в държави — членки на ЕС, тъй като това би се считало за дискриминация ( 79 ) ; предлага Комисията да предложи промени в действащото законодателство на ЕС, така че да се разреши забраната на дружествата „пощенски кутии“, дори когато са със седалище в държави — членки на ЕС;

134. подчертава, че високото равнище на входящите и изходящите ПЧИ като процент от брутния вътрешен продукт в седем държави членки (Белгия, Ирландия, Кипър, Люксембург, Малта, Нидерландия и Унгария) може само донякъде да се обясни с действителните икономически дейности, осъществявани в тези държави членки ( 80 )

135. подчертава големия дял ПЧИ в няколко държави членки, и най-вече в Люксембург, Малта, Кипър, Нидерландия и Ирландия ( 81 ) ; отбелязва, че обикновено подобни ПЧИ се държат от дружества със специална инвестиционна цел, които често служат за използване на пропуски в нормативната уредба; призовава Комисията да направи оценка на ролята на дружествата със специална инвестиционна цел, които държат ПЧИ;

136. отбелязва, че икономическите показатели, като необичайно високото равнище на ПЧИ, както и ПЧИ, държани от дружества със специална инвестиционна цел, са сред показателите за агресивно данъчно планиране ( 82 )

137. отбелязва, че правилата за борба със злоупотребите в Директивата срещу избягването на данъци (изкуствени конструкции) обхващат дружествата „пощенски кутии“, а ОООКД и ОКООКД ще гарантират, че доходът се свързва с мястото, където ефективно се упражнява икономическата дейност;

138. настоятелно призовава Комисията и държавите членки да установят координирани, задължителни, приложими и съществени изисквания относно икономическата дейност, както и проверки на разходите;

139. призовава Комисията да извърши в срок от две години проверки за пригодността на свързаните законодателни и политически инициативи относно използването на дружества „пощенски кутии“ в контекста на данъчните измами, отклонението от данъчно облагане, агресивното данъчно планиране и изпирането на пари;

3. ДДС

140. подчертава необходимостта от хармонизиране на правилата за ДДС на равнище ЕС, доколкото е необходимо да се гарантира създаването и функционирането на вътрешния пазар и да се избегнат нарушения на конкуренцията ( 83 )

141. подчертава, че ДДС е важен източник на данъчни приходи за националните бюджети; отбелязва, че през 2016 г. приходите от ДДС в 28-те държави — членки на ЕС, възлизат на 1,044 трилиона евро, което съответства на 18 % от всички данъчни приходи в държавите членки; отбелязва факта, че годишният бюджет на ЕС за 2017 г. възлиза на 157 милиарда евро;

142. изразява при все това съжаление, че всяка година поради измами се губят големи суми от очакваните приходи от ДДС; подчертава, че според статистическите данни на Комисията разликата между потенциалните и реално събраните приходи от ДДС (чрез което се прави оценка на загубата на ДДС вследствие не само на измама, но и на несъстоятелност, неправилни изчисления или избягване) в ЕС през 2016 г. се изчислява на 147 милиарда евро, което представлява повече от 12 % от общия размер на очакваните приходи от ДДС ( 84 ) , въпреки че положението е много по-лошо в редица държави членки, където разликата е близо до или над 20 %, сочейки големи разлики между държавите членки по отношение на начина, по който те работят по разликата между потенциалните и реално събраните приходи от ДДС;

143. отбелязва, че по изчисления на Комисията всяка година около 50 милиарда евро, или 100 EUR на гражданин на ЕС, се губят поради трансгранични измами с ДДС ( 85 ) , докато според Европол около 60 милиарда евро от измамите с ДДС са свързани с организираната престъпност и финансирането на тероризма; отбелязва повишената хармонизация и опростяване на режимите на ДДС в ЕС, въпреки че сътрудничеството между държавите членки все още не е нито достатъчно, нито ефективно; призовава Комисията и държавите членки да задълбочат сътрудничеството си с цел по-ефикасна борба с измамите с ДДС; призовава следващата Комисия да даде приоритет на въвеждането и прилагането на окончателния режим на ДДС с цел подобряването му;

144. призовава за предоставяне на надеждни статистически данни за оценка на разликата между потенциалните и реално събраните приходи от ДДС и подчертава необходимостта от общ подход за събирането и споделянето на данни в рамките на ЕС; настоятелно призовава Комисията да гарантира, че в държавите членки редовно се събират и публикуват хармонизирани статистически данни;

145. подчертава, че възможността съгласно действащия (преходен) режим на ДДС да се прилага освобождаване за вътреобщностни доставки в рамките на ЕС и износа беше обект на злоупотреби от страна на измамници, по-специално при верижните измами с ДДС и измамите с липсващ търговец;

146. отбелязва факта, че според Комисията понастоящем разходите за привеждане в съответствие на предприятията, които извършват трансгранична търговия, са с 11 % по-високи от тези на дружествата, които търгуват само на вътрешния пазар; отбелязва, че по-специално МСП страдат от прекомерни разходи за привеждане в съответствие с изискванията за ДДС, което е една от причините, поради които те не се възползват пълноценно от предимствата на единния пазар; призовава Комисията и държавите членки да разработят решения за намаляване на разходите за привеждане в съответствие с изискванията за ДДС, свързани са трансграничната търговия;

3.1. Модернизация на рамката за ДДС

147. приветства следователно Плана за действие във връзка с ДДС на Комисията от 6 април 2016 г. за реформа на рамката за ДДС и 13-те законодателни предложения, приети от Комисията от декември 2016 г. насам, относно прехода към окончателен режим на ДДС, премахването на свързаните с ДДС препятствия пред електронната търговия, прегледа на режима на ДДС за МСП, модернизирането на политиката за ставките на ДДС и премахването на разликите в облагането с ДДС;

148. приветства факта, че през 2015 г. беше въведен режим на съкратено обслужване на едно гише за плащане на ДДС в областта на телекомуникациите, телевизионното разпространение и електронните услуги като доброволна система за регистрация, деклариране и плащане на ДДС; приветства разширяването на съкратеното обслужване на едно гише, така че то да обхване предоставянето и на други стоки и услуги на крайните потребители от 1 януари 2021 г.;

149. отбелязва, че според прогнозите на Комисията реформата за модернизиране на ДДС се очаква да намали бюрокрацията с 95 %, което възлиза на около 1 милиард евро;

150. приветства по-специално приемането на 5 декември 2017 г. от Съвета на нови правила, които улесняват спазването на задълженията на онлайн предприятията във връзка с ДДС; приветства в частност приемането от Съвета на становището на Парламента относно въвеждането на отговорност на онлайн платформите за събирането на ДДС върху осъществяваните чрез тях продажби от разстояние; счита, че тази мярка ще гарантира равнопоставени условия на конкуренция с предприятията извън ЕС, тъй като много стоки, които се внасят за продажби от разстояние, понастоящем влизат в ЕС без ДДС; призовава държавите членки да започнат надлежно да прилагат новите правила до 2021 г.;

151. приветства предложенията относно окончателната система на ДДС, приети на 4 октомври 2017 г. ( 86 ) и 24 май 2018 г. ( 87 ) ; приветства по-специално предложението на Комисията за прилагане на принципа на данъчно облагане в държавата членка на местоназначение, което означава, че ДДС ще се плаща на данъчните органи на държавата членка на крайния потребител съгласно ставката, която е в сила в тази държава членка;

152. приветства по-специално напредъка към въвеждането на окончателната система на ДДС, постигнат от Съвета с приемането на временните решения (quick fixes) ( 88 ) на 4 октомври 2018 г.; изразява загриженост обаче, че не са приети предпазни мерки по отношение на свързаните с риск от измами аспекти, в съответствие с позицията на Парламента ( 89 ) относно предложението за сертифицирано данъчно задължено лице ( 90 ) , изразена в становището му от 3 октомври 2018 г. ( 91 ) ; изразява дълбоко съжаление, че Съветът отложи вземането на решение за въвеждането на статус на сертифицирано данъчно задължено лице до приемането на окончателния режим за ДДС;

153. призовава Съвета да гарантира, че статусът на сертифицирано данъчно задължено лице е съвместим със статуса на одобрен икономически оператор, който се предоставя от митническите органи;

154. призовава за прозрачно минимално съгласуване на равнището на ЕС на определението на статус на сертифицирано данъчно задължено лице, включително за редовна оценка от страна на Комисията относно начина, по който държавите членки предоставят статус на сертифицирано данъчно задължено лице; призовава за обмен на информация между данъчните органи на държавите членки за откази за предоставяне на статус на сертифицирано данъчно задължено лице на някои дружества, за да се подобрят съгласуваността и общите стандарти;

155. приветства също така преразглеждането на специалния режим за МСП ( 92 ) , което е от ключово значение за осигуряването на еднакви условия на конкуренция, тъй като схемите за освобождаване от ДДС понастоящем са достъпни само за местните субекти, и може да допринесе за намаляването на разходите на МСП за привеждане в съответствие с разпоредбите за ДДС; призовава Съвета да вземе предвид становището на Парламента от 11 септември 2018 г. ( 93 ) , по-специално по отношение на допълнителното административно опростяване за МСП; призовава в тази връзка Комисията да създаде онлайн портал, на който да се регистрират МСП, които желаят да се възползват от освобождаването в друга държава членка, и да въведе обслужване на едно гише, чрез което малките предприятия да могат да подават справки-декларации за ДДС за различните държави членки, в които извършват дейност;

156. отбелязва приемането на предложението на Комисията за общ механизъм за обратно начисляване ( 94 ) — предложение, което ще позволи временни дерогации от нормалните правила за ДДС с цел по-добра превенция на верижните измами в държавите членки, които са най-сериозно засегнати от този вид измами; призовава Комисията да следи отблизо прилагането и потенциалните рискове и ползи от това ново законодателство; настоява обаче, че общият механизъм за обратно начисляване в никакъв случай не бива да забавя бързото прилагане на окончателната система на ДДС;

157. отбелязва, че разрастването на електронната търговия често изправя данъчните органи пред предизвикателства, например липсата на облагаема идентификация на продавача в ЕС, както и регистрацията на декларациите за ДДС значително под реалната стойност на декларираните трансакции; приветства следователно духа на предложените правила за изпълнение, свързани с дистанционната продажба на стоки, приети на 11 декември 2018 г. от Комисия (COM(2018)0819 и COM(2018)0821), според които от 2021 г. големите онлайн платформи за търговия ще имат отговорност да гарантират събирането на ДДС върху извършваните на техните платформи продажби на стоки от дружества извън ЕС на потребители в ЕС;

158. призовава Комисията и държавите членки да следят сключваните в рамките на електронната търговия сделки в които участват продавачи, намиращи се извън ЕС, които не декларират ДДС (напр. чрез неправомерно представяне на стоките като мостри) или които умишлено занижават стойността, за да намалят или избегнат дължимия ДДС; счита, че подобни практики застрашават целостта и гладкото функциониране на вътрешния пазар на ЕС; призовава Комисията да представи законодателни предложения, ако счете това за целесъобразно;

3.2. Разликата между потенциалните и реално събраните приходи от ДДС, борбата с измамите с ДДС и административното сътрудничество в областта на ДДС

159. отново отправя своя призив за решаване на проблемите, свързани с факторите, допринасящи за разликите в данъчното облагане, включително ДДС;

160. приветства откриването от Комисията на производства за установяване на нарушение на 8 март 2018 г. срещу Кипър, Гърция и Малта, и на 8 ноември 2018 г. срещу Италия и остров Ман във връзка със злоупотреби с ДДС при придобиването на яхти и самолет, с цел преустановяване на неправомерното благоприятно данъчно третиране на частни яхти и самолети, което нарушава конкуренцията в морския и въздухоплавателния сектор;

161. приветства измененията на Регламент (ЕС) № 904/2010 по отношение на мерките за засилване на административното сътрудничество в областта на ДДС; приветства проведените от Комисията мониторингови посещения в 10 държави членки през 2017 г., и по-специално последвалата препоръка за подобряване на надеждността на системата за обмен на информация за ДДС (VIES);

162. отбелязва, че наскоро Комисията предложи допълнителни инструменти за контрол и засилена роля на Eurofisc, както и механизми за по-тясно сътрудничество между митническите и данъчните администрации; призовава всички държави членки да участват по-активно в системата за анализ на транзакционните мрежи (TNA) в рамките на Eurofisc;

163. счита, че участието на всички държави членки в Eurofisc трябва да е задължително и условие за получаване на средства от ЕС; изразява съгласие със загрижеността на Европейската сметна палата относно възстановяването на ДДС в областта на разходите за сближаване ( 95 ) и по Програмата на ЕС за борба с измамите ( 96 )

164. настоятелно призовава Комисията да проучи възможностите за събиране и предаване на данни за ДДС в реално време от държавите членки, тъй като това би увеличило ефективността на Eurofisc и би позволило по-нататъшно разработване на нови стратегии за избягване на измамите с ДДС; призовава всички съответни органи да използват набор от статистически технологии и технологии за извличане на данни, за да установяват аномалии, съмнителни взаимоотношения и модели, което ще даде възможност на данъчните агенции да се справят по-добре с широк спектър от неправомерно поведение по проактивен, целенасочен и икономически ефективен начин;

165. приветства приемането на Директивата относно защитата на финансовите интереси ( 97 ) , с която се уреждат въпроси, свързани с трансграничното сътрудничество и правната взаимопомощ между държавите членки, Евроюст, Европол, Европейската прокуратура, Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и Комисията в борбата срещу измамите с ДДС; призовава за тясно сътрудничество между Европейската прокуратура, OLAF, Eurofisc, Европол и Евроюст с цел координиране на усилията им срещу измамите с ДДС и разкриване и приспособяване към нови практики на измама;

166. посочва обаче необходимостта от по-добро сътрудничество между административните, съдебните и правоприлагащите органи в рамките на ЕС, която беше подчертана от експертите по време на изслушването, проведено на 28 юни 2018 г., както и в проучване, възложено от комисията TAX3;

167. приветства съобщението на Комисията за разширяване на правомощията на Европейската прокуратура с цел включване на трансграничните терористични престъпления; призовава Комисията и държавите членки да се погрижат за това Европейската прокуратура да започне да функционира възможно най-скоро и не по-късно от 2022 г., гарантирайки тясно сътрудничество с вече създадените институции, органи и служби на Съюза, отговарящи за защитата на финансовите интереси на Съюза; призовава за произнасяне на назидателни, възпиращи и пропорционални санкции; счита, че всеки, който участва в организирана схема за измами с ДДС, следва да бъде строго санкциониран, за да се предотврати усещане за безнаказаност;

168. счита, че една от основните причини, поради които се извършват измами с ДДС, е възможността за реализиране на „печалба в брой“ от извършващото измамата лице; призовава следователно Комисията да анализира предложението, направено от експерти ( 98 ) , за качване на данните за трансгранични сделки в блокова верига и за използване на обезпечени цифрови валути, които могат да се използват само за плащания на ДДС (с конкретна цел), вместо да се използва книжна (фиатна) валута;

169. приветства факта, че Съветът вече е приел регламент, разглеждащ измамите, свързани с вноса ( 99 ) ; счита, че надлежното интегриране на данните от митническите декларации в системата VIES ще позволи на държавите членки по местоназначение да извършват кръстосана проверка на митническата информация и информацията за ДДС, за да се гарантира плащането на ДДС в държавата по местоназначение; призовава държавите членки да започнат да прилагат това ново законодателство по ефективен и своевременен начин до 1 януари 2020 г.;

170. счита, че административното сътрудничество между данъчните и митническите органи е недостатъчно оптимално ( 100 ) ; призовава държавите членки да възложат на Eurofisc да разработи нови стратегии за проследяване на стоките по митническа процедура 42 — механизмът, който позволява на вносителя да получи освобождаване от ДДС, когато внесените стоки са предназначени да бъдат превозени впоследствие до бизнес клиент в държава членка, различна от държавата членка на вноса;

171. подчертава значението на съставянето на регистър на крайните действителни собственици на корпоративни образувания като важен инструмент за справяне с измамите с ДДС; настоятелно призовава държавите членки да засилят компетентностите и квалификациите на полицейските сили, данъчните служби, прокурорите и съдиите, занимаващи се с този вид измами;

172. изразява загриженост относно резултатите от проучването ( 101 ) , възложено от комисията TAX3, според които предложенията на Комисията ще намалят измамите при вноса, но няма да ги елиминират; отбелязва, че проблемът с декларирането на по-ниска стойност и с прилагането като цяло на правилата на ЕС към данъчно задължени лица от държави извън ЕС, няма да бъде решен; призовава Комисията да проучи алтернативни методи за събиране при тези доставки в по-дългосрочен план; подчертава, че разчитането на добросъвестността на данъчно задължените лица от държави извън ЕС за събиране на ДДС на ЕС не е устойчив вариант; счита, че тези алтернативни модели за събиране не следва да обхващат само продажбите, извършвани чрез електронни платформи, а да се прилагат към всички продажби, извършвани от данъчно задължени лица от държави извън ЕС, независимо от използвания от тях бизнес модел;

173. призовава Комисията да следи отблизо последиците от въвеждането на окончателния режим за приходите от ДДС за държавите членки; призовава Комисията да проучи задълбочено възможните нови рискове от измами в окончателната система на ДДС, по-специално възможността измамата с липсващ търговец при „верижната измама“ в трансграничните сделки да бъде заменена с измама с липсващ доставчик; в тази връзка подчертава, че системата за митнически транзит, наред с другото, със сигурност може да улесни търговията в рамките на ЕС; отбелязва обаче, че са възможни злоупотреби, и че чрез избягване на плащането на данъци и мита престъпни организации може да причинят огромни загуби както за държавите членки, така и за ЕС (чрез избягване на ДДС); поради това призовава Комисията да наблюдава системата за митнически транзит и да направи предложения въз основа на препоръките, направени по-специално от OLAF, Европол и Eurofisc;

174. счита, че по-голямата част от европейските граждани очакват ясно европейско и национално законодателство, което дава възможност онези, които не са заплатили дължимия данък, да бъдат идентифицирани, санкционирани и своевременно да се възстанови липсващият данък;

4. Данъчно облагане на физически лица

175. подчертава, че физическите лица обикновено не упражняват правото си на свободно движение с цел данъчна измама, отклонение от данъчно облагане и агресивно данъчно планиране; подчертава обаче, че някои физически лица имат достатъчно голяма данъчна основа, за да обхванат няколко данъчни юрисдикции;

176. изразява съжаление, че физически лица с висока нетна стойност на активите (HNWI) и физически лица с ултра висока нетна стойност на активите (UHNWI) продължават да имат възможност да прехвърлят своите доходи и финансови средства или покупките си чрез различни данъчни юрисдикции, за да намалят съществено данъчните си задължения или да ги избегнат напълно, като използват услугите на управители на частни капитали и други посредници; изразява съжаление относно факта, че някои държави — членки на ЕС, са въвели данъчни схеми за привличане на физически лица с висока нетна стойност на активите, без да се създава реална икономическа дейност;

177. отбелязва, че основните ставки за доходи от труд обикновено са по-високи отколкото тези за доходите от капитал в целия ЕС; отбелязва, че като цяло приносът на данъците върху имуществото към общите данъчни приходи продължава да е твърде ограничен, достигайки 4,3 % от общите данъчни приходи в ЕС ( 102 )

178. отбелязва със съжаление, че корпоративните данъчни измами, отклоненията от данъчно облагане и агресивното данъчно планиране допринасят за прехвърлянето на данъчната отговорност към честните и лоялни данъкоплатци;

179. призовава държавите членки да налагат възпиращи, ефективни и пропорционални санкции в случаите на данъчни измами, отклонение от данъчно облагане и незаконно агресивно данъчно планиране, както и да гарантират прилагането на тези санкции;

180. изразява съжаление, че някои държави членки са създали съмнителни данъчни режими, които позволяват на лица, придобили местожителство за данъчни цели, да получават облекченията за данъка върху доходите на физическите лица, като по този начин подкопават данъчната основа на други държави членки и насърчават вредни политики, които дискриминират собствените им граждани; отбелязва, че тези режими могат да предлагат ползи, до които гражданите на самата държава нямат достъп, като необлагане на чуждестранно имущество и доходи от чужбина, еднократни данъци върху доходите от чужбина, освободени от данъци надбавки за част от доходите, заработени в страната, или по-ниска данъчна ставка за пенсии, превеждани в страната на произход;

181. припомня, че Комисията, в съобщение от 2001 г., предложи включването на специалните режими за високо квалифицирани командировани служители в списъка на вредни данъчни практики на групата за Кодекса на поведение (относно данъчното облагане на предприятия) ( 103 ) , но че оттогава не е предоставяла никакви данни за обхвата на проблема; призовава Комисията отново да разгледа този въпрос и по-специално да прецени рисковете от двойно данъчно облагане, както и от двойно данъчно необлагане при такива схеми;

4.1. Схеми за гражданство срещу инвестиции и за пребиваване срещу инвестиции

182. изразява загриженост, че повечето държави членки са приели схеми за гражданство срещу инвестиции и пребиваване срещу инвестиции ( 104 ) , широко известни като програми „златна виза и златен паспорт“ или инвеститорски програми, чрез които на граждани на трети държави се предоставя гражданство или право на пребиваване в замяна на финансови инвестиции;

183. отбелязва, че инвестициите, направени в рамките на тези програми, не насърчават непременно реалната икономика на държавата членка, която предоставя гражданство или пребиваване, и че те често не изискват от кандидатите да прекарват каквото и да било време на територията, на която е направена инвестицията, и че дори когато такова изискване съществува официално, неговото изпълнение обикновено не се проверява; подчертава, че подобни схеми застрашават постигането на целите на Съюза и следователно нарушават принципа на лоялно сътрудничество;

184. отбелязва, че най-малко 5 000 граждани на държави извън ЕС са придобили гражданство на ЕС чрез схеми за гражданство чрез инвеститорски програми ( 105 ) ; отбелязва, че според проучване ( 106 ) , най-малко 6 000 души са получили гражд