C 445/75

P9_TA(2020)0371

Силна социална Европа за справедливи промени

Резолюция на Европейския парламент от 17 декември 2020 г. относно силна социална Европа за справедливи промени (2020/2084(INI))

(2021/C 445/11)

Европейският парламент,

— като взе предвид членове 3 и 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС),

— като взе предвид членове 9, 151, 152, 153, 156, 157, 162 и 168 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС),

— като взе предвид протоколи 1, 8 и 28 към Договора за функционирането на Европейския съюз,

— като взе предвид Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално дял IV от нея (Солидарност),

— като взе предвид европейския стълб на социалните права (ЕССП), провъзгласен от Европейския съвет, Европейския парламент и Европейската комисия през ноември 2017 г.,

— като взе предвид Програмата до 2030 г. за устойчиво развитие,

— като взе предвид споразумението от Париж, постигнато по време на Конференцията на ООН по изменението на климата (COP 21) през 2015 г., и по-специално преамбюла, „настоятелно призова страните, когато прилагат своите политики и мерки, да насърчават справедлив преход на работната сила и създаването на достоен труд и качествени работни места в съответствие с национално определените приоритети и стратегии за развитие“

— като взе предвид конвенциите на Международната организация на труда (МОТ), и по-специално Конвенцията относно инспекцията по труда от 1947 г. (№ 81), Декларацията по случай стогодишнината на МОТ (2019 г.) и насоките на МОТ от февруари 2016 г. за справедлив преход към екологично устойчиви икономики и общества за всички,

— като взе предвид целите на ООН за устойчиво развитие (ЦУР) , по-специално цели 1, 3, 4, 5, 8, 10 и 13,

— като взе предвид Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания (UNCRPD) и нейното влизане в сила в ЕС на 21 януари 2011 г. в съответствие с Решение 2010/48/ЕО на Съвета от 26 ноември 2009 г. относно сключването от Европейската общност на Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания,

— като взе предвид Конвенцията на ООН за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените,

— като взе предвид Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 г. за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) (Директива за равно третиране в областта на заетостта),

— като взе предвид Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 г. относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход (2),

— като взе предвид предложението на Комисията за директива на Съвета за прилагане на принципа на равно третиране на лицата без оглед на религиозна принадлежност или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация (COM(2008)0426) и позицията на Парламента от 2 април 2009 г. относно посоченото предложение (3),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 14 януари 2020 г., озаглавено „Силна социална Европа за справедливи промени“ (COM(2020)0014),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 11 декември 2019 г., озаглавено „Европейският зелен пакт“ (COM(2019)0640),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 27 май 2020 г., озаглавено: „Часът на Европа: възстановяване и подготовка за следващото поколение“ (COM(2020)0456),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 27 май 2020 г., озаглавено „Бюджетът на ЕС осигурява ресурс за плана за възстановяването на Европа“ (COM(2020)0442),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 27 май 2020 г., озаглавено „Актуализирана работна програма на Комисията за 2020 г.“ (COM(2020)0440),

— като взе предвид предложението на Комисията от 28 май 2020 г. за регламент на Съвета за създаване на Инструмент на Европейския съюз за възстановяване с цел подкрепа на възстановяването след пандемията от COVID-19 (COM(2020)0441),

— като взе предвид своята резолюция от 19 юни 2020 г. относно европейската защита на трансграничните и сезонните работници в контекста на кризата, предизвикана от COVID-19 (4),

— като взе предвид доклада на Комисията от 17 юни 2020 г. относно въздействието на демографските промени (COM(2020)0241),

— като взе предвид становището на Европейския комитет на регионите от 18 януари 2017 г., озаглавено „Действията на ЕС в отговор на демографското предизвикателство“ (2017/C017/08),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 19 февруари 2020 г., озаглавено „Изграждане на цифровото бъдеще на Европа“ (COM(2020)0067),

— като взе предвид предложението на Комисията от 1 юли 2020 г. за препоръка на Съвета относно професионалното образование и обучение (ПОО) за постигане на устойчива конкурентоспособност, социална справедливост и издръжливост (COM(2020)0275),

— като взе предвид работния документ на службите на Комисията от 1 юли 2020 г., придружаващ предложението за препоръка на Съвета, озаглавен „Мост към работни места — укрепване на гаранцията за младежта“ (SWD(2020)0124),

— като взе предвид законодателната си резолюция от 10 юли 2020 г. относно предложението за решение на Съвета относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (5),

— като взе предвид законодателната си резолюция от 8 юли 2020 г. относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Регламент (ЕС) № 1303/2013 по отношение на специално разпределените средства за инициативата за младежка заетост (6),

— като взе предвид своята резолюция от 10 октомври 2019 г. относно политиките за заетост и социалните политики за еврозоната (7),

— като взе предвид законодателната си резолюция от 4 април 2019 г. относно предложението за решение на Съвета относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (8),

— като взе предвид становището на комисията по заетост и социални въпроси, озаглавено „Европейски семестър за координация на икономическата политика: аспекти, свързани със заетостта и социалната политика, в годишната стратегия за устойчив растеж за 2020 г.“,

— като взе предвид съобщението на Комисията от 17 декември 2019 г. относно годишната стратегия за устойчив растеж за 2020 г. (COM(2019)0650),

— като взе предвид предложението за съвместен доклад за заетостта на Комисията и на Съвета от 17 декември 2019 г., придружаващо съобщението на Комисията относно годишната стратегия за устойчив растеж за 2020 г.,

— като взе предвид Решение (ЕС) 2019/1181 на Съвета от 8 юли 2019 г. относно насоки за политиките за заетост на държавите членки (9),

— като взе предвид своята резолюция от 13 март 2019 г. относно Европейския семестър за координация на икономическите политики: аспекти, свързани със заетостта и социалната политика, в годишния обзор на растежа за 2019 г. (10),

— като взе предвид документа „Политически насоки за следващата Европейска комисия (2019 — 2024 г.): Съюз с по-големи амбиции“, представен от председателя на Комисията Урсула фон дер Лайен,

— като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 23 януари 2019 г., озаглавено „Социален диалог за насърчаване на иновациите в цифровата икономика“ (11),

— като взе предвид икономическата прогноза на Комисията от пролетта на 2020 г., публикувана на 6 май 2020 г.,

— като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 18 септември 2020 г., озаглавено „Достойни минимални заплати в цяла Европа“,

— като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 15 юли 2020 г., озаглавено „План за възстановяване на Европа и Многогодишната финансова рамка за периода 2021 — 2027 г.“,

— като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 11 декември 2019 г., озаглавено „Общи минимални стандарти в областта на осигуряването срещу безработица в държавите членки на ЕС — конкретна стъпка към ефективното прилагане на европейския стълб на социалните права“ (12),

— като взе предвид изследването на Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд (Eurofound), озаглавено „COVID-19: реакции в рамките на политиките в цяла Европа“,

— като взе предвид техническия доклад на Съвместния изследователски център, озаглавен „The COVID confinement measures and EU labour markets“ (Ограничителните мерки във връзка с COVID и пазарите на труда в ЕС), публикуван през 2020 г., и по-специално неговия анализ на най-новите налични данни за формите на дистанционна работа в ЕС,

— като взе предвид преразгледаната Европейска социална харта и процеса от Торино, чието начало беше поставено през 2014 г. с цел укрепване на системата на Европейската социална харта в рамките на Съвета на Европа, както и в отношенията ѝ с правото на Европейския съюз,

— като взе предвид член 54 от своя Правилник за дейността,

— като взе предвид становищата на комисията по култура и образование и на комисията по правата на жените и равенството между половете,

— като взе предвид доклада на комисията по заетост и социални въпроси (A9-0233/2020),

А. като има предвид, че устойчивото развитие е основна цел на Европейския съюз; като има предвид, че социалната пазарна икономика се основава на два допълващи се стълба, а именно гарантиране на прилагането на конкуренцията и стабилни мерки на социалната политика, които следва да доведат до постигане на пълна заетост и социален напредък; като има предвид, че трите стълба на устойчиво развитие са икономическият, социалният и екологичният; като има предвид, че устойчивото развитие се основава, наред с другото, на пълна заетост и социален напредък; като има предвид, че това е основна цел на Европейския съюз, заложена в член 3, параграф 3 от ДЕС; като има предвид, че досега се отдаваше приоритет на икономическата и екологичната устойчивост;

Б. като има предвид, че Европа е изправена пред нововъзникващи предизвикателства като увеличаване на неравенствата между поколенията, намалени социални, здравни, икономически и екологични възможности и ресурси, териториални различия и неравен достъп до основни социални и здравни услуги, работни места, бизнес възможности и социална инфраструктура; като има предвид, че намаляването на неравенствата е споделена отговорност на ЕС и на държавите членки; като има предвид, че неравенствата (в доходите и възможностите) са се увеличили в повечето държави членки след икономическата криза от 2008 г., като се превръщат в предизвикателство за устойчивостта и приобщаващия характер на растежа и социалното сближаване, както и че в този контекст напредъкът към постигането на целите на ЕС за 2020 г. е труден;

В. като има предвид, че е налице голяма и призната необходимост от извършване на справедлив преход в Европа и в целия свят света към устойчива експлоатация на ресурсите, намаляване на емисиите на CO2 и силна защита на околната среда с цел гарантиране на поминъка, сигурността, здравето и просперитета на бъдещите поколения, като има предвид, че преходът към стабилна и устойчива зелена и екологосъобразна икономика и социално измерение ще изисква сътрудничество между участниците от публичния и частния сектор и трябва да бъде придружен от процес на реиндустриализация, модернизиране на промишлената база и укрепване на вътрешния пазар; като има предвид, че екологичният, цифровият и демографският преход засягат европейските региони, сектори, работници и групи от населението по различни начини и че тези преходи ще изискват значителна преквалификация и преразпределение на труда, за да се предотврати унищожаването на работни места в засегнатите сектори;

Г. като има предвид, че европейските региони, в които има най-голяма нужда от устойчив преход, обикновено са и региони с високи нива на бедност и изключване; като има предвид, че са необходими решителни мерки и инвестиции, за да има бързо възстановяване, което трябва да се съсредоточи върху смекчаването на икономическите и социалните последици от пандемията, рестартирането на икономическата дейност, насърчаването на устойчивото развитие, зеления преход и цифровата трансформация, както и прилагането на принципите на Европейския стълб на социалните права с цел постигане на по-ефективни и по-силни социални държави; като има предвид, че за да бъде Европа конкурентоспособна в международен план, тя трябва да се основава на силна социална Европа, за да се създаде път към устойчив растеж, качествени работни места и стабилни системи за социално подпомагане за всички;

Д. като има предвид, че изследване на Eurofound разкрива сложността на социалното измерение на Европейския съюз и предлага допълване на социалните показатели, придружаващи Европейския стълб на социалните права, с допълнителни показатели, обхващащи качеството на работните места, социалната справедливост и равните възможности, стабилните системи за социално подпомагане и справедливата мобилност;

Е. като има предвид, че началото на стратегията „Европа 2020“ беше поставено през 2010 г. с цел насърчаване на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж; като има предвид, че при изпълнението на Лисабонската стратегия трябваше да се отдаде по-голям приоритет на устойчивостта и приобщаването, а не на растежа;

Ж. като има предвид, че в съответствие с посоченото в член 151 от ДФЕС Съюзът и държавите членки, като имат предвид основните социални права, например правата, заложени в Европейската социална харта, подписана в Торино на 18 октомври 1961 г., и в Хартата на Общността за основните социални права на работниците от 1989 г., си поставят за цел насърчаване на заетостта, подобряване на условията на живот и труд, така че да се създаде възможност за тяхното хармонизиране, като същевременно се поддържа напредък, както и подходяща социална закрила, диалог между ръководствата и работниците, развитие на човешките ресурси с цел постигане на трайна висока заетост и борба с изключването; като има предвид, че инициативите, които водят началото си от Европейския стълб на социалните права, са споделена отговорност между ЕС и държавите членки, които имат различни социални системи и традиции; като има предвид, че поради това тези инициативи следва да закрилят националните системи за колективно договаряне, като предлагат по-високи нива на защита; като има предвид, че основните права, пропорционалността, правната сигурност, равенството пред закона и субсидиарността са общи принципи на правото на ЕС и като такива трябва да бъдат зачитани;

З. като има предвид, че жените са недостатъчно представени на ръководните позиции в икономическата и политическата сфера, на които се вземат решения относно политическите мерки в отговор на COVID-19; като има предвид, че жените следва да бъдат включени в процеса на вземане на решения, за да внесат с присъствието си повече перспективи, знания и опит, което би довело до по-добри резултати по отношение на политиките;

И. като има предвид, че системите за социално подпомагане допринасят да се гарантира достоен живот; като има предвид, че тези системи включват социална сигурност, здравеопазване, образование, жилищно настаняване, заетост, правосъдие и социални услуги за групите в неравностойно положение и играят ключова роля за постигането на социално устойчиво развитие, насърчаване на равенството и социалната справедливост и гарантиране на правото на социална закрила така, както е заложено във Всеобщата декларация за правата на човека (1948 г.); като има предвид, че политиките за социална закрила са жизненоважни елементи на националните стратегии за развитие, които имат за цел намаляване на бедността и уязвимостта през целия жизнен цикъл и за подкрепа на приобщаващия и устойчив растеж;

Й. като има предвид, че социалният диалог и колективното договаряне са ключови инструменти за работодателите и синдикатите, за да се установят справедливи възнаграждения и условия на труд, както и че силните системи за колективно договаряне повишават устойчивостта на държавите членки по време на икономическа криза; като има предвид, че обществата със силни системи за колективно договаряне са традиционно по-богати и с по-високо равнище на равенство; като има предвид, че правото на колективно договаряне е въпрос, който засяга всички европейски работници, което може да има и жизненоважни последици за демокрацията и принципите на правовата държава, включително зачитането на основните социални права; като има предвид, че колективното договаряне е основно европейско право и че институциите на ЕС са длъжни да го спазват съгласно член 28 от Хартата на основните права; като има предвид, че в този контекст политиките, които зачитат, насърчават и укрепват колективното договаряне и позицията на работниците в системите за определяне на трудовите възнаграждения, играят решаваща роля за постигането на висок стандарт за условията на труд;

К. като има предвид, че колективното договаряне е ключов инструмент за насърчаване на правата на работното място; като има предвид, че според данните на ОИСР през последните десетилетия както степента на участие в профсъюзи, така и обхватът на колективното договаряне значително са намалели; като има предвид, че от 2000 г. насам обхватът на колективното договаряне намалява в 22 от 27-те държави — членки на ЕС; като има предвид, че качеството на работата и на работната среда е средно по-високо в държавите с добре организирани социални партньори и голям обхват на колективните трудови договори; като има предвид, че колективното договаряне, при условие че то има широк обхват и е добре координирано, насърчава доброто функциониране на пазара на труда;

Л. като има предвид, че според Eurofound колективното договаряне е подложено на натиск и рецесията от 2008 г. е довела до неговата децентрализация; като има предвид, че макар по приблизителни оценки един от всеки шест работници в ЕС да попада в обхвата на колективно споразумение за заплати, трудно може да се получат надеждни доказателства под формата на по-задълбочени данни за обхвата по отношение на колективното договаряне и колективните трудови договори в целия ЕС; като има предвид, че според данните на Европейския синдикален институт (ETUI) средното ниво на членство в синдикални организации в Европейския съюз е около 23 %, като нивото на членство в синдикални организации варира в значителна степен в отделните държави членки, като в някои от тях достига 74 %, но в други е едва 8 %; като има предвид, че членството в организации на работодателите и делът на пазарите, които те представляват, също варират значително;

М. като има предвид, че целта на социалните инвестиции е да се инвестира в хората с цел подобряване на условията им на живот; като има предвид, че сред ключовите области на политиката по отношение на социалните инвестиции са социалната сигурност, здравеопазването, полагането на дългосрочни грижи, образованието, жилищното настаняване, заетостта, правосъдието и социалните услуги за групите в неравностойно положение; като има предвид, че добре разработените социални политики допринасят силно за устойчивото развитие и растежа, както и за защита на хората от бедност, и действат като икономически стабилизатори;

Н. като има предвид, че се очаква нивото на бедност да се увеличи като една от последиците на пандемията от COVID-19; като има предвид, че жените, младите хора, възрастните хора, хората с увреждания и големите семейства са по-силно застрашени от тази тенденция; като има предвид, че броят на едночленните домакинства, както и на възрастните хора, които живеят сами, се увеличава; като има предвид, че едночленните домакинства са изложени на по-голям риск от бедност и социално изключване, а по-конкретно възрастните жени са изложени на по-висок риск от бедност, отколкото възрастните мъже, ако живеят сами; като има предвид, че домакинствата на самотни родители са изложени на висок риск от бедност и лишения и изпитват трудности при разпределянето на бюджета поради наличието на един-единствен доход и по-ниските нива на заетост; като има предвид, че все по-голям брой млади хора сега разчитат на дома на родителите си, за да се предпазят от бедност, но 29 % от домакинствата, в които съжителстват три поколения, са изложени на риск от бедност, а 13 % изпитват сериозни лишения;

О. като има предвид, че в дома и на пазара на труда дискриминацията, основаваща се на пола, може да доведе до неравномерно разпределение на ресурсите, като прави жените по-уязвими от мъжете по отношение на бедността и социалното изключване; като има предвид, че ако изпаднат в бедност, жените разполагат с по-малко възможности да се избавят от нея;

П. като има предвид, че хоризонталната и вертикалната сегрегация на пазара на труда в ЕС все още са значителни, като жените са свръхпредставени в по-нерентабилните сектори; като има предвид, че по-специално жените с несигурни трудови договори са засегнати от пандемията от COVID-19, тъй като те първи загубиха работните си места, което доведе до финансови последици за техните семейства и за икономическата им независимост, както и до това, че те получават недостатъчна социалноосигурителна закрила по време на криза;

Р. подчертава, че през 2018 г. в ЕС-27 е имало почти 109 милиона лица, изложени на риск от бедност или социално изключване, което се равнява на 21,7 % от общото население, като 23 милиона от тях са деца (13); като има предвид, че Европейският съюз не постигна целта си до 2020 г. да намали броя на хората, изложени на риск от бедност или социално изключване, с поне 20 милиона; като има предвид, че броят на хората, изложени на риск от бедност или социално изключване, вероятно ще се увеличи в рамките на Съюза в резултат на извънредното положение във връзка с COVID-19; като има предвид, че бездомността се е увеличила със 70 % едновременно в повечето държави членки през последното десетилетие, като най-малко 700 000 души са без подслон всяка нощ в ЕС; като има предвид, че COVID-19 показа, че бездомността представлява едновременно социална криза и криза, засягаща общественото здраве (14); като има предвид, че около една пета от хората в ЕС са изложени на риск да изпаднат в положение на много висока задлъжнялост и много хора не получават социалните помощи, на които имат право според правилата на техните национални системи;

С. като има предвид, че всеки пети работник в ЕС заема работно място с ниско качество; като има предвид, че през следващото десетилетие се очаква поляризацията при заетостта и нестандартните форми на заетост да се увеличат допълнително и се очаква да има повече работни места на по-високото от средното и на по-ниското от средното равнище в спектъра от умения (15); като има предвид, че технологичните промени и използването на изкуствен интелект може значително да променят пазара на труда; като има предвид, че това води до допълнителни различия в доходите; като има предвид, че търсенето на работна сила винаги е най-слабо в средата на скалата на работните заплати, като това е най-забележимо през периодите на рецесия и свиване на заетостта между 2008 г. и 2013 г., отчасти поради преминаването на заетостта от производствения и строителния сектор към услугите; като има предвид, че тази тенденция вероятно ще бъде допълнително засилена от пандемията; като има предвид, че работните места с ниска квалификация винаги ще бъдат от съществено значение за обществата и трябва да предлагат достойни заплати и условия; като има предвид, че цифровизацията може да създаде шансове и възможности за повишаване на квалификацията, но не е задължително да подобри условията на труд или да създаде нови качествени работни места за всички;

Т. като има предвид, че рядко се осъществява преход от срочни към постоянни трудови договори; като има предвид, че 60 % от работниците принудително работят в условия на срочна заетост; като има предвид, че процентите на преход са особено ниски в държавите с високи нива на срочна заетост; като има предвид, че дори публичните администрации твърде често разчитат на временно наети служители, които да заместват държавни служители, като работят при по-несигурни условия на труд;

У. като има предвид, че изследване на Eurofound относно „новите форми на заетост“ показва, че нововъзникващите и все по-важни форми на заетост, отклоняващи се от традиционните отношения между работодател и служител и/или характеризиращи се с нетрадиционни организация на работата и трудови модели, по принцип попадат в по-малка степен в обхвата на социалната закрила, социалния диалог и колективното договаряне; като има предвид, че поради факта, че тези форми на заетост се използват по-интензивно по време на икономически трудни периоди, следва да се обмислят намеси с цел да се противодейства на очакваната криза на пазара на труда в резултат на пандемията от COVID-19;

Ф. като има предвид, че равнището на безработица е над 7 %, а младежката безработица е нараснала до 17 % и се очаква да нарасне допълнително поради COVID-19 (16), което засяга по-специално жените и работниците, които заемат места, изискващи по-ниско равнище на уменията; като има предвид, че се очаква равнището на безработицата в еврозоната да се увеличи от 8,3 % през 2020 г. до около 9,3 % през 2021 г., при което ще са налице съществени разлики между държавите членки (17); като има предвид, че равнището на безработица на определени групи, например хората с увреждания, етническите малцинства като ромите, младите хора и възрастните хора, може да бъде значително по-високо; като има предвид, че според анкетата на Eurofound „Живот, работа и COVID-19“ кризата от COVID-19 е оказала драстично въздействие върху пазара на труда, като 8 % от наетите по трудови договори лица и 13 % от самостоятелно заетите лица, които работят сами, са останали без работа от началото на пандемията; като има предвид, че въздействието на кризата се усеща и от тези, които остават на пазара на труда със значително намалено работно време, което води до загуба на доходи и опасения относно бъдещото участие на пазара на труда и финансова несигурност;

Х. като има предвид, че според Евростат през 2018 г. в ЕС-28 е имало 8,3 милиона недостатъчно заети работници на непълно работно време, 7,6 милиона души, които са били на разположение да работят, но не са търсели работа, и още 2,2 милиона души, които са търсели работа, без да имат възможност да започнат да работят в краткосрочен план; като има предвид, че общо 18,1 милиона души са били в положение, наподобяващо безработица, в ЕС-28 през 2018 г.;

Ц. като има предвид, че борбата с безработицата сред младежите, както и сред възрастните хора, продължава да бъде едно от най-големите предизвикателства на регионално равнище в ЕС;

Ч. като има предвид, че кризата доведе до злоупотреби по отношение на правата на трансграничните, пограничните и сезонните работници и несигурността на тяхното положение, с ниски нива на социална закрила и координация в областта на социалната сигурност; като има предвид, че поради това е налице необходимост от по-строго регулиране, по-ефикасен мониторинг и ефективно гарантиране на прилагането по отношение на достойните условия на труд, както и условията на жилищно настаняване и здравословните и безопасни условия на труд; като има предвид, че Директивата за агенциите за временна заетост трябва да бъде подобрена в това отношение;

Ш. като има предвид, че разликата в равнището на участие в заетостта сред мъжете и жените е била 11,7 % през 2019 г.; като има предвид, че тази разлика води до огромни икономически разходи за Европейския съюз, възлизащи на 320 милиарда евро годишно, или 2,37 % от БВП на ЕС; като има предвид, че кризата с COVID-19 засяга непропорционално силно трудовото и социалното положение на жените, като 26,5 % от жените заемат несигурни работни места, което представлява 60 % от работещите на непълно работно време; като има предвид, че жените са по-силно засегнати от мъжете от трудностите, произтичащи от пандемията от COVID-19, поради секторите на заетост, в които те преобладават, и тежестта на грижите за деца и възрастни хора, които все още са в особено голяма степен тяхна отговорност;

Щ. като има предвид, че хората с увреждания и възрастните хора са особено уязвими по отношение на извънредното положение, свързано с COVID-19; като има предвид, че те вероятно ще страдат непропорционално и ще имат специални нужди от подкрепа, които трябва да бъдат взети под внимание от самото начало, когато се реагира на пандемията, като изследванията показват, че тези групи са изложени на висок риск от проблеми, свързани с психичното здраве;

АА. като има предвид, че европейските региони са изправени пред дългосрочни демографски тенденции — като се започне от по-голяма очаквана продължителност на живота до по-ниска раждаемост, застаряващи общества, намаляваща работна сила, по-малки домакинства и нарастваща урбанизация; като има предвид, че в Европа живее все по-малък дял от световното население, като се очаква този дял да бъде под 4 % до 2070 г., и това ще доведе до проблеми; като има предвид, че селските и периферните райони са силно засегнати от демографските промени;

АБ. като има предвид, че пандемията засегна особено възрастните хора, като понякога утежнява положението на тези от тях, които са изолирани; като има предвид, че възрастните хора са изложени на най-висок риск от липса на достъп до интернет и съвременни технологии и поради това са изложени на по-висок риск от изключване, включително цифрово изключване;

АВ. като има предвид, че кризата доведе до нарастване на бедността в градовете, като засегна повече домакинства със средно равнище на доходите и създаде нови групи от лица, изложени на риск, и води до задълбочаване на териториалните неравенства, обостряне на социалното неравностойно положение в необлагодетелстваните градски райони, както и неравен достъп до обществени услуги и генерира нарастващо търсене на социални услуги и социална инфраструктура на местно равнище в момент, когато общинските бюджети са претоварени;

АГ. като има предвид, че изследване, базирано на Европейското проучване за условията на труд от 2015 г., показва, че два пъти повече служители, работещи редовно от разстояние, посочват, че работят повече от 48-те часа, предвидени в законодателството на ЕС, и почиват по-малко от 11 часа между работните дни в сравнение с тези, които работят в помещенията на работодателя; като има предвид, че почти 30 % от тези служители, работещи от разстояние, съобщават, че работят в свободното си време всеки ден или няколко пъти в седмицата, в сравнение с по-малко от 5 % от служителите, работещи в кабинети; като има предвид, че за служителите, работещи редовно от разстояние, също така е по-вероятно да посочат, че страдат от стрес, свързан с работата, че са засегнати от нарушения на съня и срещат затруднения да съчетаят служебните и семейните задължения;

АД. като има предвид, че в резултат на пандемията от COVID-19 и мерките за справяне с нея, а именно изолацията в домашни условия и работата от разстояние, жените, живеещи в отношения, белязани от насилие, се оказват постоянно изложени на насилие, което води до увеличаване на броя на случаите на насилие срещу жени; като има предвид, че в някои европейски държави една от последиците от изолацията в домашни условия е бурното увеличаване с около 30 % на случаите на основано на пола насилие и на вътрешносемейно насилие; като има предвид, че в световен мащаб през последните 12 месеца общо над 243 милиона жени на възраст между 15 и 49 години са били обект на сексуално и/или физическо насилие;

АЕ. като има предвид, че натискът върху жените е нараснал още повече; като има предвид, че наложените нови форми на труд, които могат да бъдат удължавани и които са за сметка на разделението между професионалния и личния живот, доведоха по време на периода на изолация в домашни условия до масово разпространение на нови форми на психически и сексуален тормоз както онлайн, така и офлайн; като има предвид, че по-голямата част от дружествата и правителствата не са въвели никакви мерки за противодействие на тези явления;

1. подчертава, че ЕС пое по пътя на преход към нисковъглеродна, неутрална по отношение на климата, ефективно използваща ресурсите и кръгова икономика, който трябва да осигури възможно най-високата степен на социална справедливост, като повишава благоденствието, социалния напредък, сигурността, просперитета, равенството и приобщаването, както и грижата за всяко отделно лице; счита, че устойчивото развитие е дълбоко вкоренено в европейския проект и европейските ценности и че социалната устойчивост е основна предпоставка за справедлив и приобщаващ екологичен, цифров и демографски преход; настоява, че за да се намалят неравенствата, тези процеси трябва да бъдат включени в преход, който може да предложи социални възможности и споделен просперитет; подчертава, че социалната справедливост, достойната работа със заплати, гарантиращи жизнен минимум, равните възможности, справедливата мобилност и стабилните системи за социално подпомагане са съществени елементи от справедливия преход към устойчива и социална Европа;

2. счита, че този период на възстановяване трябва да бъде времето за провеждане на реформи, които са посветени изцяло на прилагането на Програмата на ООН до 2030 г. и съдържащите се в нея 17 цели за устойчиво развитие, на основата на солидарност, интеграция, социална справедливост, справедливо разпределение на богатството, равенство между половете, висококачествени обществени системи за социално подпомагане, качествена заетост и устойчив растеж — модел, който гарантира равенство и социална закрила, отчита нуждите на уязвимите групи, засилва участието и гражданството и подобрява жизнения стандарт за всички; Счита, че това е най-добрият начин, по който ЕС може да излезе от тази криза по-устойчив, по-малко податлив на кризи и по-справедлив за следващото поколение;

3. подчертава, че напредъкът към устойчива, справедлива и приобщаваща социална Европа изисква силен споделен ангажимент както за напредъка по Програмата на ООН до 2030 г., така и за прилагането и осъществяването на принципите и правата, съдържащи се в Европейския стълб на социалните права; подчертава, че трябва да бъде разработена амбициозна политическа програма с различими, осъществими, устойчиви, ясни и задължителни цели и показатели за социална устойчивост; посочва, че следващата социална среща на най-високо равнище на ЕС, планирана за май 2021 г. в Порто, ще бъде отлична възможност за приемането на тази програма на най-високо политическо равнище от лидерите на 27-те държави членки и от лидерите на Европейския съвет, на Европейския парламент и на Европейската комисия; призовава за участието на социалните партньори в рамките на целия процес;

Рамка на управление за социален напредък

4. счита, че дневният ред за срещата в Порто следва да възприеме двоен подход, т.е. следва да се съсредоточи върху частта за социална устойчивост от програмата на ЕС за устойчиво развитие до 2030 г., като в същото време проправи пътя за осъществяването на принципите на Европейския стълб на социалните права чрез приемането на план за действие, и играе ролята на последващо действие във връзка с Лисабонската стратегия, като посочи амбициозни и задължителни цели и инструменти, които да определят пътя към социален напредък и устойчивост; счита, че тази програма може да съдържа стратегическата рамка за устойчива, справедлива и приобщаваща социална Европа за 2030 г.;

5. подчертава, че целите на новата програма за силна социална Европа трябва да се съсредоточат върху защитата на всички лица и особено на най-уязвимите лица, както и върху това да направят възстановяването приобщаващо и социално справедливо, и че тези цели трябва да бъдат засилени чрез задължителна гаранция за изпълнението, като отчитат националните особености и потребности и отразяват икономическите и екологичните задължения, чието спазване е свързано с достъпа до европейски фондове; счита, че в този смисъл действията, програмите и реформите, свързани с политиките на ЕС и на държавите членки, следва да бъдат проектирани по такъв начин, че да допринасят за постигането на тези задължителни цели, и че правната закрила следва да предполага, че действията, политиките, програмите и реформите, които биха могли да имат потенциално отрицателно въздействие върху напредъка към постигането на тези цели или да го възпрепятстват, следва да бъдат предотвратени;

6. изразява убеждение, че рамката на управление за социална и устойчива Европа следва да се основава на следните реформи: интегрирането на европейския стълб на социалните права и на протокол за социален напредък в Договорите, закрила на социалните права на същото равнище, на което се закрилят икономическите свободи в рамките на единния пазар, и приемането на Пакт за устойчиво развитие и социален напредък, с който социалните и устойчиви цели стават задължителни, за да бъдат постигнати целите за устойчиво развитие на ООН; счита, че освен това процесът на европейския семестър следва да се придържа към общностния метод и да бъде съгласуван между Съвета и Европейския парламент, като същевременно повече области на социалната политика следва да попадат в обхвата на вземането на решения с квалифицирано мнозинство, по-специално недискриминацията, социалната закрила на работниците (извън трансграничните ситуации), закрилата на работниците, чиито трудови договори са прекратени, представителството и колективната защита на интересите на работниците и работодателите, както и условията на заетост за граждани на трети държави, които законно пребивават в ЕС;

Финансови средства за силна социална и устойчива Европа

7. призовава държавите членки да се възползват в пълна степен от гъвкавостта при прилагането на правилата на ЕС относно публичните финанси и фискалните политики, за да се предвидят извънредни разходи с цел да се предотвратят и смекчат социалните последици от извънредното положение, свързано с пандемията от COVID-19, да се укрепят социалните системи и да се финансират качествени работни места, публичните услуги, борбата с бедността и екологичния и цифровия преход; приветства плана на ЕС за възстановяване Next Generation EU; подчертава, че справедлив екологичен и цифров преход може да бъде постигнат само с подходяща подкрепа за образованието, социалните грижи и здравната инфраструктура, за да се гарантира социална справедливост, социално сближаване и просперитет за всички; изразява загриженост, че в настоящата криза системите за социално подпомагане изпитват безпрецедентен натиск и че свързаните с тях публични разходи ще нарастват експоненциално; подчертава, че разходите за кризисните мерки следва да не бъдат за сметка на най-затруднените финансово лица, а да се разпределят по справедлив начин; поради това подчертава, че за да се даде тласък на възстановяването, инвестиционните усилия на ЕС чрез Плана за възстановяване трябва да имат силно социално измерение, като се укрепват системите за социално подпомагане и се инвестира в социална сигурност, достъп до здравни грижи и образование, финансово достъпно жилищно настаняване, заетост, правосъдие и социални услуги за уязвимите групи с цел борба със социалното въздействие на кризата; счита, че инвестициите в образованието, добре проектираните системи за прогресивно данъчно облагане и социални помощи, социалните инвестиции и предоставянето на качествени обществени и социални услуги са основни лостове за предотвратяване на прехвърлянето на неравностойното положение от едно поколение към следващото; подчертава колко е важно прилагането на ЕССП в контекста на Европейския план за икономическо възстановяване и на Механизма за възстановяване и устойчивост, като това става на същото равнище като прилагането на Зеления пакт и на цифровия преход; поради това призовава предстоящите реформи, свързани с пакета за възстановяване, да включват социално сближаване във възходяща посока като една от основните цели на националните програми за реформи, включително чрез финансова подкрепа; в този смисъл счита, че новите цели от срещата в Порто за 2030 г. следва да бъдат подкрепени в плана за възстановяване, наред с икономическите и екологичните цели;

8. подчертава, че социалните инвестиции в пакета за възстановяване следва да съответстват на целите на програмата за срещата в Порто по отношение на амбициите, за да се осигури и необходимата финансова подкрепа; счита, че конкретните планове за социален напредък (ПСН) следва да очертаят по какъв начин ще бъдат приложени целите на програмата за срещата в Порто и принципите на ЕССП, размера на социалните инвестиции, засегнатите области и търсените резултати по отношение на напредъка;

9. припомня, че схемите на заетост при намалено работно време са ефективен инструмент за запазване на работните места по време на икономическа криза; приветства създаването на инструмента за временна подкрепа за смекчаване на рисковете от безработица при извънредно положение (SURE) като спешна мярка за подпомагане на схемите на заетост при намалено работно време на държавите членки в контекста на извънредното положение във връзка с COVID-19; подчертава, че това е ключов инструмент за подпомагане на националните схеми на заетост при намалено работно време, като по този начин се дава възможност да се запазят работните места и умения, както и голяма част от заплатите и доходите; приканва Комисията да извърши внимателна оценка на функционирането на този инструмент и да проучи възможността за въвеждане на постоянен специален инструмент във връзка с това, който да бъде задействан по искане на държавите членки в случай на неочаквана криза, която води до постоянно нарастване на разходите за режими на работа при непълно работно време и подобни мерки; призовава Комисията и държавите членки да гарантират, че финансовата помощ се предоставя само на предприятия, които не са регистрирани в държавите, изброени в общия списък на ЕС на юрисдикциите на трети държави за целите на данъчното облагане или в приложение 1 към заключенията на Съвета относно преразгледания списък на ЕС на юрисдикциите, неоказващи съдействие за данъчни цели; призовава Комисията и държавите членки да гарантират, че бенефициентите спазват основните ценности, заложени в Договорите, и че дружествата, получаващи публична финансова подкрепа, закрилят работниците, гарантират достойни условия на труд, зачитат профсъюзите и приложимите колективни трудови договори, плащат своя дял от данъците и се въздържат от обратно изкупуване на акции или изплащане на бонуси на ръководството или дивиденти на акционерите; подчертава колко е важно да се съчетават програми за работа с намалено работно време и образование и професионално обучение за засегнатите работници;

10. приветства изявлението на председателя на Европейската комисия, в което се предлага европейска презастрахователна схема за обезщетения при безработица, и настоятелно призовава Комисията да представи своето предложение; призовава този инструмент да закриля всички видове работници, да намали натиска от външни сътресения върху публичните финанси и да предпазва националните системи за обезщетения при безработица по време на кризи, които водят до внезапно нарастване на разходите; призовава предложението да обхваща държавите от ИПС с възможност за присъединяване и на държави извън ИПС;

11. приветства създаването на Фонд за справедлив преход; подчертава, че широкото социално приемане на мерките за действия в областта на опазването на околната среда и климата е жизненоважно за тяхното ефективно прилагане; настоятелно призовава държавите членки да включат на практика социалните партньори, регионалните и местните правителства и гражданското общество в разработването на териториални планове за справедлив преход; припомня, че изменението на климата и последвалите структурни промени вече оказват изключително силно въздействие върху много европейски региони и тяхното население; подчертава, че създаването на зелени и достойни работни места е от решаващо значение за постигането на приобщаващ и балансиран пазар на труда, който да съпътства честния и справедлив преход към изцяло основана на възобновяеми източници, високоефективна по отношение на ресурсите и енергията, кръгова и неутрална по отношение на въглеродните емисии икономика и за предоставянето на гаранция, че никой няма да бъде изоставен; настоява да се увеличи сумата, предложена през май 2020 г. за Фонда за справедлив преход от Комисията в нейното изменено предложение; призовава Фондът за справедлив преход да разполага с достатъчно финансови средства, за да подкрепя регионите в преход и да гарантира създаването на нови качествени работни места, както и че социалното сближаване е ръководен принцип за предоставянето на подкрепа със средства от фонда; подчертава, че европейският Фонд за приспособяване към глобализацията е от ключово значение за подпомагането на социалните планове за работниците, засегнати от преструктуриране, и призовава Комисията и държавите членки да се споразумеят за значително по-голям бюджет за този механизъм като част от по-широката финансова подкрепа за европейски справедлив преход; призовава за устойчиво и амбициозно използване на наличните фондове, за да се подпомогнат най-уязвимите и изоставащи региони чрез използване на преходни мерки, където е необходимо; припомня колко е важно допустимите проекти да са в съответствие с целта за неутралност по отношение на климата до 2050 г. и с нейните междинни стъпки до 2030 г., както и с Европейския стълб на социалните права;

12. подчертава промените, които справедливият преход внася на пазара на труда и в разпределението на новите екологични работни места; призовава Комисията и държавите членки да разработят стратегии за гарантиране на достъпа на жените до нови екологични работни места и за намаляване на неравнопоставеността между жените и мъжете по отношение на заетостта в сектора на енергията от възобновяеми източници;

13. припомня, че още преди пандемията от COVID-19 над 100 милиона европейци се бореха ежедневно с бедността и материалните лишения и че в резултат на кризата положението ще се влоши допълнително; признава решаващата роля на всички европейски фондове и програми в социалната област и още по-съществената роля, която бъдещите ЕСФ+ и Европейски фонд за приспособяване към глобализацията (ЕФПГ) ще играят през следващите седем години; подчертава, че усилията за възстановяване следва да стимулират създаването на работни места и растежа, както и устойчивостта и справедливия характер на нашите общества, и следва да се допълват от силно социално измерение, насочено към преодоляване на социалните и икономическите неравенства и задоволяване на потребностите на най-силно засегнатите от кризата лица, и по-специално уязвимите групи и групите в неравностойно положение, например бедните, безработните, възрастните хора, младите хора, лицата с увреждания, самотните родители, мобилните работници и мигрантите; приветства ангажимента на Комисията да мобилизира ЕФПГ в отговор на въздействието на извънредното положение във връзка с COVID-19 на социално и икономическо равнище и подчертава, че разширяването на обхвата на ЕФПГ, за да обхване и цифровия и екологичния преход, ще изисква достатъчно финансиране за предстоящите години; призовава държавите членки да използват в пълна степен този фонд, за да подпомагат съкратените работници при тези преходи;

14. изразява загриженост, че в контекста на възстановяването от избухването на пандемията от COVID-19 необходимостта от борба с бедността, включително детската бедност, ще се превърне през следващите години в проблем, за който е неотложно необходимо да се намери решение; подчертава, че държавите членки следва да разпределят най-малко 5 % от ресурсите на Европейския социален фонд (ЕСФ+) при споделено управление в подкрепа на дейности по линия на Европейската гаранция за децата (ЕГД); подчертава, че е от съществено значение да се създаде отделен бюджет от 3 милиарда евро за първата година от прилагането ѝ, при положение че ЕС ще търпи последиците от пандемията от COVID-19, която ще има още по-голямо въздействие върху децата като най-уязвимата група сред групите в най-неравностойно положение, и да се инвестират общо 20 милиарда евро в Европейската гаранция за децата в периода 2021 — 2027 г.; настоятелно призовава това да бъде допълнено от цялостна стратегия за борба с бедността, включваща мерки за осигуряване на достойни и финансово достъпни жилища и борба с бездомността; припомня, че всяка стратегия за изкореняване на детската бедност трябва да отчита реалността на самотното родителство и на многодетните семейства, като се има предвид, че домакинствата с един родител и многодетните домакинства са сред уязвимите групи в обществото; също така подчертава, че държавите членки следва да разпределят поне 3 % от средствата на ЕСФ+ при споделено управление за справяне с недостига на храна и материалните лишения, както и за подпомагане на социалното приобщаване на най-силно нуждаещите се;

15. подчертава, че извънредното положение във връзка с COVID-19 вече доведе до загуба на работните места за много хора, и по-специално млади хора, които по-често се оказват на несигурно работно място; във връзка с това приветства плановете на Комисията за укрепване на Европейската гаранция за младежта и призовава Комисията и държавите членки да превърнат борбата с младежката безработица в приоритет; подчертава, че е необходимо държавите членки да продължат да инвестират достатъчно средства от ЕСФ+ за мерки за подпомагане на младежката заетост и че следователно те трябва да заделят поне 15 % от своите средства по ЕСФ+ при споделено управление за целенасочени действия и структурни реформи за подкрепа на качествената заетост за младите хора; припомня необходимостта от обвързваща, по-ефективна и приобщаваща гаранция за младежта, която да осигурява платени стажове, чиракуване и практики за всички групи хора, които не са заети с работа, учене или обучение (NEET), като се спазва ясна рамка за критерии за качество, регулираща младежката гаранция; осъжда практиката на неплатени стажове, когато те не се обвързани с придобиването на образователни квалификации, като форма на експлоатация на труда на младите работници и нарушение на техните права; призовава Комисията да представи нормативна уредба за ефективна и приложима забрана за неплатени стажове, практики и чиракуване;

Дневният ред за Порто: цели и предложения

16. счита, че дневният ред за Порто като силна програма на социална Европа за устойчиво развитие следва да обхваща икономически, социални и екологични показатели за благосъстояние и да включва следните области: достоен труд, социална справедливост и равни възможности, стабилни системи за социално подпомагане и справедлива мобилност; счита, че за да се постигнат по-осезаеми резултати, тази нова програма следва да комбинира количествени и качествени цели и да възприеме основан на правата подход;

17. призовава Комисията и държавите членки да се справят активно с цифровото разделение в достъпа до обществени услуги, много от които са цифровизирани по време на COVID-19, като осигурят финансова подкрепа от ЕС за социални иновации на местно равнище, за да направят обществените услуги по-лесно достъпни, включително изграждане на капацитет и увеличаване на мащаба на иновативни инициативи „от долу нагоре“ за електронно приобщаване и грамотност по отношение на данните, така че да се гарантира, че всички граждани разполагат с достъп до висококачествени, достъпни и лесни за ползване услуги от общ интерес;

1. Достоен труд и устойчиви и приобщаващи пазари на труда

18. отбелязва, че достойните възнаграждения са основен елемент на справедливите условия на труд и процъфтяващата социална пазарна икономика и че равнищата на заплащане следва да позволяват на работниците да покриват своите потребности и тези на семействата си; счита, че всеки работник в ЕС следва да получава заплащане, което да гарантира поне достоен стандарт на живот; счита, че засиленото колективно договаряне е най-добрият начин за насърчаване на достойни заплати в рамките на ЕС; призовава Комисията да установи пречките пред колективното договаряне в рамките на ЕС и отбелязва предложението за директива относно минималните работни заплати и колективното договаряне; подчертава, че тази директива следва да допринесе за премахване на бедността сред работещите и да насърчи колективното договаряне в съответствие с националните традиции и при надлежно зачитане на автономността на националните социални партньори и добре функциониращите модели на колективно договаряне; отново отправя призив към Комисията да проведе изследване относно индекс за гарантиращи жизнен минимум заплати, за да се изчислят разходите за живот и приблизителните доходи, необходими за задоволяване на основните нужди на дадено домакинство във всички държави членки и региони, тъй като това би могло да послужи като референтен инструмент за социалните партньори; настоява законоустановените минимални работни заплати да се определят на равнище над достойния праг, с пълното участие на социалните партньори, тъй като това допринася за премахване на бедността сред работещите, като на всеки работник се гарантира доход над равнището на бедност, като се отчитат различните разходи за живот в държавите членки; призовава за координиран подход на равнище ЕС, за да се постигне реален растеж на заплатите, да се избегне низходящата спирала на нездрава конкуренция във връзка с разходите за труд и да се увеличи социалното сближаване във възходяща посока за всички;

19. призовава Комисията и държавите членки, заедно със социалните партньори, да се ангажират да постигнат обхват на колективното договаряне от 90 % до 2030 г. в онези национални системи, които съчетават законоустановено и установено чрез социалните партньори регулиране на заетостта и условията на труд; подчертава, че колективното договаряне допринася за социалната пазарна икономика, както е предвидено в Договора от Лисабон; отново подчертава, че европейските договори, които изрично защитават автономността на социалните партньори и системите за саморегулиране, въведени в някои държави членки, трябва да бъдат защитени, за да могат социалните партньори да извършват автономно регулиране, като гарантират силна легитимност и напредък по отношение на обхвата на колективните трудови договори; призовава държавите членки да премахнат всяка нормативна уредба, която възпрепятства колективното договаряне, включително чрез осигуряване на достъп на синдикатите до работните места с цел организиране; подчертава, че реформите в държавите членки следва да не влияят отрицателно върху колективното договаряне и че то трябва да се насърчава на секторно равнище, включително като се подкрепя изграждането на капацитет на социалните партньори; настоятелно призовава Комисията и държавите членки да включат изцяло социалните партньори в изготвянето на европейска политика, включително в процеса на европейския семестър; счита, че поставените цели биха допринесли за изкореняването на бедността сред работещите и за осигуряване на справедливи заплати за европейските работници;

20. призовава Комисията да преразгледа европейската директива за обществените поръчки, за да установи преференциално третиране за дружествата, които спазват колективните трудови договори; също така призовава Комисията да засили социалната клауза и да изключи от търговете дружествата, които са участвали в престъпни дейности или антисиндикализъм, или са отказали да участват в колективно договаряне, като гарантира, че публичните средства се насочват за инвестиране в предприятия, които са ангажирани със справедливите преходи, с цел насърчаване на колективните трудови договори и увеличаване на участието в профсъюзи; освен това счита, че цялата финансова подкрепа от ЕС за предприятия следва да бъде обвързана с условие за спазване от тяхна страна на приложимите условия на труд и заетост и/или задълженията на работодателите, произтичащи от съответните колективни трудови договори; настоятелно призовава Комисията и държавите членки да гарантират, че институциите, предоставящи обществени услуги, независимо дали са частни или публични, осигуряват достойни условия на труд за своя персонал, като по-конкретно зачитат свободата на договаряне и сключването на колективни секторни договори или дружествени споразумения, както и правото на адекватно трудово възнаграждение;

21. отбелязва с голяма загриженост високото равнище на младежката безработица в редица държави членки и нестабилността на трудовите договори на младите работници, особено в сектори, които са засегнати сериозно от COVID-19; призовава за засилен инструмент за гаранция за младежта с цел намаляване на дълготрайната и младежката безработица с най-малко 50 % до 2030 г., като бъдат включени и критерии за създаване на качествени работни места в съответствие с цел № 8 за устойчиво развитие от Програмата на ООН до 2030 г.; счита, че е време гаранцията за младежта да стане задължителна за всички държави членки и приобщаваща, като бъдат включени активни мерки за осведомяване, насочени към дългосрочно неработещи, неучещи и необучаващи се лица и млади хора в неравностойно социално-икономическо положение, като например младите хора с увреждания и младите хора от ромски произход;

22. подчертава, че европейската програма за качествени работни места е не само въпрос на достойнство, но е и полезна за икономиката, тъй като подобрява производителността и стимулира вътрешното търсене; счита, че качествената работа трябва да включва заплащане за достоен живот, сигурност на труда и достъп до социална закрила, възможности за учене през целия живот, добри условия на труд в безопасни и здравословни работни места, разумно работно време с добро равновесие между професионалния и личния живот и представителство на профсъюзите и защита правата на договаряне; призовава Комисията да включи общата цел за повишаване на качеството на работата на европейско равнище в процеса на европейския семестър и в набора от социални показатели с цел да насочва и оценява приноса на политиките по заетостта в държавите членки за изпълнението на целите за устойчиво развитие и на ЕССП; призовава държавите членки да отдават на специфичните за всяка държава препоръки, свързани със социалната сфера и заетостта, особено тези, отправени след кризата с COVID-19, същото значение, което те отдават на икономическите и бюджетните препоръки;

23. призовава Комисията и държавите членки да гарантират преразглеждането на насоките на ЕС за заетостта не по-късно от една година след приемането им през 2020 г., за да се вземе предвид кризата с COVID-19 и нейните социални последици и последици за заетостта, както и да се реагира по-добре на подобни бъдещи кризи; подчертава, че с цел укрепване на демократичния процес на вземане на решения Европейският парламент трябва да участва при определянето на интегрираните насоки за растеж и работни места наравно със Съвета. призовава Eurofound да допринесе за измерването на качеството на работните места по отношение на различните условия на договорите и условията на работа и да предостави анализи, свързани с политиката, за да подпомогне подобряването на качеството на работните места и да ги направи устойчиви;

24. изразява загриженост от увеличения брой работници, заети в несигурни и нестандартни форми на заетост, фиктивни самостоятелно заети лица и работници с договори за нулево работно време, включително в националните публични администрации; призовава Комисията и държавите членки да работят за постигане на целта за премахване на принудителната временна заетост и принудителната заетост на непълно работно време до 2030 г. и на целта 80 % от създадените работни места да осигуряват средно или високо равнище на заплащане и да бъдат концентрирани в устойчиви сектори; настоятелно призовава Комисията и държавите членки да премахнат практиките на договори без задължения за определен брой часове и фиктивна самостоятелна заетост;

25. призовава държавите членки да се ангажират с премахването на свързаните с работата смъртни случаи и намаляването на свързаните с работата заболявания до 2030 г.; настоятелно призовава Комисията да представи нова стратегия за здравословни и безопасни условия на труд, насочена както към физическото, така и към психичното здраве на работниците, за да се постигне тази цел; счита, че тази стратегия трябва да включва преразглеждане на рамковата директива за здравословни и безопасни условия на труд с цел защита на работниците при извънредни ситуации като пандемии, както и амбициозни законодателни предложения относно мускулно-скелетните и стресовите разстройства, в сътрудничество със социалните партньори; призовава Комисията да продължи да актуализира Директивата относно канцерогените и мутагените (ДКМ) и да предложи задължителни гранични стойности на професионална експозиция за минимум 50 допълнителни вещества до 2024 г., както и да се включат в директивата вещества с вредно въздействие върху репродуктивната система и да въведе по-стриктни допустими норми относно вредните вещества като канцерогени и мутагени; подчертава, че ЕС трябва да предприеме последващи мерки във връзка с европейската рамка за действие в областта на психичното здраве; отбелязва, че една от целите е и профилактика на раковите заболявания, като се има предвид, че 40 % от раковите заболявания се считат за предотвратими; призовава Комисията да представи амбициозен план за борба с рака, за да спомогне за намаляване на страданието, причинено от тази болест; призовава за засилване на ролята на Европейска агенция за безопасност и здраве при работа, за да се насърчават здравословни и безопасни работни места в целия Съюз и допълнително да се разработват инициативи за подобряване на профилактиката на работното място във всички сектори на дейност;

26. призовава Комисията да представи стратегическа програма на ЕС за здравното обслужване като стъпка напред за качествено повишаване на статута на сектора на здравеопазването в ЕС, включително за работниците, които предоставят персонални и домакински услуги; отново подчертава, че е необходимо програмата за здравното обслужване да отразява и положението на 100 милиона лица в ЕС, полагащи неформални грижи, които осигуряват 80 % от дългосрочните грижи, но остават най-често непризнати; призовава Комисията, в координация с държавите членки, да разработи нормативна уредба, която да гарантира качествени услуги за полагане на грижи, включително оценка на новите възможности в сектора на здравеопазването в полза на потребителите и пациентите, като същевременно се зачита ролята на публичните и частните институции в предоставянето на услуги на гражданите и се гарантират достойни условия на труд за лицата, полагащи грижи;

27. признава, че справедливият, социално устойчив труд и действителното участие на служителите и работниците в определянето на условията на труд са по-важни от всякога в цифровите платформи, както и във всички други сектори и че работниците трябва да упражняват демократично влияние върху управлението на труда; подчертава, че ползите от цифровизацията трябва да се споделят широко и по равноправен начин и работниците в цифровия сектор трябва да се ползват със същите права и условия на труд като тези в други сектори; призовава Комисията да предложи директива относно достойните условия на труд и правата в цифровата икономика, която да обхваща всички работници, включително работниците на нетипични договори, упражняващи нестандартни форми на заетост, работниците в дружества платформи и самостоятелно заетите лица; призовава Комисията да гарантира в тази директива, че дружествата платформи спазват действащото национално и европейско законодателство, да изясни статута на трудова заетост на работещите през платформи чрез оборимата презумпция за трудово правоотношение и да защити условията им на труд, социалната закрила и здравословните и безопасни условия, както и правото им да се организират, да бъдат представени от профсъюзи и да договарят колективни трудови договори, включително за самостоятелно заетите лица; настоятелно призовава Комисията да изготви целенасочено преразглеждане на законодателството на ЕС в областта на конкуренцията, за да се даде възможност за колективно определяне на цените за незащитените самостоятелно заети лица, за да се осигури по-добър баланс в позициите на договаряне и по-справедлив вътрешен пазар;

28. подчертава, че пандемията от COVID-19 подчерта важността на цифровите решения, по-специално работата от разстояние; настоятелно призовава Комисията да предложи директива относно минималните стандарти и условия за справедлива работа от разстояние, да защити здравето и безопасността на работниците и да гарантира достойни условия на труд, в това число доброволния характер на труда, спазване на работните часове, отпуските, равновесието между личния и професионалния живот и други цифрови права при работа като правото на откъсване от работната среда, защитата на правото на неприкосновеност на личния живот на работниците, включително срещу дистанционно наблюдение или друго проследяване, както и забраната за имплантиране на микрочипове в работниците и използването на изкуствен интелект в процеса на набиране на служители, като същевременно се взема предвид Рамковото споразумение на европейските социални партньори относно цифровизацията;

29. призовава Комисията да представи нова рамкова директива относно информирането, консултирането и участието на работниците в структурите на европейските дружества, включително вериги от подизпълнители и франчайзи, както и за дружествата, които използват европейски инструменти за мобилност на дружествата, за да установи минимални стандарти, включително относно предвиждане на промените и преструктуриране, по-специално на равнището на дружествата; призовава също така за преразглеждане на Директивата за европейския работнически съвет (ЕРС), за да се гарантира, наред с другото, правилно прилагане, достъп до правосъдие и ефективни санкции за нарушаване на правилата, както и да се подобри функционирането на специалния орган за преговори, включително транснационален процес на информация и консултации, който да бъде правилно проведен и завършен преди вземането на каквито и да било решения; призовава Комисията да насърчава дяловото участие на служителите като инструмент за засилване на включването на работници чрез подобряване на демокрацията на работното място, като същевременно се намалява неравенството, както и рискът от загуба на работни места по време на периоди на спад;

30. призовава Комисията и държавите членки да определят необходимите условия и изисквания, така че поне 80 % от корпоративните предприятия да бъдат обхванати от устойчиви споразумения за корпоративно управление до 2030 г., като се установят стратегии, съгласувани с работниците, за да се окаже положително влияние върху екологичното, социалното и икономическото развитие чрез управленски практики и присъствие на пазара, подобряване на отчетността на директорите по отношение на интегрирането на устойчивостта в процеса на вземане на корпоративни решения и да се насърчат практики за корпоративно управление, които допринасят за устойчивостта на дружеството, по отношение, наред с другото, на корпоративното отчитане, възнаграждението на съвета, максималните разлики в съотношението на заплатите, състава на съвета и участие на заинтересованите лица;

31. призовава за директива относно задължителна надлежна проверка на спазването на правата на човека и отговорното бизнес поведение — в това число и правата на работниците като правото на сдружаване, правото на колективно договаряне и правото на здраве и безопасност, социална закрила и добри условия на труд — установяваща задължителна надлежна проверка, която обхваща дейностите на дружествата и техните стопански взаимоотношения, в това число и техните вериги на доставки и подизпълнители; подчертава, че тази директива следва да гарантира пълното участие на профсъюзите и представителите на работниците в целия процес на надлежна проверка и следва да гарантира правото на постигане на колективно договаряне на съответните равнища относно политиките за надлежна проверка; подчертава, че както националните инспекции по труда, така и Европейският орган по труда (ЕОТ) трябва да могат да извършват инспекции по цялата верига, да са отворени за подаване на жалби и да бъдат в състояние да предложат подкрепа за постигане на съответствие на всички дружества от ЕС и на дружествата, които искат да получат достъп до вътрешния пазар; призовава Комисията да настоява за ратифициране на конвенции на МОТ № 81 (инспекция по труда) и № 129 (инспекция по труда в селскостопанския сектор) от всички търговски партньори на ЕС;

32. насърчава Комисията да вземе предвид особеностите на предприятията от социалната икономика, които се оказват много важни за обществото по време на пандемията, и да направи оценка на разработването на специални програми и финансови инструменти; призовава Комисията да актуализира своята рамка за създаването и развитието на кооперации и предприятия от социалната икономика, които по своята същност поставят силен акцент върху справедливите условия на труд и заетостта на работниците;

33. подчертава, че ефективното гарантиране на изпълнението е от съществено значение за закрилата на работниците и прилагането на социалните права; изразява съжаление, че повечето държави членки изостават от ангажимента си по Конвенцията на МОТ относно инспекция по труда по отношение на броя на инспекторите по труда; настоява държавите членки да увеличат капацитета си за гарантиране на изпълнението, за да постигнат съотношение от поне един инспектор по труда на 10 000 заети лица, най-късно до 2030 г.;

2. Социална справедливост и равни възможности

34. подчертава, че изкореняването на детската бедност и гарантирането на благосъстояние и равни възможности за децата трябва да заемат челно място сред приоритетите на Европа; призовава Комисията и държавите членки да ускорят приемането и прилагането на Европейската гаранция за децата, така че до 2030 г. всяко дете в ЕС да има пълен достъп до качествено и безплатно здравеопазване, образование и грижи за деца, да живее в достойно жилище и да получава подходящо хранене; отбелязва, че тази политика трябва да се интегрира с други мерки, насочени към бедността и семейната политика, за да доведе до завършени цикли на политиката, които могат да предлагат възможности за социално включване на децата и техните семейства, включително национални и местни стратегии за борба с детската бедност, като се отчитат специфичните предизвикателства, пред които са изправени различните групи от нуждаещи се деца на местно равнище;

35. осъжда използването на пандемията като претекст за някои правителства да отстъпят от някои от основните права на работниците и жените; припомня неотменимото право на достъп до здравеопазване, както и правото на самоопределение по отношение на собственото тяло; поради това подчертава, че правата на репродуктивно здраве, на контрацепция и аборт трябва да бъдат гарантирани, включително чрез удължаване на законоустановената времева рамка за аборт;

36. приветства заключенията на Съвета относно засилването на защитата на минималните доходи с цел борба с бедността и социалното изключване; приканва Комисията да доразвие тези заключения, като предложи рамка за схеми за минимален доход, с цел да се гарантира правото на достоен живот и изкореняване на бедността и да се разгледат въпросите за адекватността и обхвата, включително клауза за запазване на равнището на защита; подчертава, че всеки човек в Европа следва да бъде обхванат от схема за минимален доход и че пенсиите следва да гарантират доход над прага на бедността;

37. призовава държавите членки и Комисията да се ангажират с премахването на разликата в заплащането на жените и мъжете, която понастоящем е 16 %, и произтичащата от това разлика в пенсиите — с цел за 0 % разлика за 2030 г., като насърчава принципа на равно заплащане за равен труд за мъжете и жените; призовава Комисията спешно да представи правна рамка относно прозрачността на заплащането, както първоначално беше обещано за първите 100 дни, включително докладване относно прозрачността на заплащането и информация относно равнищата на заплащане; отново заявява, че разликата в пенсиите на жените и мъжете се дължи също и на неадекватните пенсионни схеми, които не отчитат по подходящ начин периодите на отпуск по майчинство или на родителски отпуск; призовава Комисията и държавите членки да вземат дългосрочни мерки за намаляване на високите равнища на безработица сред жените и да гарантират участието на жените в пазара на труда, да гарантират равно участие и възможности за мъжете и жените на пазара на труда и да въведат инициативи за насърчаване на достъпа на жените до финансиране, на женското предприемачество и на финансовата независимост на жените;

38. призовава Комисията да въведе конкретни мерки, приложими както за публичния, така и за частния сектор, като надлежно се отчитат особеностите на малките и средните предприятия, като например: ясно определяне на критериите за оценка на стойността на труда, неутрални по отношение на пола системи за оценяване и класифициране на труда, одити на заплащането на жените и мъжете и доклади за гарантиране на равно заплащане, право на работниците да изискат пълна информация за заплащането и право на правна защита и ясни цели по отношение на индикаторите на дружествата във връзка с равенството; освен това призовава за подобряване на достъпа до правосъдие и за въвеждане на засилени процесуални права за борба с дискриминацията при заплащането; призовава Комисията да насърчава ролята на социалните партньори и на колективното договаряне на всички равнища (национално, секторно, местно и дружествено) в предстоящото законодателство относно прозрачността на заплащането; призовава Комисията да включи строги мерки за прилагане за лицата, които не ги спазват, като наказания и санкции за работодателите, които нарушават правото на равно заплащане;

39. призовава държавите членки да деблокират Директивата относно жените в управителните съвети и да приемат в Съвета амбициозна позиция с цел да се преодолее значителният дисбаланс между жените и мъжете във вземането на решения на най-високо равнище; призовава Комисията и държавите членки да се ангажират с премахването на ефекта на „стъкления таван“ в управителните съвети на дружествата, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар, чрез въвеждането на целта за поне 40 % представителство на жените на висши ръководни длъжности;

40. призовава Комисията да представи Европейска стратегия за хората с увреждания за периода след 2020 г., която да обхваща всички разпоредби на Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания и да съдържа амбициозни, ясни и измерими цели, планирани действия с ясни срокове и целеви ресурси, както и да бъде подкрепена от подходящ и обезпечен с достатъчно ресурси механизъм за наблюдение с ясни критерии и показатели, като подчертава също така необходимостта от постигане на пълна достъпност на стоките и услугите, включително архитектурната среда, приобщаващото образование и пазара на труда, както и използването на изкуствен интелект, за да се даде възможност на хората с увреждания да участват пълноценно в обществото, както и ангажимент за приключване на процеса на деинституционализиране на заведенията за дългосрочни грижи; призовава държавите членки да използват наличните средства от Кохезионния фонд, от ЕФРР и по-специално от ЕСФ, за да подобрят достъпа до обществени пространства за хора със специални нужди, включително хора с увреждания, хора с деца и възрастни хора, които все още са изправени пред проблема на социалното изключване;

41. настоятелно призовава перспективата за равенство между половете да бъде включена в планираната за 2021 г. стратегия за равенство на хората с увреждания, като се отдаде дължимото внимание на подобряването на достъпа до пазара на труда чрез целенасочени мерки и действия;

42. подкрепя насърчаването на приобщаващо и достъпно обучение, включително достъп до широколентов интернет, както и на професионално и цифрово обучение, включително за уязвимите групи и хората с увреждания, за да се даде възможност по-специално на работниците с ниска квалификация и на възрастните работници да се преквалифицират и да усвоят нови умения; подкрепя създаването на възможности за чиракуване в целия ЕС; призовава Комисията и държавите членки да увеличат усилията си за по-нататъшно включване на хората с увреждания в пазара на труда чрез премахване на пречките, като използват възможностите, които предлага работата в цифрова среда, за тяхното приобщаване и създаване на стимули за наемането им на работа; припомня, че според Eurofound, само един от трима работници с ограничаващо хронично и рядко заболяване има подходящо приспособено работно място; призовава Комисията и държавите членки да продължат работата си за укрепване на заетостта, поддържане на работното място и реинтеграция на хората с увреждания и хронични заболявания на пазара на труда в Европа;

43. приветства новата програма за умения на ЕС; подчертава значението на достъпа до обучение и прeквалификация за работници в отрасли и сектори, в които трябва да се направят радикални промени с оглед на екологичния и цифровия преход; подчертава, че квалификацията и сертифицираните умения осигуряват добавена стойност на работниците, подобрявайки позицията им на пазара на труда, и могат да бъдат прехвърлени при преходи на пазара на труда; призовава публичната политика относно уменията да бъде ориентирана към сертифицирането и утвърждаването на квалификации и умения; подчертава, че системите за компенсиране, основаващи се на умения, следва да бъдат създадени в предприятия, които имат достъп до публични средства за повишаване на квалификацията на работниците и в съгласие с представителите на работниците, тъй като тази система би осигурила възвръщаемост на тези публични инвестиции; подчертава, че европейската стратегия за уменията за устойчива конкурентоспособност, социална справедливост и устойчивост трябва да гарантира правото на учене през целия живот за всички и във всички области;

3. Стабилни системи за социално подпомагане

44. отбелязва, че настоящите равнища на инвестиции в социална инфраструктура в ЕС се оценяват на приблизително 170 милиарда евро годишно и че Комисията оценява необходимите инвестиции на 192 милиарда евро, като здравеопазването и дългосрочните грижи представляват 62 % от тези инвестиции (достъпни жилища — 57 милиарда евро; здравеопазване — 70 милиарда евро; дългосрочни грижи — 50 милиарда евро; образование и учене през целия живот — 15 милиарда евро); призовава Комисията и държавите членки да посветят на прилагането на принципите на ЕССП част от Механизма за възстановяване и устойчивост, която е равностойна на инвестициите в приоритети в областта на околната среда и цифровите технологии; настоява равенството между половете да се взема предвид при разпределението на средства от Механизма за възстановяване и устойчивост;

45. призовава Комисията да наблюдава Европейската стратегия за равенство между половете (2020 — 2025 г.) и приканва държавите членки да приемат национални стратегии за равенство между половете въз основа на европейската стратегия като важен компонент на социално-икономическите мерки, предприети след кризата с COVID-19;

46. освен това подчертава необходимостта Комисията и държавите членки да събират по-добре хармонизирани данни за броя на бездомните хора в Европа, тъй като това представлява основата на всяка ефективна публична политика;

47. подчертава, че ЕС и неговите държави членки имат задължение да гарантират универсален достъп до достойни, безопасни и достъпни жилища, в съответствие с Програмата на ООН до 2030 г., по-конкретно цел 11 и в съответствие с основните права, като например установените в членове 16, 30 и 31 от Европейската социална харта и в Европейския стълб на социалните права; в това отношение призовава всички държави членки да ратифицират преразгледаната Европейска социална харта; подчертава, че инвестирането в социални, достойни и достъпни жилища е от решаващо значение за осигуряване и подобряване на качеството на живот на всички; призовава Комисията и държавите членки да увеличат максимално усилията си по отношение на инвестирането в достъпни жилища, за да се покрият жилищните нужди на групите с ниски и средни доходи (трите най-ниски квинтила), като се гарантира, че най-малко 30 % от всички новопостроени жилища представляват финансово достъпно жилищно настаняване за тези две групи по доходи, и да премахнат енергийната бедност до 2030 г., чрез подкрепа за инвестиции в енергийната ефективност на домакинствата с ниски доходи; призовава държавите членки да дадат приоритет на санирането в своите планове за възстановяване и устойчивост; настоятелно призовава Комисията да представи амбициозен план за постепенно премахване на бездомничеството до 2030 г., включително общоевропейски подход „Housing First“ („Жилище преди всичко“); призовава Комисията да предложи рамка на ЕС за националните стратегии за борба с бездомничеството; призовава Комисията и държавите членки да осигурят минимални стандарти за качествено жилищно настаняване за трансграничните и сезонните работници, чийто наем не следва да бъде включван в тяхното възнаграждение, както и да гарантират прилични жилищни условия, неприкосновеност на личния живот на наемателите и писмени договори за наем, чието изпълнение да бъде контролирано от инспекциите по труда, и да въведат стандарти в това отношение;

48. настоява всички работници да бъдат включени в системата за социална сигурност и да имат право на обезщетения за безработица, платен отпуск по болест, отпуск по майчинство, бащинство и родителски отпуск, застраховка срещу злополука и защита срещу незаконно уволнение;

49. изразява загриженост относно дисбалансите по отношение на качеството на здравеопазването и достъпа до тях в целия ЕС, които кризата с COVID-19 разкри; припомня, че по-бедните хора обикновено живеят средно 6 години по-малко от по-заможните хора и че хората с увреждания често се сблъскват с трудности при достъпа до здравеопазване; подчертава необходимостта от справяне с определящите здравето социални, икономически и екологични фактори с цел справяне с неравенствата в здравеопазването; призовава Комисията да разработи общи показатели и методологии за наблюдение на здравето, както и на ефективността на системите на здравеопазване и достъпността им с оглед намаляване на неравенствата, набелязване и определяне на приоритетни области, които се нуждаят от подобрение и от получаване на увеличено финансиране; призовава Комисията да анализира как различните национални системи за социално подпомагане покриват нуждите от социално подпомагане по време на настоящата криза, за да установи силните и слабите страни по отношение на достъпа до и предоставянето на услуги и социална закрила, както и да гарантира механизъм за наблюдение и оценка на системите за социално подпомагане в Европа, за да се провери тяхната степен на устойчивост, когато те претърпяват сътресения с различна степен на сериозност, и да проучи по какъв начин те могат да станат по-устойчиви и стабилни, за да устоят на бъдещи кризи;

50. подчертава, че всеобщият достъп до публични, основаващи се на солидарността и адекватни пенсии за осигурителен стаж и възраст трябва да бъде гарантиран за всички; признава предизвикателствата, пред които са изправени държавите членки при укрепването на устойчивостта на пенсионните системи, но подчертава значението на запазването на солидарността в пенсионните системи чрез укрепване на приходната част; подчертава значението на публичните и професионалните пенсионни системи, които предоставят адекватен доход след пенсиониране над прага на бедността и позволяват на пенсионерите да запазят стандарта си на живот; счита, че най-добрият начин за гарантиране на устойчиви, сигурни и адекватни пенсии за мъжете и жените е да се повиши общото равнище на заетост и да се осигурят повече качествени работни места за всички възрасти, да се подобрят условията на труд и заетост, и да се заделят необходимите публични разходи; счита, че реформите на пенсионните системи следва да се съсредоточат, наред с другите аспекти, върху реалната възраст на пенсиониране и да отразяват тенденциите на пазара на труда, раждаемостта, здравето и финансовото положение, условията на труд и коефициента на икономическа зависимост; счита, че тези реформи трябва да вземат предвид също и положението на милиони работници в Европа, и по-специално на жените, младите хора и самостоятелно заетите лица, които са неблагоприятно засегнати от несигурна, временна заетост, периоди на принудителна безработица и намалено работно време; призовава Комисията и държавите членки да вземат предвид особеното положение на възрастните работници на пазара на труда и да увеличат усилията си за активен живот на възрастните хора и остаряване в добро здраве, като противодействат на дискриминацията срещу възрастните хора в сферата на заетостта и разработват програми за приобщаване към пазара на труда за граждани на възраст над 55 години, като основен приоритет е ученето през целия живот;

51. изразява загриженост относно начина, по който пандемията на COVID-19 допълнително задълбочи уязвимостта, изолацията, риска от бедност и социалното изключване на възрастното население; подчертава, че пандемията доказа необходимостта от модел на ЕС, който да насърчава и защитава достойнството и основните права на възрастните хора; призовава Комисията да представи план за гарантиране на умственото здраве, достойнството и благосъстоянието на хората, включително на възрастните хора, като подкрепя адекватно качественото здравеопазване и услуги за полагане на грижи, като инвестира в основани на общността услуги, профилактика и насърчаване на здравето, социална закрила, както и достойно жилищно настаняване на достъпни цени и инфраструктура, както и подкрепа за проекти в областта на социалната икономка, включително настаняване в съвместни и кооперативни жилища, програми за здравеопазване и благосъстояние, дневни и дългосрочни грижи за възрастни, като се защитават ролята и условията на труд на полагащите грижи лица и също така се укрепва солидарността между поколенията; призовава държавите членки да предоставят равен достъп до финансово достъпни, профилактични и лечебни здравни грижи с добро качество, както е заложено в Европейския стълб на социалните права , включително медицински услуги и грижи и заведения, които не допускат дискриминация въз основа на възраст;

52. приветства скорошния доклад на Комисията относно въздействието на демографските промени върху различни групи в обществото и върху непропорционално засегнатите в Европа; призовава Комисията и държавите членки да отделят повече от наличните средства по ЕФРР за подобряване на транспортната и телекомуникационната инфраструктура в райони с голям дял застаряващо население, както и в предимно селските райони и районите, засегнати от обезлюдяване;

4. Справедлива мобилност

53. призовава Комисията да преразгледа Директивата за агенциите за временна заетост, за да се създаде нормативна уредба, която да гарантира достойни условия на труд и равно третиране на сезонните работници в рамките на ЕС и на мобилните работници на срочни договори с агенции за временна заетост или какъвто и да било друг вид посредници на пазара на труда, включително агенции за набиране на персонал; призовава държавите членки да засилят прилагането и да се борят срещу практиките на злонамерени агенции за временна заетост; подчертава, че тази нормативна уредба би могла да включва: забрана на посредниците на пазара на труда, които не спазват изискванията на Директивата за агенциите за временна заетост и извършват дейност на единния пазар, гарантирана чрез колективен трудов договор или чрез закон на минимална работна заплата, гарантиран минимален брой часове на седмица/месец, които работодателят не може да приспада по какъвто и да било начин от минималната работна заплата или от заплати, определени от колективен трудов договор, да не се начисляват удръжки от възнагражденията при договори на непълно работно време, да се гарантира равно третиране на лицата, които в съответната държава членка са защитени като работник, работещ в същото дружество/сектор, изискване всички агенции за временна заетост, които извършват дейност на вътрешния пазар, да са вписани в европейски регистър и да са сертифицирани за извършване на дейност в рамките на единния пазар, санкции за дружествата, които използват измамни практики за наемане на работа и трафик на хора с цел трудова експлоатация, както и достъп до информация относно трудовите договори и трудовите права на език, който работникът може да разбере; призовава Комисията и държавите членки да прекратят директните плащания съгласно Общата селскостопанска политика към бенефициери, които не спазват националното и европейското трудово право, конвенциите на МОТ и приложимите колективни трудови договори;

54. подчертава, че свободното движение на работници в ЕС е основна свобода и неразделна част от успеха на вътрешния пазар; подчертава, че свободното движение на услуги трябва да се осъществява, без да се подкопават правата на работниците и социалните права; счита, че свободното движение на услуги върви успоредно със свободната и справедлива мобилност на работниците, които предоставят тези услуги, и че когато се запазват правилата относно условията на труд и се защитава здравето и безопасността на мобилните работници, това е от полза за вътрешния пазар; отбелязва, че има сиви зони и пропуски при някои работници, които упражняват тази свобода при несигурни условия и често чрез измамни агенции за набиране на персонал и посредници на пазара на труда; призовава Комисията и държавите членки да гарантират достойни условия на труд и равно третиране за всички мобилни работници в ЕС;

55. призовава за подход на равнището на ЕС, за да се прекрати конкуренцията в областта на разходите за труд и да се засили социалното сближаване във възходяща посока за всички; призовава Комисията и държавите членки да гарантират справедливи и достойни условия на труд за мобилните, трансграничните и сезонните работници в ЕС и възможността те да се ползват от равен достъп до заетост и възможности в други държави членки и равни равнища на социална закрила, както е предвидено в член 45, параграф 2 от ДФЕС; призовава да се вземат предвид и практиките, свързани с командированите работници; настоятелно призовава държавите членки да гарантират адекватна координация на социалната сигурност, включително чрез преразглеждане на Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност ( 18 ) и укрепване на преносимостта на правата; призовава за по-нататъшно насърчаване на цифровизацията на системите за социална сигурност; призовава държавите членки и Комисията да гарантират защитата на всички засегнати работници в случаите на прехвърляне на предприятия и да направят оценка на необходимостта от преразглеждане на Директивата относно прехвърлянето на предприятия;

56. подчертава, че практиките на създаване на дъщерни дружества или създаване на вериги от подизпълнители с цел намаляване на социалноосигурителните вноски и избягване на задълженията на работодателите, без да се създава ефективно социално осигурително покритие, на практика са в ущърб както на защитата на работниците, така и на устойчивостта на системите за социално подпомагане и във връзка с тях трябва да се предприемат мерки от страна на Комисията и на държавите членки; призовава Комисията и държавите членки, с оглед на справедливостта във вътрешния пазар, да приемат законодателни мерки, за да прекратят неправомерното възлагане на подизпълнители, както и да гарантират обща солидарна отговорност по цялата верига от подизпълнители с цел защита на правата на работниците и техните искания по въпроси като просрочени трудови възнаграждения, неплащане на вноските за социално осигуряване, несъстоятелност, подизпълнители „пощенски кутии“, които изчезват и не заплащат договореното;

57. призовава Комисията да прилага стриктно социалната клауза на действащата директива на ЕС за обществените поръчки и да проучи необходимостта от преразглеждане на посочената директива, за да се въведат по-строги социални клаузи в обществените поръчки, като от икономическите оператори и подизпълнителите се изисква да зачитат изцяло правото на работниците на колективно договаряне и да определят условия за цялостното изпълнение на приложимите секторни колективни трудови договори и описаните в тях условия на труд, при същевременно зачитане на националните традиции и модели на пазара на труда; призовава чрез посоченото преразглеждане да се освободят всички социални услуги и услуги за социално подпомагане от задълженията за обществените поръчки и да се установи европейски механизъм за изключване с цел изключване на основните изпълнители и подизпълнителите, които многократно участват в нелоялна конкуренция и данъчни измами; призовава държавите членки да гарантират спазването, проверката и прилагането;

58. изразява загриженост относно големите суми нереализирани данъчни приходи поради избягване на данъци в големи размери; призовава Съвета да ускори преговорите по законодателството относно публичното отчитане по държави и общата консолидирана основа за облагане с корпоративен данък и да преразгледа критериите, както по отношение на групата „Кодекс за поведение“ за данъчно облагане на бизнеса, така и по отношение на списъка на ЕС на юрисдикции, които не сътрудничат за целите на данъчното облагане;

59. приветства създаването на Европейския орган по труда (ЕОТ); призовава ЕОТ да бъде напълно оперативен възможно най-скоро; призовава Органа да осигури постоянен обмен на информация за най-добрите практики със съответните органи по труда на държавите членки и за прилагане на предварителни инспекции; подчертава, че за да бъде ЕОТ ефективен в борбата с нелегалните практики и експлоатацията на и злоупотребата с работници, този орган следва да бъде улеснен да извършва проверки и да налага глоби на дружествата, които не спазват изискванията; подчертава, че това налага и разширен мандат на органа, който да обхваща такива законодателни актове на ЕС като например директиви 2008/104/ЕО ( 19 ) , 2014/36/ЕС ( 20 ) и 2009/52/ЕО ( 21 ) на Европейския парламент и на Съвета за санкциите срещу работодателите, както и съответното законодателство в областта на безопасните и здравословни условия на труд; счита, че от ЕОТ и националните инспекторати следва да се изисква да провеждат съвместна или съгласувана инспекция, когато национален социален партньор уведоми за случаи на злоупотреба; поради това настоятелно призовава Комисията да включи тези аспекти в оценката на мандата на ЕОТ, предвидена за 2024 г., и да включи заинтересованите лица със задълбочени познания за различните модели на пазара на труда в работата и оценките на ЕОТ; освен това счита, че при управлението на ЕОТ следва да се спазва същата тристранна структура като при другите агенции и по този начин да се дава възможност за повишено представителство, включително право на глас на социалните партньори в управителния съвет;

60. приканва Комисията, след подходяща оценка на въздействието, да представи предложение за цифров европейски социалноосигурителен номер, както беше обявено през 2018 г., за да се засили и защити мобилността на работниците, който да има и потенциала да установи механизъм за контрол както за физическите лица, така и за съответните органи, за да се гарантира, че работниците са обхванати и социалното осигуряване се плаща в съответствие със задълженията, като например лична трудова карта и че правилата на ЕС относно мобилността на работниците и координацията на системите за социална сигурност се прилагат по справедлив и ефективен начин; счита освен това, че работниците и техните представители и инспекторати трябва да имат актуален достъп до информация относно своите работодатели и техните права на заплащане и трудови и социални права, в съответствие със секторното колективно споразумение или националното законодателство, когато е приложимо, и в съответствие с критериите за защита на данните;

61. приканва Комисията да проучи възможностите да се даде възможност на работниците — граждани на трети държави, да получат разрешения за работа в ЕС, при условие че всички гаранции в националното и европейското трудово право ефективно осигуряват защита и достойни условия на труд и за гражданите на трети държави и че това няма да доведе до нарушения на правилата на пазара на труда; призовава Комисията да проведе обстойно разследване на тенденциите, характеризиращи условията на труд на командированите граждани на трети държави и подчертава необходимостта от възможни мерки на политиката на равнището на ЕС или на национално равнище въз основа на резултата от разследването; изразява дълбока загриженост във връзка с настоящото увеличаване на дела на гражданите на трети държави в сектори, известни с несигурните си условия на труд и случаи на злоупотреба; подчертава, че гражданите на трети държави често са по-уязвими към експлоатация и поради това се нуждаят от закрила; подчертава, че това включва злоупотреби като фиктивно командироване, фиктивна самостоятелна заетост, възлагане чрез измама на дейности на външни изпълнители и агенции за подбор на персонал, дружества „пощенска кутия“ и недеклариран труд; призовава Комисията и държавите членки да гарантират спазването на приложимите закони и правила относно условията за наемане на работа, когато става въпрос за граждани на трети държави, с цел да се премахнат злоупотребите, и призовава държавите членки да прилагат осигуряващите защита разпоредби на Директива 2009/52/EО, като гарантират достъпни и ефективни механизми за подаване на жалби, които дават възможност за ефективно искане за възстановяване на дължими заплати и социалноосигурителни вноски;

o

o o

62. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция съответно на Съвета и на Комисията.

(1) ОВ L 303, 2.12.2000 г., стр. 16.

(2) ОВ L 180, 19.7.2000 г., стр. 22.

(3) ОВ C 137 E, 27.5.2010 г., стр. 68.

(4) Приети текстове, P9_TA(2020)0176.

(5) Приети текстове, P9_TA(2020)0194.

(6) Приети текстове, P9_TA(2020)0180.

(7) Приети текстове, P9_TA(2019)0033.

(8) Приети текстове, P8_TA(2019)0337.

(9) ОВ L 185, 11.7.2019 г., стр. 44.

(10) Приети текстове, P8_TA(2019)0202.

(11) ОВ C 159, 10.5.2019 г., стр. 1.

(12) ОВ C 97, 24.3.2020 г., стр. 32.

(13) https://ec.europa.eu/eurostat/documents/2995521/10163468/3-16102019-CP-EN.pdf/edc3178f-ae3e-9973-f147-b839ee522578

(14) https://www.feantsa.org/public/user/Resources/resources/Rapport_Europe_2020_GB.pdf

(15) Eurofound (2018 г.), Upward convergence in the EU: Concepts, measurements and indicators („Възходяща конвергенция в ЕС: концепции, измерване и показатели“), Служба за публикации на Европейския съюз, Люксембург.

Eurofound (2017 г.), ixth European Working Conditions Survey — Overview report („Шесто европейско проучване на условията на труд — Обобщаващ доклад“) (актуализиран текст от 2017 г.), Служба за публикации на Европейския съюз, Люксембург.

(16) Статистически данни за безработицата: Евростат, юли 2020 г.

(17) Европейска икономическа прогноза, есен 2020 г., Европейска комисия, https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/economy-finance/ip136_en.pdf

(18) ОВ L 166, 30.4.2004 г., стр. 1.

(19) Директива 2008/104/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно работа чрез агенции за временна заетост (ОВ L 327, 5.12.2008 г., стр. 9).

(20) Директива 2014/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. относно условията за влизане и престой на граждани на трети държави с цел заетост като сезонни работници (ОВ L 94, 28.3.2014 г., стр. 375).

(21) Директива 2009/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г. за предвиждане на минимални стандарти за санкциите и мерките срещу работодатели на незаконно пребиваващи граждани на трета държава (ОВ L 168, 30.6.2009 г., стр. 24).