В банковия съюз Единният съвет за преструктуриране (ЕСП) осъществява процеса по изготвяне на плановете за преструктуриране за банките, попадащи в неговите правомощия. Освен това ЕСП разработи насоки относно критичните функции и привеждането в действие на споделянето на загуби и все още работи по редица теми, по-специално оперативната непрекъснатост и информационните системи за управление. ЕСП вече публикува „Introduction to Resolution Planning“ („Въведение в планирането на преструктурирането“) и разработва за външно публикуване по-подробно ръководство за планиране на преструктурирането.

През април 2019 г. Европейският парламент и Съветът на Европейския съюз приеха банковия пакет, който включва изменения на определени разпоредби от ДВПБ и РЕМП, но също така на Директивата за капиталовите изисквания (ДКИ) и Регламента за капиталовите изисквания (РКИ). Предвид сроковете в законодателните текстове новите правила вероятно ще започнат да се прилагат в държавите членки през 2020 г.

Част от разпоредбите в пакета са свързани с МИПЗ. По-специално той предвижда мерки за привеждане в съответствие на съществуващата законодателна уредба със съответния международен стандарт, издаден от Съвета за финансова стабилност във връзка с общия капацитет за поемане на загуби (ОКПЗ), и включва значителни промени в калибрирането, критериите за допустимост и разпределението в група на МИПЗ. Освен това в текста се разглежда въпросът за договорното признаване на споделянето на загуби при задължения, уредени от правото на трета държава, както и правомощията на органите за преструктуриране да спират плащания (правомощия за налагане на мораториум).

4.Случаи на прилагане на разпоредбите в рамката за преструктуриране

До момента опитът в прилагането на рамката спрямо банки, които са проблемни или има вероятност да станат проблемни, е ограничен.

Случаят с Banco Popular (юни 2017 г.) е единственото преструктуриране, извършено след влизането в сила на всички разпоредби на РЕМП. Схемата за преструктуриране на Banco Popular включваше обезценяването и преобразуването на собствените средства на институцията и продажбата на субекта чрез инструмента за продажба на стопанска дейност. В тази връзка Banco Santander беше определена като подходящ купувач. В конкретния случай не бе извършено споделяне на загубите по задължения извън подчинен дълг и не бе необходима подкрепа от Единния фонд за преструктуриране.

Преди случая на Banco Popular ДВПБ беше приложена през ноември 2015 г., когато италианските органи поставиха в режим на преструктуриране четири банки (Banca delle Marche, Banca Popolare dell'Etruria e del Lazio, Cassa di Risparmio di Ferrara и Cassa di Risparmio della Provincia di Chieti). Тези случаи обаче възникнаха преди датата на прилагане на разпоредбите за споделяне на загуби. Следователно бяха приложени единствено правилата за държавната помощ относно споделяне на тежестта (които изискват обезценяване на собствен капитал и подчинен дълг), без да е прилагано споделяне на загуби в съответствие с ДВПБ.

Освен това определени разпоредби от рамката за преструктуриране бяха приложени в неотдавнашни случаи с нестабилни банки, в които обаче не се налагаше преструктуриране на институцията:

-Някои банки получиха превантивна подкрепа за ликвидността. Такава подкрепа беше предоставена на две гръцки банки (National Bank of Greece и Piraeus Bank) през април 2015 г. През декември 2016 г. такава подкрепа беше предоставена на Monte dei Paschi di Siena, а през януари и април 2017 г. две средноголеми италиански банки — Banca Popolare di Vicenza и Veneto Banca — също се възползваха от този вид подкрепа.

-National Bank of Greece и Piraeus Bank получиха превантивна рекапитализация през ноември 2015 г. Същият вид подкрепа беше предоставена от италианските органи на Banca Monte dei Paschi di Siena през юни 2017 г.

-През юни 2017 г. Banca Popolare di Vicenza и Veneto Banca бяха обявени от ЕЦБ за проблемни или за които има вероятност да станат проблемни, а Единният съвет за преструктуриране установи, че действие по преструктуриране не е в обществен интерес. Рамката за преструктуриране предвижда, че при такива обстоятелства се прилагат правилата относно несъстоятелността в съответствие с националното право. Вследствие на това двете институции бяха поставени в режим на принудителна административна ликвидация в съответствие с италианското право.

-По отношение на латвийската банка ABLV AS и нейното дъщерно предприятие ABLV Bank Luxembourg S.A., след като през февруари 2018 г. ЕЦБ определи, че банките са проблемни или има вероятност да станат проблемни, ЕСП взе решение да не започва действие по преструктуриране предвид отсъствието на обществен интерес. Вследствие на това ABLV AS кандидатства за доброволна ликвидация в съответствие с латвийското право, а ABLV Luxembourg AS остана в режим на спиране на плащания в съответствие с правото на Люксембург.

Когато е било приложимо, Комисията извърши оценка на мярката, за която държавата членка е подала уведомление в съответствие с правилата за държавната помощ за финансовия сектор, съгласно които за получаването на капиталова подкрепа се изисква споделяне на тежестта от страна на акционерите и подчинените кредитори, както и други изисквания, в това число по целесъобразност представяне на план за реорганизация.

III. Елементи за по-нататъшна оценка

1.Прилагане на ДВПБ и РЕМП

Превантивна рекапитализация

Превантивната рекапитализация позволява рекапитализация на банка с публични средства при изключителни обстоятелства, за да се преодолеят своевременно затруднения, които може да възникнат във връзка с малко вероятен икономически сценарий (определен в неблагоприятния сценарий на стрес тест) и да засегнат финансовото състояние на платежоспособни институции. Това допринася за създаване на далновиден подход към финансовата стабилност и за избягване на потенциално влошаване на състоянието, което може да доведе до неизпълнение на задълженията на дадена банка. За да се гарантира, че превантивната рекапитализация се използва по подходящ начин и съгласно смисъла на рамката за преструктуриране, в ДВПБ и РЕМП се изисква да бъдат изпълнени няколко условия. Те включват банката да е платежоспособна, публичната финансова подкрепа да не се използва за покриване на загуби, които са понесени или е вероятно да бъдат понесени, и превантивната рекапитализация да е необходима за справяне с недостига на капитал, установен при стрес тест или преглед на качеството на активите. Освен това мярката трябва да има временен характер и да е пропорционална на целите за справяне с последиците от сериозните смущения в икономиката на държава членка. На последно място, мярката зависи от окончателното одобрение съгласно рамката на Съюза за държавната помощ.

Наблюдението на Комисията е, че може да съществува необходимост от по-нататъшно изясняване на условията и реда за предоставяне на превантивна рекапитализация с оглед гарантиране на своевременност и координация между съответните участници. В рамката например не се посочва конкретно кой орган следва да потвърди, че банката е „платежоспособна“, преди да получи превантивна рекапитализация (нито се предоставя определение за платежоспособност за целите на превантивната рекапитализация), и не се указва кой орган следва да идентифицира загубите, които субектът е понесъл или е вероятно да понесе в близко бъдеще и които не могат да бъдат покрити посредством превантивна рекапитализация.

Въз основа на поуките, изведени от първите случаи, и в сътрудничество с ЕЦБ и ЕСП Комисията разработи най-добри практики относно определени аспекти от процедурата, в това число относно ролята на стрес тестовете и тяхното взаимодействие с прегледа на качеството на активите. Комисията ще продължи да работи в тази насока.

Мерки за ранна намеса