ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

Разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), които се прилагат към най-отдалечените региони на Съюза, в това число Канарските острови, не допускат по принцип разлики в данъчното облагане на местните продукти и на продуктите от Испания или от останалите държави-членки. Член 349 от ДФЕС (предишен член 299, параграф 2 от Договора за ЕО) предвижда обаче възможността за въвеждане на специфични мерки в полза на тези региони поради наличието на постоянни неблагоприятни условия, които оказват въздействие върху икономическото и социалното положение на най-отдалечените региони.

Решение 2002/546/ЕО на Съвета от 20 юни 2002 г.[1], прието на основание на член 299, параграф 2 от Договора за ЕО, упълномощава Испания да прилага до 31 декември 2011 г. освобождаване от данък или данъчни облекчения в рамките на режима на данък, известен като AIEM, за определени продукти местно производство на Канарските острови. В приложението към същото решение е представен списък на продуктите, за които може да се прилагат освобождаване от данъка или данъчни облекчения. В зависимост от конкретния продукт разликата в данъчното облагане на продуктите местно производство и другите продукти не може да надхвърля 5, 15 или 25 процентни пункта.

В решение 2002/546/ЕО са изложени причините за приемането на специфични мерки, сред които отдалечеността, зависимостта от суровини и енергия, задължението за поддържане на стокови наличности, малкия местен пазар и слаборазвитата износна дейност. Съвкупността от посочените неблагоприятни условия води до повишаване на производствените разходи и оттам ― на себестойността на продуктите местно производство, които, ако нямаше специфични мерки, щяха да бъдат по-малко конкурентоспособни в сравнение с произведените на друго място стоки, дори като се вземат предвид разходите за транспортирането на последните до Канарските острови. Това би затруднило запазването на местното производство. Специфичните мерки, изложени в Решение 2002/546/ЕО, са имали следователно за цел да укрепят местната промишленост, като подобрят нейната конкурентоспособност.

Световната икономическа криза през 2009 г. и последвалото от нея намаляване на пътуванията се отразиха сериозно върху икономиката на Канарските острови, която е силно зависима от приходите от туризъм.

Намаляването на работната ръка в този сектор доведе до значително увеличение на равнището на безработицата на Канарските острови. Процентът на безработицата, който в периода 2001—2007 г. варираше между 10,4 % и 12 %, достигна 17,3 % през 2008 г. и 26,2 % през 2009 г. Това развитие потвърждава колко е опасно икономиката да зависи до голяма степен от туризма, както и че е необходимо да се стимулира диверсификацията на икономическите дейности.

На 16 ноември 2010 г. Испания отправи искане до Европейската комисия за удължаване на срока на прилагане на Решение 2002/546/ЕО с две години, така че датата на неговото изтичане да съвпадне с тази на Насоките за националната регионална помощ за периода 2007—2013 г.[2]

Испания внесе също така искане за удължаване с две години на срока на прилагане на решението относно държавна помощ NN 22/2008, по силата на което отпуснатата от испанските власти помощ, по отношение на AIEM, е съвместима с общия пазар. Комисията изготви проект на решението за държавна помощ N 544/2010, с което се удължава срокът на прилагане на решението относно държавна помощ NN 22/2008 и което е готово за приемане и осигурява съгласуваност с настоящото предложение.

Що се отнася до искането за удължаване на срока на прилагане на Решение 2002/546/ЕО, Комисията направи оценка спрямо степента на неблагоприятните условия, които оказват въздействие върху Канарските острови. Тя стигна до извода, че на база на наличните елементи е обосновано това искане да се уважи.

Първо, докладът на Комисията до Съвета относно прилагането на специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM, прилаган на Канарските острови, който бе приет на 28 август 2008 г., действително потвърди задоволителното функциониране на този данъчен режим, без да е необходимо да се внасят изменения в разпоредбите на Решение 2002/546/ЕО. В доклада, изпратен с настоящото искане за удължаване на срока на прилагане на Решение 2002/546/EО, се потвърждава също, че неблагоприятните условия продължават да са налице.

Второ, поисканото удължение е само за две години.

РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОТ ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

Искането на испанските власти за удължаване на срока на прилагане на режима на данък AIEM е в отговор на отправените искания от страна на заинтересованите икономически сектори.

Комисията не прибягна до оценка на въздействието.

ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

Обобщение на предлаганите мерки

Удължаване на срока на прилагане на Решение 2002/546/ЕО, с което Испания се упълномощава да прилага освобождаване от данък или данъчни облекчения в рамките на режима, известен като AIEM, за определени продукти местно производство на Канарските острови.

Правно основание

Член 349 от ДФЕС.

Принцип на субсидиарност

Единствено Съветът е оправомощен да приема, въз основа на член 349 от ДФЕС, специфични мерки в полза на най-отдалечените региони с цел да адаптира прилагането на договорите към тези региони, включително общите политики, поради наличието на постоянни неблагоприятни условия, които оказват въздействие върху икономическото и социалното положение на най-отдалечените региони.

Следователно предложението е в съответствие с принципа на субсидиарност.

Принцип на пропорционалност

Предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност поради следните причини:

То има за цел удължаване на срока на прилагане на Решение 2004/162/EО за период от две години, така че да съвпадне с Насоките за националната регионална помощ, приложими за периода 2007—2013 г.

В своя доклад до Съвета относно прилагането на специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM, прилаган на Канарските острови, Комисията потвърди задоволителното функциониране на този данъчен режим, без да е необходимо да се внасят изменения в разпоредбите на Решение 2002/546/ЕО.

Всяко допълнително удължаване ще бъде разрешавано само след нов анализ продукт по продукт.

Избор на инструменти

Предложен инструмент: решение на Съвета.

Други инструменти не биха били уместни поради следната причина:

Подлежащият на изменение текст представлява сам по себе си решение на Съвета, прието на същото правно основание (член 299, параграф 2 от тогавашния Договор за ЕО).

ВЪЗДЕЙСТВИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

Предложението няма отражение върху бюджета на Европейския съюз.

2011/0192 (CNS)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

за изменение на Решение 2002/546/ЕО по отношение на срока на неговото прилагане

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 349 от него,

като взе предвид предложението на Европейската комисия[3],

след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти,

като взе предвид становището на Европейския парламент[4],

в съответствие със специална законодателна процедура,

като има предвид, че:

1. Решение 2002/546/ЕО на Съвета от 20 юни 2002 г., прието на основание на член 299, параграф 2 от Договора за ЕО, упълномощава Испания да прилага до 31 декември 2011 г. освобождаване от данък или данъчни облекчения в рамките на режима на данък, известен като AIEM, за определени продукти местно производство на Канарските острови. В приложението към същото решение е представен списък на продуктите, за които може да се прилагат освобождаване от данъка или данъчни облекчения. В зависимост от конкретния продукт разликата в данъчното облагане на продуктите местно производство и другите продукти не може да надхвърля 5, 15 или 25 процентни пункта.

2. Удължаването на срока на прилагане на Решение 2002/546/EО с две години се счита за обосновано, тъй като основните доводи за даденото със същото решение пълномощие остават непроменени. В тази връзка в своя доклад до Съвета относно прилагането на специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM, прилаган на Канарските острови[5], Комисията потвърди задоволителното функциониране на този данъчен режим, без да е необходимо да се внасят изменения в разпоредбите на Решение 2002/546/ЕО на Съвета.

3. Освен това докладът, получен от испанските власти, потвърждава, че неблагоприятните условия, обосновали одобрението на пълното освобождаване от данък и на частичното данъчно облекчение в рамките на режима на данък AIEM, приложими към набор от продукти местно производство на Канарските острови, продължават да бъдат валидни,

ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

Член 1

В член 1 от Решение 2002/546/EО датата 31 декември 2011 г. се заменя с датата 31 декември 2013 г.

Член 2

Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.

Съставено в Брюксел на [...] година.

За Съвета

Председател

[1] OВ L 179, 9.7.2002 г., стp. 22-27.

[2] ОВ С 54, 4.3.2006 г., стр. 13.

[3] ОВ С [...], [...] г., стр. [...].

[4] ОВ С [...], [...] г., стр. [...].

[5] COM(2008) 528.