BG Официален вестник на Европейския съюз C 82/22

Становище на Европейския икономиески и социален комитет относно „Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите — Предоставяне на нов търговски механизъм за потребителите на енергия“

[COM(2015) 339 final]

(2016/C 082/04)

Докладчик: Lutz RIBBE

На 14 октомври 2015 г. Европейската комисия реши, в съответствие с член 304 от Договора за функционирането на Европейския съюз, да се консултира с Европейския икономически и социален комитет относно:

„Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите — Предоставяне на нов търговски механизъм за потребителите на енергия“

[COM(2015) 339 final].

Секция „Транспорт, енергетика, инфраструктури, информационно общество“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 7 януари 2016 г.

На 513-ата си пленарна сесия, проведена на 20 и 21 януари 2016 г. (заседание от 20 януари), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище с 209 гласа „за“, 4 гласа „против“ и 6 гласа „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК приветства анализа на Комисията и твърдо подкрепя направените от нея предложения. Крайно време е потребителят да бъде поставен в центъра на европейската енергийна политика и да му бъдат предоставени всеобхватни възможности за овластяване.

1.2. Повдигнатият в съобщението на Комисията въпрос за „възпрепятстването на потребителите да упражняват своите права за автономно производство и потребление на енергия“ представлява проблем, който трябва спешно да бъде разрешен, но за съжаление в документа не се описва в достатъчна степен къде и как конкретно възникват тези пречки и какво точно е необходимо да се направи за тяхното отстраняване. Комисията би трябвало да изготви отделен документ по тези въпроси.

1.3. ЕИСК счита, че подходът на Комисията за идентифициране на връзките на местно равнище, за вземането им в по-голяма степен под внимание и насърчаването им, както и за по-бързото включване на местните участници на пазара, е правилен.

1.4. Въпросът относно начина на структуриране на енергийните системи е от стратегическо значение. Необходима е конкуренция за изграждането на максимално ефективна цялостна система. Това далеч надхвърля обхвата на производството и класическото предлагане на пазара.

1.5. Оптимизацията на потреблението ще играе решаваща роля. За тази цел трябва на първо място да бъдат създадени, наред с другото, техническите предпоставки („интелигентни измервателни уреди“, „интелигентни мрежи“) и за потребителите, което следва да се разглежда и финансира като част от развитието на мрежите.

1.6. Чрез системи за оптимизация на потреблението потребителите следва да могат не само да адаптират собственото си потребление на енергия и по този начин да спестяват пари. Комисията много основателно споменава, че „съчетаването на варианти за децентрализирано производство и съхранение на енергия с гъвкавост на потреблението може да предостави допълнителна възможност потребителят да стане свой собствен доставчик и управител на (част от) своите енергийни нужди, като се превърне и в производител и по този начин намали сметките си за енергопотребление“ (1) (т.нар. „производител — потребител“).

1.7. Необходимо е да бъдат разработени нови схеми за стимулиране, които да „възнаграждават“ съобразеното със системата структуриране на автономното потребление, директните доставки, както и съхранението на излишъци в пиковите периоди и осигуряването на балансираща енергия, т.е. активно управление на товара за всички участници на пазара.

1.8. Описаните от Комисията предимства на новия подход „производители — потребители“ показват, че става въпрос за нещо повече от допълнение на „централизираното производство“. Става въпрос за свободата за вземане на самостоятелно решение от страна на потребителите, т.е. предприятията, гражданите, градските предприятия за енергоснабдяване и т.н., да играят активна роля в бъдещата енергийна система и чрез активно производство, автономно потребление, съхранение, както и чрез самостоятелно предлагане на пазара.

1.9. В своето съобщение Комисията не дава задоволително определение на автономно производство и потребление. Представените примери показват, че тя има твърде ограничено разбиране за подхода „производители — потребители“. ЕИСК счита, че автономното производство и автономното потребление трябва да бъдат много по-широко формулирани, а не да се разглеждат единствено като отчетената от електромера автономно произведена и потребена електроенергия от дадена собствена инсталация.

1.10. В процес на възникване са други форми на по-разширени общностни структури на потребители — производители, но те срещат значителни пречки. Внедряването на новаторски бизнес модели би увеличило значението на потребителя с оглед на новата му активна роля и би разкрило изцяло нови възможности за създаване на добавена стойност. Те трябва задължително да бъдат взети под внимание в рамките на един „нов търговски механизъм за потребителите на електроенергия“.

1.11. По-широко определените форми на автономно производство и самостоятелно снабдяване, които използват обществените мрежи — естествено срещу заплащане, предоставят възможност и на наематели, по-малки предприятия или членове на кооперации да играят активна и отговорна роля на енергийния пазар и съответно да печелят или спестяват пари. Поради това тясното определение на понятието „автономно производство и потребление“ е социално несправедливо и дискриминиращо от икономическа гледна точка.

1.12. Поставената като цел от Комисията децентрализирана енергийна система се нуждае и от децентрализирани пазарни подходи (2). Потребителят следва да може да избира свободно не само търговеца, но и производителя на енергия.

2. Въведение (съдържание на съобщението на Комисията)

2.1. В Рамковата стратегия за устойчив енергиен съюз се излага визията за енергиен съюз, „основан на гражданите, в който последните се чувстват ангажирани с енергийния преход, възползват се от новите технологии, за да намалят сметките си, участват активно на пазара, а уязвимите потребители са защитени“ (3).

2.2. През последните години енергийният сектор в Европа наистина съществено се промени, но потребителите — т.е. домакинствата, предприятията и промишлеността — все още са изправени пред пречки, които не им позволяват да се възползват напълно от текущия енергиен преход, т.е. да управляват рационално своето потребление и да намаляват сметките си за енергия. Тези пречки включват: — липса на прозрачност по отношение на разходите, потреблението и предлаганите продукти; — увеличаване на дела на таксите за мрежата, на данъците и особено на налозите в окончателната сметка за електроенергия; — недостатъчна конкуренция на много енергийни пазари на дребно, липса на възнаграждение за активно участие и трудности при смяната на доставчиците; — недостатъчно развити пазари за енергийни услуги за жилищни сгради и по отношение на оптимизацията на потреблението; — възпрепятстване на автономното производство и потребление на енергия; — неравнопоставен достъп до информация и големи пречки за навлизане на пазара на нови конкуренти, което забавя въвеждането на наличните авангардни технологии и практики (интелигентни измервателни уреди, интелигентни домакински уреди, децентрализирани източници на енергия и повишаване на енергийната ефективност).

2.3. Новата структура на енергийния пазар (4), използването на нови технологии, както и новите и иновативните дружества за енергийни услуги следва да предоставят възможност на всички потребители в пълна степен да участват в енергийния преход, с цел да управляват по-добре своето потребление с оглед на енергийно ефективни решения, които да им спестяват пари и да намаляват потреблението на енергия като цяло.

2.4. Същевременно следва да бъде променена и ролята на потребителя: той следва не само да може да реагира по-добре и по-гъвкаво на енергийните предложения и услуги и да се възползва от това, но и самият той да играе активна роля като производител на енергия.

2.5. Комисията говори за „основана на три стълба стратегия“, която се състои от а) овластяване на потребителите; б) технически иновации в областта на „интелигентните домове и мрежи“; в) обръщане на специално внимание на управлението и защитата на данните; и която следва да бъде изпълнена посредством план за действие от 10 точки.

3. Общи бележки

3.1. ЕИСК приветства категорично анализа на Комисията и твърдо подкрепя съдържащите се в него предложения. Крайно време е потребителят да бъде поставен в центъра на европейската енергийна политика и на енергийната политика на държавите членки, тъй като съществен напредък при изпълнението на някои цели по отношение на постигането на устойчиви енергийни доставки с ефективно използване на ресурсите може да намери одобрение и да бъде постигнат само когато потребителите от всички слоеве на обществото получат всеобхватни възможности за предприемане на активни и отговорни действия с оглед на припокриващите се цели в областта на енергетиката и околната среда.

3.2. ЕИСК отбелязва, че в енергийните системи на много държави членки структурното и стратегическото значение на потребителите е силно ограничено поради недостатъчно развитата регулаторна рамка. Тази рамка свидетелства за недостатъчното политическо разбиране до момента на активната роля на потребителя. С оглед на това, предложенията изглежда предоставят възможности за изпълнение на заложените цели (наред с другото, намаляване на потреблението на енергия чрез по-голяма енергийна ефективност и икономии на енергия, преход на производството на енергия към чисти енергийни източници, по-добро адаптиране на потреблението към по-големите колебания по отношение на предлагането в бъдеще, разтоварване и повишаване на ефективността на мрежите чрез „demand side management“ („управление на енергопотреблението“), увеличаване на многообразието от участници) по прозрачен и икономически ефективен за потребителите начин.

3.3. Но предоставянето на повече права и възможности на потребителите същевременно означава, че те следва да бъдат информирани, че също носят отговорност и трябва да приемат необходимостта от адаптиране. За мнозина това е нещо ново.

3.4. Тази отговорност не може да бъде налагана, тя трябва да се усвои и упражнява от всички участници (включително и от политиците). Поради тази причина е необходимо спешно да се разшири участието на потребителите при вземането на решения в областта на енергетиката, при инвестициите в производствени съоръжения, енергийни мрежи (вкл. приложенията за „интелигентни мрежи“) и хранилища, както и при тяхното управление.

3.5. Енергийните разходи за крайните клиенти следва да бъдат както икономически достъпни (проблемът с конкурентоспособността, но и с енергийната бедност), така и справедливи (с оглед на справедливото разпределение на тежестите и печалбите). В миналото цените на енергията и енергийните технологии често облагодетелстваха тези, които разполагат със специфични знания и експертен опит, умения и финансови и технически ресурси и които могат да ги използват. Система, която не прави опити за отстраняване на това неравновесие, отслабва доверието в пазара от страна на потребителите в неравностойно положение.

3.6. ЕИСК изразява съгласие с Комисията, че енергийната бедност — един все по-изострящ се социален проблем, може да бъде разрешен по най-добър начин директно чрез социални политики. Еднакво важно е „новият търговски механизъм“ за енергийните потребители да бъде насочен също така и към отстраняването на неравновесията и несправедливостите на пазара.

3.7. В съобщението с основание много ясно се посочва, че — наред с достъпа до информация, основен фактор за решенията на потребителите на практика е (брутната) крайна цена. Дори ако гражданите са значително по-добре осведомени по въпросите, свързани с изменението на климата и съществува положителна нагласа спрямо енергията от възобновяеми източници, решаващият критерий, който определя избора им да спестяват енергия, да предприемат мерки за енергийна ефективност или да използват устойчиви в екологично отношение енергийни източници, остава преди всичко цената. Във връзка с това трябва да се гарантира, че най-вече уязвимите потребители няма да бъдат изложени без защита на екстремни върхови стойности за цените, а ще бъдат създадени (технически) механизми, които почти автоматично да им предоставят желаните предимства.

3.8. Съществува нова тенденция, а именно потребителите да търсят не само произведени в региона селскостопански продукти, но и „регионална електроенергия“ от инсталации за възобновяема енергия. Регулаторният режим почти навсякъде пречи това повишено търсене да бъде задоволено от страна на енергийните предприятия, преди всичко онези, които предоставят възможност на потребителите да упражняват пряко влияние върху предприемаческите решения, като например гражданските енергийни дружества или определени общински предприятия.

3.9. Това е незадоволително по две причини. От една страна, не се постига ефективен пазарен резултат, тъй като не се удовлетворяват предпочитанията и нуждите на потребителите. От друга страна, предлагането на регионално равнище на зелена електроенергия повишава като цяло стойността, която се придава на енергията, и мотивира потребителите на енергия да предприемат по-нататъшни мерки за икономии на енергия и за енергийна ефективност, както и да използват възможностите за гъвкавост с оглед на компенсирането на колебанията при производството на електроенергия от възобновяеми източници.

3.10. ЕИСК счита, че подходът на Комисията за идентифициране на връзките на местно равнище, за вземането им в по-голяма степен под внимание и насърчаването им, както и за значително по-бързото включване на местните участници на пазара, е важен също и с оглед на възможността за получаване на реална цена на мястото на потреблението, а не на мястото на производството.

3.11. Въпросът относно начина на структуриране на енергийните системи е от стратегическо значение. Необходима е конкуренция за изграждането на максимално ефективна цялостна система. Това далеч надхвърля обхвата на производството и класическото предлагане на пазара. Затова едностранното обвързване на отделни държави членки с определени пазарни или системни конфигурации често е прибързано. По-специално трябва да се превъзмогне както изолираното разглеждане на производството, от една страна, и предлагането на пазара, от друга, така и секторното разделение между електроенергия, топлинна енергия и транспорт.

3.12. Енергийните системи трябва да бъдат оценявани според това в каква степен изпълняват тези изисквания. За разлика от електроенергията, по отношение на топлинната енергия и транспорта потребителят винаги е бил интегриран в по-голяма степен в съответните регионални процеси. По-добър напредък при постигането на целите на политиката по отношение на енергетиката и околната среда е възможен при наличието на готовност за съобразяване на конфигурацията на енергийните системи с предпоставките за интегриране и участие на потребителите, както и с конвергенцията на електроенергийния, топлоенергийния и транспортния сектор. В този контекст много факти говорят за предимството на децентрализираните енергийни системи. По този въпрос ЕИСК препраща към становището си относно структурата на енергийния пазар (5).

3.13. Трябва да се обърне голямо внимание на удобството при ползването на новите системи, те трябва да бъдат прости и прозрачни и в никакъв случай не трябва да поставят прекомерни изисквания към потребителя. Техническите средства за гарантирането на това вече са налице.

3.14. На първо място обаче е необходимо в Европа да се създаде хармонизирана рамка, с помощта на която всички разходи, свързани с производството на енергия, включително външните разходи, да бъдат интегрирани в пълен размер в цената на енергията. Необходима е пълна яснота по отношение на действителните разходи (6), т.е. потребителят трябва да може да тълкува крайните цени за потребителите по прост и надежден начин. Не съществува достатъчно прозрачно, гъвкаво и отворено регулиране на пазара, което да може да компенсира погрешните ценови сигнали, произлизащи от преките или непреки субсидии за определени енергийни източници.

4. Стълб 1: Овластяване на потребителите

4.1. Общи бележки

4.1.1. Ролята на потребителя в енергийния сектор би могла да се промени коренно през следващите години при наличието на политическа воля. Затова в съобщението на Комисията напълно основателно се отделя най-голямо внимание на този сегмент. Не става дума единствено за технически и търговски въпроси, а за решаващи структурни промени, които ще направят енергийните процеси по-демократични.

4.1.2. С оглед на това потребителят да може да управлява самостоятелно по-добре своето потребление, той се нуждае на първо място, освен от по-добра информация, от технически и икономически предпоставки. Там, където до момента индивидуалното потребление все още не е или не може да бъде регистрирано (и следователно фактурирано), трябва възможно най-бързо да бъдат предприети коригиращи действия. Когато е необходимо да се инсталират нови измервателни уреди, следва да се заложи директно на „smart metering“ („интелигентни измервателни уреди“).

4.1.3. Комисията счита, че подобряването на информацията относно потреблението следва да се осъществи бързо, което също така означава, че онези около 28 % от потребителите, които след 2020 г. вероятно все още няма да имат достъп до „интелигенти измервателни уреди“, ще придобият правото да получат такива при поискване. Икономическите предпоставки ще бъдат налице само когато възможните икономии остават изцяло при крайния клиент, а не се уравняват отново чрез нови фиксирани такси.

4.1.4. За да се осигури бързото навлизане на интелигентните измервателни уреди, то трябва да бъде финансово неутрално за потребителя. Тяхното инсталиране трябва да се отнесе към разходите за мрежата. За производителите трябва да бъдат създадени хармонизирани и строги рамки по въпросите, свързани със защитата на данните и протоколите за предаване на данни.

4.1.5. Финансовата неутралност обаче е само един от съществените и задължителни критерии за приемането на „smart meters“ (интелигентните измервателни уреди) от потребителите. Към това трябва да се прибави и голямо доверие в операторите на системи, доставчиците и разпределителите на електроенергия, които събират и анализират данните. Това доверие се изгражда толкова по-трудно, колкото по-отдалечени са потребителите от тези предприятия. За ЕИСК е вън от всякакво съмнение, че по отношение на потребителите трябва да се прилага най-високо ниво на защита на данните, което, наред с другото, означава, че потребителите трябва да имат пълен достъп до всички данни.

4.1.6. Днес потребителят вече разполага с няколко възможности за търсене на по-изгодни предложения на съществуващите пазари. Мнението на Комисията, че „смяната [на доставчиците] трябва да бъде технически лесно осъществима, бърза и надежднa“, следва да бъде нещо съвсем естествено в Европа, създадена да насърчава свободното движение на стоки. Поради тази причина премахването на таксите и санкциите за смяната не трябва да се „разглежда“ (7), а да се осъществи на практика!

4.1.7. Възможността за избор на доставчик и за преговори по условията на договора са ключови елементи на конкуренцията на пазара. Показател в това отношение е честотата на смяната на доставчика: това се прави все по-често, но в много държави членки процентът на смяна на доставчика е много нисък (8). Това е следствие от недостатъчната информация, предоставена на потребителите, и от други съществуващи пазарни пречки.

4.1.8. Въпреки че смяната на доставчиците е важно средство за потребителя, функционирането на конкуренцията не е обвързано единствено с процента на смяна на доставчика и с цената. Удовлетвореността на потребителите, връзката с местните общности, както и обществената ангажираност на местните оператори, играят и днес нарастваща роля при избора на доставчик, също както и присъствието на представители на доставчиците по места. Потребителите все повече се интересуват не само от това как се произвежда електроенергията, но също и къде и от кого. Затова е важно потребителят да може да избира свободно не само доставчика, но и производителя на енергия.

4.1.9. Така ще възникне конкуренция по отношение на цените и качеството. Когато съществува прозрачност по отношение на разходите за мрежата и производствените разходи, малко по-скъпо произведената електроенергия с по-малък дял транспортни разходи би могла като цяло отново да стане по-изгодна, което обаче изисква изчислени въз основа на разстоянието цени за дела на разходите за мрежата, както и възможността автономно произведената електроенергия от възобновяеми източници да се предлага непосредствено и самостоятелно на пазара при условия на лоялна конкуренция.

4.1.10. Комитетът споделя мнението на Комисията, че социалните, структурните и регионалните цели не могат да бъдат постигнати посредством контролирани или регулирани от държавата цени на енергията.

4.1.11. ЕИСК счита концепциите за „оптимизация на потреблението“, „автономно производство и потребление“, както и за „увеличаване на участието на потребителите чрез посредничество и колективни схеми“ за изключително важни, тъй като в това отношение се разкриват възможности за изцяло ново развитие.

4.2. Оптимизация на потреблението

4.2.1. Описаните в документа на Комисията вече съществуващи успешни примери за оптимизация на потреблението, наред с другото, чрез динамично ценообразуване (в договорите за доставка на електроенергия) и гъвкави автоматизирани системи за оптимизация на потреблението убедително потвърждават идеята, че „енергийната ефективност и оптимизацията на потреблението често са по-добри средства за балансиране на търсенето и предлагането, отколкото изграждането или поддържането в експлоатация на повече електроцентрали или електропроводи“ (9).

4.2.2. Активно участие на крайните клиенти ще бъде възможно обаче само ако предимствата на гъвкавите тарифи компенсират в обозримо бъдеще евентуалните необходими разходи за инвестиции. Ето защо ценовите сигнали трябва да бъдат коректни, т.е. цените, които крайните потребители могат да избират, трябва да отразяват ситуацията, при която по-голямото предлагане на електроенергия (напр. при наличие на много вятър или слънчева светлина) среща по-малко търсене и обратното — голямото търсене среща ограничено предлагане.

4.2.3. Ценовите сигнали трябва — по възможност автоматизирано — да стават известни на потребителя, за да може той да ги използва. Необходима е по възможност саморегулираща се система. В противен случай ще се възползват само опитните в техническо отношение клиенти. Решението относно това до каква степен потребителят ще участва на тези пазари трябва да бъде оставено на самия него.

4.2.4. Може да се очаква, че „новите, активни потребители“ ще участват толкова повече в оптимизацията на потреблението, колкото по-непосредствено те самите участват във вземането на решения относно инфраструктурните мерки и колкото по-голямо е участието им в инвестициите и управлението на производствените съоръжения, мрежите и хранилищата. Затова всички форми на гражданско участие и гражданско енергопроизводство или други общностно организирани структури на производители — потребители имат голямо значение на пазара на електроенергия. В съобщението на Комисията обаче тези взаимовръзки са представени в твърде незначителна степен.

4.3. Автономно производство и потребление: производителят — потребител в енергийния ландшафт на бъдещето

4.3.1. Системи за оптимизация на потреблението биха дали възможност на потребителите не само да адаптират собственото си потребление на енергия. Комисията много основателно споменава, че „съчетаването на варианти за децентрализирано производство и съхранение на енергия с гъвкавост на потреблението може да предостави допълнителна възможност потребителят да стане свой собствен доставчик и управител на (част от) своите енергийни нужди, като се превърне и в производител и по този начин намали сметките си за енергопотребление“ (10).

4.3.2. Това обаче ще се случи само при наличието на наистина нови, съобразени с определените цели пазарни модели, а не се правят опити единствено за преструктуриране на съществуващата система така, че в нея да бъде намерено място за новите енергии (11).

4.3.3. Необходимо е да се разработят нови схеми за стимулиране, които да „възнаграждават“ съобразеното със системата структуриране на собственото потребление, директните доставки, както и съхранението на излишъци и осигуряването на балансираща енергия. Това изисква не само да се определят нови критерии за целесъобразност на системата, но и да се проектира по нов начин „енергийната система на бъдещето“ в един все по-децентрализиран енергиен ландшафт. Във всеки случай е неприемливо да се придържаме към традиционното разбиране за системата от времената, когато конвенционалните атомни и въглищни електроцентрали осигуряваха постоянно базово натоварване.

4.3.4. В своето съобщение Комисията изброява някои допълнителни предимства на децентрализираното производство на възобновяема енергия, наред с другото, възможността за намаляване на загубите по мрежата и претоварването, което би дало възможност да се спестят мрежови разходи в дългосрочен план. ЕИСК споделя това мнение, но до този момент в държавите членки тези предимства не се признават и отчитат в достатъчна степен.

4.3.5. Изчерпателното представяне на предимствата на този нов подход „производители — потребители“ в приложения към съобщението работен документ (12) показва, че той ще бъде нещо повече от „само“ целесъобразно допълнение на „централизираното производство“. Става въпрос за свободата за вземане на самостоятелно решение от страна на потребителите да играят активна роля в бъдещата енергийна система чрез автономно производство и потребление, чрез съхранение, както и чрез самостоятелно предлагане на пазара.

4.3.6. В своето съобщение обаче Комисията не дава задоволително определение на концепцията за автономно производство и потребление. Примерите, представени в приложения към съобщението работен документ (13), по-скоро показват, че тя има ограничено разбиране за автономното производство и потребление. Според ЕИСК това понятие трябва да бъде по-широко формулирано, а не да се разглежда единствено като отчетената от електромера автономно произведена електроенергия от дадена собствена инсталация, например, фотоволтаичната енергия от дадена домашна покривна инсталация, т.е. електроенергията, произведена без използване на или пренос от обществената мрежа. Трябва да се сложи край на разбирането, от което се изхождаше досега, че операторът на инсталация и крайният потребител трябва да са едно и също лице, тъй като то обхваща само една специфична форма на самостоятелно снабдяване.

4.3.7. В процес на възникване са по-разширени структури на потребители — производители, но понастоящем те все още срещат значителни пречки. Това включва например бизнес модела на енергийните кооперации, които продават своята електроенергия непосредствено на членовете си, или на гражданските енергийни дружества, които доставят електроенергията си на потребители на електроенергия в непосредствена близост, без да прибягват до борса или търговско електроразпределително дружество. Въвеждането на подобни модели би увеличило съществено значението на потребителя с оглед на новата му активна роля и би проправило пътя към изцяло нови бизнес модели, които трябва да бъдат взети под внимание в рамките на един „нов търговски механизъм“ за потребителите на електроенергия.

4.3.8. Разширяването на понятието за автономно производство и потребление е важно и поради факта, че досегашното твърде тясно тълкуване (свързано с изискването операторът на инсталации и крайният потребител да са едно и също лице) е насочено само към една специфична група активни потребители. По този начин автономно производство и потребление могат да осъществяват само част от потребителите — тези, които разполагат с достатъчно средства за инвестиции в инсталации, но преди всичко и с достатъчно място (например в сградите или върху тях) за тяхното монтиране. На практика биха били изключени например наемателите. Същият проблем възниква и по отношение на стопанските потребители, преди всичко по-малките предприятия или предприятията без големи собствени площи.

4.3.9. За разлика от това по-широко дефинираните форми на автономно производство и самостоятелно снабдяване, които използват обществените мрежи — естествено срещу заплащане, представляват модели, които предоставят възможност и на наематели, по-малки предприятия или членове на кооперации и др., да играят активна и отговорна роля като производители — потребители на енергийния пазар и съответно да печелят или спестяват пари. Поради това тясното определение на понятието „автономно производство и потребление“ е социално несправедливо и дискриминиращо от икономическа гледна точка.

4.4. Участие на потребителите чрез посредничество и колективни схеми

4.4.1. Комисията споменава и факта, че „все по-често в редица държави членки се появяват колективни схеми и общностни инициативи. Все повече потребители се включват в колективно автономно производство на енергия и схеми за сътрудничество, за да управляват по-добре своето потребление на енергия. Тази иновация от потребители води до иновация за потребители и разкрива нови бизнес модели. Появяват се дружества за предоставяне на енергийни услуги, агрегатори, посредници, дружества за обработка на данни и други посреднически дружества, а често и организации на потребителите, за да се помогне на потребителите да постигнат по-добри сделки за своето енергоснабдяване, като същевременно ги освобождават от административните процедури и обременителните проучвания. Това също така ще разкрие нови възможности за местните общности и власти, чиито регионални и местни енергийни инициативи могат да осигурят важна връзка между лицата, отговорни за вземането на решения, гражданите и новаторите на местно равнище“ (14).

4.4.2. Изготвеното от ЕИСК проучване относно „гражданското енергопроизводство“ (15) показва, че могат да бъдат посочени още редица допълнителни предимства (напр. получаване на подкрепа за изграждането на нови инсталации, възможности за развитие на регионалната икономика, финансиране на инвестициите). Във всички посетени държави членки ЕИСК установи голяма готовност от страна на гражданското общество да подкрепя активно и/или да реализира самостоятелно съответни частни или общностни модели. Те обаче често претърпяват неуспех поради правни изисквания, бюрократични пречки или други прояви на умишлена или неумишлена дискриминация.

4.4.3. Само един пример: граждани, които са колективни оператори на гражданска вятърна инсталация, често не могат да купуват и използват директно собствената си електроенергия, а трябва да я предлагат на пазара с посредничеството на търговски дружества и след това да я изкупуват обратно. Това не е разбирането на ЕИСК за „активно участие на пазара“.

4.4.4. Във въведението на съобщението Комисията наистина определя „възпрепятстването на потребителите да упражняват своите права за автономно производство и потребление на енергия“ като проблем, който трябва да бъде разрешен, но не обяснява в достатъчна степен къде и как конкретно възникват тези пречки и какво е необходимо да се направи за тяхното отстраняване. Опитът на много държави членки показва, че често националните регулаторни органи де факто възпрепятстват автономното производство и потребление, самостоятелното снабдяване или директните доставки в по-широк смисъл или че най-малкото икономически или бюрократично ги утежняват. Като примери за това могат да бъдат посочени Испания и Германия. Затова Комитетът призовава Комисията, в рамките на процеса на консултации, да изготви и представи отделен документ, който да се основава на приложения към съобщението работен документ (16) и да описва на какво умишлено или неумишлено неблагоприятно третиране са подложени подходите за производителите — потребители, какви са настоящите бюрократични пречки и как следва да бъде отстранявана съществуващата дискриминация.

Във връзка с това Комисията би следвало да подложи на критичен анализ съвместимостта на собствените си правила за държавните помощи с изложените в съобщението идеи. Още днес може да се направи констатацията, че в насоките за държавните помощи в областта на опазването на околната среда и енергетиката (17) не се обръща достатъчно внимание на автономното потребление, самостоятелното снабдяване и директните доставки.

4.4.5. При обсъждането на ролята на посредниците следва също така да бъде разгледан и въпросът за независимостта от големите доставчици. С оглед на запазването на тази независимост би било целесъобразно да се разяснят допълнително бизнес моделите на посредниците, както и въпросът кои са техните възложители!

5. Стълб 2: Превръщане на интелигентните домове и мрежи в реалност

5.1. Новата енергийна система се развива отдолу нагоре. Свързаните в мрежа устройства се превръщат в интелигентни домове, те — в сгради, а сградите от своя страна — в активни части от мрежата. „Интелигентните домове“ са своеобразна основа на новата енергийна система, а също така и добро място за учене и натрупване на опит за новия, активен „потребител“. Трябва да се предоставя повече информация за многобройните възможности, които вече са налице.

6. Стълб 3: Управление и защита на данните

6.1. Хармонизираното и надеждно законодателство за защита на данните е основата и предпоставката за бързото и перспективно въвеждане на модерни комуникационни системи. В това отношение трябва да се определи: — какви данни изобщо трябва да бъдат задължително събирани с цел оптимално функциониране; — как трябва да бъдат криптирани данните; — къде и колко дълго да бъдат съхранявани; — и кой може да нареди заличаването им.

6.2. ЕИСК счита за изключително важно потребителят да бъде и да остане собственик на своите данни и да запази пълния контрол върху и достъп до тях, така че да може да проверява, поправя и заличава данните, както и да ги прехвърля при смяна на доставчика.

Брюксел, 20 януари 2016 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Georges DASSIS

(1) COM(2015) 339 final.

(2) Вж. TEN/577 „Започване на процеса на обществени консултации относно новата структура на енергийния пазар“ (вж. страница 13 от настоящия брой на Официален вестник).

(3) COM(2015) 80 final, стр. 2.

(4) Вж. бележка под линия 2.

(5) Вж. бележка под линия 2.

(6) Вж. бележка под линия 2.

(7) Вж. бележка под линия 1.

(8) Вж. ACER/CEER: Annual Report on the Results of Monitoring the Internal Electricity and Natural Gas Markets in 2013 (Годишен доклад за резултатите от наблюдението на вътрешните пазари за електроенергия и природен газ през 2013 г.), октомври 2014 г., стр. 69.

(9) Вж. бележка под линия 1.

(10) Вж. бележка под линия 1.

(11) Вж. бележка под линия 2.

(12) SWD(2015) 141 final, 15.7.2015 г.

(13) Вж. бележка под линия 12.

(14) Вж. бележка под линия 1.

(15) ЕИСК: Changing the future of energy: EESC on the role of civil society in the implementation of the EU Renewable Energy Directive (Как да променим бъдещето на енергетиката, Проучване на ЕИСК относно ролята на гражданското общество в изпълнението на Директивата на ЕС за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници) (EESC-2014-04780-00-04-TCD-TRAEN).

(16) Вж. бележка под линия 12.

(17) ОВ C 200, 28.6.2014 г., стр. 1.