BG Официален вестник на Европейския съюз C 168/74

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 97/67/ЕО относно пълното изграждане на вътрешния пазар на пощенски услуги на Общността“

COM(2006) 594 окончателен 2006/0196 (COD)

(2007/C 168/16)

На 1 декември 2006 г. Съветът реши, в съответствие с членове 47.2, 55 и 95 от Договора за създаване на Европейската общност, да се консултира с Европейския икономически и социален комитет относно предложение горе-поставено.

Специализирана секция „Транспорт, енергетика, инфраструктури, информационно общество“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 22 март 2007 г. (докладчик: г-н HENCKS).

На 435-ата си пленарна сесия, проведена на 25 и 26 април 2007 г. (заседание от 26 април) Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище с 131 гласа „за“, 26 гласа „против“ и 8 гласа „въздържал се“.

1. Препоръки

1.1 С предложението за директива, предмет на настоящото становище, Комисията смята да пристъпи от 1 януари 2009 г. към последния етап от либерализацията на пазара на пощенски услуги, като поддържа основните аспекти на универсалната услуга на съществуващите нива във всички държави-членки на Съюза и отменя в същото време изключителните права (запазен сектор) за финансиране на въпросната универсална услуга.

1.2 Основният предизвикателство пред организирането на този последен етап се състои в определянето на пътя, който трябва да се следва за поддържане на ефективен и конкурентоспособен сектор на пощенски услуги, който да продължава да предлага универсална висококачествена услуга на достъпни цени на физически лица и предприятия в Европа, в интерес на конкурентоспособността на икономиката, нуждите на гражданите, независимо от тяхното географско, финансово или друго положение, както и в интерес на заетостта и устойчивото развитие.

1.3 ЕИСК счита, че представените от Комисията елементи в подкрепа на нейния проект не позволяват да се гарантира с необходимата сигурност устойчивото финансиране на универсалната услуга във всяка държава-членка и в частност в онези държави-членки, в които съществуват трудни географски демографски условия и поради това не могат днес да отменят финансирането чрез запазен сектор, което в голяма част от държавите-членки е доказало своята ефикасност и равнопоставеност.

1.4 ЕИСК не може да гарантира, че нетните остатъчни разходи на универсалната услуга ще бъдат компенсирани от въвеждането на такса или повишаване на тарифите за потребителите или чрез публични субсидии, при положение че настоящата универсална услуга не изисква специфични разходи за потребителите/данъкоплатците.

1.5 ЕИСК не подкрепя на този етап система от типа „play or pay“, при която всеки оператор има задължение да предоставя универсална услуга, от което може да бъде освободен, като участва във финансирането на универсалната услуга, нито използването на компенсационен фонд.

1.6 Комисията следва да уточни рамката, в която би могло да продължи либерализирането на пощенските услуги. Това е предпоставка за премахване на запазения сектор, което е необходимо за финансирането на универсалната услуга.

1.7 Предвид несигурността и рисковете, свързвани с пълната либерализация на пазара на пощенски услуги, крайният срок 1 януари 2009 г. изглежда нереалистичен, още повече, че пощенските оператори в държавите-членки, които се присъединиха към Съюза едва през 2004 г., не биха разполагали с достатъчно време за да се адаптират към новите реалности.

1.8 ЕИСК призовава: — действието на сега действащата директива да бъде продължено; — да се предвиди евентуално пълно либерализиране на пощенския сектор до 1 януари 2012 г., при условие че дотогава, в тясно сътрудничество с всички заинтересовани страни, се намерят надеждни предложения за финансиране, които ще внесат подобрения в запазения сектор; — в универсалната услуга да бъдат включени някои специфични пратки, изпращани или получавани от незрящи или слабо виждащи лица и до техните организации.

2. Въведение

2.1 В социален и икономически аспект пощенските услуги са много важни за икономическото, социалното и териториалното сближаване и за изпълнението на Лисабонската стратегия. Те допринасят пряко за социалните отношения и основните права на всички хора, за свързването в мрежа и солидарността на народите и регионите, за конкурентоспособността на европейската икономика и в крайна сметка за устойчивото развитие.

2.2 Според оценките на Комисията пощенските служби обработват годишно 135 милиарда пратки в ЕС, което представлява оборот от около EUR 88 милиарда, т.е. около 1 % от брутния вътрешен продукт (БВП) на Общността. Две трети от този оборот се образуват от писма, останалата част — от изпращане на пратки, бърза поща и допълнителни услуги.

2.3 Универсална пощенска услуга, гарантираща достъпа на всички граждани без оглед на тяхното географско, финансово или друго положение до надеждни и качествени пощенски услуги на достъпни цени, е важен елемент от европейския социален модел и Лисабонската стратегия. Висококачествена универсална услуга е необходимост, както за гражданите, така и за икономическите субекти, които са основните потребители на пощенски услуги и имат нужда всяко писмо или всяка пратка да бъде доставена до съответния получател, независимо кой е той и къде се намира.

2.4 Реформите, развитието на технологиите, както и повишената автоматизация в сектора на пощенските услуги доведоха до съществено подобряване на качеството, по-голяма ефективност и по-пълно отчитане на нуждите на клиентите.

2.5 Тези промени, противно на песимистичните предвиждания, според които пощенските услуги представляват непрекъснато западащ сектор, отразяват потенциала за растеж, който операторите виждат в развитието на нови услуги, като пазаруване от дома, електронна търговия и хибридна поща.

2.6 За разлика от другите индустрии в мрежа, пощенската работа и най-вече разпространението, се характеризира все още с голям дял на ръчния труд и с пряк контакт с потребителите. Секторът на пощенските услуги е важен за заетостта; смята се, че в Съюза повече от 5 милиона работни места пряко зависят или са тясно свързани с него. Разходите за работна ръка, които най-често са фиксирани разходи, представляват най-голямата част (+/- 80 %) от общите разходи. Поради това работната ръка е особено уязвима на действието на евентуални мерки за рационализиране в хода на либерализирането и на повишаване на конкурентоспособността.

2.7 В заключение ЕИСК желае да отбележи, че периодичните проучвания на „Евробарометър“ показват общо удовлетворение на по-голямата част от ползвателите от качеството на предоставяните пощенски услуги.

3. Предистория

3.1 На 11 юни 1992 г. Комисията представи Зелена книга за развитието на единния пазар на пощенските услуги, последвана от съобщение на 2 юни 1993 г. относно „Основни насоки за развитие на пощенските услуги в Общността“; постепенната и контролирана либерализация на пощенския сектор започна преди около 10 години с Директива 97/67/ЕО, известна като „пощенска директива“.

3.2 Пощенската директива, която е в сила до 31 декември 2008 г., установи общи правила за развитие на вътрешния пазар на пощенските услуги, отнасящи се до: — универсалната услуга; — запазения сектор (монопол); — тарифните принципи и прозрачността на сметките за предоставящите универсалната услуга; — стандартите за качество; — хармонизирането на техническите стандарти; — създаването на независими национални регулаторни органи.

3.3 Универсална услуга

3.3.1 Според тази директива, държавите-членки са длъжни да гарантират на всички ползватели предоставянето на универсална услуга на достъпни цени, през всички работни дни и не по-малко от пет дни в седмицата, във всяка точка на територията, включваща най-малко: — събирането, сортирането, превоза и доставката на пощенски пратки до два килограма и на пощенски колети до 10 килограма; — услугите, свързани с препоръчаните пратки и пратките с обявена стойност; — подходящи места за достъп до пощенската мрежа на цялата територия на страната.

3.3.2 По този начин правилата на Общността осигуряват на всички граждани на Европейския съюз, истинска комуникационна услуга, независимо от географските и демографски условия на територията, на която живеят.

3.3.3 Универсалната услуга, както е определена по-горе, включваща както национални, така и презгранични услуги, трябва да отговаря на определените стандарти за качество, отнасящи се в частност до сроковете за доставка, както и редовността и надеждността на услугите, определени от държавите-членки (за националните услуги) и от Парламента и Съвета (за презграничните услуги в рамките на Общността).

3.4 Запазен сектор

3.4.1 Когато една държава-членка прецени, че задълженията за предоставяне на универсална услуга представляват несправедлива финансова тежест за доставчика на тази услуга, тя може да му даде монополни права върху събирането, сортирането, транспортирането и доставката на вътрешни кореспондентски пратки и доколкото това е необходимо за поддържането на универсалната услуга, върху презграничната поща и пряката пощенска реклама: — за пратки с тегло до 50 грама (или чиито пощенски разходи не превишават 2,5 пъти обществената тарифа, прилагана за кореспондентска пратка от първо тегловно стъпало от най-бързата категория).

4. Проект за директива на Комисията

4.1 Проучването на перспективите, което Комисията възложи на международен консултант (1) стигна до заключението, че изграждането на вътрешния пазар на пощенски услуги във всички държави-членки през 2009 г. е съвместимо с поддържането на висококачествена универсална услуга. В това проучване се отбелязва, че произтичащите за поддържането на универсална услуга рискове изискват повечето държави-членки да приемат „съпътстващи“ мерки.

4.2 Проектът за директива, предмет на настоящото становище, предвижда пълната либерализация на пазара на пощенски услуги на 1 януари 2009 г., като в същото време запазва основните общи стандарти на универсалната услуга на съществуващите нива за всички ползватели във всички държави-членки на Съюза.

4.3 Считано от 1 януари 2009 г. държавите-членки няма да имат право да предоставят изключителни или специални права (запазен сектор) за създаване и предоставяне на пощенски услуги.

4.4 Държавите-членки вече не трябва задължително да определят доставчик(ци) на универсална услуга, но могат да оставят предоставянето на въпросната услуга за определен срок на пазарните сили; те могат също да определят специфични услуги или региони, в които универсалната услуга не може да бъде осигурена от пазарните сили и да предвидят възлагане на обществени поръчки с цел тези услуги да бъдат осигурени по разходно-ефективен начин.

4.5 Когато предоставянето на универсална услуга изисква външно финансиране, държавите-членки биха могли да избират измежду следните възможности: — обществени поръчки; — обществени обезщетения с преки субсидии от държавата; — компенсационен фонд, захранван от налог, налаган на доставчиците и/или на ползвателите на услугата; — система от типа „play or pay“, която обвързва издаването на разрешителни със задължението за предоставяне на универсална услуга или за финансиране на компенсационен фонд.

4.6 Директивата, предмет на настоящото становище, въвежда и нова разпоредба, която задължава държавите-членки да оценят необходимостта от гарантиране на прозрачен и недискриминационен достъп за всички оператори до елементите на пощенската инфраструктура и до следните услуги: системата за пощенски кодове, базата данни с адресите, пощенските кутии за абонати в пощенските станции, пощенски кутии, информацията за смяна на адрес, услугата за пренасочване на пратката, връщане на пратката до изпращача. Гореспоменатите разпоредби не предвиждат достъп надолу по веригата до сегментите „сортиране“ и „доставка“.

5. Общи забележки

5.1 ЕИСК винаги е считал, че за разлика от други сектори, либерализацията на пощенските услуги не е извършена набързо, а до момента се осъществява плавно и контролирано. Той приветства факта, че проектът за директива потвърждава, че главните аспекти на универсалната услуга са гарантирани на всеки потребител. ЕИСК изисква обаче в универсалната услуга да бъдат включени безплатни услуги, свързани със специфични пратки, изпращани или получавани от незрящи или слабо виждащи лица.

5.2 За Комисията основният проблем, свързан с организацията на последния етап на пълната либерализация на пощенския пазар в Съюза, се състои в определянето на пътя, който трябва да се следва за постигане на ефективен и конкурентоспособен пощенски сектор, който да продължи да предлага висококачествени услуги на достъпни цени на физически лица и предприятия в Европа.

5.3 ЕИСК счита, че представените от Комисията елементи в подкрепа на нейния проект, не позволяват да се гарантира с необходимата сигурност устойчивото финансиране на универсалната услуга във всяка държава-членка и в частност в онези държави-членки, в които съществуват трудни географски и демографски условия и поради това не могат днес да отменят финансирането чрез запазен сектор, което в голяма част от държавите-членки е доказало своята ефикасност и равнопоставеност.

5.4 ЕИСК не може да гарантира, че нетните остатъчни разходи на универсалната услуга ще бъдат компенсирани от въвеждането на такса или повишаване на тарифите за ползвателите или чрез публични субсидии, при положение че настоящата универсална услуга не изисква специфични разходи за ползвателите/данъкоплатците.

5.5 ЕИСК не подкрепя на този етап система от типа „play or pay“, при която всеки оператор има задължение да предоставя универсална услуга, от което може да бъде освободен, като участва във финансирането на универсалната услуга, нито използването на компенсационен фонд. Този вид система беше изпитана на практика без особен резултат единствено във Финландия. Изглежда, че използването на компенсационен фонд също не е решение. В действителност система от този тип е била експериментирана в Италия и тя се е оказала неуспешна.

5.6 Същото се отнася и за финансиране на универсалната услуга чрез обществени субсидии, което утежнява публичните финанси, които впрочем вече са под „натиск“, отново за сметка на ползвателите/данъкоплатците.

5.7 Накрая ЕИСК отбелязва, че алтернативните предложения за финансиране, направени от Комисията не са били анализирани по отношение на тяхната приложимост и ефективност. Тяхното прилагане в тези условия би изложило държавите-членки на риска да се озоват в безизходна ситуация, при която пазарът е изцяло либерализиран, но няма гаранция за предоставяне на универсална услуга.

5.8 Затова е необходимо преди всеки нов етап на либерализация да се определят правила, както и ясна и стабилна рамка. Ако е необходимо, запазеният сектор следва да бъде отменен само след определянето на тази рамка, която включва реално ефективни и устойчиви мерки за финансирането на универсалната услуга, които следва да бъдат ясно идентифицирани и анализирани за всяка държава-членка. Това следва да е предварително условие за премахването на единствения начин на финансиране, който до момента е доказал своята ефективност, а именно — подходящ запазен сектор.

5.9 От десетина години броят на работните места в пощенския сектор намаля с десетки хиляди работни места (0,7 % според Комисията), а много други работни места бяха заменени с несигурни работни места и работни места с лоши условия на труд в сортировъчните центрове, службите за доставка или в пощенските клонове.

5.10 Въпреки че различни фактори като новите технологии, конкуренцията от страна на други средства за комуникация, като електронните съобщения например, биха могли да обяснят отчасти тази тенденция, либерализирането на пазара остава главната причина за това.

5.11 Следователно остава да бъде доказано твърдението на Комисията, че изграждането на вътрешния пазар на пощенските услуги ще позволи, благодарение на засилена конкуренция, да се освободи потенциал за създаване на работни места, който е в състояние да компенсира съкращението на работни места от традиционните оператори.

5.12 Що се отнася до потенциала за растеж на сектора, в проекта се прави предложение само за управляване на спад, считан за необратим, на традиционните пощенски услуги, без те да се поставят в контекста на нуждите от комуникации, предвидени от Лисабонската стратегия и обществото на знанието и без да се анализира въздействието от гледна точка на енергийната ефективност.

5.13 Предложенията на Комисията оставят на държавите-членки грижата да осигурят основните регулаторни функции така, че във вътрешния пазар на пощенски услуги в Общността в крайна сметка ще съществуват паралелно 27 организации и национални пазари, без сближаване на ниво общност. ЕИСК потвърждава отново подкрепата си за реализирането на единен европейски пощенски сектор с правила, в сила в целия ЕС, отнасящи се както до конкуренцията, така и до предоставяното на универсална услуга.

5.14 Предвид несигурността и рисковете, свързвани с пълната либерализация на пазара на пощенски услуги, ЕИСК не може да се съгласи, че съществува неотложна необходимост да се определи точно сега крайния срок 1 януари 2009 г., още повече, че пощенските оператори в държавите-членки, които се присъединиха към Съюза едва през 2004 г., не биха разполагали с достатъчно време, за да се адаптират към новите реалности.

5.15 ЕИСК призовава действието на настоящата директива да бъде продължено и да се предвиди евентуално пълно либерализиране на пощенския сектор до 1 януари 2012 г., при условие че дотогава, в тясно сътрудничество с всички заинтересовани страни, се намерят надеждни предложения, които ще внесат подобрения в запазения сектор.

Брюксел, 26 април 2007 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Dimitris DIMITRIADIS

(1) The Impact on Universal Service of the Full Market Accomplishment of the Postal Internal Market in 2009/Price Waterhouse & Coopers.