Брюксел, 30.9.2009

COM(2009) 495 окончателен

Съобщение на Комисията до Европейския парламент и до Съвета

Европейският съюз и Латинска Америка: глобални участници в партньорство {SEC(2009) 1227}

Европейският съюз и Латинска Америка: глобални участници в партньорство

Въведение

Началото на стратегическото партньорство между Европейския съюз (ЕС) и държавите от Латинска Америка и Карибския басейн (ЛАК)[1] бе поставено в Рио де Жанейро през 1999 г. През последните години в Европа, Латинска Америка и в света като цяло настъпиха много промени, които създадоха нови предизвикателства и приоритети.

В съобщението се оценяват статусът на стратегическото партньорство по отношение на Латинска Америка и резултатите от стратегията на Комисията за Латинска Америка, представена в съобщението на Комисията 2005 г. „Засилено партньорството между Европейския съюз и Латинска Америка“[2] През последното десетилетие двата региона си сътрудничиха по обща програма в рамките на няколко двустранни регионални, двустранни, многостранни и секторни форуми относно широк кръг въпроси. Днес ЕС е вторият по големина търговски партньор на Латинска Америка и най-големият инвеститор в региона. През последните десет години Европейската комисия финансира над 450 проекта и програми на обща стойност над 3 млрд. EUR. Въз основа на събрания опит в настоящото съобщение се описват целите, от които ще се ръководи стратегията за региона на Комисията през следващите години.

Освен това в съобщението внимание се обръща на двустранните регионални предизвикателства, свързани със световната икономическа и финансова криза (по-нататък „кризата“), изменението на климата и други теми, които придобиха по-голямо значение в политическата програма в двустранните регионални отношения във връзка с Латинска Америка, и особено по въпросите на миграцията.

Това съвпада с междинния преглед на документите за регионална и национална стратегия на Европейската комисия за периода 2007—2013 г. и по този начин предоставя възможност за привеждането на сегашните инструменти за сътрудничество в съответствие с новите нужди и обстоятелства.

Освен това съобщението допринася за конструктивната подготовка на следващата среща на високо равнище ЕС—ЛАК, която ще се проведе в Испания през пролетта на 2010 г. То се стреми към полезно взаимодействие с други институционализирани политически диалози с участието на ЕС или негови държави-членки (например срещите на равнище министри между Европейския съюз и групата от Рио и ибероамериканските срещи на високо равнище). С това се цели засилване на алианса ЕС—Латинска Америка.

Стратегически партньори, глобални участници: постижения и нови предизвикателства

Постижения

Със своето съобщение от 2005 г. „Засилено партньорство между Европейския съюз и Латинска Америка“ Комисията имаше за цел да укрепи двустранния регионален политически диалог и диалога относно политиката в няколко важни области. Неговите основни цели, които се запазват като стратегически приоритети за политика на ЕС, са: насърчаване на регионалната интеграция и преговорите за сключването на споразумения за асоцииране с подрегиони в Латинска Америка; насочване на сътрудничеството за развитие към намаляване на бедността и социалните неравенства и подобряване на образователните равнища.

Основните резултати от двустранните регионални отношения могат да се обобщят, както следва:

- Засилено сътрудничество по стратегически теми и политически и секторни диалози

Срещите на високо равнище ЕС—ЛАК са от ключово значение за изпълнението на стратегическото партньорство. Те улесняват диалога на най-високо равнище, подчертават специалното естество на взаимните отношения и дават нов стимул на двустранния регионален дневен ред. Последната среща на високо равнище в Лима през 2008 г. предостави възможност за обсъждане на позициите по стратегически теми с приоритетно значение в двустранния регионален и международен дневен ред като бедността и изменението на климата. Същата тенденция се наблюдава на други двустранни регионални срещи на високо равнище, като например на срещата на равнище министри между Европейския съюз и групата от Рио, която се състоя в Прага (май 2009 г.) и на която бяха обсъждани икономическата и финансова криза, възобновяемата енергия и енергийната сигурност.

През последните години двустранните регионални секторни диалози на високо равнище се засилиха, и по-специално по въпросите на устойчивото развитие, наркотиците и миграцията. Като част от подготовката за срещата на високо равнище в Лима Комисията организира първата среща на ниво министри между ЕС и ЛАК по въпросите на околната среда (Брюксел, март 2008 г.). Борбата с изменението на климата се превърна в тема с нарастващо значение в двустранните регионални отношения и бе една от ключовите теми на срещата на високо равнище в Лима. Тази среща на високо равнище доведе до стартирането на програмата EUrocLIMA, съвместна инициатива на ЕС и Латинска Америка за насърчаване на двустранното регионално сътрудничество по въпросите на изменението на климата, която има за цел да намали неговото въздействие и да спомогне за смекчаването на негативните последици. Срещата на високо равнище в Лима призова също така за по-нататъшното развитие на структурен и всеобхватен диалог по въпросите на миграцията, който бе иницииран на 30 юни 2009 г. и който ще се занимава с въпроси, свързани със законната и незаконната миграция, както и с темата миграция и развитие. Броят на секторните диалози на подрегионално и двустранно равнище също нараства, например в областта на наркотиците, човешките права, образованието, културата, науката и технологиите.

Освен това задълбочаването на сътрудничеството между Латинска Америка и страните от Карибския басейн е важна съставна част на стратегическото партньорство ЕС—ЛАК. Няколко декларации от срещите на високо равнище призоваха за насърчаване на консолидирането на отношенията между ЕС и държавите от Карибския басейн. На този етап различни договори и споразумения вече свързват двата подрегиона. Сътрудничеството между всички държави, разположени на Карибско море, се осъществява също така чрез Общността на държавите от Карибския басейн, в която Комисията придоби статут на наблюдател през пролетта на 2009 г.

Срещи на високо равнище | Основни резултати по отношение на Латинска Америка |

1. Рио де Жанейро, 1999 г. | Учредяване на стратегическото партньорство между ЕС и държавите от ЛАК; начало на преговорите между ЕС и Меркосур. |

2. Мадрид, 2002 г. | Оповестяване на споразумението за асоцииране между ЕС и Чили; учредяване на програмата ALBAN; иницииране на концепцията за „Общо пространство на висше образование и знание ЕС— ЛАК“. |

3. Гуадалаха, 2004 г. | Учредяване на програмата EUROsociAL. |

4. Виена, 2006 г. | Започване на преговорите между ЕС и Латинска Америка за споразумение за асоцииране; започване на преговорите по споразумение за асоцииране между ЕС и Андската общност; учредяване на EuroLAT. |

5. Лима, 2008 г. | Учредяване на EUrocLIMA; концепция за фондация ЕС—Андска общност; решение за започване на структурен и широкомащабен диалог по въпросите на миграцията. |

- Насърчаване на социалното сближаване

Държавите от Латинска Америка играят все по-съществена роля в създаването на нови форми на икономическо и социално управление на световно ниво и постигнаха значителен напредък в подобряването на социалните политики през последните години. Въпреки това неравенството и социалното изключване остават съществени проблеми в региона. Поради това насърчаването на социалното сближаване остава главната цел на политиката на стратегическото партньорство от неговото иницииране на срещата на високо равнище в Гуадалахара. Взаимните ползи от двустранния регионален диалог по въпроси като по-нататъшното изграждане на умения за задоволяване на нуждите на трудовия пазар, заетостта сред младите хора, разширяването на социалната защита и достойните условия на труд са очевидни.

Положени бяха много усилия за насърчаването на социалното сближаване в региона. След срещата на високо равнище между ЕС и ЛАК във Виена през 2006 г., през 2007 г. бе учреден първият ЕС—ЛАК форум по въпросите на социалното сближаване. Голяма част от наличните средства за сътрудничеството на ЕС с Латинска Америка бе предназначена за социално сближаване. Освен това диалогът и сътрудничеството между правителствените органи, международните институции и гражданското общество се засилиха в рамките на програмите EUROsociAL и URB-AL.

Комисията имаше ценно сътрудничество с организации като между Американската банка за развитие (МАБР), Програмата за развитие на ООН (UNDP), Икономическата комисия за Латинска Америка и Карибите на ООН (ИКЛАК)¸ Световната банка (СБ) и Международния валутен фонд (МВФ). То допринесе съществено за концептуалните и оперативните дейности на международните институции и плановете за развитие в региона, и по-специално като спомогна за сближаването на гледните точки и подходите по отношение на социалното сближаване.

Стартирани бяха двустранни регионални диалози в областта на данъчната политика, които се очаква да насърчат по-доброто преразпределение на доходите и благосъстоянието. От 2008 г. насам се проведоха два ЕС—ЛАК форума на високо равнище по въпросите на данъчната политика, които предоставиха платформа за обмен на опит и демонстрираха конкретния ефект от сътрудничеството на Комисията в тази област. Така например с подкрепа от Комисията през 2007 г. Уругвай проведе реформа на своята данъчна система, която доведе до генерирането на по-високи приходи, а това от своя страна създаде условия за значителен ръст в социалните разходи.

- Заздравяване на отношенията с партньорите в региона

Заздравяването на двустранното регионално партньорство се извършва по два начина: чрез подобряване на връзките с подрегионите и с отделни държави.

Насърчаването на регионалната интеграция остава ключов приоритет на политика в отношенията на ЕС с държавите от Латинска Америка и Карибския басейн, както стана ясно главно по време на преговорите за подрегионални споразумения за асоцииране. Преговорите с Централна Америка отбелязваха добър напредък до момента, в който Хондурас изпадна в политическа криза. Комисията се надява обаче, че преговорите могат да бъдат възобновени веднага след стабилизирането на ситуацията.

В случаите, в които по време на преговорите възникнаха проблеми, ЕС представи алтернативни подходи за подпомагане на засегнатите държави и региони. В случая с Андската общност опитът за сключването на междурегионално споразумение за асоцииране бе неуспешен. Въпреки това, по искане на няколко държави от Андската общност ЕС им предложи възможността да сключат търговско споразумение с регионална перспектива, паралелно с варианта за разширяване обхвата на споразумението за политическо сътрудничество от 2003 г.

След преустановяването на прегорите с Меркосур през 2004 г. бе постигнат напредък в политическия диалог и сътрудничество, като така допълнително бе разширен политическият дневен ред. ЕС продължава да отдава приоритетно значение на възобновяването на преговорите в най-кратък срок и в области, в които съществуват ограничения, и търси практически начини за по-нататъшно подпомагане на интеграцията и взаимовръзката в региона.

В същото време ЕС установява по-тесни отношения с отделни държави в Латинска Америка и Карибския басейн. Широкообхватни споразумения с Чили и Мексико доведоха до значително по-здрави двустранни отношения, разшириха политическите, икономическите и търговските връзки и създадоха условията за сътрудничество в голям спектър от области. В момента ЕС и Чили работят по създаването на „Общност за развитие и иновации“. С Бразилия и Мексико бяха установени стратегически партньорства, които се изпълняват посредством амбициозни планове за действие и засилен диалог. Работата по установяването на политически диалог на високо равнище с Аржентина постигна напредък.

След многогодишна стагнация в отношенията с Куба бе иницииран политически диалог на високо ниво и бе възстановено сътрудничеството за развитие с Куба, които в крайна сметка биха могли да създадат условия за договорна рамка в отношенията между ЕС и Куба.

Богатата и динамична природа на парламентарния диалог стана очевидна със създаването на Евро-латиноамериканска парламентарна асамблея (EuroLAT) на срещата на високо равнище във Виена. Проведоха се и редовни диалози с организации на гражданското общество, с които да се осигури тяхното участие в партньорството, и по-специално в преговорите относно споразуменията за асоцииране.

Нови предизвикателства

От 2005 година насам контекстът, в който се осъществява партньорството, претърпя промени. Той стана по-сложен, а се появиха и нови предизвикателства в световен план, които трябва да бъдат разрешени.

И двата региона трябваше да се изправят пред сериозните последствия от нестабилните цени на храните и стоките, които бяха допълнително утежнени от икономическата и финансовата криза. Въпреки това, благодарение на икономическата реформа и постоянния ръст през последните години Латинска Америка има по-добри предпоставки за справяне с тази криза в сравнение с предишни външни шокове. Независимо от това кризата се отрази на нивото на преките чуждестранни инвестиции и изпращаните в региона суми, като в същото време износът намалява. Обръщането на тази тенденция е жизненоважно за възстановяването на икономическото доверие и преодоляването на настоящата ситуация преди всичко чрез избягване на протекционизма. Социалните последици от кризата са също така значителни, и особено за най-уязвимите слоеве на населението, и поради това за много държави насърчаването на социалното сближаване ще представлява особено предизвикателство.

Негативните последици от изменението на климата вече се усещат в Латинска Америка и се очаква те да станат по-сериозни през следващото десетилетие, като това би могло да намали значително перспективите за устойчиво развитие. Богатото биологичното разнообразие и производителността в селското стопанство на Латинска Америка са изложени на голям риск. В същото време много държави в Латинска Америка са важни партньори в международните преговорите по въпросите на климата и разполагат с добри предпоставки да поемат лидерството в насърчаването на тяхна територия на нисковъглеродни решения за развитие, енергийната ефикасност и възобновяемата енергия. Що се отнася до намаляването на негативните последици, борбата с обезлесяването е от особено значение в този регион и затова следва да се ползва с приоритет в рамките на нашите дейности за диалог и сътрудничество. Поради тези причини сътрудничеството с Латинска Америка по въпросите на адаптирането и намаляването на изменението на климата, науката и технологиите и намаляването на риска от бедствия ще бъде от изключително значение.

В по-близкото минало престъпността изостри най-спешния проблем в региона, а именно борбата с бедността. Незаконните наркотични вещества, трафика на хора, организираната престъпност и насилието се засилват, нарушавайки стабилността, сигурността, управлението и развитието на засегнатите държави и региони. Главен проблем в този контекст е също така сътрудничеството между всички държави, разположени на главните канали на трафика.

Миграцията представлява друго предизвикателство, но предоставя също така възможности за партньорството поради това, че има потенциала да носи икономически, социални и културни преимущества както на държавите на произход, така и на държавите на местоназначение. За тази цел миграцията трябва да бъде управлявана по подходящ начин, за да облагодетелства всички държави и самите мигранти, при пълното зачитане на човешките права. С оглед на това структурният и широкообхватен двустранен регионален диалог, иницииран през юни 2009 г., е от голямо значение, и особено с оглед на нарастващите миграционни потоци от ЛАК към ЕС. Диалогът ще предостави платформа за обмен на становища и достигане на взаимно разбиране относно наличните условия, предизвикателства и нужди на всяка от страните. За да постигне това, диалогът трябва да обхване всички аспекти на миграцията по открит, балансиран и конструктивен начин, като страните поемат съответната отговорност за управлението на миграционните потоци.

Засилването на ефективното многостранно сътрудничество е както съвместен ангажимент, така и предизвикателство за партньорството. Необходими са повече усилия за да бъде овладяна комбинираната тежест на ЕС и Латинска Америка в справянето с големия брой глобални проблеми, по които се наблюдава сближаване на политиките. Необходимо е по-голямо въздействие на международната сцена, където двата региона представляват около една трета от членовете на ООН и Г20.

Перспективи: Нови стратегии, нови отговори

Засилване на двустранния регионален диалог

- Пълният потенциал на политическия капитал на срещите на високо равнище все още не е напълно отключен. Това може да се разреши, като срещите на високо равнище бъдат ориентирани в по-голяма степен към постигането на резултати. Затова диалогът следва да се съсредоточи върху оперативни цели и средствата за тяхното постигане. Срещите на високо равнище следва да отделят най-голямо внимание на няколко конкретни инициативи, като се превърнат в основния инструмент за планиране на двустранното регионално сътрудничество.

- Следва да се предвиди засилване на диалога и координацията с други регионални процеси, като например Ибероамериканските срещи на високо равнище, Съюза на южноамериканските нации (UNASUR), Организацията на американските държави (OAS) и др.

- Следва да се засилят диалогът и стратегическата координация в няколко ключови области, тясно свързани с глобалните предизвикателства, в това число миграцията.

- Диалогът трябва да бъде широкообхватен и да включва гражданското общество, недържавни участници, културни и финансови институции и др. Това следва да бъде постигнато с подкрепата на фондацията ЕС—ЛАК.

Предложения:

- Засилване на двустранния регионален макроикономически и финансов диалог.

По-голямо сближаване на позициите с цел по-доброто справяне с предизвикателствата, предизвикани от кризата, насърчаване на глобалната търговия и инвестициите, отхвърляне на протекционизма и сътрудничество по въпроси, свързани с финансовата регулация и надзор, както и в реформата на международните финансови институции в съзвучие с програмата за реформа на Г20.

- Засилване на диалога по въпросите на околната среда, изменението на климата и намаляването на риска от бедствия и по енергийните въпроси.

Диалогът следва да продължи в рамките на ООН и извън нея с цел улесняване на постигането на консенсус и на успешното сключване и последващо наблюдение на международни споразумения, в това число на споразумението за изменението на климата в Копенхаген от декември 2009 г.

- Засилване на диалога в областта на науката, изследванията, висшето образование, технологиите и иновациите.

Като част от подготовката на срещата на високо равнище в Испания през 2010 г. следва да се проведе диалог по въпросите на науката и технологиите по проблемите на знанието и иновациите, за да бъде постигнат напредък в развитието на пространството на знание ЕС—ЛАК[3]. Създаденият неотдавна стратегически форум за международно сътрудничество на ЕС (SFIC)[4] би могъл да играе полезна роля за подобряването сътрудничеството с ЛАК в сферата на науката и технологиите. На петия ЕС—ЛАК форум на равнище министри по въпросите на информационното общество през 2010 г. ще бъде направен преглед на продължаващото сътрудничество в сферата на информационните и комуникационните технологии (ИКТ).

- Засилване на диалога по въпросите на заетостта и социалната политика.

Двустранният регионален диалог би спомогнал за постигането на напредък по програмата за достойни условия на труд, в това число в продължаващия световен дебат относно аспекта на заетост и социалния аспект при възстановяването от кризата и устойчивото развитие. Той трябва също да търси решение на главни проблеми на политиката на заетост, като постигането на съответствие между уменията и нуждите на трудовия пазар, заетостта сред младото население и разширяването на социалната защита.

- Засилване на двустранния регионален диалог по въпросите на миграцията.

Миграцията следва да бъде управлявана така, че да облагодетелства максимално държавите на произход и на местоназначение, както и самите мигранти. Диалогът по въпросите на миграцията ще предостави платформа за периодичен обмен на мнения за подобряване на взаимното разбиране на наличните условия, предизвикателства и нужди на двата региона.

Препоръки

- Подобряване на политическия диалог, като срещите на високо равнище се съсредоточат в по-голяма степен върху действия.

- Осигуряване на последователност между програмите на срещите на високо равнище и срещите на равнище министри.

- От решаващо значение е засилването на политическия диалог в приоритетни области, свързани с глобални предизвикателства, като макроикономически и финансови въпроси, сигурност и човешки права, политика на заетост и социална политика, околна среда, изменение на климата и енергия, висше образование и технология/иновации.

- Развиване и засилване на ЕС—ЛАК механизма за координация и сътрудничество в областта на наркотиците и продължаване на структурния и широкообхватен диалог по въпросите на миграцията по открит и конструктивен начин и в съответствие с глобалния подход към миграцията на ЕС.

- В допълнение към участието в политическия диалог, възприемане на оперативен подход „отдолу нагоре“ посредством заздравяване на взаимовръзката и сътрудничеството в областта на знанието и иновациите.

Засилване на регионалната интеграция и взаимовръзката

- ЕС следва да потвърди своя ангажимент по отношение на регионалната интеграция в Латинска Америка, като продължи провеждащите се понастоящем преговори и подкрепи интеграционните усилия в региона, включително новите институционални субекти, като например Съюза на южноамериканските нации (UNASUR).

- За да даде по-голям стимул на регионалната интеграция и да я превърне в ефективен инструмент за насърчаване на устойчивото развитие и растежа, настоящата подкрепа за изграждането на устойчива инфраструктура следва да се запази. Специален фокус следва да се постави върху взаимовръзката. Това означава да бъдат създадени нови съвместни инициативи и проекти, включващи публичния сектор, частния сектор и финансовите институции.

- За тази цел Комисията ще създаде Инструмент за инвестиции в Латинска Америка (ИИЛА). Тази инициатива, която ще бъде вдъхновена от Европейски инструмент за добросъседство и партньорство (ЕИДП)[5], ще събере на едно място средства за безвъзмездна помощ от Общността и евентуални допълнителни безвъзмездни помощи от държавите-членки. Сумата, отделена в съществуващите финансови пакети в бюджета на Общността, ще възлиза на 100 млн. EUR за периода до 2013 г. Безвъзмездните помощи от ИИЛА ще имат стимулиращо въздействие върху мобилизирането на ресурси от финансовите институции за финансирането на инвестиционни проекти главно в три области:

i. взаимосвързаност и инфраструктура, в това число енергийна ефективност и системи за възобновяема енергия, устойчив транспорт и комуникационни мрежи;

ii. социални и екологични сектори, в това число намаляването на негативните последици от изменението на климата и приспособяване;

iii. създаване на условия за растеж в частния сектор (по-специално за МСП).

Следователно ИИЛА не само ще предостави отговор на кризата, но и ще насърчи по-дългосрочното развитие, като подпомогне устойчивото инвестиране в региона.

Препоръки

- Продължаване на преговорите по споразуменията за асоцииране и подпомагане на интеграционните усилия в региона.

- Възприемане на подход „отдолу нагоре“ за подпомагане на регионалната интеграция чрез подобряването на взаимовръзката. Създаване на Инструмента за инвестиции в Латинска Америка (ИИЛА).

Подобряване на двустранните връзки: по-добро отчитане на разнообразието

Комисията счита, че е необходимо да бъдат задълбочени отношенията и да бъде провеждан по-структуриран и интензивен диалог с отделни държави в региона. Този диалог обаче трябва да носи добавена стойност. За тази цел двустранният диалог и сътрудничеството трябва да бъдат засилени в сфери от общ интерес, като например енергетика, транспорт, изследвания, наука и технологии и добро управление по данъчни въпроси, по които отношенията могат да бъдат заздравени. Това означава отношенията да бъдат в съответствие с всеки отделен случай, за да бъде постигната най-голяма обща полза. Този подход допълва и подпомага усилията за постигането на по-голяма регионална интеграция.

Препоръки

- Възползване в пълна степен от съществуващите стратегически партньорства (Бразилия и Мексико), съществуващите споразумения за асоцииране (Чили и Мексико) и двустранните споразумения за сътрудничество.

- По-конкретно, по отношение на търговията, приключване на преговорите за изпълнението на клаузите за надграждане в съществуващите споразумения с Чили и Мексико.

- Подобряване на двустранните връзки с отделни държави, за да се подкрепят усилията на ЕС в подпомагането, предоставено от ЕС на регионални групировки от държави.

Приспособяване и адаптиране на програмите за сътрудничество

- Общата цел на сътрудничеството за развитие на ЕС е да премахне бедността и да насърчи устойчиво икономическо и социално развитие, включително да постигне Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР). Тази цел се отнася както за държавите от Латинска Америка, така и за развиващите се държави. Тази цел на политика следва обаче да бъде съобразена с отделния регион, т.к. тя включва също така някои новоразвиващи се държави и държави с по-високи от средните доходи.

- Предимствата от едно съществено разнообразяване на инструментите и целите на сътрудничеството на ЕО следва да бъдат проучени. Паралелно със съсредоточаването на финансовите ресурси в най-бедните държави, ЕС следва да търси нови форми на сътрудничество с държавите с по-висока степен на развитие. С цел допълване на общите усилия за всички държави това би могло да означава поставяне на акцента върху сътрудничеството в области, като например изменението на климата (смекчаване на негативните последици и приспособяване), висше образование, изследвания в сферата на многоезичието, наука и технологии, в това число енергийна ефективност и възобновяема енергия. Инструментът за индустриализираните страни (ICI+)[6], от който държавите от Латинска Америка също могат да се възползват, ще улесни този подход.

- ЕС следва да продължи сътрудничеството за социално сближаване, и особено посредством възобновена програма EuroSociAL. По-голямо внимание следва да се отдели на подпомагането на мрежите за социална сигурност и други действия с постижими в краткосрочен план резултати и следователно с антицикличен ефект. Комисията следва да анализира случая за предоставянето на повече възможности за институционални партньорства в контекста на провеждащите се вече секторни диалози (побратимяване)[7]. Това ще насърчи трансфера на ноу-хау и засили обмена на опит и добри практики между органите.

- Тъй като няколко държави в региона са започнали сътрудничество с по-бедни държави, следва да бъдат разгледани други възможности за сътрудничество между държавите от южното полукълбо и за тристранно сътрудничество. ЕС би могъл да вземе участие в тристранно сътрудничество с партньори от Латинска Америка и други региони с цел да се включи и спомогне за постигането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) и да се заеме с решаването на междурегионални заплахи.

Препоръки Изготвяне на програмите за сътрудничество с Латинска Америка, така че те да генерират устойчив растеж с ниски въглеродни емисии, заетост и по-добро разпределение на доходите и да смекчават последиците от кризата. Използване на междинния преглед за проучване на възможността за по-голямо разнообразие от инструменти и за адаптиране на работата за сътрудничество на Комисията към различните нужди, а именно: по-нататъшно съсредоточаване на финансовите ресурси по инструмента за развитие и сътрудничество (ИРС) върху най-бедните държави и нуждите на най-уязвимите групи; подобряване на сътрудничеството, особено в областта на социалното сближаване и регионалната интеграция, чрез насочването на програмите към нововъзникващи нужди и осигуряването на по-видими резултати; усилия за засилване на сътрудничеството в области, свързани със знание и иновации като например изследвания/висше образование, наука, технологии и възобновяема енергия; включване на аспекти, свързани с изменението на климата, както по отношение на намаляването на негативните последици, така и на приспособяването, в нашите програми за развитие и сътрудничество, включително по отношение на борбата с обезлесяването, разработване на нови форми на сътрудничество в рамките на ICI+. В рамката на възобновената програма EUROsociAL: проучване на възможности за институционални партньорства и тристранно сътрудничество. Засилване на сътрудничеството в областта на правосъдието, свободата и сигурността. |

Към следващата среща на високо равнище ЕС—ЛАК, май 2010 г.

- Срещата на високо равнище ЕС—ЛАК в Испания ще представлява крачка напред във възобновеното стратегическо партньорство между двата региона и ще се съсредоточи върху иновациите и технологиите като мотор за устойчиво развитие и социално приобщаване. Тя ще даде възможност за оценка на напредъка по изпълнението на ангажименти, поети на предишната среща на високо равнище, като създаването на фондацията ЕС—ЛАК, проектирана да стимулира дебата относно общите стратегии, и действия за заздравяването на двустранното регионално партньорство и подобряването на неговото познаване, както и допълнителен напредък в изграждането на Общо пространство на висше образование и знание ЕС— ЛАК.

Препоръки Да се осигури, че срещата ще вземе предвид последиците от кризата, и особено последиците за заетостта и социалната политика, и ще донесе реални резултати. Да бъде създаден Инструментът за инвестиции в Латинска Америка (ИИЛА). Да засили диалога и сътрудничеството между двата региона в областта на технологиите с ниски емисии на въглерод и зелените технологии и иновациите с конкретни действия, включително посредством засилване на институционалния капацитет за сътрудничество в областта на науката и технологиите в региона. Да отбележи създаването на фондацията ЕС—ЛАК. Да бъде насърчено сътрудничеството по въпроси от общ интерес между Латинска Америка и държавите от Карибския басейн. |

Заключение

- През последните десет години ЕС и Латинска Америка поеха ангажимента да консолидират връзките си в рамката на стратегическото партньорство ЕС—ЛАК. Настоящото съобщение съдържа редица препоръки, чието изпълнение ще зависи от всички заинтересовани страни. Комисията призовава Съвета и Европейския парламент да разгледат тези препоръки, и особено като част от подготовката на следващата среща на високо равнище ЕС—ЛАК в Испания (май 2010 г.). Комисията предлага настоящото съобщение да бъде предмет на дискусия с нашите партньори от Латинска Америка като средство за стимулиране на дебат относно начините за заздравяване на алианса между ЕС и Латинска Америка.

[1] Срещите на високо равнище между на ЕС и ЛАК включват също така държавите от Карибския басейни, който са страни по Споразумението от Котону. Настоящото съобщение отделя внимание главно на отношенията между ЕС и Латинска Америка.

[2] COM(2005) 636 от 8.12.2005 г.

[3] Темата „иновации и знание“ е също така главната тема за Ибероамериканската среща на високо равнище (Португалия, ноември 2009 г.)

[4] Форумът бе създаден на 2891-та среща на Съвета по конкурентоспособност през декември 2008 г.

[5] Иновативен финансов механизъм, имащ за цел да мобилизира допълнително финансиране за задоволяването на нуждите от инвестиции в инфраструктура на съседните на ЕС държави в сектори като транспорт, енергетика, околна среда и социална политика. Инструментът подпомага също така частния сектор, например чрез операции с рисков капитал, насочени към малки и средни предприятия (МСП).

[6] Изменен финансов инструмент за сътрудничество с индустриализираните страни (предложен от Европейската комисия), който позволява финансирането на дейности по неофициална помощ за развитие за развиващите се държави.

[7] Побратимяването е съвместен проект между сътрудничещи си партньори, които са поели ангажимент за постигането на конкретни оперативни резултати.