[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 10.3.2008

COM(2008) 138 окончателен

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

относно изменение на Решение 2005/321/ЕО за приключване на процедурата по консултации с Република Гвинея съгласно член 96 от Споразумението от Котону

(представена от Комисията)

Обяснителен меморандум

През март 2004 г. Европейският съюз (ЕС) реши да започне консултации с Гвинея съгласно член 96 от Споразумението от Котону. В действителност бе отбелязано трайно влошаване на демократичния климат през изминалите години, изразяващо се в неспазване на основни елементи, посочени в член 9 на споразумението. Тогава Европейският съюз бе загрижен и от незачитането на правата на човека и основните свободи и липсата на добро административно, политическо, икономическо и финансово управление.

По време на откриването на консултациите на 20 юли 2004 г., правителството представи меморандум, който посочва неговите ангажименти, като бе обърнато конкретно внимание на аспектите на политическия диалог, избирателната комисия, либерализацията на радиоизлъчването, засилването на правовата държава и макроикономическото управление.

Въз основа на ангажиментите на гвинейското правителство, консултациите приключиха през 2005 г. Заключенията на Съвета от 14 април 2005 г. признаха наличието на окуражаващи инициативи, вследствие от някои ангажименти, но и че редица важни мерки все още не са приведени в действие, конкретно в рамката на политически диалог с представителите на опозицията. Вследствие от консултациите, предвид изпълнените ангажименти на този етап и дейностите, които тепърва предстои да се предприемат, беше решено да бъдат определени съответни мерки съгласно член 96, параграф 2, буква в) от Споразумението от Котону: Това решение на Съвета изтича на 14 април 2008 г.

Напредъкът на политическия диалог обаче бе бавен и с твърде слаби резултати до средата на 2006 г. Диалогът дори бе прекратен вследствие на местните избори през декември 2005 г., белязани с недостатъци и нередности, предизвикали загуба на доверие от страна на опозицията в другите политически участници.

Отбелязаното засилване от юли 2006 г. в обсъжданията между различните политически сили въпреки това позволи в края на 2006 г. да бъде постигнат консенсус за избирателна рамка и действащи условия за законодателните избори, предвидени първоначално за юни 2007 г. Тогава правителството пое задължение да представи съответните законопроекти в Националната асамблея. Впрочем, либерализацията на радиоизлъчванията стана действителност през август 2006 г. с началото на предаванията на първите разрешени частни радиостанции. В края на декември 2006 г., предвид установения напредък в тези области, ЕС реши да предостави на Гвинея средства по 9-та програма на ЕФР (85,8 млн. EUR).

В същото време влошаването на условията на живот на населението, вече предизвикало две общи стачки през 2006 г., бе в основата на ново стачно движение през януари и февруари 2007 г., ускорено от освобождаването от затвора на съратник на президента. По време на стачката възникнаха нови случаи на нарушаване на правата на човека (и следователно на основните елементи на член 9 от Споразумението от Котону), конкретно, случаи на агресивна репресия на мирните манифестации от страна на силите на реда и на армията. В резултат на проявите на народното недоволство през януари/февруари и тяхното агресивно потушаване загинаха между 137 и 183 души и бяха ранени повече от 1500 души. Оборудването на една от частните радиостанции бе унищожено, а друга бе принудена със заплахи да прекрати предаванията си. Поради бързото влошаване на положението по отношение на управлението, исканията на движението бързо надхвърлиха конкретната профсъюзна рамка и получиха частичен политически отговор едва със сключването на споразумение между управляващите и профсъюзите, след продължителни усилия на посредничество от страна на гвинейските религиозни водачи и на CEDEAO (Икономическа общност на западно-африканските държави).

Новият министър-председател, г-н Лансана Куйате, бе избран в края на февруари, а неговото правителство (чиито членове не са участвали в предишните правителства), най-накрая встъпи в длъжност в края на март. Част от приоритетите на новата изпълнителна власт включват: i) укрепване на независимо и заслужаващо доверие правосъдие; ii) възстановяване на макроикономическото равновесие; iii) развитие на инфраструктурите и предоставяне на основни социални услуги; и iv) укрепване на доброто управление.

Девет месеца след идването си начело на властта, Куйате е обграден с враждебност, която контрастира с еуфорията по време на избирането му. Дори и с намалената инфлация и покачения обменен курс, допринесли за финализацията на тригодишната програма с Международния валутен фонд, след преминаването на първоначалния ентусиазъм, съществува съмнение по отношение на капацитета и волята на правителството на Куйате да скъса с пороците на системата на Конте. Президентът остава единственият истински ръководител на изпълнителната власт. Неговите пълномощия са гарантирани от конституцията и той подписва всички укази, като по този начин има възможност с лекота да парализира действията на правителството. Постът на министър-председател не съществува в конституцията и съответно министър-председателят има единствено делегирани пълномощия. При това положение, той не може да бъде снет от длъжност с президентски указ, което е правено многократно в миналото. Слабата подкрепа от президента за действията на министър-председателя и нарастващата неудовлетвореност на населението са обезпокояващи явления, които рискуват да доведат до нова криза в голям мащаб (на 10 януари едва бе избягната всеобща безсрочна стачка).

Провеждането на парламентарни избори, първоначално предвидено за юни 2007 г., бе отлагано няколкократно и не бе определена никаква официална дата. Указът за създаване на Независима национална избирателна комисия (ННИК) бе подписан от президента Конте на 28 ноември и бяха избрани 25-те члена на ННИК. За председател бе избран представител на гражданското общество, Бен Секу Сила. Този орган, необходим за добрата организация на идните парламентарни избори, дава възможност да се започне процесът на преброяване на населението, който поставя начало на избирателния процес. То трябва да приключи до провеждането на парламентарните избори най-рано през есента на 2008 г.

Контролният период от 36 месеца би трябвало да приключи автоматично на 14 април 2008 г. Важно е да се вземе решение за възможността да се продължи срокът на решението на Съвета, предвид нестабилното положение в Гвинея и натрупаното забавяне за провеждането на изборите. Наистина, удължаване на контролния период до провеждането на изборите би било в духа на решението на Съвета. Провеждането на парламентарни избори, отчетени като свободни и прозрачни, ще отбележи по най-добър начин края на процедурата по член 96 и съответните мерки.

Предприетите от гвинейските власти действия вървят в положителна посока като цяло. Движенията на народно недоволство от януари до февруари 2007 г. не позволиха между другото, да се спази първоначално предвидения график, но сегашната динамика позволява да се предвиди спазване на тези ангажименти в срок от 12 месеца.

В светлината на горепосоченото и съгласно членове 9 и 96 от Споразумението от Котону, Комисията предлага на Съвета да удължи с 12 месеца периода на валидност на решението на Съвета от 14 април 2005 г. и в резултат да приеме приложеното решение.

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

относно изменение на Решение 2005/321/ЕО за приключване на процедурата по консултации с Република Гвинея съгласно член 96 от Споразумението от Котону

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,

като взе предвид Споразумението за партньорство между държавите от Африка, Кариби и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 г.[1], и ревизираното споразумение, подписано в Люксембург на 25 юни 2005 г.[2], и по-специално член 96 от него,

като взе предвид вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно мерките, които трябва да се предприемат, и процедурите, които трябва да се спазят, за изпълнението на Споразумението за партньорство АКТБ–ЕО[3], и по-специално член 3 от него,

като взе предвид предложението на Комисията,

като има предвид, че:

(1) Решение 2005/321/EО на Съвета от 14 април 2005 г.[4] за приключване на процедурата за консултиране с Република Гвинея съгласно член 96 от Споразумението от Котону предвижда 36-месечен срок за контрол на съответните мерки, считано от датата на приемане на решението.

(2) В края на този период на мониторинг бяха спазени много ангажименти и предприети конкретни инициативи за осъществяване на основните оставащи ангажименти. Въпреки това, повече на брой важни мерки с оглед на основните елементи от Споразумението от Котону все още трябва да се приведат в действие,

РЕШИ:

Член 1

Срокът на Решение 2005/321/ЕО за приключване на процедурата по консултации с Република Гвинея съгласно член 96 от Споразумението от Котону се продължава с 12 месеца. Той ще бъде преразглеждан редовно на всеки шест месеца.

Член 2

Приетите мерки в Решение 2005/321/ЕО в качеството на съответните мерки, посочени в член 96, параграф 2, буква в) от Споразумението от Котону, не се променят.

Член 3

Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз .

Съставено в Брюксел на […] година.

За Съвета:

Председател

ПРИЛОЖЕНИЕ

На вниманието на Министър-председателя и ръководител на правителството на Република Гвинея

Уважаеми г-н Министър-председател,

Европейският съюз придава голямо значение на разпоредбите от член 9 от Споразумението от Котону. Зачитането на правата на човека, принципите на демокрацията и върховенството на закона, върху които се основава партньорството между АКТБ и ЕС, представляват основните елементи на споразумението и следователно са в основата на нашите взаимоотношения.

През 2004 г. Европейският съюз прецени, че политическата ситуация в Гвинея е в разрез с тези основни елементи, и през юли 2004 г. откри процедура по консултиране съгласно член 96 от Споразумението. Заключенията от тези консултации бяха изпратени на ръководителя на правителството с писмо от 14 април 2005 г.

Съответните мерки предвиждат 36-месечен период на контрол, който изтича на 14 април 2008 г. Това бе период на засилен политически диалог, пример за който са трите мисии за мониторинг, проведени съвместно от Съвета и Комисията през май 2005 г., февруари 2006 г. и май 2007 г., както и посещението на члена на Европейската комисия Мишел през октомври 2006 г. В края на декември 2006 г., с оглед на постигнатия напредък, Европейският съюз реши да предостави на Гвинея средства по 9-та програма на ЕФР в размер на 85,8 млн. EUR. Като цяло, предприетите действия от гвинейските власти са в положителна посока. Въпреки това организацията на парламентарните избори, включително датата на изборите, което е един от основните ангажименти, поети от гвинейското правителство, още не е завършена окончателно. Сегашната динамика дава възможност да се предвиди спазването на тези ангажименти в срок от 12 месеца.

Съзнавайки положителното развитие в Гвинея и оценявайки предстоящия път, Европейският съюз реши да удължи периода на мониторинг на решението от 14 април 2005 г. и той да стане 48 месеца, за да даде възможност на гвинейските власти да спазят всички поети ангажименти.

В тази връзка съответните мерки, които Ви бяха съобщени в предишната ни кореспонденция от 14 април 2005 г. остават валидни.

Моля приемете, уважаеми господин Министър-председател, израза на високото ни уважение към Вас.

Съставено в Брюксел на […] година.

За Комисията За Съвета

[1] OВ L 317, 15.12.2000 г., стp. 3

[2] OВ L 287, 28.10.2005 г., стp. 4

[3] OВ L 317, 15.12.2000 г., стp. 376

[4] OВ L 104, 23.4.2005 г., стp. 33