Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Европейски пакт за финансиране на борбата с изменението на климата“

(становище по собствена инициатива)

(2019/C 62/02)

Докладчик: Rudy DE LEEUW

Решение на Пленарната асамблея 15.2.2018 г. Правно основание Член 29, параграф 2 от Правилника за дейността Компетентна секция „Земеделие, развитие на селските райони и околна среда“ Приемане от секцията 5.10.2018 г. Дата на приемането на пленарна сесия 17.10.2018 г. Пленарна сесия № 538 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 172/4/1

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК подкрепя решително Програмата на ООН за устойчиво развитие до 2030 г. и Споразумението за климата от Париж. Курсът, по който се движим обаче, би ни позволил в най-добрия случай да ограничим повишаването на температурата до 3 o C или повече, което е доста над предвиденото в Споразумението за климата от Париж.

1.2. Успоредно с това Европа се нуждае от нов стимул и нов проект, който да се основава на сътрудничеството и сближаването вместо на съревнованието и който да показва конкретната добавена стойност, която Европа може да донесе на гражданите и по-специално на младите хора. Сега е от съществено значение да се приеме настъпателна европейска политика и да се даде ясна насока на социално-икономическия модел, който искаме за днешния ден, но най-вече за бъдещите поколения.

1.3. Европа трябва да докаже, че е способна да осигури благоприятна среда за създаване на качествени работни места с добро възнаграждение и щадящи околната среда и да осигури подем на реална икономика в полза на всички европейски предприемачи, работници и граждани.

1.4. Въпреки това огромни капитали подхранват нови финансови балони, вместо да се влагат в реалната икономика, и институции като МВФ съобщават за вероятност от нова криза, още по-унищожителна от тази през 2008 г. ( 1 )

1.5. Бъдещата многогодишна финансова рамка (за периода 2021—2027 г.) трябва да е от полза за икономическото развитие ( 2 ) и заетостта ( 3 ) и да позволи на ЕС да постигне своите цели и да допринесе за прехода към нисковъглеродна икономика до 2050 г.

1.6. На една мъртва планета няма да има нито живот, нито работа, нито предприемачество. Изменението на климата представлява възможност от гледна точка на създаването на качествени работни места и трябва да може да доведе до решение, което да е от полза за работодателите, работниците и гражданското общество. Забавянето на приспособяването или бездействието биха могли да увеличат значително общата цена на изменението на климата ( 4 )

1.7. Комисията, Европейската сметна палата и Световната банка посочват едни и същи суми: от 2021 г. в ЕС ще е необходимо да се инвестира равностойността на 1 115 милиарда евро годишно, за да се премине към действия и да се постигнат целите на Съюза до 2030 г. ( 5 ) . В сумата от 1 115 милиарда евро се включва значителна част от настоящите инвестиции, които трябва да бъдат пренасочени към устойчивото развитие („целеви средства за екологосъобразни проекти“). Цената на бездействието би била 190 милиарда евро годишно (или 2 % от БВП на ЕС) ( 6 )

1.8. В съответствие с позициите, защитавани от множество икономисти и политически фигури от гражданското общество ( 7 ) , е важно да се насърчава и подпомага всеки проект, който може да обедини европейските сили в интерес на работниците, предприятията и всички европейски граждани. Това е целта на създаването на пакт за финансиране на борбата с изменението на климата за качествени работни места.

1.9. Пактът за финансиране на борбата с изменението на климата има за цел да пренасочи капиталите, които биха могли да доведат до нов финансов балон, към борбата с изменението на климата и реалната икономика. Той трябва да получи и ново финансиране, по-специално за малките и средните предприятия. Този пакт трябва да представлява нова пътна карта за постигане на водеща позиция на Европа и призив за създаване на интегриран план (в сътрудничество с Китай и Индия, които са основни действащи фактори в борбата с изменението на климата).

1.10. Според ЕИСК тази пътна карта ще трябва да обхваща всички аспекти на политиката за борба с изменението на климата: справедлив преход (мерки, които трябва да се предприемат за смекчаване на последиците от изменението, но и за компенсиране на понесените вреди и загуби) и реални политики за приспособяване към изменението на климата. Моделът на кръговата икономика трябва да бъде изведен като приоритет ( 8 ) във възможно най-голяма степен и правната му уредба да бъде усъвършенствана. Всичко това ще трябва да се финансира посредством целесъобразни бюджети с цел преориентиране на настоящите инвестиции (целеви средства за екологосъобразни проекти), и достъпни нови източници на финансиране.

1.11. Този преход би довел до необходимата трансформация на пазара на труда и би могъл да допринесе за създаването на висококачествени работни места в рамките на Европейския стълб на социалните права ( 9 )

1.12. Развитието към устойчив обществен модел трябва да се съпътства от развитие в социалната сфера и да е налице план за действие за справедлив преход, така че никой да не бъде оставен „извън борда“.

1.13. Този преход предполага големи инвестиции в научноизследователска и развойна дейност (НИРД) и в иновации, за да бъдат стимулирани и подкрепяни новаторските проекти, отговарящи на таксономията на ЕС.

1.14. Целта е да не се повтарят грешките от миналото (субсидиране на горивата и свръхексплоатация на енергията от изкопаеми горива) и да се прекрати насърчаването под каквато и да е форма на проекти, които оказват отрицателно въздействие върху климата и/или противоречат на Споразумението за климата от Париж.

1.15. За да се постигнат целите на Парижкото споразумение, значителна част от инвестициите, които следва да се направят с цел борба с изменението на климата, трябва да се осъществяват от частния сектор, в допълнение към публичното финансиране.

1.16. Пактът изисква създаването на ясна и предвидима европейска политическа рамка в дългосрочен план, с цел да се обезпечи планирането на инвестициите ( 10 ) . Тази уредба ще трябва да бъде придружена от механизми за коригиране, прилагани на границите, за продуктите, които няма да бъдат обект на едни и същи социални и екологични стандарти.

1.17. единна система за класификация (таксономия) на ЕС , за да се запазят устойчивите проекти (и да се отхвърлят неустойчивите) и да се определят областите, в които инвестициите могат да окажат най-силно влияние. Европейският парламент подкрепя този подход и освен това предлага да се въведе „оценка за зелено финансиране“. Тази маркировка следва да се предоставя на инвестициите, които отговарят на таксономията на ЕС и на най-строгите стандарти за устойчивост, с оглед правилното насочване на инвестициите Според ЕИСК и както посочва Комисията, е наложително да се установи, за да се запазят устойчивите проекти (и да се отхвърлят неустойчивите) и да се определят областите, в които инвестициите могат да окажат най-силно влияние. Европейският парламент подкрепя този подход и освен това предлага да се въведе „оценка за зелено финансиране“. Тази маркировка следва да се предоставя на инвестициите, които отговарят на таксономията на ЕС и на най-строгите стандарти за устойчивост, с оглед правилното насочване на инвестициите ( 11 )

1.18. Проектите, които следва да бъдат подкрепени, т.е. тези, които отговарят на целите за устойчиво развитие на ООН и които изискват значителни средства за иновации и научна и развойна дейност, трябва да се осъществяват чрез инструмент, който позволява да се визуализират различните източници на финансиране (сред които бъдещата многогодишна финансова рамка) и посредством различни действия: — пренасочване на финансовите средства към устойчиви инвестиции посредством „целеви средства за екологосъобразни проекти“ и във връзка с това насърчаване на заемите от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), които имат оценка за зелено финансиране; — използване на увеличаването на паричната маса на Европейската централна банка (ЕЦБ) като източник на финансиране; — увеличаване на дела от Европейския фонд за стратегически инвестиции, посветен на борбата с изменението на климата, до 40 %; — ЕС трябва да покаже амбиция, съответстваща на предизвикателството на борбата с изменението на климата; средно 40 % от общия му бюджет (МФР 2021—2027 г.) трябва да бъдат заделени за тази цел; — увеличаване на съответния дял от Европейския кохезионен фонд над настоящите 20 %; — мобилизиране на 3 % от пенсионните и осигурителните фондове; — подкрепа за инвестициите на предприятията, особено на МСП, в областта на НИРД, като за тази цел трябва да се заделят 100 милиарда евро; — спазване на ангажиментите за финансова помощ по отношение на южните държави, които участват в борбата с изменението на климата; — въвеждане на действително задължителна клауза, свързана със Споразумението за климата от Париж, в търговските споразумения на ЕС.

2. Въведение

2.1. Съгласно член 3 от Договора за Европейския съюз ЕС трябва да насърчава устойчив растеж при зачитане на околната среда. Нуждата от спешни мерки по отношение на климата вече е издигната в абсолютен приоритет, в това число и за ЕИСК, и се налага като глобална рамка за действие както за публичните органи, така и за икономическите оператори, работниците и гражданите. Вследствие на това трябва да се организира и най-вече да се финансира обширен икономически, социален и екологичен преход ( 12 )

2.2. Поради това в започналото наскоро обсъждане на бъдещата многогодишна финансова рамка на ЕС за периода 2021—2027 г. трябва да се включат, в хоризонтален план, свързаните с климатичните промени въпроси и да се постави акцент върху приоритетната цел за преход към по-устойчив свят.

2.3. Този преход би довел до необходимата трансформация на пазара на труда и би могъл да допринесе за създаването на висококачествени работни места в рамките на Европейския стълб на социалните права.

2.4. Европа има нужда от нов проект, за да утвърди добавената си стойност и да докаже, че е способна да осигури благоприятна среда за създаване на качествени работни места с добро възнаграждение и да осигури подем на реална и устойчива икономика в полза на всички.

2.5. Европа ще бъде част от решението, тъй като ще изиграе съществена роля в сравнение с останалите международни икономически участници, ако реши едновременно тройното социално, екологично и икономическо уравнение на устойчивото развитие.

2.6. В неотдавнашни проучвания на МВФ и ОИСР беше разкритикуван начинът, по който беше управлявана кризата от 2008 г. чрез приемането на икономически мерки, които принудиха физическите лица, предприятията и правителствата да предприемат бюджетни съкращения.

2.7. Необходими са повече инвестиции в НИРД, за да се преодолеят новите социално-икономически предизвикателства като енергийния преход, кръговата икономика и икономиката на сътрудничеството и по този начин да се предотврати спадът в качеството на работните места.

2.8. Към финансовата и социалната криза се прибавят политическа криза или в някои страни силна политическа нестабилност и екологична криза.

2.9. В този смисъл борбата с изменението на климата е не само необходимост, но и възможност да поставим икономиките си на нова основа, да насърчаваме устойчив модел на растеж, да се борим по-ефективно с неравенствата и да укрепваме нашите демокрации.

3. Констатации

3.1. ЕИСК подкрепя решително Програмата на ООН до 2030 г., която се стреми да определи съвкупност от цели за устойчиво развитие с оглед изкореняване на бедността, защита на планетата, гарантиране на закрилата на правата на човека и на просперитет за всички. Приемането на тази програма бележи исторически преход към нов модел, който се бори с икономическите, социалните и екологичните различия чрез всеобщи и интегрирани действия.

3.2. Споразумението за климата от Париж предвижда в периода до 2100 г. затоплянето на климата да бъде удържано „твърдо под 2 o C над равнищата от прединдустриалния период“ и по възможност да „се продължат усилията за ограничаването му до 1,5 o C“. Според ООН обаче курсът, по който се движим, ще ни позволи в най-добрия случай да ограничим повишаването на температурата до 3 o C (или повече).

3.3. Изменението на климата има значителна човешка и финансова цена по-специално поради зачестяващите природни бедствия; от началото на 20 век горещините и покачването на нивото на водите са причинили смъртта на осем милиона души по света и разходи в размер на 7 000 милиарда щатски долара ( 13 ) . Наблюдава се и увеличаване на броя на климатичните бежанци (250 милиона до 2050 г.). Съответно най-слабите са сред първите жертви на изменението на климата, което увеличава неравенствата. Според МВФ „задълбочаването на неравенствата застрашава устойчивия икономически растеж ( 14 ) “.

3.4. Ако се запази статуквото, т.е. ако не бъдат предприети никакви мерки за приспособяване, очакваните изменения на климата до 2080 г. биха стрували на домакинствата в целия ЕС 190 милиарда евро годишно (само за разходите за застраховки, които включват щети, свързани с климата) при постоянни цени ( 15 )

3.5. Макар да е постигнат напредък по отношение на финансирането на борбата със затоплянето и последиците от него, той не е достатъчен. Като политически приоритет трябва да се изведат устойчивото финансиране и икономика, по-специално посредством ясна, стабилна и стимулираща политическа рамка, която трябва да насърчава осъществяването на новаторски проекти, които имат висока добавена стойност и зачитат околната среда.

3.6. Европа все още не се е възстановила напълно от финансовата криза от 2008 г., а МВФ вече бие сигнал за тревога и посочва риск от още по-сериозна и всеобхватна криза в сравнение с тази от 2008 г. ( 16 )

3.7. Според климатолога J. Jouzel и агронома P. Larrouturou, от сумата от 2 200 милиарда евро, генерирани от Европейската централна банка от 2015 г. насам, едва 11 % са били вложени в реалната икономика, а 89 % са захранили спекулативни операции и нов финансов балон ( 17 ) . От своя страна ОИСР изброява близо 800 програми за разходи и данъчни облекчения, изпълнявани в 35-те държави — членки на организацията, и в шест големи бързо развиващи се икономики от Г-20 ( 18 ) , които стимулират производството или потреблението на изкопаеми горива, което напълно противоречи на насоките, определени в Споразумението за климата от Париж.

3.8. Тази насоченост на финансирането, независимо дали е резултат на спекулативни операции или на заделяне на средства, което противоречи на целите на ЕС за борба с изменението на климата, струва скъпо на цялата европейска общност от икономическа, социална и екологична гледна точка.

3.9. Европейският парламент констатира, че многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г. доказа, че не е в състояние да удовлетвори настоящите потребности. Освен това тя не предоставя решение и на поредица от кризи и нови предизвикателства (сред които селското стопанства, младежката заетост, устойчивите инвестиции или околната среда). Поради тази причина бъдещата финансова рамка трябва отсега нататък да обслужва голямата цел за борба с изменението на климата и чрез нея — създаването на качествени работни места.

4. Възможности

4.1. Ръководителите на водещите предприятия осъзнават възможностите, предлагани от изменението на климата. Много от тях считат, че предприятията трябва да бъдат част от решението, и подчертават, че онези, които са се възползвали от възможностите, появяващи се в нисковъглеродните сектори, биват възнаграждавани за това във все по-голяма степен.

4.2. o C. Според предприемачите е възможно да бъдат създавани работни места и осъществявани иновации по пътя към просперираща нисковъглеродна икономика ( 19 ) и едновременно с това да бъдат реализирани печалби. Това придобива все по-голямо значение, тъй като „нулевите въглеродни емисии“ трябва да се постигнат действително до средата на века, за да се изпълни целта за ограничаване на затоплянето под 2C.

4.3. Един пакт за финансиране на борбата с изменението на климата трябва да допринесе за превръщането на необходимостта от реагиране на изменението на климата във възможност за преобразуване на европейската промишленост и създаване на нови предприятия. Следователно е важно да се направят значителни инвестиции в реалната икономика и в научноизследователската и развойната дейност, за да се създадат устойчиви и качествени работни места.

4.4. Вследствие на започналото неотдавна подобряване на икономиката в ЕС общото равнище на заетост се увеличи, а процентът на безработицата намаля. Силно безпокойство продължават да будят обаче дълготрайната безработица, все по-несигурната заетост, най-вече сред жените, както и младежката безработица. Преходът към устойчиво развитие би трябвало да позволи на динамичните и новаторски предприятия да се възползват от всички разкриващи се възможности и да допринасят доколкото е възможно за подобряване на положението с безработицата.

4.5. Поради тази причина е от съществено значение Европейският съюз да работи в сътрудничество с държавите членки за изработване на съгласувана стратегия за осигуряване на благоприятна среда за създаване на устойчиви и качествени работни места. Комисията трябва да проучи възможността при изчисляването на дълга ( 20 ) да бъдат изключвани публичните инвестиции, които допринасят за създаването на качествени работни места и за устойчива икономика, от полза за всички предприятия и работници.

4.6. ЕС насърчава сътрудничеството между държавите членки. Той подкрепя и оценява техните усилия главно в рамките на европейския семестър, насоките за заетостта и наблюдението на националните политики (съвместни доклади за заетостта, национални програми за реформи и специфични за всяка държава препоръки). Той трябва обаче да съумее да съчетае тези политики с целите и задачите, които подкрепят споделения просперитет на европейските предприемачи, работници и граждани.

4.7. По изчисления на ADEME ( 21 ) потенциалът за създаване на реална заетост във връзка с климата в Европа възлиза на между 5 и 6 милиона работни места до 2050 г., а според Европейската комисия до 2020 г. в сектора на енергията от възобновяеми източници могат да бъдат създадени 3 милиона работни места.

4.8. От своя страна Германската конфедерация на работодателите (BDI) съобщава, че би била в състояние да постигне целта за намаляване на емисиите на CO 2 с 80 % до 2050 г., ако разполага с 50 милиарда евро годишно в течение на този период.

4.9. Установено е увеличаване на работните места в еквивалент на пълно работно време в екологосъобразната икономика (от 2,8 милиона през 2000 г. на 4,2 милиона през 2014 г.). Някои сектори са много динамични: енергията от възобновяеми източници (1 милион работни места, създадени от 2000 г. досега: + 182 %) или управлението на отпадъците (от 0,8 милиона през 2000 г. на 1,1 милиона през 2014 г.: + 36 %).

4.10. От съществено значение е обаче МСП, както и кооперациите и най-малките организации, които присъстват на местно равнище, също да могат да стартират устойчиви проекти, както и приоритетно да им бъдат предоставяни финансови средства. Във връзка с това следва да се гарантира, че достъпът до финансиране не представлява препятствие за тях ( 22 )

4.11. Освен това е важно да се възприеме многостепенен подход и да бъдат привлечени всички заинтересовани участници от публичния и частния сектор, така че да се насърчат и интегрират инициативи, планове и действия на мрежи от региони, градове и общности, ангажирани с борбата с изменението на климата и прилагането на Споразумението за климата от Париж, както посочва Европейският комитет на регионите в неотдавнашно свое становище ( 23 )

4.12. Накрая, в пакта за финансиране на борбата с изменението на климата, който трябва да мобилизира цялата енергия и добра воля, както на участниците от публичния, така и на тези от частния сектор, трябва да се отчетат предложените от Комисията съпътстващи мерки, като например таксономията (класификацията), задължението за институционалните инвеститори да интегрират параметъра „устойчивост“, информацията за инвеститорите, рекалибрирането на собствения капитал на банките, засилването на прозрачността във връзка с публикуването на информация от предприятията и „оценките на ЕС за зелено финансиране“ (предложени от Европейския парламент).

5. Различните източници на финансиране и действията, които трябва да бъдат предприети

Преориентиране (целеви средства за екологосъобразни проекти) и нови източници на финансиране

5.1. По данни на Европейската комисия, които се потвърждават и от сумите, посочени от Европейската сметна палата, за борба с изменението на климата и последиците от него са необходими от порядъка на 1 115 милиарда евро годишно.

5.2. В този пакет от 1 115 милиарда евро за периода 2021—2030 г. е необходимо да се разграничат две категории проекти, които да бъдат финансирани ( 24 ) — в първата категория влизат проектите, които генерират възвращаемост на инвестициите и които попадат в областите на интервенция на ЕИБ и публичните банки за развитие (25), частните банки, пенсионните и осигурителните фондове, и държавните инвестиционни фондове; — във втората категория влизат проектите, които изискват публични субсидии, финансирани със средства на ЕС.

5.3. Целта е да се пренасочат всички или част от настоящите финансови средства към устойчиви инвестиции, т.е. европейската финансова рамка да се „екологизира“ и средствата да се насочат към борбата с последиците от изменението на климата. Това се отнася за следните финансови средства: — заемите от ЕИБ: частните банки биха могли да финансират чрез ЕИБ инвестиции, които отговарят на таксономията (класификацията) на ЕС; — увеличаването на паричната маса от ЕЦБ, като средствата от това увеличаване бъдат насочени към реалната и устойчива икономика: 50 % от годишното увеличение на паричната маса биха позволили ежегодно да се отделят стотици милиарди евро; — дял от 40 % (вместо сегашните 20 %) от Европейския фонд за стратегически инвестиции (ЕИБ и Комисията) следва да се задели за борбата със затоплянето и последиците от него, в това число за нейното социално и образователно измерение; — ЕС трябва да покаже амбиция, съответстваща на предизвикателството на борбата с изменението на климата: средно 40 % от бюджета му трябва да бъдат заделени за тази цел, по-специално от Европейския кохезионен фонд, в чийто бюджет за периода 2014—2020 г. за тази борба са заделени едва 20 % от средствата; — в допълнение към тези финансови средства дял от 3 % от инвестициите на пенсионните и осигурителните фондове следва да се задели за борбата със затоплянето.

5.4. Особени усилия трябва да се положат в областта на научноизследователската и развойната дейност и професионалното обучение; само за тази цел трябва да се заделят 100 милиарда евро годишно. Комитетът ще направи своевременно предложения, за да се реши кой(и) инструмент(и) да бъдат използвани с цел допълване на текущото и бъдещото финансиране, необходимо за тази цел.

Действия, които трябва да бъдат предприети

5.5. Множество финансови инструменти могат да бъдат предоставени на разположение за целите на борбата с изменението на климата, но средствата ще бъдат обезпечени само ако Европа разполага със съгласуван дългосрочен план с ясна насоченост ( 26 ) . В този план трябва да се вземат под внимание изложените по-долу елементи:

5.5.1. Ще трябва да се установи ясна, стабилна и дългосрочна политическа рамка. Целта е да се предостави сигурност за планирането и инвестициите, тъй като нищо не оказва такова отрицателно въздействие върху ангажираността като несигурността, свързана с постоянните промени в насоката при разработването на политиките.

5.5.2. От януари 2018 г. ЕИБ е най-големият емитент на „зелени“ облигации в света. Ако целта е ЕИБ да може да отпуска заеми при още по-благоприятни условия за организаторите на проекти в обхвата на пакта за финансиране на борбата с изменението на климата, биха могли да бъдат приети две мерки: — на първо място, „планът Юнкер“ следва да се разшири и да се насочи към тези проекти, което би позволило на ЕИБ да ползва гаранцията на Европейския фонд за стратегически инвестиции; — освен това ЕИБ би могла да получава по-голямо финансиране от ЕЦБ. ЕИБ вече има достъп до програмата за закупуване на активи от ЕЦБ, но в много ограничена степен. Въпреки това с оглед на предвидените суми ЕИБ бързо би се натъкнала на проблем с коефициента на капиталовата адекватност. Затова би могло да се обмисли възможността ЕИБ да се превърне в банка за устойчиво развитие, финансираща основно енергийния преход, екологичната мобилност и иновациите, и да не финансира вече традиционни проекти, на които понастоящем все още се предоставя по-голямата част от отпусканите от нея заеми.

5.5.3. Ще трябва да се определят секторите, в които тези финансови средства ще бъдат най-полезни и ще имат най-добро съотношение между разходите и ползите за околната среда, гражданите и икономиката (енергетика, жилищно настаняване, селско стопанство, мобилност, транспорт, рециклиране, води и т.н.). Въпреки че трябва да се осигури справедлив достъп до мрежата, е важно да се вземе под внимание фактът, че някои сектори са достатъчно рентабилни и не изискват по-нататъшно субсидиране (например фотоволтаичните мощности).

5.5.4. Дейността на ЕИБ следва да се засили не само по отношение на обема, но и на способността на банката да поема повече рискове. По този начин ЕИБ би била по-полезна в борбата с изменението на климата, подпомагайки бързо развиващите се сектори, дори и да са с малък мащаб, вместо да отпуска заеми от милиарди евро на традиционните сектори на фотоволтаичната или вятърната енергия, които вече се финансират до голяма степен от частния сектор.

5.5.5. Както предлага Комисията, всяко финансиране трябва да отговаря на обща за ЕС таксономия (класификация). Като представител на гражданското общество ЕИСК следва да участва в практическите аспекти на разработването на тази класификация.

5.5.6. Моделът на кръговата икономика трябва да бъде изведен като приоритет във възможно най-голяма степен и правната му уредба да бъде усъвършенствана. Кръговата икономика трябва да дава възможност за намаляване и дори в крайна сметка за преустановяване на добива на природни ресурси благодарение на рециклирането на предмети (едва 3 % от мобилните телефони се рециклират; други изделия изобщо не се рециклират) и ценни метали. Тези метали, като например кобалтът и литият, които се използват за производството на продукти на бъдещето, са налични в ограничени количества в сравнение с предстоящите нужди за електрифицирането на превозните средства и съхранението на електричество като цяло и добивът им е несъизмерим с очертаващите се нужди.

5.5.7. Трябва да се насърчават и инвестициите в енергийната ефективност на сградите, източник на 30 % от емисиите на CO 2 (още повече поради бързата възвращаемост на инвестицията). Освен това ще трябва да разполагаме с отлично свързани електро- и газопроводи с оглед изграждането на интегриран европейски енергиен пазар, свързан с Африка и Близкия изток.

5.5.8. С оглед осъществяването на справедлив и социален преход, съгласно предвиденото в Споразумението за климата от Париж, и за какъвто се застъпва институтът „Жак Делор“ ( 27 ) , част от финансовите средства ще трябва да бъдат заделени за фонд за приспособяване за регионите и работниците, засегнати от секторите в преход. Във връзка с това би било целесъобразно съществена част от Европейския кохезионен фонд, предназначен за регионите, да бъде заделена за изпълнение на целите в областта на климата и постигане на техните положителни социално-икономически ефекти. Във фонда за приспособяване към прехода ще трябва да се предвиди и подкрепа за преквалификация на работниците. Освен това той ще трябва не да реагира пост фактум на промените, а да ги изпреварва, като част от бюджета му се задели за иновации и НИРД в секторите, които бъдат определени като приоритетни.

5.5.9. Във всяко споразумение за свободна търговия социалните и екологичните разпоредби трябва да се допълнят от задължително ангажиране със Споразумението за климата от Париж. (Това се отнася за всички потенциални търговски партньори на ЕС, тъй като споразумението е подписано от 195 от 197-те държави — членки на ООН).

5.5.10. За да се подчертае огромното политическо значение на това действие, заделените по този начин бюджетни и финансови средства трябва да се разходват чрез инструмент, който позволява да се визуализират реално и прозрачно съответните средства.

5.5.11. Освен това, въпреки че това няма пряка връзка със създаването на европейски фонд за финансиране на борбата с изменението на климата, ЕС трябва да изпълнява международните си политически ангажименти (Конференцията на ООН за климата от 2009 г.) за осигуряване на 100 милиарда щатски долара годишно за финансиране на борбата с изменението на климата в Африка и Средиземноморието до 2020 г.

Брюксел, 17 октомври 2018 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Luca JAHIER

(1) https://www.theguardian.com/business/2018/oct/03/world-economy-at-risk-of-another-financial-crash-says-imf; МВФ: Глобален финансов отчет за финансовата стабилност, октомври 2018 г.

(2) Становище на ЕИСК относно „Многогодишната финансова рамка“, параграф 3.1.8 (прието на 19.9.2018 г., все още непубликувано в Официален вестник).

(3) ЕИСК, „Приоритети на секция ECO за 2018 г. и след това“

(4) ОИСР, The Economic Consequences of Climate Change („Икономическите последици от изменението на климата“), 2.9.2016 г.

(5) Европейска комисия, Impact assessment accompanying the document „Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council amending Directive 2012/27/EU on Energy Efficiency“ (Оценка на въздействието, придружаваща документа „Предложение за Директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 2012/27/ЕС относно енергийната ефективност“) SWD(2016) 405 final/2, 6.12.2016 г., таблица 22 (сценарий EUCO30 — източник: модел PRIMES).

Европейска сметна палата, https://www.euractiv.fr/section/climat/news/la-cour-des-comptes-fustige-linefficacite-de-la-politique-climat-de-lue/.

(6) Ciscar, M. и колектив, Climate Impacts in Europe — The JRC PESETA II Project („Климатичните въздействия в Европа — проектът PESETA II на Съвместния изследователски център“), 2014 г.

(7) https://www.pacte-climat.eu/en/the-first-signatories-of-the-call/

(8) Становище на ЕИСК относно „Възможно преструктуриране на ОСП“ (ОВ C 227, 31.8.2017 г., стр. 70).

(9) Становище на ЕИСК относно „Европейски стълб на социалните права“ (ОВ C 125, 21.4.2017 г., стр. 10).

(10) Становище на ЕИСК относно „Изграждане на коалиция за изпълнение на ангажиментите, свързани със Споразумението от Париж“ (ОВ C 389, 21.10.2016 г., стр. 20).

(11) Доклад от 4 май 2018 г. [2018/2007(INI)] относно устойчивите финанси, докладчик: Molly Scott Cato.

(12) Становище на ЕИСК относно „План за действие за устойчиво финансиране“ (вж. стр. 73 от настоящия брой на Официален вестник).

(13) Проучване на James Daniell, Институт за технологии в Карлсруе, април 2016 г.

(14) https://blogs.imf.org/2017/02/22/the-imfs-work-on-inequality-bridging-research-and-reality/.

(15) Ciscar, M. и колектив, Climate Impacts in Europe — The JRC PESETA II Project („Климатичните въздействия в Европа — проектът PESETA II на Съвместния изследователски център“), 2014 г.

(16) https://www.theguardian.com/business/2018/oct/03/world-economy-at-risk-of-another-financial-crash-says-imf; МВФ: Глобален финансов отчет за финансовата стабилност, октомври 2018 г.

(17) „Pour éviter le chaos climatique et financier“ („Избягване на климатичния и финансов хаос“) (P. Larrouturou и J. Jouzel — изд. Odile Jacob).

(18) OECD Companion to the Inventory of Support Measures for Fossil Fuels 2015 (Доклад към описа на ОИСР за 2015 г. на мерките за подпомагане за изкопаемите горива).

(19) Paul Polman, главен изпълнителен директор на Unilever, и Jean-Pascal Tricoire, главен изпълнителен директор на Schneider Electric и председател на Pacte mondial France, по повод на срещата на върха по въпросите на бизнеса и климата): http://www.businessclimatesummit.com/summit/2015/press-room

(20) Становище на ЕИСК относно „Финансиране на европейския стълб на социалните права“ (ОВ C 262, 25.7.2018 г., стр. 1).

(21) Агенция по околната среда и управление на енергията на Франция.

(22) Становище на ЕИСК относно „Пътят след Париж“ (ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 24).

(23) Становище на КР относно „Финансирането на борбата с изменението на климата: основен инструмент за изпълнението на Парижкото споразумение“ (ОВ C 54, 13.2.2018 г., стр. 9).

(24) Според Филип Мейстад, бивш председател на ЕИБ.

(25) KfW в Германия, CDC във Франция, CDP в Италия, ICO в Испания.

(26) Джефри Сакс, изслушване в ЕИСК на 18 май 2018 г.

(27) http://institutdelors.eu/wp-content/uploads/2018/01/Pactesocialtransitionénergétique-FernandesPellerinCarlin-janvier18.pdf.