BG    BG BG 
BG    BG  КОМИСИЯ  НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ  ОБЩНОСТИ  
Брюксел , 26.11.2008 
SEC(2008) 2893  
  
РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
Придружителен  документ  към 
 
Предложение  за 
 
ДИРЕКТИВА  НА СЪВЕТА  (Евратом ) 
 
за създаване  на Общностна  рамка  за ядрена  безопасност  
 
РЕЗЮМЕ  НА ОЦЕНКАТА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
{COM(2008) 790 окончателен } 
{SEC(2008) 2892} 
BG 2   BG 1. КОНСУЛТАЦИИ  И ЕКСПЕРТНИ  ОЦЕНКИ  
Оценката  на въздействието  се отнася  до планова  позиция  2008/TREN/003 от работната  
програма  — Преработено  законодателно  предложение  относно  ядрената  
безопасност . Тя придружава  преработеното  предложение  за Директива  на Съвета  
относно  създаване  на Общностна  рамка  за ядрена  безопасност , която  цели  започване  
отново  на процеса  на установяване  на обща  рамка  на ЕС относно  ядрената  безопасност  
чрез замяна  на предложената  директива  за определяне  на основни  задължения  и общи  
принципи  за безопасността  на ядрените  инсталации1, представена  от Комисията  през 
2003 г.  
Новото  предложение  е резултат  от обширен  и продължителен  процес  на консултации , 
започнал  през 2004 г. по време  на ирландското  председателство  на Съвета . 
Впоследствие  Работната  група  по ядрена  безопасност  на Съвета  (WPNS), Групата  на 
високо  равнище  за ядрена  безопасност  и управление  на отпадъците  (HLG) и 
Европейският  форум  за ядрена  енергия  продължиха  работата  по този въпрос . 
Процесът  на консултиране , който  започна  през 2004 г., имаше  за резултат  основна  
преработка  на подхода , възприет  в предложението  от 2004 г. за директива  относно  
безопасността , което  навремето  се сблъска  с блокиращо  малцинство  от държави -
членки . Основните  аргументи  срещу  предложението  бяха  твърде  подробните  
задължителни  правни  предписания  както  и съмненията  дали  предложението  ще спази  
изцяло  принципа  на субсидиарност . 
Преработеното  законодателно  предложение  относно  ядрената  безопасност  се основава  
на: а) техническата  работа  на Западноевропейската  асоциация  за ядрено  регулиране  
(WENRA), завършена  през 2006 г. за съществуващи  ядрени  инсталации  с участието  на 
всички  регулаторни  органи  по ядрена  безопасност ; б) принципа , че само  силни  и 
независими  регулаторни  органи  могат  да гарантират  продължаващата  безопасна  
експлоатация  на атомни  електроцентрали  в ЕС; в) приемането  в европейското  
законодателство  на принципите  на съществуващите  основни  международни  
инструменти , а именно  Конвенцията  за ядрена  безопасност2, и работата  по 
безопасността , извършена  от Международната  агенция  за атомна  енергия  (МААЕ ), и 
особено  нейните  основополагащи  принципи  за безопасност3. В допълнение , 
техническата  информация  в подкрепа  на основните  принципи , предложени  в 
преработения  проект  за Директива  на Съвета  за създаване  на Общностна  рамка  за 
ядрена  безопасност , беше  предоставена  в резултат  от дейността  на различни  експертни  
групи , занимаващи  се с въпроси  на ядрената  безопасност .  
Европейският  парламент  постоянно  подкрепяше  създаването  на европейско  
законодателство  за ядрената  безопасност , с което  да се установят  контролни  нива , 
както  се посочва  от години  в негови  доклади4. В допълнение , както  е отразено  в 
заключенията  на 2-я Европейски  форум  за ядрена  енергия , промишлеността  сега е 
твърд  привърженик  на законодателство  на ЕС относно  ядрената  безопасност . 
                                                 
1 Първоначално  предложение  на Комисията  от 2003 г. (референтен  док. COM 2003/32 
окончателен ) и преработена  версия  от 2004 г. (референтен  док. COM (2004)526 окончателен ) 
2 IAEA INFCIRC 449 от 5 юли 1994 г. 
3 Фундаментални  принципи  на МААЕ  за безопасност : Fundamental safety principles, поредица  
„IAEA Safety Standard“, № SF-1 (2006 г.). 
4 Последните  бяха  докладът  Maldeikis по случай  50-годишнината  на Договора  за Евратом  
(референтен  док. A6-0129/2007) и докладът  Reul относно  конвенционалните  енергийни  
източници  (референтен  док. A6-0348/2007). 
BG 3   BG Накрая , за целите  на завършването  на оценката  на въздействието  беше  създадена  
ръководна  група  с участието  на представители  на всички  заинтересовани  служби  на 
Комисията . 
Проектът  на оценката  на въздействието  беше  представен  за оценяване  от Съвета  за 
оценка  на въздействието , който  издаде  своето  първоначално  становище  на 9 септември  
2008 г., последвано  от окончателно  становище  на 14 октомври  2008 г. по повторно  
представен  преработен  документ . Окончателното  становище  на Съвета  за оценка  на 
въздействието  беше  взето  предвид  изцяло . 
2. ОПРЕДЕЛЯНЕ  НА ПРОБЛЕМА  
Подновеният  интерес  към ядрената  енергия , изразен  от редица  държави -членки , с 
перспективата  за многобройни  удължавания  на експлоатационния  срок  на 
съществуващи  АЕЦ  и построяване  на нови , превръща  това преработено  предложение  в 
особено  актуално . Очевидно  е, че действието  на радиационните  инциденти  се простира  
отвъд  границите  с потенциални  последици  за здравето  на работниците  и на населението  
като цяло , а също  и с широкообхватни  икономически  последици  за енергетиката . Тъй 
като защитата  на гражданите  на ЕС е една  от основните  политически  цели  на ЕС, една  
правна  рамка , целяща  постигането , запазването  и постоянното  повишаване  на ядрената  
безопасност  и нейното  регулиране  в Общността , както  и засилването  на ролята  на 
регулаторните  органи  в държавите -членки , би гарантирала  допълнителна  защита  за 
гражданите  на ЕС.  
Приемането  от обществеността  е предпоставка  за по-нататъшното  развитие  на ядрената  
енергетика  и досега  Общността  последователно  действаше  за повишаване  на ядрената  
безопасност , но все още липсва  общностна  правна  рамка  за въвеждане  на общи  
стандарти  за безопасност  на новите  и съществуващите  ядрени  инсталации  в ЕС. 
Общността  трябва  да обърне  обаче  подобаващо  внимание  на безпокойството  на 
европейските  граждани  относно  безопасността  на ядрените  инсталации . Едно  от 
основните  заключения  на свързаното  с ядрената  безопасност  анкетно  проучване5 през 
2007 г. беше , че европейците  като цяло  имат  доста  добри  познания  по въпроси  на 
ядрената  енергетика  и особено  дали  в техните  държави  има или не АЕЦ , но те се 
чувстват  незапознати  с проблема  за ядрената  безопасност  (в обхвата  от 56 % до 90 %). 
3. ПРАВНО  ОСНОВАНИЕ  ЗА ДЕЙСТВИЕ  ОТ СТРАНА  НА ЕС 
Компетенцията  на Общността  да въвежда  основни  стандарти  за безопасност  на 
равнището  на ЕС е изрично  регламентирана  в Договора  за Евратом . Съгласно  член  2, 
буква  б) от Договора : „За изпълнение  на своята  задача , Общността , както  е 
предвидено  в настоящия  договор … установява  еднообразни  стандарти  за 
безопасност  за защита  на здравето  на работниците  и населението  и осигурява  
тяхното  приложение .“ Във втори  дял, глава  3 „Здраве  и безопасност “ се съдържат  
множество  подробни  разпоредби , предназначени  за установяване , въвеждане  и 
прилагане  на основните  стандарти , упоменати  в член  2, буква  б) от Договора  за 
Евратом . Глава  3 от Договора  за Евратом  беше  използвана  главно  за целите  на 
радиационната  защита  до признаването  от Съда  на Европейските  общности  на 
неразривната  връзка  между  радиационната  защита  и ядрената  безопасност  и на 
компетенцията  на Общността  в областта  на ядрената  безопасност  (в своето  решение  по 
                                                 
5 Специално  проучване  „Евробарометър “ № 271 „Европейците  и ядрената  безопасност “, събиране  
на данни  през октомври —ноември  2006 г., публикуване  2007 г. 
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_271_en.pdf 
BG 4   BG дело  C-29/996 Съдът  заяви , че „не е уместно , с цел определяне  на компетенциите  на 
Общността , да се извършва  изкуствено  разделение  между  защитата  на здравето  на 
населението  и безопасността  на източниците  на йонизиращо  лъчение .“). 
Следователно , с това решение  се признава  фактът , че съществуващите  стандарти  за 
безопасност , целящи  защита  на здравето  на работниците  и населението  от опасностите , 
възникващи  от източници  на йонизиращо  лъчение , трябва  да бъдат  допълнени  от 
стандарти  за безопасност  на ядрените  инсталации . Техническата  компетенция  на 
националните  органи , отговарящи  за безопасността , не изключва  правото  на 
Общността  за законодателство  в тази област . 
4. ИЗТОЧНИЦИ  ЗА ОЦЕНКАТА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО   
Оценката  на въздействието  актуализира  изготвената  през 2003 г. оценка  на 
въздействието  във връзка  с първоначалното  предложение  за ядрената  безопасност7, 
като за нейна  техническа  основа  служат  заключенията  и препоръките  в заключителния  
доклад  на WPNS8, одобрени  от работната  група  „Атомни  въпроси “ на Съвета  (WPAQ) 
на 13 декември  2006 г. и допълнени  с констатациите  в докладите  на подгрупите  на 
WPNS9.  
В този контекст  особено  внимание  следва  да се обърне  на дейността , извършвана  в 
рамките  на WENRA — организация , включваща  ръководителите  и високопоставени  
служители  на органите  за ядрено  регулиране  от 17 европейски  държави10, чийто  
членове  определиха  множество  общи  контролни  нива  за безопасност  на ядрени  
реактори  с оглед  да се уеднаквят  националните  изисквания  до 2010 г. 
Второ , оценката  на въздействието  се основава  на задълженията  и изискванията  на 
Конвенцията  за ядрена  безопасност  на МААЕ , която  представлява  международно  
призната  платформа  за развитие  на ядрената  безопасност , както  и на фундаменталните  
принципи  за безопасност  на МААЕ . Конвенцията  не съдържа  подробни  технически  
правила ; тя създава  обаче  прецизна  правна  рамка , целяща  непрекъснато  подобряване  на 
безопасността . Евратом  и всички  държави -членки  на ЕС са страни  по Конвенцията  за 
ядрена  безопасност . Фундаменталните  принципи  на МААЕ  представляват  рамка  от 
практики , на които  се основават  националните  изисквания  за безопасност , за чието  
подобряване  държавите -членки  направиха  значителен  принос . 
5. ВАРИАНТИ  НА ПОЛИТИКАТА  
При оценката  на въздействието  бяха  разгледани  четири  варианта  на политика :  
– Вариант  0 на политиката  се състои  в това съществуващото  положение  да остане  
непроменено ; 
– Вариант  1 на политиката  предвижда  изработването  на законодателство  на 
Общността  за въвеждане  на общи  стандарти  за безопасност  на съществуващите  
ядрени  инсталации ;  
                                                 
6 Комисия  на Европейските  общности  с/у Съвета  на Европейския  съюз  (Дело  C-29/99). 
7 Док 15475/2/06 REV 2 ADD 1(http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-
re02ad01.en06.pdf ) док. 15475/2/06 REV 2 ADD 2 
(http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-re02ad02.en06.pdf ) док. 15475/2/06 REV 2 
ADD 3 (http://register.consilium.europa.eu/ pdf/en/06/st15/st15475-re02ad03.en06.pdf ) 
8 Включени  в док. COM 2003/32 окончателен . 
9 Док. 15475/2/06 REV2 (http://register.consilium.euro pa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-re02.en06.pdf) 
10 Белгия , България , Чешка  република , Финландия , Франция , Германия , Унгария , Италия , Литва , 
Нидерландия , Румъния , Словакия , Словения , Испания , Швеция , Швейцария  и Обединеното  
кралство . 
BG 5   BG – Вариант  2 на политиката  се състои  в изработването  на законодателство  на 
Общността , което  определя  само  обща  рамка , целяща  постигане  и поддържане  на 
високо  уеднаквено  ниво  на ядрена  безопасност  в цялата  Общност  чрез прибягване  
към широко  признати  принципи  за ядрена  безопасност ; последващите  мерки  за 
изпълнение  ще бъдат  подготвени  в HLG; 
– Вариант  3 на политиката  се основава  на набор  от международно  признати  
принципи  за ядрена  безопасност  (подход , предложен  от вариант  2), допълнен  с 
допълнителни  изисквания  за безопасност  на нови  ядрени  реактори , които  
държавите -членки  се насърчават  да разработят  в съответствие  с принципа  за 
непрекъснато  повишаване  на безопасността , на базата  на нивата  за безопасност , 
разработени  от WENRA и в тясно  сътрудничество  с HLG11, включваща  
високопоставени  представители  на органите  за регулиране  и безопасност  от всички  
държави -членки  на ЕС. 
6. СРАВНЕНИЕ  МЕЖДУ  ВАРИАНТИТЕ  — ПРЕДЛОЖЕНО  ДЕЙСТВИЕ  НА ЕС 
Оценката  на вариантите  показа , че най-ефективното  решение  за създаване  на правна  
рамка  на Общността  относно  ядрената  безопасност  е това, предвидено  с вариант  3 на 
политиката . Следователно , базовият  подход  на преработеното  сегашно  предложение  
за директива  е Общността  да установи  само  набор  от общи  принципи  в областта  на 
ядрената  безопасност , които  вече са включени  в Конвенцията  за ядрена  безопасност  на 
МААЕ  (повишаване  на ролята  на националните  регулаторни  органи , главна  
отговорност  на притежателя  на лицензията  за безопасност  под контрола  на 
регулаторния  орган , подсилване  на независимостта  на регулаторния  орган , осигуряване  
на висока  степен  на прозрачност  по въпроси , свързани  с безопасността  на ядрени  
инсталации , прилагане  на системи  за управление , редовен  надзор  за безопасност , 
наличие  на експертни  познания  от областта  на ядрената  безопасност , приоритет  на 
безопасността ), допълнени  с още изисквания  за безопасност  на нови  ядрени  реактори , 
които  държавите -членки  се насърчават  да разработят  в съответствие  с принципа  за 
непрекъснато  повишаване  на безопасността , на базата  на нивата  за безопасност , 
разработени  от WENRA и в тясно  сътрудничество  с HLG.Въз основа  на десетте  
принципа  за регулиране  на ядрената  безопасност , приети  от групата  HLG, тя ще се 
превърне  в център  за сътрудничество  между  регулаторните  органи , отговарящи  за 
безопасността  на ядрените  инсталации  в държавите -членки , и ще допринесе  за 
развитието  на правната  рамка  на ЕС относно  ядрената  безопасност . 
Държавите -членки  са задължени  да спазват  основополагащите  принципи  на МААЕ  за 
безопасност , както  и включените  в Конвенцията  за ядрена  безопасност  задължения  и 
изисквания . 
7. ДОБАВЕНА  СТОЙНОСТ  
Предвид  на възобновения  интерес  към ядрената  енергия  в Европа  и другаде , от важно  
значение  е да се поддържа  високо  равнище  на ядрена  безопасност  в рамките  на ЕС и да 
се въведе  набор  от задължителни  правила  и общи  стандарти  на ЕС за безопасност . С 
обявеното  напоследък  изграждане  на нови  АЕЦ  в ЕС, правилата  за сближаване  на 
равнището  на ЕС стават  дори  още по-необходими  с цел подкрепа  за държавите -членки  
в техните  усилия  за хармонизиране  на практиките  относно  безопасността . Въпреки  
съществуването  на презгранични  рискове  при експлоатацията  на ядрени  инсталации , 
                                                 
11 Създадена  с Решение  2007/530/ Евратом  на Комисията  от 17 юли 2007 г. (ОВ L 195 , 27.7.2007 г.) 
BG 6   BG досега  осъществената  стандартизация  на международно  равнище  е само  в ограничен  
размер .  
В тази рамка , фундаменталната  добавена  стойност  на избрания  вариант  на политика  се 
състои  в това, че една  задължителна  законодателна  рамка  на ЕС, определяща  базови  
задължения  и общи  принципи  относно  безопасността  на ядрените  инсталации , би 
довела  до постигане  на целта  за достигане , поддържане  и постоянно  повишаване  на 
ядрената  безопасност  в Общността  — резултат , чието  осъществяване  на национално  
равнище  не би било  така ефикасно . Явно  предимство  на този подход  е и увеличената  
регулаторна  сигурност  на равнището  на Общността . Следователно , съгласно  
институционалните  разпоредби  на Договора  за Евратом , Евратом  разполага  със свои  
собствени  механизми , за да осигури  съответствието  на националните  законодателства  
на държавите -членки  с разпоредбите  на директивата , като по този начин  упражнява  
ролята  си да следи  за точното  прилагане  на действащото  право  на Общността . Освен  
това, следва  да се изтъкне , че законодателството  на ЕС предоставя  права  и задължения  
не само  на властите  във всяка  една  държава -членка , но и на отделните  лица  и 
предприятията . Властите  във всяка  една  държава -членка  са отговорни  за транспониране  
на законодателството  на ЕС в националното  законодателство  и за неговото  правилно  
прилагане , като трябва  да гарантират  правата  на гражданите  по това законодателство .  
При отсъствието  на правна  рамка  на ЕС, Конвенцията  за ядрена  безопасност  на МААЕ  
би следвало  да е приложима  за държавите -членки . Членството  в Конвенцията  за ядрена  
безопасност  на МААЕ  обаче  е само  на доброволна  основа , тъй като тази конвенция  
представлява  инструмент  за стимулиране , така че нейното  неспазване  не може  да има 
за последица  каквито  и да били  санкции . Конвенцията  не е предназначена  да осигури  
спазването  на задължения  от страните  по нея чрез контрол  и санкции , а се основава  на 
техния  общ интерес  за постигане  на по-високо  равнище  на безопасност , което  ще се 
развива  и насърчава  чрез редовни  срещи  на страните . От членството  произтичат  два 
основни  ангажимента  за всяка  договаряща  се страна : да подготви  национален  доклад  и 
да го предостави  за преглед , както  и да представи  своя национален  доклад  за 
партньорска  оценка  от другите  договарящи  се страни .  
С изработването  на законодателството  на ЕС въз основа  на принципите  на Конвенцията  
за ядрена  безопасност  и с възползването  в пълен  размер  от вече извършената  работа  от 
МААЕ  в определянето  на основополагащите  принципи  за безопасност  се взема  предвид  
международният  напредък  в областта  на ядрената  безопасност  и на европейското  
гражданско  общество  се предлага  възможност  за по-активно  участие  в тази област .  
Последно , предложението  цели  също  така да се подсили  ролята  и независимостта  на 
националните  регулаторни  органи , като се разчита  на тяхната  компетентност , а не 
толкова  на подход  „отгоре  надолу “, както  в първоначалното  предложение  относно  
ядрената  безопасност . Увеличава  се и ролята  на националните  органи  в прилагането  на 
договорените  мерки  — решение , което  е в пълно  съответствие  с принципа  на 
субсидиарност .  
8. СУБСИДИАРНОСТ  
Държавите -членки  на ЕС вече приложиха  мерки , които  им позволяват  да достигнат  по-
високо  равнище  на ядрена  безопасност  в рамките  на ЕС. Все още обаче  на равнището  
на Общността  не са въведени  общи  правила  в областта  на ядрената  безопасност  поради  
различията  в историческото  развитие , правната  рамка , вида  и броя  на реакторите  и 
различните  подходи  за регулиране , макар  че това би довело  до по-нататъшно  
подобрение  на ядрената  безопасност , което  не би могло  да се постигне  само  с мерки  на 
национално  равнище .  
BG 7   BG В новото  предложение  подходът  „отгоре  надолу “ на предложението  от 2003/2004 г. се 
обръща  в подход  „отдолу  нагоре “, тъй като с оглед  на безопасността  на новите  ядрени  
реактори , държавите -членки  се насърчават  да разработят  допълнителни  изисквания  за 
безопасност  в съответствие  с непрекъснатото  повишаване  на безопасността  на базата  на 
нивата  за безопасност , разработени  от WENRA и в тясно  сътрудничество  с HLG. Освен  
това, държавите -членки  си запазват  правото  да налагат  на национално  равнище  по-
строги  мерки  за безопасност  от тези, които  са предвидени  в правната  рамка  на 
Общността . 
Второ , по отношение  на предлаганите  принципи , в преработената  директива  се разчита  
на компетентността  на регулаторните  органи  в държавите -членки , както  и на 
международно  приетите  принципи  на Конвенцията  за ядрена  безопасност  и 
фундаменталните  принципи  за безопасност  на МААЕ , като по този начин  не се налагат  
допълнителни  тежести  върху  органите  на държавите -членки .  
Задължителното  законодателство  на ЕС предоставя  и правна  сигурност , като дава 
възможност  на гражданите  да се обръщат  към европейските  институции  в случай , че не 
се чувстват  в безопасност  от ядрената  енергия . 
Освен  това следва  да се спомене , че новото  предложение  е съобразено  напълно  със 
становищата  на държавите -членки , изразени  по време  на разглеждането  на пакета  от 
2003/2004 г., като въпросите  на безопасността  са отделени  от тези по ядрените  
отпадъци  и от финансов  характер , както  и чрез отказ  от идеята  да се създаде  орган  на 
Общността  от инспектори  по безопасността  — отговорността  за надзора  относно  
ядрената  безопасност  се оставя  единствено  на националните  регулатори . 
9. МОНИТОРИНГ  И ОЦЕНКА  
Показателите  за напредъка  в постигането  на целите  ще бъдат  въведени  на равнището  на 
държавите -членки . 
10. ЗАКЛЮЧЕНИЕ  
Предвид  на гореизложените  съображения , избраният  вариант  на политика  изглежда  да 
е най-добрият  подход , тъй като отивайки  отвъд  равнището  на принципите  и 
действително  насърчавайки  държавите -членки  да определят  допълнителни  изисквания  
за безопасност , той позволява  постигането  на максимални  ползи  от технически  и 
икономически  характер , а също  и по отношение  на сигурността .