Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Данъчното облагане в цифровизираната икономика“

(становище по собствена инициатива)

(2019/C 353/04)

Докладчик: Krister ANDERSSON

Правно основание член 32, параграф 2 от Правилника за дейността становище по собствена инициатива Решение на пленарната асамблея 15.2.2018 г. Компетентна секция „Икономически и паричен съюз, икономическо и социално сближаване“ Приемане от секцията 2.7.2019 г. Приемане на пленарна сесия 17.7.2019 г. Пленарна сесия № 545 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 167/7/7

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК смята, че цифровизацията на икономиката представлява отлична възможност, а Програмата на ЕС в областта на цифровите технологии е основна политика за ЕС. Тъй като цифровизацията продължава да бъде важен двигател на икономическия растеж в световен мащаб, ЕИСК счита, че свързаните с данъчното облагане в цифровизираната икономика политики следва да се стремят да насърчават, а не да възпират икономическия растеж и трансграничната търговия и инвестиции.

1.2. Комитетът подчертава необходимостта данъчните системи да вземат надлежно под внимание новите стопански модели. Принципите на справедливата данъчна система — последователност, предвидимост, неутралност — са не по-малко актуални и днес за публичните органи, предприятията и потребителите.

1.3. Ето защо Комитетът споделя стремежа на Комисията да продължи усилията си за предотвратяване на агресивното данъчно планиране от страна на предприятията и непрозрачността в държавите членки, с цел да се гарантира еднакво третиране на фирмите и да се насърчава европейската конкурентоспособност.

1.4. ЕИСК изразява твърдо убеждение, че в контекста на цифровизацията на икономиката всички промени на правилата за разпределяне на правата на облагане с данък на печалбите между държавите трябва да бъдат координирани на световно равнище, за да се извлекат ползите от глобализацията, като се прилагат подходящо управление и подходящи международни правила. Поради това ЕИСК приветства тясното сътрудничество между Комисията, държавите членки и ОИСР/Г20 в подкрепа на разработването на международно решение, което ще ограничи риска от международно двойно данъчно облагане. Ако обаче не може да се стигне до международно решение, ЕС трябва да обмисли самостоятелни действия.

1.5. ЕИСК би искал да предложи на държавите членки, които създават специфични национални системи, да проучат внимателно най-ефективните решения, за да се избегнат допълнителни усложнения и разходи както за данъчните администрации, така и за дружествата.

1.6. Комитетът насърчава Комисията и държавите членки да разгледат внимателно всички възможности за отстраняване на всяко недостатъчно облагане на цифровите услуги, независимо къде се намира дружеството, за продажбите, които приключват в държава членка. Услугите, предоставяни чрез използвани от европейски потребители платформи, следва да бъдат включени изцяло в системата на ДДС като основен компонент от намирането на решение на данъчните въпроси. Следва да се отбележи, че клиентите на платформите за цифрови комуникации като Facebook и др. ползват тези услуги привидно безплатно, което поражда въпроса на какво основание може да се начислява ДДС.

1.7. Коефициентът на разпределение, предложен за общата консолидирана основа за облагане с корпоративен данък (ОКООКД), със своите три фактора, би могъл да се използва и прилага като отправна точка за разпределянето на остатъчната печалба, ако това е договореният в рамките на ОИСР метод. ЕИСК подкрепя такъв подход.

1.8. ЕИСК смята обаче, че изразходваните за НИРД ресурси са важни за разработването на нематериални активи и че държавата, в която са осъществени тези дейности, следва също да бъде възнаградена за тях. Поради това ЕИСК предлага за разпределението на остатъчната печалба да се използва формула с четири фактора, а не с трите фактора, включени във формулата за ОКООКД. ЕИСК изцяло признава сложността на изчисляването на международните права на данъчно облагане. В същото време е необходимо приемливо и справедливо разпределяне на данъчните права между държавите.

1.9. С оглед на това, че в съществуващите рамки за трансферно ценообразуване не може да бъде получено преразпределение на международните права на данъчно облагане, ЕИСК подкрепя разпределянето на остатъчната печалба от пазарни нематериални активи да става с помощта на формула с четири фактора.

1.10. Предвид нарастващия размер на пазарите извън Европа, особено в държави като Китай, Индия и Бразилия, разпределянето на правата на данъчно облагане върху цялата основа за облагане с корпоративен данък, или дори върху цялата остатъчна печалба, би довело до съществени загуби на приходи в много държави членки и резултатът би могъл да бъде затруднения при постигането на социалните цели в европейските държави.

1.11. ЕИСК счита за необходимо да се постигне разумен баланс между преразпределянето на данъците върху корпоративната печалба между държавите — нетни износителки, и държавите — нетни вносителки, за да не бъде застрашена възможността им за постигане на техните социални и екологични цели.

1.12. Договорените промени в международните правила за разпределение на данъчните права между държавите следва да бъдат от полза за всички държави членки и единния пазар.

2. Контекст

2.1. Настоящите системи за корпоративно данъчно облагане в света и проектът за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби (BEPS) се основават на начисляването на корпоративната печалба там, където икономическите дейности генерират печалби и се създава стойност. Цифровизацията на икономиките обаче повдигна въпроса къде се създават печалбите и как се разпределят. В широкия смисъл на определението си цифровите услуги могат да се доставят от разстояние без никакво физическо присъствие на мястото, където се осъществява потреблението.

2.2. В резултат на проекта за BEPS международната данъчна система вече търпи основна трансформация, която води до много промени в данъчното облагане на дружествата ( 1 ) . Проектът за BEPS беше създаден с цел справяне с дейностите, свързани със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби, а не с цел промяна на действащите международни стандарти относно разпределянето на правата на данъчно облагане върху трансграничните доходи между държавите ( 2 )

2.3. Действие 1 на BEPS се занимава с предизвикателствата на цифровата икономика ( 3 ) . Тъй като не беше постигнат консенсус за това как да се облагат тези нови стопански модели, през 2018 г. последва междинен доклад по приобщаващата рамка за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби на ОИСР/Г20 ( 4 ) . В този доклад се определя договорената посока на работа на приобщаващата рамка относно цифровизацията и международните данъчни правила за периода до 2020 г. В него се описва как цифровизацията засяга и други сфери на данъчната система, като предоставя на данъчните органи нови инструменти, които водят до подобряване на обслужването на данъкоплатците, ефикасността на събирането на данъци и разкриването на избягване на данъчно облагане.

2.4. На 13 февруари 2019 г. ОИСР публикува документа за обществена консултация „Преодоляване на предизвикателствата във връзка с данъчното облагане на цифровизацията на икономиката“ ( 5 ) . В него се очертават преразгледаните правила за разпределяне на печалбата и свързаните правила, както и предложение за борба със свиването на данъчната основа в световен мащаб.

2.5. През 2020 г. се очаква окончателен доклад от ОИСР/приобщаващата рамка. Финансовите министри на САЩ и Франция обаче заявиха, че желаят да ускорят разговорите в рамките на ОИСР с цел намиране на решение още през 2019 г. ( 6 ) САЩ представиха предложение, насочено към това да се позволи на пазарни юрисдикции да облагат печалбите от маркетингови нематериални активи, използвани в тази юрисдикция, дори когато инвестицията за разработването им е направена в друга държава. Освен това има и предложение на Германия и Франция за минимална ставка на корпоративния данък. Настоящото становище на ЕИСК може да се разглежда като принос към текущия дебат.

2.6. Още през 2014 г. Европейската комисия публикува доклад относно данъчното облагане на цифровата икономика ( 7 ) . Експертната група на високо равнище по данъчното облагане на цифровата икономика стигна до заключението, че цифровите технологии предлагат големи възможности за Европа. Европа може да увеличи перспективите си за растеж и работни места, ако изгради цифровия единен пазар и използва цифровия потенциал на единния европейски пазар. Експертната група обсъди обстойно принципите, които следва да ръководят международното данъчно облагане.

2.7. Тези принципи са важни и за настоящото становище. Експертната група заключи, че за цифровите дружества не трябва да има специален данъчен режим. По-скоро следва да се прилагат или адаптират общите правила, така че „цифровите“ дружества да се третират по същия начин като останалите.

2.8. Със своето съобщение, озаглавено „ Време е да установим стандарт за модерно, справедливо и ефикасно данъчно облагане на цифровата икономика “, публикувано на 21 март 2018 г., Комисията представи своя законодателен пакет за хармонизирана реформа на правилата на ЕС за корпоративно данъчно облагане на цифрови дейности. Пакетът съдържаше две директиви на Съвета, придружени от препоръка с незадължителен характер във връзка с корпоративното данъчно облагане на значително цифрово присъствие.

2.9. През юли 2018 г. ЕИСК изготви становище относно предложенията на Комисията — „Данъчно облагане на печалбите на мултинационалните дружества в цифровата икономика“ ( 8 ) . В становището на Комитета бяха изтъкнати отрицателните последици от данъците за оборота, както и необходимостта от международен консенсус.

3. Общи бележки

3.1. ЕИСК смята, че цифровизацията на икономиката представлява отлична възможност, а Програмата на ЕС в областта на цифровите технологии е основна политика за ЕС. Тъй като цифровизацията продължава да бъде важен двигател на икономическия растеж в световен мащаб, ЕИСК счита, че свързаните с данъчното облагане в цифровизираната икономика политики следва да се стремят да насърчават, а не да възпират икономическия растеж и трансграничната търговия и инвестиции.

3.2. Интернет дава възможност на дружествата да се разширяват на световните пазари без значително физическо присъствие — характеристика, която помага особено на малките предприятия да осъществяват износ в безпрецедентна степен. Цифровизацията често се придружава и от нарастващото значение на нематериалните активи, като например интелектуалната собственост и данните.

3.3. Комитетът подчертава необходимостта данъчните системи да вземат надлежно под внимание новите стопански модели. Принципите на справедливата данъчна система — последователност, предвидимост, неутралност — са не по-малко актуални и днес за публичните органи, предприятията и потребителите.

3.4. ЕИСК счита, че осигуряването на еднакви условия на конкуренция за всички в областта на данъчното облагане на корпоративната печалба е изключително важно. През последните години беше установено, че отделни дружества са се възползвали от специфични данъчни правила в някои държави членки, за да намалят своите ефективни данъчни ставки почти до нула. Липсата на прозрачност е допринесла за този резултат. Някои от случаите са свързани с мултинационални дружества, осъществяващи активна дейност в областта на цифровите услуги.

3.5. Ето защо Комитетът споделя стремежа на Комисията да продължи усилията си за предотвратяване на агресивното данъчно планиране от страна на дружествата, независимо дали става въпрос за традиционни или цифровизирани предприятия, както и непрозрачността в някои държави членки, с цел да се гарантира еднакво третиране на дружествата и да се насърчава европейската конкурентоспособност.

3.6. ЕИСК изразява твърдо убеждение, че всички промени на правилата за разпределяне на правата на облагане с данък на печалбите между държавите трябва да бъдат на световно равнище, за да се извлекат ползите от глобализацията, като се прилагат подходящо управление и подходящи международни правила. Поради това ЕИСК приветства тясното сътрудничество между Комисията, държавите членки и ОИСР/Г20 в подкрепа на разработването на международно решение. Ако обаче не може да се стигне до международно решение, ЕС трябва да обмисли самостоятелни действия.

3.7. ЕИСК би искал да предложи на държавите членки, които създават специфични национални системи, да проучат внимателно най-ефективните решения, за да се избегнат допълнителни усложнения и разходи както за данъчните администрации, така и за дружествата.

3.8. ЕИСК отбелязва, че цифровите технологии имат и потенциал да революционизират работата по спазването и проучването. В своя доклад ( 9 ) от 2018 г. ОИСР показва как цифровизацията вече има тройно положително въздействие върху данъчната администрация: подобряване на ефективността на спазването на данъчното законодателство, подобряване на обслужването на данъкоплатците и намаляване на тежестта, свързана със спазването на данъчното законодателство.

3.9. По-големите обеми от данни на трети страни на разположение на данъчните органи позволяват автоматизиране на докладването, като и на двете страни се спестяват време и средства, а може да се използват и за справяне с недостатъчното отчитане, избягването на данъци и измамите. Приетият от няколко данъчни администрации софтуер за записване на данните, който отбелязва данните за продажбите в момента на трансакцията, с възможност те да бъдат предавани директно на данъчните органи, вече увеличи значително приходите от ДДС на някои държави.

3.10. При оценката на ефективното равнище на данъчно облагане на цифровия сектор ЕИСК подчертава необходимостта да бъдат отчетени промените в данъчните кодекси в бъдеще поради текущото прилагане на правилата за борба със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби, тъй като това всъщност може да доведе до облагането на повече приходи в ЕС.

4. Възможни бъдещи действия?

4.1. Не всички държави по света имат данък върху добавената стойност. В ЕС обаче всички държави имат ДДС. По принцип потреблението на всички услуги и стоки следва да подлежи на облагане с ДДС, освен ако не е изрично изключено от данъчната основа. Приходите от ДДС представляват собствен ресурс в бюджета на ЕС и ЕИСК счита за важно цифровите услуги да бъдат включени в данъчната основа.

4.2. Комитетът насърчава Комисията и държавите членки да разгледат внимателно всички възможности за отстраняване на всяко недостатъчно облагане на цифровите услуги, независимо къде се намира дружеството, за продажбите, които приключват в държава членка. Услугите, предоставяни чрез използвани от европейски клиенти платформи, следва да бъдат включени изцяло в системата на ДДС. Следва да се отбележи, че клиентите на платформите за цифрови комуникации като Facebook и др. ползват тези услуги привидно безплатно, което поражда въпроса на какво основание може да се начислява ДДС.

4.3. ЕИСК отбелязва, че настоящите системи за корпоративно данъчно облагане в света се основават на начисляването на корпоративната печалба, относима към всяка съответна юрисдикция. Данъчното облагане следва да се базира на това къде се създава стойността. Предвид колко е трудно да се определи къде във веригата за създаване на стойност се появява печалбата, е необходимо да бъдат намерени универсални принципи за начина за преценка на мястото, където се създава стойност. Подобни правила са създадени в рамките на цялостната работа на ОИСР, като с тях се формулират данъчни принципи и определения за начина на определяне на цената на стоки и услуги (правила за трансферно ценообразуване) за дружества в рамките на дадена група от предприятия.

4.4. ЕИСК счита, че от време на време е необходимо международните данъчни правила да се преразглеждат, тъй като бизнес моделите се развиват. Съвсем наскоро действащите правила бяха преразгледани във връзка със споразумението относно борбата със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби ( 10 ) . Понастоящем се прилагат новите правила и определения. Очаква се те значително да намалят възможността за агресивно данъчно планиране и свиване на данъчните основи.

4.5. Остатъчна печалба (или загуба) може по-специално да се появи, ако маркетингови или продуктови нематериални активи пораждат необичайни печалби. Например използването на списъци на клиенти или събрани данни може да породи остатъчна печалба. Концепцията в никакъв случай не е нова и би могла да се използва не само за разпределяне на печалбата между свързаните лица, но и за разпределяне на правата на данъчно облагане между държавите. Това обаче би изисквало известно иновативно мислене и проучване на възможността за разпределяне на правата на данъчно облагане в съответствие със създаването на стойност дори ако няма физическо място на стопанска дейност във въпросната държава. Това е част от разискванията в рамките на ОИСР.

4.6. ЕИСК отбелязва, че дискусията относно данъчното облагане на т.нар. цифрови дружества не е свързана основно със свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби от страна на дружествата, а с разпределението на правата на данъчно облагане между държавите.

4.7. Остатъчната печалба (или загуба) може да се опише като печалбата (или загубата), регистрирана, след като всяка страна е възнаградена за своите обичайни приноси по начин, който е в съответствие с принципа на сделката между несвързани лица ( 11 ) . На първо място това ще включва надлежна пазарна оценка на срещнатите рискове, създадената стойност по производствени фактори и изпълняваните функции.

4.8. Обикновено продажбите не са решаващ фактор за разпределението на печалбите на дружествата, участващи в дадена трансакция. Ако обаче се използват действащите международни правила — разпределяне на печалбата на всяко дружество въз основа на насоките на ОИСР относно трансферното ценообразуване — тогава остатъчната печалба може да бъде разпределена на държавите, в които са изпълнени функциите. Една такава функция може да са „продажбите“.

4.9. Коефициентът на разпределение, предложен за общата консолидирана основа за облагане с корпоративен данък (ОКООКД), със своите три фактора ( 12 ) , би могъл да се използва и прилага за разпределянето на остатъчната печалба ( 13 )

4.10. Може да се твърди обаче, че изразходваните за НИРД ресурси са важни за разработването на нематериални активи и че държавата, в която са осъществени тези дейности, следва също да бъде възнаградена за това ( 14 ) . Това би изисквало формула, състояща се от четири фактора, вместо трите, включени във формулата за ОКООКД.

4.11. С оглед на това, че в съществуващите рамки за трансферно ценообразуване не може да бъде получено преразпределение на международните права на данъчно облагане, ЕИСК подкрепя разпределянето на остатъчната печалба от пазарни нематериални активи да става с помощта на формула с четири фактора.

4.12. Ако остатъчната печалба е 30 (от обща печалба за групата 100) и ако производството е разделено поравно по отношение на създаването на стойността в държави А и Б, тогава всяка от тези държави ще получи по 35 за данъчно облагане ( 15 ) . Тъй като продуктът се продава в равно количество и в държава В, остатъчната печалба ще се раздели между А, Б и В. Държави А и Б ще получат допълнителна данъчна основа от 13 3/4, докато държава В ще има право да обложи 2 1/2 ( 16 )

4.13. ЕИСК изцяло признава сложността на изчисляването на международните права на данъчно облагане между държавите. То ще бъде свързано с изчисляване и договаряне между държавите на размера на остатъчната печалба. Ще е необходима и информация за размера на всеки от четирите фактора в коефициента на разпределение. Използването на изменена формула за ОКООКД може да се разглежда като стъпка към приемане на ОКООКД.

4.14. С формулата за ОКООКД ще се разпределят права на корпоративно данъчно облагане на държави, в които не се осъществяват иновации, производство или рискове и функции. Следователно само фактът, че продажбите се осъществяват в дадена държава, без никаква друга дейност в тази държава, ще представлява данъчна основа. Това е голяма промяна на действащите правила. Въпреки това, ако формулата за ОКООКД се прилага само за остатъчната, а не за цялата печалба, законното право на държавите износителки да запазват част от правото на данъчно облагане ще бъде признато. Създадената от предприемачество и иновации стойност може да е получила данъчни отстъпки, когато са направени разходите за НИРД, а когато дружеството стане печелившо, същата държава ще получава данъчни приходи.

4.15. В случай че не бъде постигнато споразумение на ОИСР, препоръчваме новата Комисия да представи ново предложение за данъчно облагане на тези предприятия в ЕС въз основа на вече налични данни, например общото рекламно време в рамките на периода от време, през който клиентите са свързани.

4.16. Предвид нарастващия размер на пазарите извън Европа, особено в държави като Китай, Индия и Бразилия, разпределянето на правата на данъчно облагане върху цялата основа за облагане с корпоративен данък, или дори върху цялата остатъчна печалба ( 17 ) , би довело до съществени загуби на приходи в много държави членки и резултатът би могъл да бъде затруднения при постигането на социалните цели в европейските държави.

4.17. Според проучване на Copenhagen Economics държавите — нетни износителки, може да загубят значителни приходи от корпоративен данък, ако част от печалбата се облага там, където се продават услугите и стоките ( 18 ) . Според консервативна оценка през 2017 г. 18—21 % от настоящата основа за облагане с корпоративен данък в скандинавските държави идва от чуждестранни остатъчни печалби. За Германия оценката за този дял е 17 %. Ако се въведе подходът на маркетинговите нематериални активи, по-голямата част от тези приходи от корпоративен данък ще се разпределя на други държави.

4.18. ЕИСК счита за необходимо да се постигне разумен баланс между преразпределянето на корпоративните данъци между държавите — нетни износителки, и държавите — нетни вносителки.

4.19. Ако европейските дружества бъдат основно облагани с данък в държавата, в която продават продуктите си, те може да структурират стопанските си дейности по такъв начин, че разходите да се извършват в същата държава като продажбите. Този процес може да доведе до прехвърляне на инвестиции и работни места към държави с много потребители като Китай и Индия, предизвиквайки допълнителни загуби на приходи в държавите членки. Подобно развитие трябва да се избягва, като се гарантира европейската конкурентоспособност.

4.20. ЕИСК подчертава необходимостта от глобално споразумение и прилагане за всеки нов режим или правила за разпределяне на правата на данъчно облагане между държавите. Липсата на тези условия ще доведе до двойно данъчно облагане и следователно до по-малко инвестиции и работни места.

Брюксел, 17 юли 2019 година. Председател на Европейския икономически и социален комитет Luca JAHIER

(1) ОИСР. Окончателни доклади за 2015 г. относно свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби

(2) Според данните на Комисията прехвърлянето на корпоративни печалби и свиването на данъчната основа от дружества в ЕС възлиза на 50—70 млрд. евро, което се равнява на по-малко от 0,4 % от БВП. SWD(2018) 81 final.

(3) ОИСР. „Преодоляване на предизвикателствата във връзка с данъчното облагане на цифровата икономика“, BEPS, действие 1: резултат за 2014 г.

(4) ОИСР. „Предизвикателства във връзка с данъчното облагане, произтичащи от цифровизацията“ — междинен доклад за 2018 г. — приобщаваща рамка за BEPS, проект на ОИСР/Г20 за BEPS (OECD Publishing, 16 март 2018 г.); ОИСР.

(5) Документ за обществена консултация „Преодоляване на предизвикателствата във връзка с данъчното облагане на цифровизацията на икономиката“, ОИСР.

(6) „US and France accelerate plans to make global tech groups pay tax. Finance ministers agree on need for international minimum corporation tax level“ („САЩ и Франция ускоряват плановете за принуждаване на световните технологични групи да плащат данък. Финансовите министри се договарят за необходимостта от международна минимална ставка на корпоративния данък“), Financial Times, 28 февруари 2019 г.

(7) Експертна група на Комисията по данъчното облагане на цифровата икономика, 28.5.2014 г. с председател Vítor Gaspar, бивш министър на финансите на Португалия, в която участваха шестима експерти от цяла Европа с различен произход и експертни познания от значение за темата.

(8) Вж. становището на ЕИСК относно „Данъчно облагане на печалбите на мултинационалните дружества в цифровата икономика“, ОВ C 367, 10.10.2018 г., стр. 73.

(9) Междинен доклад от 2018 г. на ОИСР — „Предизвикателства във връзка с данъчното облагане, произтичащи от цифровизацията“.

(10) ОИСР, 2015 г.

(11) За определението вж. Трансферно ценообразуване в контекста на ЕС

(12) Директива на Съвета относно обща основа за облагане с корпоративен данък (СOM(2016) 0685 final — C8-0472/2016 — 2016/0337(CNS)). „Изборът на трите фактора произтича от нуждата да се отрази както състоянието на производството (от страната на предлагането, измерено с активи и/или разходи за труд), така и състоянието на търсенето (продажби до местоназначение), за да се опише правилно икономическата активност. Теглото на продажбите е една трета, на разходите за труд — една шеста, на броя на работниците и служителите — една шеста и на активите — една трета. Сумата от теглата е равна на едно, така че 100 % от ОКООКД се разпределя между държавите членки. След това държавите членки могат да приложат националните данъчни ставки за корпоративен данък към съответните си дялове от данъчните основи.“ SWD(2016) 341 final

(13) Може да се отбележи, че предприятията със социални цели, например някои свързани с местната общност кооперации, разпределят стойността по по-пряк начин и коефициентът на разпределение може да не е непосредствено приложим за тях.

(14) Ако държавите, които предоставят добра инфраструктура и достатъчно стимули за научноизследователска и развойна дейност, не получават своя справедлив дял от постъпленията от корпоративни данъци, техните стимули за създаване на благоприятна среда ще намалеят или дори ще изчезнат напълно.

(15) „Обичайната“ печалба ще бъде 70.

(16) След възнаграждението, образувано въз основа на принципа на сделката между несвързани лица, оставащата печалба е 30. След като се добави фактор за НИРД (R) към предложението за коефициента на ОКООКД, факторите в коефициента на разпределение ще бъдат капитал (K), труд (L), продажби (S) и (R). Те имат еднакви тегла (всеки по 1/4). При 3 държави компонентите за разглеждане са 12. Държава В обаче има само един компонент — продажби. Оставащите 11 компонента се разделят поравно между А и Б, т.е. по 5 1/2 на всяка държава (5,5/12 * 30) = 13 3/4. Данъчната основа за държава В е (1/12*30) = 2 1/2. За държави А и Б допълнителната данъчна основа от 13 3/4 се състои от 3 3/4 за K, 3 3/4 за L и 3 3/4 за R (общо 7 1/2 за K, 7 1/2 за L и 7 1/2 за R) и 2 1/2 за всяка за S. Общата сума, разпределена за S, също е 7 1/2.

(17) Ако цялата данъчна основа се базира само на продажби, на държава В в горния пример ще бъде разпределена данъчна основа от 25. Ако ще се разпределя само остатъчната печалба въз основа на компонента „продажби“, съответната данъчна основа за държава В ще бъде 7,5.

(18) „Future Taxation of Company profits – What to do with Intangibles?“ („Бъдещо данъчно облагане на печалбите на дружествата — какво да правим с нематериалните активи?“) от Sigurd Næss-Schmidt, Palle Sørensen, Benjamin Barner Christiansen, Vincenzo Zurzolo, Charlotta Zienau, Jonas Juul Henriksen и Joshua Brown, Copenhagen Economics, 19 февруари 2019 г.