P6_TA(2007)0203

Помощта на ЕС за търговия

Резолюция на Европейския парламент от 23 май 2007 г. относно помощта на ЕС за търговия (2006/2236(INI))

Европейският парламент,

- като взе предвид Резолюциите си от 13 декември 2001 г. относно срещата на Световната търговска организация (СТО) в Катар [1], от 3 септември 2002 г. относно търговия и развитие за преодоляване на бедността [2], от 30 януари 2003 г. относно глада по света и премахването на бариерите за търговия с най-бедните страни [3], от 15 май 2003 г. относно изграждането на капацитет в развиващите се страни [4], от 4 септември 2003 г. относно съобщението на Комисията към Съвета и Европейския парламент относно търговия и развитие — Подпомагане на развиващите се страни за възползването им от търговията [5], от 25 септември 2003 г. относно Петата министерска конференция на СТО в Канкун [6], от 24 февруари 2005 г. относно предприемането на действия срещу глада и бедността [7], от 12 май 2005 г. относно оценка на кръга от преговори от Доха след решението на Генералния съвет на СТО от 1 август 2004 г. [8], от 6 юли 2005 г. относно световния призив за действие: да премахнем бедността [9], от 1 декември 2005 г. относно подготовката за Шестата министерска конференция на СТО в Хонконг [10], от 4 април 2006 г. относно оценка на кръга от преговори от Доха след Министерската конференция на СТО в Хонконг [11], от 1 юни 2006 г. относно търговията и бедността: формиране на търговски политики за максимално увеличаване на приноса на търговията за облекчаване на бедността [12], от 6 юли 2006 г. относно честната търговия и развитие [13] и от 7 септември 2006 г. относно преустановяването на преговорите по Програмата за развитие от Доха [14] (ПРД),

- като взе предвид съобщенията на Комисията "Ускоряване на напредъка към постигане на Целите на хилядолетието за развитие — приносът на Европейския съюз" (COM(2005)0132); "Ускоряване на напредъка към постигане на Целите на хилядолетието за развитие — финансиране за развитие и ефективност на помощта" (COM(2005)0133); "Последователност на политиката за развитие — ускоряване на напредъка към постигане на Целите на хилядолетието за развитие" (COM(2005)0134); "Финансиране за развитие и ефективност на помощта — Предизвикателствата във връзка с увеличаване на помощта на ЕС 2006—2010 г."(COM(2006)0085) и "Помощ на ЕС: по-голямо, по-добро и по-бързо предоставяне" (COM(2006)0087);

- като взе предвид Съвместната декларация на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката за развитие на Европейския съюз "Европейски консенсус" [15];

- като взе предвид заключенията на Съвета по общи въпроси и външни отношения от 12 декември 2005 г. и 16— 17 октомври 2006 г.,

- като взе предвид министерската декларация от четвъртата сесия на Министерската конференция на СТО, приета на 14 ноември 2001 г. в Доха [16];

- като взе предвид министерската декларация от шестата сесия на Министерската конференция на СТО, приета на 18 декември 2005 г. в Хонконг [17];

- като взе предвид Декларацията на ООН за хилядолетието от 8 септември 2000 г. [18], с която се определят Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) като критерии, съвместно установени от международната общност с оглед на премахване на бедността;

- като взе предвид "Целите на хилядолетието за развитие — доклад за 2005 г." на Организацията на обединените нации (ООН),

- като взе предвид доклада на работната група по проекта на ООН за хилядолетието,

- като взе предвид съобщението на Групата на осемте (Г-8), разгласено в Гленигълс на 8 юли 2005 г.,

- като взе предвид член 45 от своя правилник,

- като взе предвид доклада на Комисията по международна търговия и становището на Комисията по развитие (A6-0088/2007);

А. като има предвид, че една основаваща се на правила, балансирана, многостранна търговска система е от решаваща значение за способността на развиващите се страни да участват и да се възползват от международната търговия;

Б. като има предвид, че през последните 40 години участието в международната търговия на най-слабо развитите страни е намалял от 1.9% на по-малко от 1%, въпреки разширяването през последните години на двустранния безмитен и неподлежащ на квоти достъп до схемите за техни продукти (от които схемата на Общността "Всичко освен оръжия" е най-голямата);

В. като има предвид, че икономическия растеж и интеграцията на развиващите се страни в глобалната икономика е важно условие за постигането на целта за премахване на бедността в контекста на устойчивото развитие и ЦХР;

Г. като има предвид, че мирът и общите ценности като зачитане и насърчаване на правата на човека, основните свободи, доброто управление, демократизацията и правовата държава са от съществено значение, за да могат развиващите се страни едновременно да ограничат бедността и да извлекат изгодите, които по-големите търговски възможности предоставят;

Д. като има предвид, както е отбелязано в "Европейски консенсус относно развитието", че въз основа на личния си опит и изключителните правомощия в областта на търговията, Общността има сравнително предимство при осигуряване на подкрепа на страните партньорки за включване на търговията в националните им стратегии за развитие и при осигуряване на подкрепа на регионалното сътрудничество;

Е. като има предвид изявлението по време на Шестата министерска конференция на СТО в Хонконг, че помощта за търговия трябва да цели подпомагането на развиващите се страни, по-специално най-слабо развитите страни, за изграждане на капацитет за гарантиране на доставки и търговска инфраструктура, от която те се нуждаят, за да приложат и да се възползват от споразуменията на СТО, както и в по-широк план да развият своята търговия;

Ж. като има предвид, че глобализацията е продължителен и непрестанен процес, който представя възможности и предизвикателства, но също така повишава опасността от изолиране на страните, по-конкретно най-бедните страни, както и от маргинализация на най- уязвимите групи в тези страни, особено когато неравенствата в и между тези страни остават значителни и все повече хора живеят в бедност;

Доводите в подкрепа на помощта за търговия (ПТ) и образцовият триъгълник: подобрен достъп до пазара, добри вътрешни политики и по-голяма и по-ефективна помощ за търговия

1. Подчертава, че либерализацията на търговията е един от най-ефективните двигатели на икономическия растеж, който е крайно необходим за намаляване на бедността и стимулиране на икономически растеж, насочен към бедните , и е също така важен катализатор за устойчиво развитие в целия свят;

2. Настоява обаче, че либерализацията на търговията сама по себе си не е достатъчно условие за обвързване на търговията с развитието и намаляването на бедността, което е сложен проблем с много измерения и без лесни решения;

3. Подчертава, че в много от развиващите се страни "задкулисните" вътрешни политики и недостатъчната икономическа и инвестиционна среда представляват значително ограничение върху възможността за извличане на полза от по-големите търговски възможности; поради това изтъква, че растежът и търговията не могат да намалят бедността без необходимите придружаващи вътрешни политики, включително политиките на преразпределение и социалните политики и реално подобряване на способността за добро управление;

4. Счита, че без да бъде постигнат напредък в сферата на управлението, всички други форми могат да имат единствено ограничено въздействие; подчертава, че ефективно действащите държави, а именно тези, които са в състояние да насърчават и защитават правата на човека и могат да предоставят услуги на своето население и да осигурят обстановка, благоприятстваща предприемачеството и растежа, са жалоните на развитието; счита, че докато подобряването на управлението, в това число демокрацията, са най-вече задължение на засегнатата страна, ПТ може да се използва едновременно за премахване на пречките и подпомагане на доброто управление чрез осигуряване на подкрепа за всеобхватни национални стратегии за изграждане на капацитет и разширяване на участието и за укрепване на институциите, които повишават прозрачността и отчетността;

5. Счита, че отчетността е взаимна и че принципите за устойчивост на околната среда, защита на социалните права и правата на човека и доброто управление се отнасят в еднаква степен за развитите и развиващите се страни и следователно трябва да се включат към основните насоки на подхода на ЕС към ПТ;

6. Заключава, че ако развиващите се страни изпълнят потенциала на търговската либерализация, тогава достъпът до пазара, по-специално в неговите най-конкурентоспособни сектори, трябва да бъде допълнен както от добре проведени реформи на вътрешните политики, така и от справедлива система за международна търговия, която да включва значително увеличена и по-ефективна ПТ;

7. Подчертава, че ПТ не е универсален лек, но е действително необходима за реализиране на потенциалните печалби от международната търговия, както и за намаляване на потенциалните разходи; счита, че за да може ПТ да се определи като успешна, производителите и търговците в страните бенефициери ще трябва да осъществят преки икономически печалби;

8. Отбелязва, че търговията заедно с производствения капацитет като цяло е била в известна степен пренебрегната в програмите за предоставяне на помощ през последните 10-15 години в полза на засилване на усилията от съществено значение, насочени пряко към намаляване на бедността, които не винаги са най-ефикасното средство за постигане на значително намаляване на бедността в дългосрочен план; поради това вярва, че инициативите за осигуряване на ПТ предлагат уникална възможност за превъзмогване на взаимната липса на доверие между сферата на търговията и предоставянето на помощ; следователно счита, че с оглед възстановяване на равновесието и намиране на дългосрочни производствени схеми, които да могат да допринесат за намаляване на бедността, е абсолютно необходимо да се обърне специално внимание на интегрирането на търговията и стратегиите за развитие;

9. Съзнава, че развитието не е просто икономическо развитие, а е свързано също с развитие в области като здравеопазването, образованието, правата на човека, опазване на околната среда и политическите свободи; счита обаче, че развитието в тези области не може да бъде гарантирано при отсъствие на икономическо развитие, което да генерира необходимите средства;

10. Изразява надежда, че ПТ може да бъде средство за развиване на способността на развиващите се страни бенефициери за започване на процес на икономическа интеграция в посока юг—юг, което не е осъществено до настоящия момент;

11. Настоятелно приканва ЕС да изпълни всичките си ангажименти, поети къмнай -слабо развитите страни в рамките на преговорите от кръга от Доха, като предостави финансиране за пакета за развитие и премахне своите субсидии за селското стопанство до 2013 г.; подчертава, че ЕС трябва да приканва другите членове на СТО също да изпълнят своите ангажименти към най-слабо развитите страни;

Съвместната европейска стратегия 2007 относно Помощта за търговия

12. Подкрепя и твърдо поддържа очертаващия се консенсус, отразен в заключенията на Съвета по общи въпроси и външни отношения от 16 и 17 октомври 2006 г., според които е необходима по-голяма и по-ефикасна ПТ, за да могат всички развиващи се страни и по-специално най-слабо развитите страни да се интегрират по-добре в многостранната, основаваща се на правила търговска система, и да се използва търговията по-ефективно при насърчаване на основната цел за изкореняване на бедността в контекста на устойчивото развитие;

13. Счита, че е изключително важно Европейският парламент да участва в подготовката и приемането на Съвместната европейска стратегия 2007 г. за ПТ, следвайки примера на Европейския консенсус относно развитието;

14. Отбелязва, че гореспоменатата съвместната стратегия следва на първо място да установи основните принципи за ПТ на ЕС, на второ място, да състави работна програма с конкретни препоръки, позволяващи на ЕС да достигне и евентуално да подобри целта от 2 млрд. евро за търговска помощ до 2010 г. и да осигури по-ефективна ПТ, на трето място, да установи начините за координация и изпълнение на различните нива на ПТ, като следва препоръките на работната група на СТО и, накрая, да определи механизми за подобряване на прозрачността, наблюдението и контрола;

Обхват и определение на Помощта за търговия

15. Отбелязва, че една от най-спорните теми, свързани с ПТ, е самото ѝ определение, тъй като терминът ПТ се използва за описване на широк набор от мерки, свързани с подпомагане на търговията, които се предоставят на развиващите се страни;

16. Припомня, че според определението на ОИСР и Комитета за подпомагане на развитието (КПР), което е записано в базата данни на създаването на търговски капацитет по Програмата за развитие от Доха (TCBDB), подпомагането на търговията традиционно включва две основни категории: търговска политика и регулиране и развитие на търговията, последната от които се тълкува като включваща подкрепа от частния сектор и в по-малка степен включваща ограничения, свързани с доставките, както и известна помощ за приспособяване;

17. Подчертава обаче, че работната група на СТО по въпросите на помощта за търговията, добави към двете съществуващи категории три нови категории помощ за търговия: търговско приспособяване, търговска инфраструктура и производствен капацитет;

18. Отбелязва, че тъй като тези три категории на ПТ се припокриват със съществуващите две, което поражда риск да не бъдат различавани от общото сътрудничество за развитие, те не могат да бъдат предмет на съществуващите количествени цели, определени от Комисията, или на ангажиментите, поети от държавите-членки, докато не се постигне международен консенсус относно техните определения, тъй като има опасност във връзка с тази по-широка област на ПТ да се изготвят неточни доклади и да има двойно преброяване;

19. Все пак вярва, че тези допълнителни три категории, предложени в обширното и амбициозно определение на работната група на СТО по въпросите за помощта за търговия, са ценни от гледна точка на това, че те отразяват добре широко-обхватните нужди на развиващите се страни в областта на търговията и би трябвало да се използват в националните стратегии за развитие за намаляване на бедността и за насърчаване на ефективната интеграция на всички съответни приоритети, свързани с търговията; счита, че ключовото предизвикателство - и възможност — сега е да се разработи свързан набор от инструменти, които да функционират съвместно при насочване на подкрепа, която ще помогне на развиващите се страни да осъществяват по-изгодна търговия, като по този начин се насърчи икономическият растеж и намаляването на бедността и се направлява развитието;

20. Препоръчва създаването във всяка страна на общи процеси, ползващи се с подкрепата на подходящи институционални структури, които обединяват национални агенции, съответните министерства, включително министерствата на търговията (които обикновено имат само ограничено влияние върху политиката за развитие), парламентаристи, профсъюзи, неправителствени организации донори и частния сектор, като тези процеси са начална точка за идентифицирането на действителните нужди и приоритети на ПТ и за споделяне на информацията и политически диалог;

21. Отбелязва, че инициативите в областта на ПТ трябва да отделят по-голямо внимание на ключовото участие на частния сектор, по-специално на малките и средни предприятия (МСП), профсъюзите и гражданското общество, както за определяне на нуждите, така и за прилагане на помощта, така че да се предостави възможността ПТ да улесни създаването и растежа на предприятия, които са в състояние да се съревновават и да достигнат международните пазари, както и ефективно създаване на достойни работни места; в тази връзка подчертава необходимостта да се отдели част от средствата на ПТ за справедливата търговия, в съответствие с параграф 19 от резолюцията на Европейския парламент относно справедливата търговия и развитието;

Отвъд приложното поле и в рамките на каузата: Значението на по-широко-обхватни действия в областта на ПТ

22. Набляга, че независимо от точното определение на ПТ, ЕС трябва да допринесе значително за наличието на по-широкообхватни действия в областта на ПТ;

Търговско приспособяване

23. Отбелязва, че докато търговското приспособяване не е ясно застъпено в гореспоменатата декларация на Министерската конференция на СТО в Хонконг, то следва да бъде включено като важен елемент на по-широкообхватните действия в областта на ПТ; припомня в тази връзка, че работната група на ООН по проекта на хилядолетието във връзка с търговията предложи временен "фонд за помощ за търговията", а членът на Европейската комисия, отговарящ по въпросите на търговията, предложи (на 4 февруари 2005 г.) да се създаде специален фонд за приспособяване на търговията за "подпомагане на бедните за осъществяване на по-ефективна търговия и облекчаване на социалните разходи по приспособяването";

24. Отбелязва, че разходите, свързани с търговското приспособяване, покриват голям набор от въпроси и главно включват: на първо място разходите, свързани с ерозията на преференциите, която най-вече засяга страни, разчитащи на износ на текстилни и селскостопански стоки, на второ място, загуба на приход от търговските мита и на трето място разходите, възникнали в резултат на нарастване на цените на хранителните продукти, които вероятно ще засегнат страните - нетни вносителки на храна и по-специално ще се отразят върху най-бедните слоеве на обществото;

25. Подчертава, че допълнителните разходи за осигуряване на съответствие със стандартните изисквания за продуктите, в това число санитарни и фитосанитарни мерки и разходи по прилагане на споразуменията в рамките на СТО, като инвестиционните мерки, свързани с търговията (TRIM), Споразумението относно свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуалната собственост (TRIPS) и Общото споразумение на СТО по търговията в областта на услугите (GATS), което изисква внимателни промени в политиките и законодателството, често се считат за разходи по приспособяването, но също така подчертава, че те често се припокриват с категорията "търговска политика и регулиране" на ПТ; отбелязва, че разходите, свързани с производствените фактори, като разходите по управление на безработицата в краткосрочен план и преквалификация се считат също така от някои експерти за разходи по приспособяване на търговията;

26. Отбелязва, че подкрепата на платежния баланс е общ инструмент на политиката за развитие, който може и трябва също да се използва за посрещане на разходите по приспособяване;

27. Подчертава, че разходите по приспособяване са особено актуални в контекста на Европейските споразумения за партньорство;

28. Осъзнава нарастващите опасения на страните от АКТБ относно методите на предоставяне, ефективността и качеството на помощта за търговия, администрирана от ЕС, в подкрепа на програмите за икономическо приспособяване;

29. Подчертава, че приспособяването на търговията не следва да се тълкува просто като обезщетение за ерозията на преференциите или по-широкообхватните последици от либерализацията, а като механизъм за улесняване на трудния преход към по-либерализирана среда;

30. Вярва, че подкрепата за приспособяване в отговор на търговски трусове е крайно необходима за улесняване на приемането на по-свободна търговия, тъй като при липсата на каквато и да е подкрепа за приспособяване и мрежи за социална помощ, либерализацията на търговията ще срещне съпротива или ще породи връщане назад; счита, че способността на ЕС да финансира и да приложи ПТ в това отношение ще изисква много по-задълбочено разбиране на процесите на приспособяване, през които преминават работниците, потребителите, предприятията и правителствата в развиващите се страни вследствие на либерализацията на търговията;

31. Отбелязва, че механизмът за търговско интегриране на Международния валутен фонд (МВФ), създаден през 2004 г. за подпомагане на страни, срещащи затруднения във връзка с платежния баланс, за справяне с последиците от търговската либерализация, е обусловен от обичайната за МВФ политика на условия за отпускане на заеми и други условия, поради което може да не е подходящ за страни, които и без това са силно задлъжнели и/или не желаят да участват в програма на МВФ; със загриженост признава, че това е единственият наличен многостранен механизъм за приспособяване на търговията, и че досега е бил използван само от три държави, а именно Бангладеш, Доминиканската република и Република Мадагаскар;

32. Препоръчва, като се има предвид липсата на нови многостранни механизми за поемане на разходите, свързани с приспособяване на търговията, Комисията и държавите-членки на първо място да направят оценка на обхвата, ефикасността и ефективността на настоящата подкрепа, като по-специално направят количествена оценка —както описателна, така и аналитична — на въздействието на тази дейност; отправя препоръка Комисията да използва последователна методология при оценяване на начина, по който конкретни проекти са оказали подкрепа за търговията и развитието, с цел да се подпомогне свързаното с търговията приспособяване и освен това да се изготвят в рамките на Съвместната европейска стратегия 2007 г. относно ПТ специфични препоръки в това отношение; на второ място насърчава въвеждането на нов механизъм за търговско интегриране от страна на международните финансови институции, който да е по-амбициозен както по отношение на финансирането, така и на обхвата, и който да може да бъде по-широко използван; и, на трето място, държавите-членки да развиват в рамките на своите собствени национални и регионални програми конкретни инициативи за поемане на разходите за приспособяване, особено онези, които подобно на ерозията на преференциите трябва да бъдат решени главно между ползвателите на преференции и предоставящите преференции, както и онези, на които не е обърнато достатъчно внимание в рамките на механизма за търговско интегриране на МВФ;

33. Изисква от Комисията да изясни бюджетните редове, които биха могли да се използват за финансиране на помощта за свързаното с търговията приспособяване и в тази връзка да прецени възможните недостатъци на сегашната структура на бюджета на ЕС;

34. Подчертава значението на предоставянето на помощ за инфраструктура като важен фактор в консолидирането на националните и регионални пазари и стимулиране на ръководен от износа растеж;

Инфраструктура

35. Призовава Комисията, държавите-членки и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) да прегледат точно настоящата подкрепа и планираните инициативи, които безспорно съдържат елемент, свързан с търговската инфраструктура; в тази насока призовава за по-амбициозна намеса от страна на ЕИБ в рамките на многогодишен план за финансиране на изграждането на инфраструктура в области като автомобилен и железопътен транспорт, информационни и съобщителни технологии, летища и морски пристанища;

36. Призовава настоятелно Комисията да направи конкретни предложения за начина, по който да бъдат разгледани препоръките, отправени от работната група на СТО по въпросите на помощта за търговия, относно области, които могат да останат извън приложното поле на по-тясно дефинираната помощ на ЕС за търговията, като: изграждане на производствен капацитет, търговска инфраструктура и предизвикателствата във връзка с приспособяването, произтичащи от либерализацията на търговията;

Други въпроси от подобен характер

Регионално интегриране и търговия в посока юг—юг

37. Вярва, че регионалните търговски споразумения (РТС) между развиващи се страни и/или между развити и развиващи се страни са ефективен начин за гарантиране на участието на развиващите се страни в световната икономика;

38. Признава значителната стойност на инициативите юг-юг, които въз основа на споделен опит разпространяват най-добрите практики по отношение на улесняването на търговията, и очаква, че Съвместната европейска стратегия относно ПТ ще предложи специфични мерки за подкрепа на такива инициативи;

39. Подчертава, че регионалната интеграция и интеграцията юг-юг е възможен мощен инструмент за въздействие върху търговията за развитие, тъй като може да повиши ефикасността и конкурентоспособността, да позволи икономии от мащаба, да създаде привлекателна среда за преки чуждестранни инвестиции (ПЧИ), да осигури по-силни позиции при договаряне, както и да способства за укрепване на мира и сигурността;

40. Отбелязва, че регионалните потребности и потребностите в различни райони на една и съща страна от помощ за търговия често не намират достатъчно място в основаващите се на национален принцип практики за изготвяне на програми; поради това призовава Комисията, държавите-членки и международните финансови институции да предложат конкретни препоръки за подобряване на съществуващите механизми, за да се обърне внимание на регионалните потребности и потребностите в различни райони на една и съща страна от помощ за търговия, в т.ч. конкретно свързаните с регионалната интеграция;

Земеделие

41. Отбелязва, че земеделието продължава да бъде основен източник на доходи и заетост в повечето развиващи се страни, поради което подчертава ролята на помощта за развитие за подпомагане на развиващите се страни, за да могат те да се справят с предизвикателствата, пред които са изправени земеделските им отрасли, особено по отношение на стоки като захар, банани и памук;

Услуги

42. Счита, че досега ЕС е насочвал сравнително малка част от своята подкрепа за търговията към сферата на услугите, което не съответства на значението на услугите в световната търговия; поради това подчертава, че насочването на средствата на фондовете за официална подкрепа за развитие и помощ за търговия към областта на услугите е крайно необходимо, за да се засили потенциалът на развиващите се страни, за да могат те да управляват и регулират своите отрасли на услугите, да изнасят услуги, както и да изпълняват съответните регулаторни и други свързани с услугите изисквания в страните, членуващи в ОИСР; освен това подчертава необходимостта да се предоставят на развиващите се страни финансиране и правен и технически експертен опит, за да могат те да защитават икономическите си интереси на международно равнище;

Трудови норми и норми, свързани с околната среда

43. Подчертава, че специфичната помощ във връзка с приемането на законодателство, гарантиращо спазването на основните трудови норми, изложени в конвенциите на Международната организация на труда (МОТ), както и подходящото и ефективно законодателство за околната среда, са необходим елемент от действията в областта на ПТ;

Насърчаване на справедлива търговия

44. Призовава да се обърне особено внимание на онези инициативи, които най-добре насърчават намаляване на бедността и устойчиво развитие, и включват проекти за справедлива търговия и инициативи, улесняващи включването на жените в работната сила;

45. Подчертава, че в контекста на изграждане на производствен капацитет, помощта за развитие следва по-конкретно да подпомага също усилията за участие в търговска дейност на малките производители и производителите в неблагоприятно положение, да подпомагат създаването на сдружения на производителите и техни представителни структури, да улесняват достъпа до търговско финансиране и да позволяват осъществяването на преки контакти между производители и потребители, тъй като това представлява най-добра практика в рамките на съществуващите инициативи за справедлива търговия;

46. Вярва, че създаването на търговски капацитет, попадащ в приложното поле на помощта за търговия, трябва да се съпровожда от по-ефективни усилия за гарантиране на достойно възнаграждение за производителите; в този насока припомня значението на участието на производителите при определянето на цени, предвидено в компендиума на споразумението от Котону;

Принципи на помощта на ЕС за търговия

47. Подчертава, че Съвместната европейска стратегия 2007 относно ПТ, в съответствие с Парижката декларация на ОИСР, трябва да въведе следните общи принципи:

По отношение на обосновката и географския обхват

а) помощта за търговия не е панацея за развитие, а в действителност едно необходимо допълнение към либерализацията на търговията и политическите реформи на местно равнище, извършвани от самите развиващи се страни, както и към проявата на подходяща гъвкавост от страна на СТО,

б) една успешна ПТ изисква ефективното съчетаване на стратегии за търговия и развитие,

в) ПТ трябва да даде приоритет на най-слабо развитите и на най-уязвимите развиващи се страни,

По отношение на Програмата за развитие от Доха

г) помощта за развитие не замества преговорите по Програмата за развитие от Доха (ПРД) и ползите от развитието вследствие на подобрения достъп до пазара; помощта за развитие е ценно и необходимо допълнение, което следва да допринася за свързаното с развитието измерение на ПРД, като подпомага развиващите се страни, особено най-слабо развитите страни, да прилагат и да се възползват от споразуменията в рамките на СТО и в по-широк смисъл да разширяват търговията си; помощта за развитие не е част от поетия съгласно ПРД единен ангажимент, а е необходима сама по себе си, независимо от напредъка в рамките на кръга от Доха,

д) увеличена и по-ефективна ПТ трябва да бъде спешно осъществена независимо от решението на преговорите от кръга от Доха,

е) ПТ не може да бъде обвързвана с изхода от преговорите, нито да се използва като компенсация за липсата на достъп до пазара,

По отношение на ангажиментите за увеличаване на помощта за търговия и нейното осъществяване

ж) увеличената ПТ трябва да бъде пропорционална на установените предизвикателства, предвидима, устойчива и да допълва — но не и да замества — наличната помощ за развитие,

з) по-голямата съгласуваност с различните области на външни действия, по-специално с търговската поли- тика и политиката на развитие, както и по-голямата допълняемост и по-доброто хармонизиране, регулиране и координиране на процедурите както между ЕС и държавите-членки, така и в отношенията с и между другите донори са от съществено значение за гарантирането на съгласуваност и ефективност на помощта за търговия,

и) участието на държавата е крайно необходимо: помощта за търговия трябва да бъде направлявана от бенефициерите и да бъде проектирана и внедрявана като неразделна част от икономическите стратегии за развитие на развиващите се страни, както и трябва да отговаря на изискванията на частния сектор и гражданското общество, включително на движението за справедлива търговия,

й) помощта за търговия следва да бъде осъществявана посредством диференциран подход, в зависимост от специфичните нужди и контекст за развитие, така че на страните или регионите бенефициери, и по-специално на техния частен сектор и гражданско общество, да се осигурява специфична индивидуализирана помощ, която се основава на техните потребности, стратегии, приоритети и активи,

к) с оглед на повтарящия се проблем, свързан с липсата на оценки на развиващите се страни относно собствените им потребности , което в някои случаи се дължи на липса на капацитет, помощта за търговия следва да подкрепя развиващите се страни при управлението, изготвянето и прилагането на търговските политики като съставна част на собствените им стратегии за развитие и икономически стратегии; помощта за търговия следва също да бъде замислена така, че да преодолява специфичните предизвикателства пред развитието, определени от бенефициерите, и да бъде тясно свързана с приоритетите, процедурите и системите на съответната държава,

л) ключов въпрос, свързан с помощта за търговия и ефективността на помощта, е навременното и предсказуемо финансиране; съгласно принципите на Парижката декларация страните бенефициери следва да се ползват от значителна многогодишна предсказуема помощ; помощта за търговия следва да се предоставя навреме, за да се отговаря както на краткосрочните, така и на дългосрочните приоритети и, в най-добрия случай, следва да съответства на програмния цикъл на самата държава или регион;

Увеличаване на помощта за търговия

48. Припомня, че на Министерската конференция в Хонконг ЕС и неговите държави-членки поеха обещанието да увеличат общата помощ за търговия до 2 млрд. евро; отбелязва, че този ангажимент следва да бъде контролиран на базата на основните категории за оказване на търговска подкрепа от ЕС — търговска поли- тика и регулиране и развитие на търговията, определени от Комитета за подпомагане на развитието (КПР) на ОИСР и въведени в базата данни на КПР и на Програмата за развитие от Доха на СТО;

49. Признава въпреки това, че тъй като ангажиментът трябва да е свързан единствено с подпомагане на търговията, съществува опасност наличните финансови средства да бъдат прехвърлени към този по-тесен аспект на помощите за търговията, така че да бъде изпълнена тази цел, и това би могло да попречи помощите за търговията да бъдат действително определяни от търсенето в случаите, когато държавите или регионите отдават приоритет на свързаните с търговията инфраструктура и подобрения; призовава Комисията да обърне внимание на този проблем в съвместната стратегия;

50. Припомня, че ЕС е поел ангажимента да увеличи общата официална подкрепа за развитие до 0.56 % от БВП до 2010 г., което се равнява на 20 млрд. евро допълнителна помощ, поради което отбелязва, че допълнителното финансиране на ПТ трябва да присъства в значителна степен в рамките на това увеличение, а не за сметка на други приоритети на развитие;

51. Подчертава, че тъй като пакетът за помощта за търговия следва да допълва съществуващата помощ за развитие, новите обещания за помощ за търговия не трябва да водят до преразпределяне на средствата, които вече са предназначени за други инициативи за развитие, като проекти в областта на здравеопазването и образованието, които са крайно важни за изграждането на силна икономика;

52. Настоява ЕС и държавите-членки да приложат колкото е възможно по-бързо поетите от тях съответни задължения във връзка с помощта за търговия, в съответствие с определените в настоящата резолюция общи принципи;

53. Призовава Комисията да разясни в специфична работна програма как ще приложи обещанието си за увеличаване на текущото и планирано финансиране на Общността за подкрепа на помощта за търговия, от сегашната средна стойност от около 850 млн. евро годишно на 1 млрд. евро годишно; отбелязва в тази връзка, че допълняемостта на помощта за търговия следва да бъде постигната, като се съотнася към договорено базисно ниво, например средната стойност за 2002—2004 г.;

54. Подчертава, че поетите от Комисията и държавите-членки обещания за предоставяне на 1 млрд. евро трябва да бъдат осъществени без да се прибягва нито към промяна на наименованието на помощта за търговия на помощ за инфраструктура, нито към двойно преброяване от държавите-членки на двустранната помощ и приноса на ЕС за външна помощ;

55. Приканва всички основни международни донори да изяснят точно естеството и приложното поле на своите обещания;

56. Изисква Комисията да обясни подробно как необходимите специфични мерки за гарантиране на основния търговски поток в програмния диалог със страните и регионите бенефициери ще доведат до ефективно предоставяне на обещаната увеличена помощ;

57. Признава, че Комисията среща бюджетни затруднения, когато разпределя средствата за многостранни цели; изисква Комисията да изясни нуждите за финансиране на инициативи, свързани с хоризонталната под- крепа за търговия, включително двустранните, регионални и многостранни инициативи като Интегрираната рамка; подчертава в тази връзка, че Парламентът е предложил нов бюджетен ред, който вече е включен в бюджета на ЕС за 2007 г. за финансиране на многостранни програми и инициативи в областта на подкрепата за търговия, които предоставят добавена стойност за географски обособените програми на Общността; подчертава, че новият бюджетен ред предоставя на ЕП по-голям контрол върху разходите, свързани с многостранните програми и инициативи в областта на подкрепата за търговия, като с това се увеличава видимостта и прозрачността на този вид разходи; изисква Комисията да изготви възможно най-бързо оценка за средствата за инициативи, свързани с хоризонталната подкрепа за търговия, включително на Интегрираната рамка;

Споразумения за икономическо партньорство (СИП)

58. Изразява увереност, че подходящата подкрепа за приспособяването, свързано със СИП, и съпътстващите мерки ще играят съществена роля при определянето на възможността на държавите и регионите от АКТБ да извлекат възможните ползи от поетите задължения и реформи в рамките на СИП; освен това изразява увереност, че помощта за търговия за държавите от АКТБ е необходимо допълнение, за да могат те да се възползват изцяло от възможностите, произтичащи от международната търговска система;

59. Приветства ангажимента, поет от ЕС и държавите членки, една значителна част от гарантираното от тях увеличение до 2 млрд. евро за подкрепа на търговията до 2010 г. да бъде предоставена на държавите от АКТБ; въпреки това със загриженост отбелязва, че е предвидено само колективно участие на държавите-членки в допълнение към средствата на Европейския фонд за развитие; изразява съжаление, че работните аспекти на подкрепата за развитие, предоставени на СИП, и следователно последиците от това решение за преговорите за СИП остават неопределени и настоява Съветът и Комисията да уточнят степента и бюджетното естество на приноса на държавите-членки възможно най-бързо и дълго преди приключване на преговорите за споразуменията за икономическо партньорство, със специално внимание към въпросите, отнасящи се до наличните равнища и приложното поле на подкрепата, механизмите за предоставянето ѝ, установените сътрудничество и съгласуване с 10-ата програма на Европейския фонд за развитие, както и към процеса на обвързване на помощта за търговия с преговорите за СИП и тяхното прилагане;

60. Призовава за преразглеждане на съществуващите програми на държавите-членки за помощ за търговия, при условие чете се отнасят за свързаните със СИП приспособявания, с цел да се определят най-ефикасните механизми за предоставяне на ефективна помощ при изпълнението на свързаните със СИП приспособявания;

61. Подчертава неотложната нужда от осъзнаване на предизвикателството, свързано с ефикасното предоставяне на ефективна помощ за търговия за страните от АКТБ, които вече участват в преференциалната търговия с ЕС (например Ботсуана, Лесото, Намибия и Свазиленд, които са в средата на процеса за премахване на митата при търговията с ЕС);

Интегрирана рамка

62. Приветства препоръките на работната група на ПР и, с оглед на поетия ангажимент от Министерската конференция на СТО през 2005 г. за превръщане на подобрената интегрирана рамка (ИР) в действаща рамка до 31 декември 2006 г., призовава донорите, в частност ЕС, да уточнят своите ангажименти, така че подобрената ИР да получи незабавно, подходящо и предвидимо финансиране и да бъде приложена ефективно по най-бързия начин;

63. Припомня, че подобрената ИР следва да се превърне в ключовия инструмент в подкрепа на най-слабо развитите страни при определяне на техните нужди в областта на търговията, посредством проучвания за определяне на търговската интеграция, както и във важно средство за подкрепа на най-слабо развитите страни за включване на търговията в националните им планове за развитие и за подобряване на способността им да формулират, договарят и прилагат търговската политика;

64. Отбелязва, че ориентировъчната стойност от 400 млн. щатски долара за подобрената интегрирана рамка, основаваща се на участието на 40 от най-слабо развитите страни за период от пет години, би съответствала на средната стойност от 1-2 милиона годишно за всяка страна, което би представлявало напредък, ако се прилага ефективно, но при все това изостава значително от необходимия мащабен отговор на съществуващите предизвикателства;

65. Призовава за по-добра координация и последователност сред различните донори, които да отразяват доказаната компетентност на агенциите, участващи в предоставянето на висококачествена подкрепа в различни области, както и за по-голяма прозрачност по отношение на помощта, отпускана в рамките на подкрепата за търговията; следователно настоява за участие на пълноправните представители на гражданското общество и частния сектор в ИР;

66. Отбелязва амбициозната работна програма на ad-hoc консултативната група по въпросите за помощта за търговията, съставена от различни агенции; въпреки това изразява съжаление за липсата на ангажираност от страна на частния сектор, гражданското общество и представителите на развиващите се страни в този процес;

67. Подчертава, че прозрачността при предоставяне на помощ и ефективният надзор и оценка са важни за изграждане на доверие в развиващите се страни и за постоянното усъвършенстване на качеството на подкрепата;

68. Изисква Комисията да разработи количествени критерии за оценка на ефективността на помощта за търговия;

69. Отбелязва решението на Съвета на министрите по общи въпроси и външни отношения, съгласно което помощта за търговия за СИП ще покрие само търговската политика и нормативните разпоредби и дейностите за търговско развитие; изисква настоятелно Съветът и Комисията да изяснят как другите потребности, произтичащи от СИП, като инфраструктура, свързана с търговията, изграждане на производствен капацитет и търговско регламентиране ще бъдат обхванати; счита, че Съветът и Комисията следва да обсъдят задълбочено най-подходящите механизми за предоставяне на различни видове помощ за СИП;

70. Отбелязва, че жените се възползват в по-малка степен от възможностите, предоставяни от либерализацията на търговията и глобализацията, като същевременно те са по-тежко засегнати от отрицателното въздействие на тези явления, поради което призовава ЕС да отдели специално внимание в своите програми за подкрепа на търговията за увеличаване на възможностите за жените за участие в търговията, особено в международната търговия;

Наблюдение, оценка, преглед и ролята на Парламента при осъществяване на контрол и надзор

71. Счита, че Комитетът за подпомагане на развитието на ОИСР следва да следи глобалната програма за помощ за търговия, така че да гарантира максимална прозрачност при управлението и насочването на помощта, но също така изразява съгласие с препоръката на работната група на СТО за включване на тази помощ като част от прегледите на търговската политика в рамките на СТО, осъществявани от държавите донори и/или държавите бенефициери;

72. Отново призовава Комисията да разгледа напредъка, осъществен при прилагане на предприетите мерки в областта на помощта за търговия и да предоставя на Парламента и Съвета на всеки две години доклад (с начало 2008 г.) относно прилагането, постигнатите резултати и доколкото е възможно относно главните резултати и последици от подкрепата в рамките на ПТ;

73. Изисква изрично докладът за шестмесечието да включва конкретна информация относно развитието на финансираните мерки, като по целесъобразност се посочват резултатите от извършените наблюдение и оценка, участието на съответните партньори и осъществяването на обещанията, бюджетните задължения и плащания и тяхното разпределение по държави, региони и видове помощ; изисква в доклада също да се направи оценка на осъществения напредък при включване на търговията в програмите за помощ и на постигнатите от нея резултатите, като се използват, доколкото е възможно, специфични и измерими показатели за ролята, която тя играе за осъществяване на целите на ПТ;

74. Подчертава, че Комисията следва да предостави на Европейския парламент и на Съвета, не по-късно от 31 декември 2010 г., втори доклад за оценка на прилагането и резултатите, постигнати в рамките на помощта за търговия, и ако е целесъобразно, предложение за увеличаване на бюджета за ПТ и за внасяне на необходимите изменения в стратегията за ПТ и прилагането ѝ;

*

* *

75. Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, правителствата на държавите-членки, Съвета на АКТБ — ЕС и съвместната парламентарна асамблея АКТБ — ЕС.

[1] ОВ C 177 E, 25.7.2002 г., стр. 290.

[2] ОВ C 272 E, 13.11.2003 г., стр. 277.

[3] ОВ C 39 E, 13.2.2004 г., стр. 79.

[4] ОВ C 67 E, 17.3.2004 г., стр. 255.

[5] ОВ C 76 E, 25.3.2004 г., стр. 435.

[6] ОВ C 77 E, 26.3.2004 г., стр. 393.

[7] ОВ C 304 E, 1.12.2005 г., стр. 383.

[8] ОВ C 92 E, 20.4.2006 г., стр. 397.

[9] ОВ C 157 E, 6.7.2006 г., стр.397.

[10] ОВ C 285E, 22.11.2006 г., стр.126.

[11] ОВ C 293E, 2.12.2006 г., стр.155.

[12] ОВ C 298E, 8.12.2006 г., стр. 261.

[13] Приети текстове, P6_TA(2006)0320.

[14] Приети текстове, P6_TA(2006)0350.

[15] ОВ C 46, 24.2.2006 г., стр. 1.

[16] WT/MIN(01)/DEC/1.

[17] WT/MIN(05)/DEC.

[18] A/RES/55/2.

--------------------------------------------------