[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 14.8.2007

COM(2007) 470 окончателен

2007/0169 (CNS)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

за одобрение, от името на Европейската Общност, на първото и второто изменения на конвенцията на ИКЕ на ООН за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст

(представена от Комисията)

ИЗЛОЖЕНИЕ НА МОТИВИТЕ

1. Конвенцията от Еспоо на ИКЕ на ООН за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст (наричана по-долу конвенцията), бе подписана от Общността и нейните държави-членки на 26 февруари 1991 г. Конвенцията бе одобрена от Общността на 27 юни 1997 г.[1]

2. На Втората среща на страните през 2001 г., бе възприето Решение II/14 за изменение на конвенцията от Еспоо. Изменението разширява обхвата на дефиницията на „общественост“ в член 1, параграф X от конвенцията, за да се изясни, че обществеността, която може да участва в процедури по реда на конвенцията, включва структури на гражданското общество и, по-специално, неправителствени организации, като също така отваря конвенцията за присъединяване на държави, нечленуващи в ИКЕ, при наличие на одобрение от Срещата на страните. Както разширяването на обхвата на термина „общественост“, така и отварянето на конвенцията за държави извън региона на ИКЕ на ООН, са съществени инструменти за осигуряване на обществено осъзнаване на въпросите по околната среда и за насърчаване на по-широко прилагане и осигуряване на изпълнението на законодателството за околната среда. В този смисъл, първото изменение на конвенцията допринася за засилване на политиките за защита на околната среда и за повишаване на тяхната ефективност.

3. Дефиницията на термина „общественост“ е използвана в правото на Общността в съответните разпоредби на Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (Директива за ОВОС)[2], изменена съответно с Директиви 97/11/ЕО[3] и 2003/35/ЕО[4] и е в съответствие с изменения текст на конвенцията.

4. На Третата среща на страните през 2004 г., с Решение III/7, бе възприето второ изменение на конвенцията от Еспоо. Това изменение позволява на засегнатите страни да участват в определяне на обхвата на оценките, преразглежда списъка на дейностите, включени в Допълнение I към конвенцията и отделя внимание на институционални въпроси във връзка с конвенцията, като например прегледа на съответствието, правомощията на Срещата на страните и влизането в сила на измененията. Съответните разпоредби на Общността (Директивата за ОВОС) са в съответствие с това изменение към конвенцията от Еспоо, така че то няма да доведе до някакво преразглеждане на това законодателство.

5. Във връзка с Конференцията на министрите на тема „Околна среда за Европа“, която ще бъде проведена през октомври 2007 г., е важно да се покаже, че Европейската Общност и държавите-членки се ангажират с провеждането на международната екологична политика и си сътрудничат за осъществяване на целите на конвенциите по околната среда, приети от ИКЕ на ООН. Успешната координация, която Общността прояви при процеса на преговорите, е добре по подобен начин да бъде осигурена при одобрението на измененията на конвенцията от Еспоо, с оглед постигане, доколкото това е възможно, на едновременно депозиране на инструментите за ратификация, утвърждаване или приемане от Комисията и държавите-членки.

6. Общността следва да одобри тези изменения към конвенцията от Еспоо.

2007/0169 (CNS)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

за одобрение, от името на Европейската Общност, на първото и второто изменения на конвенцията на ИКЕ на ООН за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност и, по-специално, член 175, параграф 1, заедно с първото изречение от първата алинея от член 300, параграф 2 и първата алинея от член 300, параграф 3 от него,

като взе пред вид предложението на Комисията[5],

като взе предвид становището на Европейския парламент[6],

като има предвид, че:

1. Конвенцията на ИКЕ на ООН за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст (наричана по-долу конвенцията от Еспоо) цели да бъдат определени задължения на страните за оценка на въздействието върху околната среда на някои дейности на ранен стадий на планиране и налага на държавите общо задължение за уведомяване и провеждане на консултация по всички големи проекти, които е възможно да имат значителен отрицателен ефект върху околната среда с трансгранични последици.

2. Конвенцията от Еспоо бе одобрена от Общността на 27 юни 1997 г.

3. Срещата на страните от 2001 г. възприе изменение на конвенцията от Еспоо, променящо дефиницията на „общественост“, като в съдържанието на този термин бяха включени неправителствените организации и други асоциации, а също така, конвенцията бе отворена за присъединяване на държави, намиращи се извън региона на ИКЕ на ООН. Съответното право на Общността и, по-специално, Директивата на Съвета 85/337/ЕИО от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда[7], съдържа разпоредби, които са в съзвучие с това изменение на конвенцията от Еспоо.

4. Второто изменение на конвенцията от Еспоо, възприето от Срещата на страните през 2004 г., позволява на засегнатите страни да участват в определяне на обхвата на оценките, преразглежда списъка на дейностите, включени в Допълнение I към конвенцията и отделя внимание на съответни институционални въпроси. Това изменение не променя характера на задълженията на страните и списъкът на тези дейности вече влиза в обхвата на съответните разпоредби на Общността, по-специално Директива 85/337/ЕИО.

5. Измененията на конвенцията от Еспоо са открити за ратификация, утвърждаване или приемане от страните. Европейската Общност и държавите-членки следва да предприемат необходимите стъпки за депозиране, доколкото е възможно едновременно, на инструментите за ратификация, утвърждаване или приемане.

6. Общността следва да одобри гореспоменатите две изменения към конвенцията от Еспоо.

РЕШИ:

Член 1

Първото и второто изменения на конвенцията от Еспоо на ИКЕ на ООН за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст, се одобряват от името на Общността.

Текстът на измененията е приложен към настоящото решение.

Член 2

Председателят на Съвета се оправомощава да определи лицето или лицата, упълномощени да депозират инструмента за одобрение на конвенцията при Генералния секретар на Организацията на обединените нации, действащ в качеството му на депозитар, съгласно член 17 от конвенцията от Еспоо.

Съставено в Брюксел, [… ]

За Съвета:

Председател

[…]

ИЗМЕНЕНИЯ НА КОНВЕНЦИЯТА ОТ ЕСПОО ЗА ОЦЕНКА НАВЪЗДЕЙСТВИЕТО ВЪРХУ ОКОЛНАТА СРЕДА В ТРАНСГРАНИЧЕН КОНТЕКСТ

ПЪРВО ИЗМЕНЕНИЕ

В края на член 1, параграф Х , след думата „лица“ се добавя следният текст :

„и, в съответствие с националното законодателство или практика, техните сдружения, организации или групи“

В член 17 , след параграф 2 се добавя нов параграф със следния текст :

„3. Всяка друга държава, която не е посочена в параграф 2, но членува в Организацията на обединените нации, може да се присъедини към конвенцията, при одобрение от Срещата на страните. Срещата на страните няма да разглежда или одобрява каквато и да е заявка от такава държава за влизане в конвенцията, докато настоящият параграф не влезе в сила във всички държави или организации, които към 27 февруари 2001 г. са били страни по конвенцията.“

и останалите параграфи съответно се преномерират.

В края на член 17 се добавя нов параграф със следния текст :

„7. Всяка държава или организация, която ратифицира, приеме или утвърди настоящата конвенция, ще се счита, че едновременно с това е ратифицирала, приела или утвърдила изменението на конвенцията, формулирано с Решение II/14, взето на Втората среща на страните.“

ВТОРО ИЗМЕНЕНИЕ

В член 2 , след параграф 10 се добавя нов параграф със следния текст :

„11. Ако страната на произход възнамерява да изпълни процедура с цел определяне на съдържанието на документацията за оценка на въздействието върху околната среда, на засегнатата страна следва да бъде дадена, в подходяща степен, възможност да участва в тази процедура.“

В член 8 , след думата „конвенция“ се добавя текстът:

„и в съответствие с всеки от протоколите към нея, по които те са страна.“

В член 11 , се заменя алинея в) от параграф 2 с нова алинея със следния текст :

„в) при нужда ще прибягват до услугите и сътрудничеството на компетентни организации, притежаващи експертни знания, имащи отношение към постигането на целите на тази конвенция;“

В края на член 11 се добавят две нови алинеи със следния текст :

„ ж) ще разработват, когато това е необходимо, протоколи към настоящата конвенция;

з) ще създават такива помощни органи, които могат да бъдат необходими за прилагането на настоящата конвенция.“

В член 14, параграф 4 се заменя второто изречение с ново изречение със следния текст :

„Те влизат в сила за страните, които са ги ратифицирали, утвърдили или приели, на деветдесетия ден след датата, на която депозитарят получи уведомление за тяхната ратификация, утвърждаване или приемане от най-малко три четвърти от броя на страните по време на тяхното възприемане.“

След член 14 се добавя нов член със следния текст:

„Член 14а

Преглед на съответствието

1. Страните следва да преглеждат съответствието с разпоредбите на настоящата конвенция, въз основа на процедура за съответствие, която е непротивопоставяща и ориентирана към сътрудничество процедура, възприета от срещата на страните. Прегледът ще се основава, без да се ограничава с това, на редовно докладване на страните. Срещата на страните ще реши каква да е периодичността на редовното докладване, което ще се изисква от страните, както и каква информация да бъде включвана в тези редовни доклади.

2. Процедурата за съответствие ще може да се прилага и към всеки протокол, възприет към настоящата конвенция.“

Заменя се Допълнение I към конвенцията с допълнението към настоящото решение.

В Допълнение VI , след параграф 2, се добавя нов параграф със следния текст :

„3. Параграфи 1 и 2 могат да бъдат прилагани, mutatis mutandis (като се извършат необходимите промени), по отношение на всеки протокол към конвенцията.“

Допълнение

СПИСЪК НА ВИДОВЕТЕ ДЕЙНОСТ

1. Нефтопреработвателни заводи (с изключение на предприятията, които произвеждат единствено смазочни масла от суров нефт) и инсталации за газификация и втечняване на въглища или битуминозни шисти с производителност, равна или по-голяма от 500 тона дневно.

2. а) Топлоелектрически централи и други горивни инсталации с топлинна мощност, равна или по-голяма от 300 мегавата, както и

б) атомни електроцентрали и други атомни реактори, включително демонтаж или извеждане от експлоатация на такива централи или реактори 1 / (с изключение на научноизследователски инсталации за производство и преобразуване на ядрено делими и възпроизвеждащи се материали, чиято максимална мощност не надвишава 1 киловат непрекъснато топлинно натоварване).

3. а) Инсталации за регенериране на отработено ядрено гориво;

б) Инсталации, предназначени за:

- - производство или обогатяване на ядрено гориво;

- - преработване на отработено ядрено гориво или отпадъци с висока радиоактивност;

- - окончателно депониране на отработено ядрено гориво;

- - единствено за окончателно депониране на радиоактивни отпадъци; или

- - единствено за съхраняване (планирано за повече от 10 години) на отработено ядрено гориво или радиоактивни отпадъци на площадка, различна от тази, на която са генерирани.

4. Големи инсталации за първоначално производство на чугун и стомана и за производство на цветни метали.

5. Инсталации за добив на азбест и за преработка и преобразуване на азбест и на съдържащи азбест продукти: за азбестоциментови продукти – с годишно производство от над 20 000 т готова продукция; за фрикционни материали – с годишно производство от над 50 т краен продукт и за други видове приложения на азбест - с годишно количество над 200 т.

6. Комплексни химически инсталации

7. а) Изграждане на автомагистрали, високоскоростни пътища 2 / и железопътни линии за далечни разстояния, а също и летища 3 /, с дължина на основната писта по-голяма или равна на 2 100 m;

б) Строителство на нов път с четири или повече платна, или изместване на трасе и/или разширяване на съществуващ път с две или по-малко платна до четири или повече платна, когато новият път, изместването на трасе и/или уширението на съществуващия път е с непрекъсната дължина 10 и повече километра.

8. Тръбопроводи с голям диаметър за пренос на нефт, газ или химически вещества.

9. Търговски пристанища, както и вътрешни водни пътища и пристанища за вътрешно корабоплаване, допускащи преминаването на кораби с водоизместимост над 1 350 т.

10. а) Инсталации за отстраняване на отпадъци чрез изгаряне, химическа преработка или депониране, предназначени за токсични и опасни отпадъци;

б) Инсталации за отстраняване на отпадъци чрез изгаряне или химическа преработка на неопасни отпадъци, с капацитет над 100 т дневно.

11. Големи язовири и водохранилища.

12. Дейности за добив на подземни води или за реинжектиране на подземни води, ако годишният обем на добиваната или реинжектирана вода е равен или надвишава 10 милиона кубични метра.

13. Производство на целулоза и хартия с дневна продукция 200 или повече тона, след въздушно изсушаване.

14. Големи каменоломни, рудници, добив и обработка на място на метални руди и въглища.

15. Добив на въглеводороди в морето. Добив на нефт и природен газ с търговска цел, когато добиваното количество надхвърля 500 тона на ден за нефт или 500 000 кубични метра на ден за природен газ.

16. Големи съоръжения за съхраняване на нефт и нефтопродукти или химически вещества.

17. Обезлесяване на големи площи.

18. а) Дейности за прехвърляне на водни ресурси между речни басейни, за предотвратяване на възможен недостиг на вода, ако обемът на прехвърляната вода е над 100 милиона кубични метра годишно. както и

б) Във всички останали случаи на дейности за прехвърляне на водни ресурси между речни басейни, при които средногодишният отток на водосборния басейн, от който се прехвърля вода, е над 2 000 милиона кубични метра годишно, а количеството прехвърляна вода надвишава 5 % от този отток.

И в двата случая се изключва прехвърлянето на вода за питейни нужди по тръбопроводи .

19. Пречиствателни станции за отпадъчни води, с капацитет надхвърлящ обслужването на еквивалента на 150 000 жители.

20. Ферми за интензивно отглеждане на домашни птици или свине, с повече от:

- 85 000 места за бройлери;

- 60 000 места за кокошки - носачки;

- 3 000 места за отглеждане на свине (над 30 кг тегло); или

- 900 места за свине майки.

21. Строителство на въздушни електропроводи с напрежение равно или по-голямо от 220 kV и с дължина над 15 km.

22. Големи инсталации за производство на електроенергия от вятърна енергия (ветрови паркове).

____________________

1. По смисъла на настоящата Конвенция, атомните електроцентрали и другите атомни реактори престават да бъдат такива инсталации, когато цялото ядрено гориво и останалите замърсяващи радиоактивни елементи са отстранени окончателно от мястото на инсталацията.

2. По смисъла на настоящата конвенция:

„автомагистрала“ означава път, специално проектиран и построен за автомобилно движение, който не обслужва имоти, граничещи с него, и който:

а) е снабден, с изключение на специални места или на временни решения, с отделни пътни платна за двете посоки на движение, отделени едно от друго или чрез разделителна ивица, която не е предназначена за движение, или, по изключение, чрез други средства;

б) не се пресича на едно ниво нито с друг път, нито с железопътна линия, нито с трамвайна линия или пешеходна пътека; както и

в) е означен специално със знак за автомагистрала.

- „високоскоростен път“ означава път, специално предназначен за автомобилно движение, с достъп само от кръстовища на две нива или контролирани кръстовища и където, по специално, е забранено спирането или паркирането на пътното платно (-а).

3. За целите на настоящата директива „летище“ означава всяко летище, отговарящо на определението в Чикагската конвенция от 1944 г. за създаване на Международната организация за гражданско въздухоплаване (Приложение 14).

[1] Решение на Съвета от 27 юни 1997 г. относно сключването, от страна на Общността, на Конвенция за оценка на въздействието върху околната среда в трансграничен контекст (Конвенция от Еспоо) (предложение ОВ С 104, 24.4.1992 г., стр. 5 - непубликувано решение).

[2] OВ [L 175], [5.7.1985 г.] , стр. [40].

[3] OВ [L 73] , [14.3.1997 г.], стр. [5].

[4] OВ [L156], [25.6.2003], стр. [17].

[5] OВ C ,[…], […], стр. […].

[6] OВ C, […], […], стр. […].

[7] ОВ L 175, 5.7.1985 г., стр. 40. Директива, последно изменена с Директива 2003/35/EO на Европейския парламент и Съвета (ОВ L 156, 25.6.2003 г., стр. 17).