Възстановяване на атлантическата треска

[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, le 2.4.2008

SEC(2008) 389

РАБОТЕН ДОКУМЕНТ НА СЛУЖБИТЕ НА КОМИСИЯТА Придружителен документ към Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА за изменение на Регламент (ЕО) № 423/2004 по отношение възстановяването на запасите от атлантическа треска и за изменение на Регламент (ЕИО) № 2847/93

ОБОБЩЕНИЕ НА ОЦЕНКАТА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО на предложението за въвеждане на актуализирани мерки за възстановяването на запасите от атлантическа треска

{COM(2008)162}

РАБОТЕН ДОКУМЕНТ НА СЛУЖБИТЕ НА КОМИСИЯТА

ОБОБЩЕНИЕ НА ОЦЕНКАТА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО на предложението за въвеждане на актуализирани мерки за възстановяването на запасите от атлантическа треска

Оценката на въздействието се отнася до предложение, което би установило реформиран подход към възстановяването на запасите от атлантическа треска. Приложното поле на предложението обхваща улова на атлантическа треса в четири зони, обхванати от действащия регламент за възстановяване на атлантическата треска, а именно 1) Северно море, Skagerrak и Източния Канал; 2) Kattegat; 3) зоната на запад от Шотландия; 4) Ирландско море, както и една нова зона — 5) Келтско море.

Поради непрекъснатото намаляване на репродуктивната биомаса на запасите от атлантическа треска през последните години Международният съвет за изследване на морето (ICES) информира, че запасите са застрашени от изчезване и препоръча разработването на режим за възстановяване. В резултат на това през 2004 г. беше приет План за възстановяване на запасите от треска през като ангажимент от страна на Съвета на министрите за установяване на общ допустим улов (TAC) и граници на риболовното усилие, съгласно предварително определени правила в отговор на последните научни становища .

За съжаление четирите години на прилагане на този режим не доведоха до намаляване на смъртността от риболов, необходима за възстановяването на запасите от атлантическа треска. Бавният напредък във възстановяването на запасите налага да се преразгледат положенията и условията на плана, с оглед да се намери отговор на слабостите му.

Този доклад оценява вариантите на Общността за осигуряването на ефективни мерки за възстановяване на запасите от атлантическа треска. Той подлага на анализ следните варианти:

Вариант 1: Вариантът за запазване на статуквото — да се остави действащия план непроменен.

Действащият план за възстановяване на атлантическата треска е основан на изискването TAC да бъде определян всяка година на равнище, което би довело до 30 % увеличение на репродуктивната биомаса до достигането на безопасни биологични граници, за да се избегне изчерпване на запаса. Този подход е доказано неработещ.

Вариант 2: Подобряване на прилагането

Беше обсъден вариант за запазване на настоящото законодателно предложение, като се подобри прилагането му. Последните анализи показват обаче, че съобщените разтоварвания и приложеното риболовно усилие са в рамките на разрешените равнища. Счита се, че прилагането се е подобрило в последно време и че не то е главният компонент от проблема с превишения улов. Подобряването на прилагането, въпреки че е много желателно, не би могло само по себе си да бъде достатъчно за осигуряване на възстановяването на запасите от атлантическа треска.

Вариант 3: Прекратяване на риболова

Пълното прекратяване на улова на атлантическа треска за възстановяване на запасите беше взето предвид като един от възможните варианти за управление. Такива драстични мерки биха имали значителни социални и икономически последици, защото в същите риболовни зони се улавят други важни за индустрията видове (като пикша, меджид, морски дявол и норвежки омар). Въпреки проведения задълбочен анализ не бяха открити райони за налагане на забрана за улова на атлантическа треска, с оглед нейното опазване. Трудността се изразява в това, че атлантическата треска е много широко разпространена и затварянето на която и да е зона (ако е приложено без намаление на риболовното усилие) е вероятно да пренасочи риболовното усилие към друга зона, където е вероятно да бъде уловена повече атлантическа треска.

Вариант 4: Използване на икономически инструменти

Беше обмислено и използването на икономически инструменти за възстановяването на атлантическата треска. Те биха могли да повишат ефикасността и икономическата ефективност по отношение на разходите на управлението на природната среда, да създадат стимули за инвестиции и да генерират финансови ресурси за съхраняване на биологичното разнообразие. Използването на специфични за политиката икономически стимули като основни инструменти за опазване не е предвидено в Общата политика в областта на рибарството.

Вариант 5: Опростяване и укрепване на Плана за възстановяване на атлантическата треска

Този вариант обхваща преразглеждане на действащите мерки за възстановяване на атлантическата треска с оглед осигуряване на по-опростени и по-ясни правила за определяне на TAC, както и придаване на устойчивост на същите при слаба или липсваща научна информация. Ревизираният план би заменил съществуващата система „дни в морето“ с метод за прехвърляне на администрирането на риболовното усилие към държавите-членки, в рамки, които следва да бъдат определени от правото на Общността. Той би съсредоточил намаляването на риболовното усилие върху кораби, улавящи предимно атлантическа треска.

Като се има предвид научното становище, както и резултата от консултациите със заинтересованите страни, целта за увеличаване на размерите на запасите от атлантическа треска с фиксиран процент всяка година може да бъде заменена с метод за постепенно придвижване към по-ниска смъртност от риболов, което би довело до възстановяване на запасите и в крайна сметка до висок улов.

Заключение

В доклада се стига до заключението, че вариант 5 — подобреният план, предлагащ промени в мерките за възстановяване на атлантическата треска по няколко линии — следва да бъде избран, тъй като другите варианти биха били или неефективни, непрактични, или биха имали сериозно неблагоприятно въздействие върху заетостта и доходите в краткосрочен план.

Този политически вариант беше също така подкрепен от заинтересованите страни, с които бяха проведени най-широки консултации по време на разработването на тази политика.