[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 13.11.2007

COM(2007) 699 окончателен

2007/0249 (COD)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

за създаване на Европейския орган за пазара на електронни съобщения

(представена от Комисията){SEC(2007) 1472}{SEC(2007) 1473}

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. Основание за и цели на предложението. общ контекст

Развитието на ефективен единен пазар на далекосъобщения е въпрос от най-висок политически приоритет в ЕС. ИКТ, и с тях секторът на далекосъобщенията, съставляват една четвърт от общия ръст на Европа. В ерата на технологичния напредък, презграничните бизнес дейности и растящо потребителско търсене на електронни съобщителни услуги независимо от географското местоположение, постигането на истински вътрешен пазар в далекосъобщенията става от жизнено значение за конкурентоспособността на Европа. Без наличие на конкурентна и ефикасна далекосъобщителна инфраструктура е малко вероятно развитие на общоевропейските услуги.

Цялостното отваряне на националните далекосъобщителни пазари за конкуренцията през 1998 г. насърчи инвестициите и новаторството както от страна на новонавлизащи, така и от утвърдени участници, и това дава много осезаеми преимущества на гражданите на Европа под формата на по-голям избор, по-ниски цени, по-добро качество и растящ набор от нови фиксирани и мобилни услуги.

Тези ползи са постигнати чрез регулаторна рамка на ЕС, предназначена да изпълни трите цели за насърчаване на конкуренцията, консолидиране на вътрешния пазар на електронните съобщения и облагодетелстване на потребителите и ползвателите. Рамката обхваща пет директиви, влезли в сила през месец юли 2003 г.

В съответствие с принципа за по-добро регулиране, действащата рамка изисква от Комисията редовно да докладва относно своето функциониране. Първият доклад през юни 2006 г.[1], посочва предложения за изменения в рамката и същевременно поставя началото на четиримесечна обществена консултация. Този обширен и всеобхватен процес на преразглеждане изважда на показ известен брой значими проблеми, които предстои да бъдат решени, по-специално липсата на съгласуване при прилагането на нормите на ЕС и регулаторната фрагментация на вътрешния пазар. Всъщност, независимо от съществения напредък относно хармонизирането на регулирането на електронните съобщения, несъгласуваният регулаторен подход от 27 национални регулаторни органи,който значително се различава по отношение на компетенции, независимост и финансови и човешки ресурси, възпрепятства технологичното развитие и все по-съществено се възприема от страна на бизнеса като пречка пред предоставянето на транснационални или общоевропейски услуги. Освен това, гражданите на Европа не трябва да плащат прекомерно високи цени, поради факта, че цените за фирмите, работещи в няколко държави-членки, остават изкуствено завишени.

За да помогне за преодоляване на тези пречки, Комисията предлага нов независим орган, който да работи в тясно сътрудничество с националните регулаторни органи (НРО) и Комисията. Новият орган, който отговаря пред Европейския парламент, включва съвет от регулатори, обхващащ ръководителите на националните регулаторни органи на всички държави-членки на ЕС и ще замести Европейската група на регулаторите (ЕГР)[2]. Той ще предоставя експертни съвети на Комисията, по-специално за изготвянето на регулаторни решения в съответствие с така наречената процедура по „член 7“ и за укрепването на вътрешния пазар чрез подобряване на единството при прилагането на правилата на ЕС, както и ще действа като център за експертно мнение за електронните съобщителни мрежи и услуги на равнище ЕС. Новият орган също така ще поеме функциите на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA), като така ще преодолее много от проблемите, които са били открити в работата на ENISA[3];

Настоящото предложение допълва други две предложения за изменение на директивите, изграждащи действащата регулаторна рамка за електронните съобщения[4]. Трите предложения се придружават от оценка на въздействието[5].

- Действащи разпоредби в областта, за която се отнася предложението

Настоящият регламент допълва петте директиви, съставляващи регулаторния пакет на ЕС за електронните съобщения. Предложените промени в Рамковата директива опростяват процедурата за анализ на пазара, но това опростяване трябва да се допълни чрез създаването на специализиран и независим експертен орган, подпомагащ Комисията при оценката на технологичните усложнения на бъдещите пазари. Предложените промени в Директивата за разрешенията създават процедури за хармонизирането на условията за правата на използване на равнище ЕС и за подбора на доставчици на презгранични услуги в приложимите случаи. Новият орган ще стане движещата сила за прилагането на тези процедури. Промените в Директивата за универсалната услуга ще облекчат достъпа до и използването на електронни съобщения, включително спешни услуги, от ползватели с увреждания. Органът ще действа като централна точка за решаването на тези въпроси на равнище ЕС.

- Съответствие с другите политики и цели на Съюза

Целите на предложения регламент са в съответствие с обновената Лисабонска стратегия за насърчаване на растежа и заетостта чрез повишена конкурентоспособност, със свързаната инициатива на Комисията i2010 и нейната цел за създаване на единно европейско информационно пространство, както и със стратегията на Комисията за укрепване на вътрешния пазар. Настоящото предложение е насочено към подобряване на функционирането на вътрешния пазар на електронни съобщения.

2. Консултация със заинтересованите страни и оценка на въздействието

- Консултация със заинтересованите страни

Методи на консултация, основни набелязани сектори и общ профил на респондентите

Службите на Комисията предприеха консултации в два етапа относно преразглеждането на регулаторна рамка, които започнаха в края на 2005 г. Публикуването на съобщение през месец юни 2006 г. сложи начало на втората обществена консултация, която продължи четири месеца и приключи на 27 октомври 2006 г. Получени бяха 224 отговора от широк обхват от заинтересовани страни, както в, така и извън ЕС.

Обобщение на отговорите и как те бяха взети предвид

Основните тревоги, изразени при обществената консултация, са, както следва: i) съществуват съществени разлики в начина, по който се изпълнява рамката на национално равнище. Фрагментацията на вътрешния пазар на различни регулаторни системи възпрепятства инвестициите, които биха се възползвали до голяма степен от общо и предвидимо регулиране на цялата територия на ЕС. Много страни изтъкват, че широко различаващото се прилагане на правилата възпрепятства пълното оползотворяване на вътрешния пазар; ii) действащият подход за подбор и предоставяне на разрешение на оператори за някои видове през гранични услуги не е в съответствие с експлоатирането на икономията от мащаба , необходима за развитието на нови услуги. По отношение по-специално на същинските презгранични общностни услуги, съществува възможност за създаване на по-съгласувана система за предоставянето на права за използване на честоти и номера. Значението на насърчаването на конкурентоспособността на ЕС и постигането на икономии от мащаба за презгранични общностни услуги също така се посочва в отговора на ЕГР до комисар Reding. iii) трябва да се използва по-добре потенциалното експертно мнение, с което разполага ЕГР. При все това, с цел да се избегне подход на „най-нисък общ знаменател“, за жизненоважна се счита институционална реформа на ЕГР, която да позволи по-добър принос в посока на сближаване и хармонизиране в приложимите случаи.

- Събиране и използване на експертно мнение

Комисията използва резултатите от различните изследвания от външни изпълнители при подготовката на настоящото и на свързаните с него предложения.

Тези изследвания се описват в съответната оценка на въздействието и обхващат както икономическото моделиране, така и проучване на становищата на заинтересованите страни.

Изследванията са достъпни на адрес:

http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/ext_studies/index_en.htm

- Оценка на въздействието

Оценката на въздействието разглежда набор от възможности за постигане на целта, за откриване на най-добрия регулаторен модел за постигане на единен пазар на електронни съобщения чрез съгласувано и ефективно регулиране при зачитане на принципите за субсидиарност и пропорционалност.

Докладът съдържа оценка на основните последици от трите възможности на политиката, който разглежда различните институционални разпоредби с различно разпределение на правомощията между националните органи и ЕС.

Анализът на разходите и ползите на предложения орган показва, че според един консервативен сценарий, може да се изчисли, че в областите на политика, в които ще действа Органът, той има потенциал да донесе пълни икономически ползи, които далеч надхвърлят неговите бюджетни разходи с фактор от около 10-30 пъти (т.е. порядъкът на степента на ползите ще бъде около 250 – 800 милиона EUR). Ползите могат да са в размер между 550 и 1400 милиона EUR, ако се осъществят по-оптимистичните сценарии за растежа на общоевропейските пазари.

Основен източник на тази полза е намаляването на регулаторния риск, което ще се постигне посредством участието на Органа. Дори незначително намаляване на регулаторния риск (от около 10 %) за Европа ще се изрази в по-ниска цена на капитала за индустрията. В допълнение, участието на Органа ще ускори процеса на предоставянето на честоти за общоевропейски услуги; ако изпълнението на основните проекти от този вид би могло да се премести напред само с една година, икономическите ползи биха могли да са от порядъка на няколкостотин милиона EUR.

Докладът за оценка на въздействието е достъпен на:http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/index_en.htm#communication_review

3. независим механизъм за сътрудничество и вземане на решения от националните органи: европейския орган за пазара на електронни съобщения

3.1. Опитът на ЕГР трябва да бъде доразвит в официална структура за сътрудничество

Въпреки че вътрешният пазар на електронни съобщения се разви през последните години, все още има: i) значителни несъответствия в изпълнението на европейската регулаторна рамка на национално равнище, което води до разпокъсване на европейските пазари и възпрепятстване на инвестициите; ii) неефективни механизми за координиране на подбора и разрешаването на услуги от презграничен характер като мобилните услуги и услугите на базата на IP протокол.

Независимата консултативна група „Европейска група на регулаторите“ (ЕГР) бе създадена от Комисията през 2004 г. като средство за улесняване на консултирането, координирането и сътрудничеството между националните регулаторни органи и между тези органи и Комисията. В последно време, през изминалата година, ЕГР предостави на Комисията становища относно функционалното разделяне и регулаторните принципи на достъпа от ново поколение, и предприе множество обществени консултации по предложени общи позиции на ЕГР (в т.ч.необвързан достъп на едро, гласова комуникация по IP протокол и високоскоростен достъп за крайни потребители (bitstream access)). Всички общи подходи на ЕГР обаче реално се основават на консенсус, което прави тези общи подходи трудни и бавни за постигане. На практика е невъзможно те да бъдат постигнати при наличие на съществени различия в мнението и интересите на различните регулатори. Заради съществуващата в резултат на това слаба координация документите на групата се ограничават само до общи изявления по множество важни и противоречиви въпроси.

Действащият подход в рамките на ЕГР, който на практика обикновено изисква постигане на споразумение между всички 27 регулатори, допълнително се усложнява от съществуването на успореден орган, който оперативно се припокрива с ЕГР — Независимата група на регулаторите (НГР). НГР се създадена от 27-те държави-членки на ЕС и още седем европейски държави, и въпреки че оказва влияние върху регулаторните подходи на Комисията, нито е задължена да прилага законодателството на Общността, нито е длъжна да се отчита пред Комисията.[6] Следователно фактът, че сега действащата структура не произвежда достатъчно добри резултати, се дължи на недобрата организация не само по отношение на бързината и ефективността на постигане на съгласувани подходи на ЕС, но и по отношение на отчетността и прозрачността.

Комисията оцени различните варианти за организиране на изискваните задачи, включително дали Комисията може да изпълни сама тези задачи. Хармонизирането на централно ниво изисква специализирано експертно мнение за всеки един от 27-те национални пазара. На практика, единствено орган, произтичащ от националните регулатори, разполага със задълбочените познания за местните условия, необходими за постигане на успех по тези въпроси. Освен това в много случаи НРО вече са пълноправни автономни органи; и следователно е немислимо Комисията да разполага с ресурси и експертно мнение от мащаба, необходим за замяна на националните регулатори.

Проучен бе и вариантът за засилване на ЕГР, с право на гласуване, за да бъдат взимани решения с мнозинство. Въпреки трудностите при прилагането на една общо приемлива система на гласуване, подобен орган не би могъл да издава решения, които да са обвързващи за неговите членове. Съгласно действащия Договор тази роля може да бъде поета единствено от Комисията. Освен това съществуват сериозни административни пречки пред разширяването на ЕГР с цел постигане на нивото на компетентност, необходимо за изпълнението на подобна засилена роля. Всяко разширяване на ЕГР би изисквало значително увеличение на съществуващите ресурси, което да й позволи да върши своята работа, тъй като действащата система на ротационно председателство на ЕГР е достигнала лимита си (създаване на длъжност изпълнителен директор, засилване на секретариата, официални процедурни правила за вземане на решения и т.н.). Ресурсите за такова засилване на ролята на ЕГР не могат да бъдат взети от външни ресурси, тъй като Комисията трябва да бъде сигурна, че предоставяните от нея становища и съвети са прозрачни, подлежат на отчитане и са независими. Така например, една засилена ЕГР не би могла да бъде легитимен консултативен орган към Комисията, ако се основава на ресурси, предоставени й посредством НГР. На практика ЕГР може да засили консултативната си роля спрямо Комисията по необходимия начин единствено ако стане орган на Комисията, подчиняващ се на същите правила за администриране и бюджет, които се прилагат към всички общностни органи (правилник за длъжностните лица, финансов регламент, изисквания за отчетност пред парламента и т.н.).

Затова Комисията заключи, че изискваните задачи могат да бъдат изпълнени най-добре от отделна институция, която е независима и извън рамките на Комисията и която засилва правомощията на НРО, като поема функциите на ЕГР и им дава една здрава и прозрачна основа в законодателството на Общността. Този орган ще предоставя становища и съвети на Комисията относно редица съществени решения от европейски интерес, въпреки че ще взима и индивидуални решения за администрирането на Европейското телефонно номерационно пространство.

Предложените задачи ще допълнят на европейско равнище, без да дублират, регулаторните задачи, изпълнявани от националните регулатори. Органът ще предоставя средства за установяване на ефективно партньорство между Комисията и националните регулатори по въпроси, за които е необходима европейска съгласуваност, като например: определяне, анализ и корективни мерки на пазара; хармонизиране на използването на радиочестотния спектър; определяне на транснационални пазари; качество на услугата. Същевременно той ще осигури икономически целесъобразна платформа за решаване на общоевропейски въпроси, надхвърлящи въпросите, които са в обхвата дори на една засилена ЕГР, като например мрежова и информационна сигурност; прилагане на „номера за спешни повиквания 112“; администрирането на Европейското телефонно номерационно пространство.

Предложеният орган ще бъде крайъгълен камък на една здрава и единна рамка, в рамките на която националните регулатори ще могат да си сътрудничат съгласно принципите, определени от Комисията в проекта на междуинституционално споразумение относно оперативната рамка за Европейските регулаторни агенции.[7].

3.2 Основни задачи на новия Орган

Органът ще допълни на европейско равнище регулаторните задачи, изпълнявани на национално равнище от регулаторните органи чрез:

- Осигуряване на рамка за сътрудничество между националните регулатори. Предлага се той да подобри справянето с презграничните аспекти на управлението на пазара на електронните съобщения и целостта на мрежата. Органът ще осигури процедури за сътрудничество между националните регулатори, в частност по отношение на обмена на информация, предоставянето на съвети и техническа подкрепа. Органът ще има правомощия да посредничи и да решава презгранични спорове между НРО. Тази рамка също така ще насърчи сътрудничеството между националните регулатори на ЕС и трети държави.

- Регулаторен надзор над определянето, анализа и прилагането на корективни мерки на пазара. Органът като цяло ще има консултативна роля спрямо Комисията по въпроси, свързани с управлението на пазара, и може да издава необвързващи насоки за насърчаване на добрите практики сред националните регулатори. Проектомерките на НРО ще бъдат предмет на становища във връзка с възможното им въздействие върху единния пазар и съответствието им със законодателството на Общността, като в становището ще бъдат включвани необходимите предложения за промени. Тези становища ще бъдат предавани на Комисията в най-кратък срок на базата на гласуване на членовете на Органа с обикновено мнозинство.

- Определяне на транснационални пазари: Органът осигурява ефикасен и пропорционален механизъм в отговор на разрастващите се презгранични пазари, които са резултат от увеличаващата се мобилност, засиленото разпространение на интернет услугите (в т.ч. VoIP), сателитните услуги и съчетаването на фиксирани и мобилни услуги. Органът също така ще отговаря за наблюдението на разгръщането на услугите за роуминг, както гласовите, така и услугите за пренос на данни.

- Предоставяне на съвети относно хармонизирането на радиочестотите: Органът ще повиши бързината и ефективността на политиката за радиочестотния спектър чрез непрекъснат анализ и докладване, идентифициране на потенциал и средства за разработването на нови услуги, поддържане на регистър за използването на спектъра в целия ЕС, съвети относно общите процедури за предоставяне на разрешения, техническа подкрепа при подбора на кандидатури за разрешения за спектъра, съвети относно оттеглянето на права за използване в случай на неспазване на условията на разрешението.

- Правомощия за вземане на решения за администриране на номерирането и предоставяне на съвети относно преносимостта на номерата. Органът ще бъде натоварен с администрирането и разработването на Европейското телефонно номерационно пространство (ETNS), в т.ч. номера, използващи единен общ за ЕС код (3883), който може да бъде предоставян на организации, желаещи да създадат общоевропейски информационни центрове за „обслужване на едно гише“. В допълнение, Органът ще работи заедно с НРО и държавите-членки по европейските аспекти на номерирането и преносимостта на номерата, като, inter alia , докладва за развитието на европейския номер за спешни повиквания 112, идентифицирането на номерационни блокове за презгранични услуги, идентифицирането на потенциал и средства за разработване на нови услуги, и предоставяне на съвети относно общите процедури за предоставяне на разрешения.

- Мрежова и информационна сигурност. Органът ще поеме задачите на сегашната Европейска агенция за мрежова и информационна сигурност. Така той ще засили съгласуваността между задълженията за осигуряване на целостта на мрежата, които сега са възложени на НРО, и отговорността за създаване на култура на мрежова и информационна сигурност, която сега е от компетенциите на ENISA.

- Общи информативни и консултативни функции. Органът ще има задачата да представя годишен доклад за развитието на сектора на електронните съобщения (предлагане и разпространение на нови услуги, развитие на конкуренцията, преглед на регулаторната ситуация на национално равнище, приложени корективни мерки, информация за процедурите за обжалване и т.н.). В допълнение той ще наблюдава и докладва за интероперативността и електронната достъпност в Европа, като ще може да издава препоръки за мерките, които да се предприемат на национално ниво, с цел в частност да се отговори по най-добър начин на потребностите на гражданите с увреждания или възрастните граждани.

3.3 Правни елементи на предложението

- Правно основание

Член 95 от Договора за ЕО

- Принцип на субсидиарност

Целта на предложеното действие не може да бъде постигната в достатъчна степен единствено от държавите-членки.

- При настоящата регулаторна рамка, разрешаването на услуги се разглежда на равнище държава-членка и се предоставя значително право на преценка на 27 НРО, при ограничена роля за надзор и съгласуване на Комисията. Това означава, че вътрешният пазар все още представлява смесица от 27 различни регулаторни системи. Това спъва развитието на презграничните услуги и операторите се сблъскват с различни или разминаващи се оперативни условия при сходни обстоятелства. На практика, няколко регулаторни въпроса, с които се занимават националните регулаторни органи, са общи за целия ЕС (например регулаторното третиране на нови услуги, аспекти на регулаторно счетоводство, въпроси във връзка с номерирането, функционирането на оборудване и услуги за ползватели с увреждания, които пътуват в ЕС, и т.н.)[8]. По отношение на тези области, за да се насърчи икономията от мащаба и конкурентния вътрешен пазар, от основно значение е да се разработи една обща за ЕС практика и експертен опит за укрепване на сближаването и, по целесъобразност, хармонизирането. Това изискване може да бъде ефективно и ефикасно изпълнено само чрез подобряване на сегашния институционален модел и баланса между отговорностите, възложени на държавите-членки, НРО и Комисията. Това може да се постигне само чрез действия на равнище Общност.

- Развитието на презграничното предоставяне на услуги в рамките на Общността е една от целите на прегледа, предвиден от Директивата за разрешенията[9]. Обширната обществена консултация подчерта неотложната необходимост да се улесни предлагането от страна на операторите на презгранични общностни услуги, чрез премахване на някои от значимите пречки, присъщи на действащия понастоящем подход[10]. Съществуват известен брой презгранични услуги, които не могат да бъдат регулирани по съгласуван начин или да бъдат разгледани с цел постигане на икономии от мащаба чрез действие на отделните държави-членки.

Чрез подобряване на съответствието на регулирането във вътрешния пазар и намаляване на разходите на фирмите, които извършват дейност в множество държави, действието на равнище Общност очевидно би било от полза поради своя мащаб и би довело до положителни последици в сравнение с действията, предприети на равнище държави-членки. Следователно, целите на предложеното действие по-добре могат да се постигнат на равнище Общност.

- Принцип на пропорционалност

Предложението е в съответствие с принципа за пропорционалност, тъй като Органът ще има консултативна роля при подпомагането на Комисията за изпълнението на политиката в областта на електронните съобщения.

- Създаването на Органа ще интегрира сътрудничеството между НРО (понастоящем в рамките на ЕГР) в рамките на общностната система. Очевидно е необходимо подобряване на разпоредбите, за да може определени задачи, които понастоящем се изпълняват от ЕГР, който по същество е консултативен форум на националните регулатори, без да притежава институционалната възможност да приема общи решения, да се изпълняват от единен специализиран орган на равнище ЕС, който да действа в рамките на институционалната структура на Общността. При изпълнение на своите задачи Органът ще предоставя на Комисията техническо експертно мнение и ще помага при изготвянето на регулаторни решения за укрепване на вътрешния пазар, който ще се насърчи от предложеното включване на работата на ENISA относно мрежовата и информационна сигурност.

- Съветът на регулаторите на Органа ще включва ръководителите на НРО и ще работи в интерес на Общността. Предложената система ще позволи на Комисията да се възползва от общия експертен опит на националните регулатори, които по-тясно познават националните пазари и обстоятелства, и ще укрепи сътрудничеството между Комисията и националните регулатори. Системата допълва правомощията на НРО за прилагането на регулаторната рамка на национално равнище.

- Правата за използване на честоти и номера, използвани за предоставянето на презгранични общностни услуги, и занапред ще се предоставят на национално равнище, в съответствие с общо договорен подход и ще се прилагат само спрямо определени услуги с презгранични общностни характеристики (например сателитни услуги). Презграничните общностни услуги и занапред ще се разрешават на национално равнище, в съответствие с общо договорен подход. При все това, предоставянето на правата за използване на честоти и номера за предоставянето на услуги в рамките на дадена държава не се засяга от настоящото предложение и ще остане под отговорността на НРО.

Това означава, че докато подобрява съгласуването в някои ключови области с общностно измерение, ролята на Органа няма да надвишава необходимото за постигане на търсената цел.

Поради факта, че предложеният инструмент ще се прилага пряко в рамките на Общността по силата на своя статут на регламент, финансовата и административната тежест спрямо Общността, националните правителства и икономически оператори ще бъде сведена до минимум и ще бъде пропорционална на целта на предложението.

- Избор на инструменти

Предложени инструменти: регламент на Европейския парламент и на Съвета.

Регламентът, който има пряко приложение, е подходящият инструмент за създаване на орган от предложения вид.

4. Отражение върху бюджета

Предвижда се Органът да обхване постоянен персонал от 134 служители на пълен работен ден (FTE), след като бъде цялостно изграден. Това включва поемането на задачите и ресурсите на ENISA през 2011 г.. Годишният бюджет се изчислява на 10 милиона EUR през първата година, като ще нарасне на 28 милиона EUR след третата година. В допълнение към общностната вноска Органът може да събира различни такси за някои услуги. Полученият от Органа приход за предоставените услуги ще спомага за финансиране на неговата дейност[11].

Тези разходи трябва да се компенсират от спестените ресурси, получени от включването на ENISA в предложения орган. Сегашният годишен бюджет на ENISA е около 8 милиона EUR.

5. Допълнителна информация

- Опростяване

Предложението е част от една нова система за опростяване на действащия регулаторен процес и за превръщането му в по-ефикасен както за администрациите, така и за участниците на пазара. Органът ще подобри процеса на вземане на решения и ще улесни сътрудничеството между Комисията и НРО, въз основа на общи цели и процедури. Създаването на Органа ще се придружава от смекчаване на настоящата система за автоматично съобщаване в съответствие с процедурата по „член 7“, което ще положи основата за съществено намаляване на процедурната тежест спрямо индустрията, НРО и Комисията, като Комисията ще се намесва единствено при сериозни случаи. На Органа ще бъде предоставена значима роля при оценката на техническите усложнения при такива случаи и при гарантирането на решения и съгласувани резултати от вътрешния пазар.

Действащата система за предоставяне на права за използване за честоти или номера, с различни правни и процесуални изисквания във всяка държава-членка, където се предлагат услуги, може да бъде изключително сложна и утежняваща за предприятията, които желаят да предоставят услуги на една презгранична общностна основа. Спазването на изисквания, които са различни във всяка държава-членка (например, продължителност на действие на правата за използване и съпътстващите условия) усложнява планирането на инвестициите и в крайна сметка разгръщането на услуги с европейско измерение. Подобно широко вариране на процедурите за получаване на права за използване обезсърчава навлизането на пазара и възпрепятства функционирането на вътрешния пазар. Това подкрепя възприемането на един по-съгласуван подход за подбора на предприятия за издаването на национални права за използване за честотите и номерата.

Предложението е включено в текущата програма на Комисията за осъвременяване и опростяване на достиженията на правото на Общността .

- Преглед/преразглеждане/клауза за изтичане срока на действие

Предложението включва клауза за преглед.

- Европейско икономическо пространство (ЕИП)

Предложеният акт засяга въпрос на ЕИП и следователно трябва да се разшири до ЕИП.

6. Подробно описание на предложението

Глава I (Предмет, обхват, определения и задачи)

Членове 1 и 2: предвиждат обхвата на прилагане на регламента, който се състои в подобряване на функционирането на вътрешния пазар на електронни съобщения чрез създаване на Европейския орган за пазара на електронни съобщения, и съответно неговото създаване.

Член 3: указва неговите функции като предоставяне на становища по своя собствена инициатива или по искане на Комисията и подпомагане на Комисията при предоставяне на технически съвети, предприемане на изследвания, събиране на информация и доклади и т.н.

Глава II: Задачи на органа относно укрепването на вътрешния пазар

Член 4: посочва въпросите, които разглежда Органът, за укрепване на хармонизираното приложение на регулаторната рамка.

Член 5: урежда консултацията на Органа във връзка с определянето и анализа на националните пазари и корективни мерки. От Органа се изисква да предостави становище в указаната времева рамка в случаите, когато Комисията изразява „сериозни съмнения“ относно дадена проектомярка, посочена в съответствие с член 7 на Рамковата директива.

Член 6: когато някой НРО не може да анализира даден пазар в изискваната времева рамка, Комисията може да поиска от Органа да предостави съвети и помощ във връзка с този конкретен национален пазар.

Член 7: органът предприема анализ на транснационалните пазари след идентифициране на транснационалния пазар от Комисията, в съответствие с разпоредбите на член 15, параграф 4 на Рамковата директива.

Член 8: отнася се до задачите на органа в областта на номерирането , които включват обслужването и развитието на ЕТНП, управлението на хармонизираните номерационни блокове (например разглеждане на искания за запазване на номера „116“, съгласно Решение на Комисията 2007/116/ЕО) и предоставянето на становище, при поискване, относно задълженията във връзка с преносимостта на номера.

Член 9: органът ще подпомага Комисията, като извършва ежегоден преглед на мерките, предприети на национално равнище, за повишаване на знанията относно единния европейски спешен номер „112“. По искане на Комисията, той издава становище по технически въпроси във връзка с прилагането на „112“.

Член 10: Органът ще подпомага Комисията по въпроси относно техническите и икономически аспекти относно радиочестотите, използвани за предоставянето на електронни съобщителни услуги.

Член 11: Органът ще подпомага идентифицирането на презграничните общностни услуги , които ще се възползват от обща процедура за подбор. За да може една услуга да се класифицира като презгранична общностна услуга, нужно е тя да изпълнява определени условия. Например, трябва да има търсене на услугите в повече от една държава-членка; и засегнатите услуги, по естеството на особеностите си, пресичат национални граници и като такива подлежат по-скоро на регулиране на равнище ЕС или на регионално равнище, отколкото на национално равнище.

Член 12: посочва разпоредби за идентифициране на предприятия за ползване на правото за използване за предоставяне на презгранични общностни услуги. Органът извършва процедурата по подбор и представя становище за предлагане на предприятието (предприятията), на които могат да се предоставят правата за използване.

Член 13: Органът ще играе роля относно оттеглянето на правата за използване, издадени при следване на общата процедура за подбор.

Член 14: Органът ще съдейства за развитието на култура на мрежовата и информационна сигурност като извършва определени дейности, извършвани преди това от ENISA.

Член 15: изброява случаите, когато органът може да действа по своя собствена инициатива.

Глава III: Допълнителни задачи на органа

Членове 16 и 17: Органът събира административни такси за някои от предоставените услуги, за да компенсира административните разходи. В случая на обща процедура по подбор, той също така събира административни и потребителски такси за права за използване на честоти от името на държавите-членки, които впоследствие преразпределя на държавите-членки.

Член 18: по искане от страна на един НРО, Органът издава препоръки до НРО, както и мерките, които трябва да се предприемат от НРО в случай на презгранични въпроси.

Членове от 19 до 21: Органът ще играе роля при разпространението и обмена на информация между държавите-членки, НРО и Комисията. Той може да участва в проучване на техническото развитие в рамките на Общността. Той публикува годишен доклад относно процесите в сектора на електронните съобщения, в който той идентифицира оставащите пречки пред изграждането на единния пазар. Той ще играе роля при събирането на информация, както и при управлението и публикуването на информационния регистър за честотите (Приложението посочва информацията, която трябва да се включи в регистъра) и на базата данни за мобилния роуминг.

Член 22: Органът ще подпомага Комисията по въпросите на електронната достъпност и ще публикува годишен доклад относно мерките, които трябва да се предприемат за подобряване на достъпа до електронните съобщителни мрежи и оборудване от страна на крайни ползватели с увреждания.

Глава IV: Организация на Органа

Член 24: организационната структура на Органа ще обхваща шест органа: административен съвет, съвет на регулаторите, директор, главен служител по мрежова сигурност, постоянна група на заинтересованите страни и апелативен съвет.

Членове 25 и 26: Административният съвет отговаря за назначаването на директора и главния служител за мрежовата сигурност, приемането на ежегодната работна програма и бюджета на Органа, одобряването на общия доклад относно дейностите на Органа и приемането на финансовите правила, приложими спрямо Органа. Органът редовно представя отчет за своите дейности пред Европейския парламент.

Членове 27 и 28: Съветът на регулаторите включва по един член от всяка държава-членка, който е ръководителят на независимия национален регулаторен орган, отговарящ за текущото прилагане на регулаторната рамка в държавата-членка и директора. Комисията може да участва, но без право на глас, в заседанията на Съвета. Съветът на регулаторите отговаря за техническия процес на вземане на решения на Органа в такива области като идентифицирането на потенциални собственици на права, становищата в съответствие със случаите по член 7 и т. н. Становищата и решенията трябва да се приемат с обикновено мнозинство.

Членове 29 и 30: Директорът ще носи пълната отговорност за предоставените на Органа задачи и ще действа като юридически представител на органа. Директорът също така ще отговаря за изготвянето и изпълнението на бюджета, изготвянето на проекта за работна програма и за въпросите във връзка с персонала[12].

Член 31: Главният служител за мрежовата сигурност отговаря за съгласуване на задачите на Органа и изготвянето на годишната работна програма в областта на мрежовата и информационна сигурност. Той/тя докладва на директора и се подпомага от постоянната група на заинтересованите страни (член 32).

Членове 33 и 34: посочват апелативния съвет, за да се гарантира, че страните, които са засегнати от решения на Органа (в областта на номерирането), се ползват от необходимите корективни мерки.

Членове от 36 до 53 обхващат стандартни оперативни и административни въпроси, включително бюджет, достъп до документи и прозрачност, правен статут на Органа, персонал, участие на трети държави и т.н.

Член 55: се отнася до оценката на Комисията на резултатите на Органа във връзка с неговите мандат и цел, която трябва да се направи пет години след ефективното начало на работа на Органа. Докладът и всяко съпътстващо предложение ще се предават на Съвета и Европейския парламент.

2007/0249 (COD)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

за създаване на Европейския орган за пазара на електронни съобщения

(Текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност и по-специално член 95 от него,

като взеха предвид предложението от Комисията[13],

като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[14],

като взеха предвид становището на Комитета на регионите[15],

в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора[16],

като имаха предвид, че:

(1) Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива)[17] , Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (Директива за достъпа)[18], Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешението)[19], Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга)[20] и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 г. относно обработката на лични данни и защитата на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации)[21] (наричани заедно по-нататък „Рамковата директива и специфичните директиви“) целят създаване на вътрешен пазар за електронните съобщения в рамките на Общността при гарантиране на високо равнище на инвестиции, нововъведения и защита на потребителите посредством засилена конкуренция.

(2) Регулаторната рамка от 2002 г. за електронните съобщения създава система на регулиране, предприета от националните регулаторни органи, и предвижда тези органи да си сътрудничат помежду си и с Комисията, за да се гарантира развитието на съгласувана регулаторна практика и съгласуваното прилагане на регулаторната рамка в цялата Общност.

(3) Регламент (ЕО) № 460/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно създаване на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност[22] (от тук нататък Регламент за ENISA) създава Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA) през 2004 г. за срок от пет години, с цел гарантиране на високо и ефективно равнище на мрежова и информационна сигурност в рамките на Общността, за развитие на култура на мрежова и информационна сигурност в интерес на гражданите, потребителите, предприятията и организациите от обществения сектор на Европейския съюз, като така допринася за гладкото функциониране на вътрешния пазар.

(4) Националните регулаторни органи упражняват значително право на преценка при изпълнението на регулаторната рамка, като отразяват своето експертно знание за условията на местния пазар, но тази преценка следва да се съобрази с необходимостта от гарантиране на развитието на съгласувана регулаторна практика и съгласуваното приложение на регулаторната рамка, за да се допринесе ефективно за развитието и изграждането на вътрешния пазар.

(5) Предвид тази необходимост от съгласувано прилагане на съответните правила във всички държави-членки, Комисията създаде Европейска група на регулаторите (ЕГР) с Решение 2002/627/ЕО на Комисията[23], която да съветва и подпомага Комисията при консолидирането на вътрешния пазар и, по-общо, да представлява точка за контакт между националните регулаторни органи и Комисията.

(6) ЕГР оказа положителен принос чрез подпомагане на усилията към съгласувана регулаторна практика, доколкото това се оказа възможно. По своето естество обаче, ЕГР е свободна група, която разчита главно на доброволно сътрудничество, чийто действащ институционален статут не отразява значимите отговорности, упражнявани от националните регулаторни органи при прилагането на регулаторната рамка.

(7) Следователно е необходима по-съществена институционална основа за създаването на орган, съчетаващ експертното становище и опит на националните регулаторни органи, заедно с ясно дефиниран набор от компетенции, като се отчита необходимостта този орган да упражнява реална власт в очите на своите членове и да регулира сектора посредством качеството на резултатите от дейността си.

(8) Нуждата от укрепване на механизмите за гарантиране на съгласувана регулаторна практика с оглед изграждане на вътрешния пазар на електронните съобщения и услуги се подчертава от заключенията на докладите на Комисията относно изпълнението на регулаторната рамка от 2002 г.[24] и от обществената консултация относно Съобщението на Комисията от 29 юни 2006 г. до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно прегледа на регулаторната рамка на ЕС за електронните съобщителни мрежи и услуги[25]. Те установиха продължаващата липса на вътрешен пазар на електронните съобщения като най-важния въпрос, който следва да се разгледа чрез реформа на регулаторната рамка. Регулаторната фрагментация и несъответствия, произтичащи от свободно съгласуваните дейности на национални регулаторни органи, излагат на риск конкурентоспособността на сектора, както и съществените ползи за потребителите, произтичащи от презгранична конкуренция и транснационални и дори презгранични общностни услуги.

(9) По-специално, забавянето при извършване на пазарен анализ съобразно с Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), различните подходи от националните регулаторни органи спрямо налагането на задължения, предназначени да поправят липсата на ефективна конкуренция, установени от пазарния анализ, разнородните условия, съпътстващи правата за използване, различните процедури за подбор за презгранични общностни услуги, различните номера в рамките на Общността за презгранични общностни услуги и проблемите пред националните регулаторни органи при разглеждането на презгранични спорове водят до неефикасни решения и създават пречки пред вътрешния пазар.

(10) Съобщение на Комисията до Европейския парламент и до Съвета от 1 юни 2007 г. „Относно оценката на Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA)“[26] представи оценка на външен експертен доклад[27], оценяващ дейността на агенцията от нейното създаване и препоръките на управителния съвет на ENISA относно Регламента за ENISA и започна обществени консултации. Основните заключения на този експертен доклад потвърдиха обосноваността на политиката, стояща зад създаването на ENISA и нейните първоначални цели, и по-специално нейния принос за постигане на същински вътрешен пазар в електронните съобщения.

(11) Същевременно, идентифицирани бяха известен брой проблеми, включително по-специално въпроси във връзка с нейната организационна структура, смесването на умения и размера на оперативния й персонал и логистичните трудности. Ключовите функции на ENISA трябва да бъдат развити така, че да формират основния компонент на Органа, който въз основа на по-ясно идентифициране на целите и задачите, следва да гарантира, че е възможно тези цели и задачи да се изпълнят по-ефикасно, фокусирано и икономически целесъобразно, в съответствие с принципите за по-добро регулиране, от единен орган с компетенции по въпросите, попадащи в обхвата на регулаторната рамка на ЕС за електронните съобщителни мрежи и услуги.

(12) Това налага създаването на нов общностен орган, Европейския орган за пазара на електронни съобщения (оттук нататък “Органът”). Органът ефективно ще допринесе за насърчаване на изграждането на вътрешния пазар чрез помощта, която предоставя на Комисията и на националните регулаторни органи. Той ще действа като референтна точка и ще установи доверие по силата на своята независимост, качеството на предоставяните от него съвети и разпространяваната от него информация, прозрачността на неговите процедури и оперативни методи и неговата съвестност при изпълнение на зададените му задачи.

(13) Органът, посредством събиране на експертни становища, ще укрепи способностите на националните регулаторни органи без да замества техните съществуващи функции или без да дублира вече предприетата дейност в името на допълнителната полза от подпомагане на Комисията при изпълнението на нейните отговорности.

(14) Органът следва да замести ЕГР и да служи като единен форум за сътрудничество между националните регулаторни органи при упражняване на пълния обхват от техните отговорности в съответствие с регулаторната рамка.

(15) Органът следва да се създаде в рамките на съществуващата институционална структура на Общността и баланс на правомощия. Той следва да бъде независим по отношение на техническите въпроси и да има юридическа, административна и финансова самостоятелност. За тази цел необходимо и подходящо е това да бъде един общностен орган, който разполага с юридическа правосубектност и който упражнява задачите, предоставени му по силата на настоящия регламент

(16) Органът следва да се основава на националните и общностни усилия и следователно да изпълнява своите задачи в цялостно сътрудничество с националните регулаторни органи и Комисията, както и да бъде отворен за връзките с промишлеността, потребителските групи и други съответни заинтересовани страни.

(17) Настоящият регламент и Органът, който той създава, следва да са неизменна част от общностната регулаторна рамка за електронните съобщения. В тази връзка на Органа по-специално се предоставя изпълнението на важна роля в механизмите, предвидени за консолидиране на вътрешния пазар на електронните съобщения и за извършване на пазарни анализи при определени обстоятелства.

(18) Органът следователно следва да съветва Комисията и националните регулаторни органи в съответствие с общностната регулаторна рамка за електронните съобщения и така да подпомага нейното ефективно прилагане.

(19) Органът следва да подпомага Комисията във връзка с всяко разширяване на задълженията на Общността относно преносимост на номерата. Подобно разширяване може да засегне по-специално обхвата на информацията, която трябва да се пренесе, или видовете мрежа (т.е. фиксирана или мобилна), между които трябва да се извърши пренасяне на номера и информация. Промените в това задължение следва да отчитат цените за потребители и разходите за прехвърляне за предприятията, както и опита на държавите-членки.

(20) Органът следва да подпомага Комисията, като извършва годишен преглед на мерките, предприети в държавите-членки за уведомяване на гражданите относно наличието и използването на единния европейски номер за спешни повиквания „112“. Годишният преглед на Органа следва да идентифицира най-добрите практики и оставащите проблеми и да допринесе за повишаване на равнището на защита и сигурност на гражданите, пътуващи в Европейския съюз.

(21) С оглед постигането на целите на Решение 676/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно регулаторната рамка за политиката на Европейската общност в областта на радиочестотния спектър в (Решение за радиочестотния спектър)[28], Комисията може да търси независими експертни съвети от органа относно използването на радиочестотите в Общността. Тези съвети могат да обхващат специфичните технически проучвания, както и икономическа или социална оценка на въздействието и анализ на мерките на политиката във връзка с честотите. Това също така може да обхваща въпроси, свързани с прилагането на член 4 от Решение 676/2002/ЕО (Решение за радиочестотния спектър), по който от органа може да се поиска да предостави съвети на Комисията относно резултатите, получени в съответствие с правомощията, предоставени от Комисията на Европейската конференция по пощи и далекосъобщения (CEPT).

(22) При все че технологичните и пазарни процеси увеличиха потенциала за разгръщане на електронните съобщителни услуги отвъд географските предели на отделните държави-членки, съществува опасност наличието на различни правни и регулаторни условия за разгръщането на тези услуги в съответствие с националните закони все по-силно да възпира предоставянето на такива презгранични услуги. Органът следователно следва да играе ключова роля при създаването на хармонизирани условия за разрешаване на тези услуги, независимо дали по отношение на общи разрешения, правата за използване на радиочестотите или правата за използване на номера и при съветване на Комисията относно подробностите по мерките, които следва да се предприемат в съответствие с Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) за постигане на такива хармонизирани условия.

(23) Органът по-специално следва да оцени нуждата от единна процедура за подбор на равнището на Общността за правата за използване при хармонизирани условия, да съветва Комисията относно условията и критериите, които трябва да се приложат при такава процедура за подбор, и да получава и оценява молбите от предприятия за такива права за използване. Органът също така трябва да има като задача да съветва Комисията относно оттеглянето, при целесъобразност, на такива права за използване.

(24) Органът следва да действа като център на експертно мнение на европейско равнище относно въпросите, свързани с мрежовата и информационна сигурност, като предоставя насоки и съвети на Европейския парламент, Комисията или компетентните органи, посочени от държавите-членки. Сигурността и гъвкавостта на съобщителните мрежи и информационни системи остава приоритетна област на обществото и ключов елемент в регулаторната рамка на ЕС за електронните съобщителни мрежи и услуги. Съществува опасност от нарушаване на гладкото функциониране на вътрешния пазар от разнородното прилагане на разпоредбите във връзка със сигурността, предвидени в Рамковата директива и в специфичните директиви. Становището на органа, предоставящ технически съвет по искане на Комисията и държавите-членки, следва да улесни последователното прилагане на тези директиви на национално равнище

(25) Възможно е налагане на административни такси на доставчиците на електронни съобщения за управлението на системата за разрешения и за предоставяне на правата за използване. В допълнение към административните такси могат да се налагат потребителски такси за използване на честоти и номера. В интерес на намаляване на административната тежест върху предприятията, в случая на обща процедура за подбор, Органът следва да събира и преразпределя на държавите-членки административните такси и потребителските такси.

(26) Когато възникнат спорове от презгранично естество между предприятия по отношение на права или задължения в съответствие с регулаторната рамка за електронните съобщения, Органът следва да може да разследва основанието на спора и да консултира засегнатите национални регулаторни органи относно мерките, които според него са най-подходящи да бъдат предприети от тях, за да разрешат спора в съответствие с разпоредбите на регулаторната рамка.

(27) Органът следва да допринася за развитието на най-добра регулаторна практика и съответствие при прилагането на регулиране в сектора на електронните съобщения чрез насърчаване на обмена на информация между националните органи, и като предоставя на обществеността подходяща информация по лесно достъпен начин. Органът следва да разполага с възможността да разглежда икономически и технически въпроси и да има достъп до най-актуалната налична информация, за да може да отговори на икономическите и техническите предизвикателства, поставени от развиващото се информационно общество, например в области като мрежовата и информационна сигурност и радиочестотни идентификационни устройства.

(28) За да може да изпълнява своите задачи, както е указано в настоящия регламент, и по-добре да разбира предизвикателствата в сферата на електронните съобщения, включително наличните и възможни рискове в сферата на мрежовата и информационна сигурност, необходимо е Органът да може да анализира текущи и възникващи развития. За тази цел Органът може да събира подходяща информация, по-специално относно нарушения на сигурността и целостта, които имат важно въздействие върху действието на мрежата или услугите, предоставени от национални регулаторни органи в съответствие с член 13a, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), както и посредством въпросници.

(29) Като събирателна точка за споделяне и обмен на информация по въпроси относно регулирането на електронните съобщителни услуги на цялата територия на Общността и в интерес на насърчаване на прозрачността и намаляване на административната тежест върху доставчиците и потребителите на тези услуги, Органът следва да поддържа и да направи достъпен регистър, съдържащ информация относно използването на честоти в рамките на Общността въз основа на стандартизирана информация, предоставяна редовно от всяка държава-членка. За да се подобри прозрачността на цените на дребно за извършването и получаването на регулирани роумингови обаждания в рамките на Общността и за да се помогне на потребителите на роуминг при вземането на решения относно използването на мобилните им телефони, докато са в чужбина, Органът следва да гарантира представяне на актуална информация относно прилагането на Регламент (ЕО) № 717/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2007 г. относно роуминга в обществени мобилни телефонни мрежи в рамките на Общността и за изменение на Директива 2002/21/ЕО[29] и ежегодно да публикува резултатите от това наблюдение на годишна основа.

(30) Органът също така следва да може да възлага проучвания, необходими за изпълнението на неговите задачи, като същевременно гарантира, че установените от него връзки с Комисията и държавите-членки предотвратяват дублирането на усилия.

(31) Комисията следва да може да поиска от Органа да предприеме всякаква допълнителна специфична задача в неговия общ обхват на дейности, която може да се разглежда като спомагателна за изпълнението на целите на общностната регулаторна рамка за електронните съобщения.

(32) Структурата на Органа следва да бъде подходяща за задачите, които той следва да осъществява. Опитът с подобни общностни органи предоставя известни насоки в тази връзка, но структурата следва да се приспособи, за да се отговори на специфичните нужди на общностната система за регулиране на електронните съобщения. По-специално, следва цялостно да се отчете специфичната роля на националните регулаторни органи и техният независим характер.

(33) Органът следва да разполага с необходимите правомощия, за да изпълнява регулаторните функции по ефикасен и преди всичко независим начин. Като отразява ситуацията на национално равнище, съветът на регулаторите следователно следва да действа независимо от всеки пазарен интерес и не следва да иска или получава инструкции от никое правителство или друг държавен или частен орган.

(34) Гладкото функциониране на Органа изисква неговия директор да се назначи въз основа на заслуги и документирани административни и управленски умения, както и компетентност и опит от значение за електронните съобщителни мрежи, услуги и пазари и той/тя да изпълнява неговите/нейните задължения при пълна независимост и гъвкавост що се отнася до организацията на вътрешното функциониране на Органа. Директорът следва да гарантира ефикасното изпълнение на задачите на Органа по независим начин.

(35) За да се гарантира ефективното изпълнение на задачите на Органа, на неговия директор следва да се поверят необходимите правомощия да приема всички становища, предмет на съгласието на съвета на регулаторите, и да гарантира, че Органът работи в съответствие с общите принципи, предвидени за тази цел.

(36) Необходимо е да се гарантира, че страните, засегнати от решения на Органа, разполагат с необходимите корективни мерки. Следва да се създаде подходящ механизъм за обжалване, така че решенията на Органа да подлежат на обжалване пред специален апелативен съвет, чиито решения от своя страна да подлежат на обжалване пред Съда на Европейските общности.

(37) В допълнение към неговите оперативни принципи, основани на независимост и прозрачност, Органът следва да бъде организация, открита за връзки с промишлеността, потребителите и други заинтересовани страни. Органът следва да засилва сътрудничеството между различните участници, действащи в областта на мрежовата и информационна сигурност, inter alia , като редовно организира консултации с промишлеността, изследователските центрове, както и с други заинтересовани страни, и като създава мрежа от връзки за общностните органи, органите от държавния сектор, посочени от държавите-членки, частния сектор и потребителски органи.

(38) Процедурите на Органа следователно следва да гарантират, че той разполага с достъп до експертно мнение на специалисти и опит в сектора на електронните съобщения, особено в области от техническа сложност и бързо изменение, като мрежовата и информационна сигурност.

(39) За да се гарантира, че необходимата степен на експертно мнение и опит са взети предвид при изпълнението на задачите на Органа във връзка с мрежовата и информационна сигурност, следва да се назначи главен служител за мрежовата сигурност. Следва да се създаде постоянна група на заинтересованите страни с цел предоставяне на съвети на главния служител за мрежовата сигурност, насърчаване на споделянето на опит и най-добри практики по тези въпроси и поддържане на редовен диалог с частния сектор, организациите на потребителите и други заинтересовани страни.

(40) За да се гарантира пълна самостоятелност и независимост на Органа, той следва да получи самостоятелен бюджет. Бюджетната процедура на Общността остава приложима по отношение на всички субсидии от общия бюджет на Европейския съюз. Освен това, Сметната палата следва да проверява отчетите в съответствие с член 91 на Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности[30].

(41) Органът следва по целесъобразност да се консултира със заинтересованите страни и да им предоставя възможност да коментират проектомерките в рамките на разумен срок.

(42) Комисията следва да е в състояние да наложи финансови санкции спрямо предприятия, които не предоставят информацията, от която се нуждае Органът за ефективното изпълнение на неговите задачи. Също така, държавите-членки следва да гарантират, че разполагат с подходяща рамка за налагане на ефективни, пропорционални и възпиращи санкции на предприятията за неизпълнение на задълженията, произтичащи от настоящия регламент.

(43) В рамките на своя обхват, при постигане на своите цели и в изпълнение на своите задачи, Органът съблюдава по-специално разпоредбите, приложими спрямо институциите на Общността относно обработката на чувствителни документи. В приложимите случаи е подходящо да се гарантира съгласуван и сигурен информационен обмен в рамките на настоящия регламент.

(44) Органът следва да прилага съответното общностно законодателство относно публичния достъп до документи, както се посочва в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията[31] и защитата на физическите лица по отношение на обработката на лични данни, както се посочва в Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни[32].

(45) Следва да е възможно участието на трети държави в дейността на Органа съгласно съответните споразумения, които трябва да се сключат от Общността.

(46) Следва да се гарантира гладък преход за текущите дейности на ENISA, попадащи в обхвата на компетентност на органа.

(47) Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [33].

(48) По-специално следва на Комисията да бъдат възложени правомощия за приспособяване на информацията, указана в приложението към настоящия регламент, спрямо техническите или пазарни процеси. Тъй като тези мерки са с общо значение и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия Регламент, те следва да се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5a от Решение 1999/468/ЕО.

(49) Тъй като целите на предложеното действие, а именно по-добро функциониране на вътрешния пазар на електронните съобщителни мрежи и услуги и развитието на презгранични общностни електронни съобщения, не могат да бъдат в достатъчна степен постигнати от държавите-членки с оглед на обхвата на настоящия регламент по отношение на цяла Европа и следователно, могат по-добре да бъдат постигнати на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа за субсидиарност, както се посочва в член 5 от Договора. В съответствие с принципа за пропорционалност, както се посочва в същия член, настоящият регламент не преминава отвъд това, което е необходимо за постигането на тези цели,

ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

ГЛАВА I

ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ, ОПРЕДЕЛЕНИЯ И ЗАДАЧИ

Член 1 Предмет и обхват

1. Създава се Европейски орган за пазара на електронни съобщения с отговорностите, предвидени в настоящия регламент.

2. Органът действа в обхвата на Рамковата директива и специфичните директиви и изготвя експертно становище, достъпно за националните регулаторни органи. Той допринася за по-доброто функциониране на вътрешния пазар на електронните съобщителни мрежи и услуги, включително по-специално развитието на презгранични общностни електронни съобщения и високо и ефективно равнище на мрежова и информационна сигурност, посредством задачите, посочени в глави II и III.

3. Органът изпълнява своите задачи в сътрудничество с националните регулаторни органи и Комисията в европейска система за регулиране на електронните съобщения.

4. Във всички свои дейности и по-специално при изготвяне на своите становища, Органът преследва същите цели като тези, отнасящи се до националните регулаторни органи в член 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).

5. Целите и задачите на Органа не засягат компетенциите на държавите-членки относно мрежовата и информационна сигурност, които попадат извън обхвата на Договора за ЕО, по-специално тези от обхвата на дялове V и VI от Договора за Европейския съюз. Във всеки случай целите и задачите на Органа не засягат дейностите, свързани с обществената сигурност, отбраната, дейностите на държавата в областта на наказателното право и държавната сигурност, включително икономическото благосъстояние на държавата когато въпросите се отнасят до държавната сигурност.

Член 2Определения

За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, посочени в член 2 от Директива 2002/21/ЕО, член 2 от Директива 2002/19/ЕО, член 2 от Директива 2002/20/ЕО, член 2 от Директива 2002/22/ЕО, член 2 от Директива 2002/58/ЕО и член 2 от Решение № 676/2002/ЕО (Решение за радиочестотния спектър).

Член 3Функции на органа

В изпълнение на своите задачи в съответствие с настоящия регламент Органът:

а) издава становища по искане на Комисията или по своя собствена инициатива и подпомага Комисията, като й предоставя допълнителна техническа подкрепа по всички въпроси относно електронните съобщения;

б) подпомага Общността, нейните държави-членки и националните регулаторни органи в отношенията, дискусиите и обмена с трети страни;

в) предоставя съвети на пазарните участници и на националните регулаторни органи относно регулаторните въпроси;

г) обменя, разпространява и събира информация и предприема изследвания в областите от значение за неговите дейности;

д) предоставя съвети и помощ на Комисията или всеки компетентен орган, посочен от държава-членка по отношение на всякакви въпроси на мрежовата и информационна сигурност, попадащи в обхвата на дейности на Органа;

е) взема индивидуални решения във връзка с издаването на права за използване за номера от Европейското телефонно номерационно пространство (ETNS);

ж) подпомага Комисията при подбора на предприятия, на които ще се предоставят права за използване на радиочестоти и номера;

з) събира и преразпределя такси за ползване за права за използване на радиочестоти и номера;

и) издава препоръки до националните регулаторни органи относно презгранични спорове и по въпроси, свързани с електронната достъпност.

ГЛАВА II

ЗАДАЧИ НА ОРГАНА ОТНОСНОУКРЕПВАНЕТО НА ВЪТРЕШНИЯ ПАЗАР

Член 4 Роля на Органа при прилагането на регулаторната рамка

1. По искане на Комисията, Органът изказва становища по всички въпроси, свързани с електронните съобщения.

2. Органът по-специално допринася за хармонизираното прилагане на разпоредбите на Рамковата директива и специфичните директиви като подпомага Комисията при изготвянето на препоръки или решения, които трябва да се приемат от Комисията в съответствие с член 19 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).

3. Въпросите, посочени в параграф 1, включват:

а) проектомерки на националните регулаторни органи относно определянето на пазара, определянето на предприятия със значително влияние на пазара и налагане на корективни мерки в съответствие с член 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива);

б) сигурността и целостта на обществените електронни съобщителни мрежи и услуги, включително въпроси, свързани с нарушения на сигурността и/или целостта, в съответствие с член 13a на Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) и член 4 на Директива 2002/58/ЕО (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации);

в) идентифициране на транснационални пазари, в съответствие с член 15 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива);

г) въпроси във връзка със стандартизацията в съответствие с член 17 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива);

д) анализи на специфичните национални пазари в съответствие с член 16 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива);

е) прозрачност и информация за крайни потребители, в съответствие с член 21 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга);

ж) качество на услугата в съответствие с член 22 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга);

з) ефективно прилагане на номера за спешни повиквания „112“ в съответствие с член 26 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга);

и) въпроси във връзка с номерирането в съответствие с член 10 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) и достъп до номера и услуги в Общността в съответствие с член 28 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга);

й) преносимост на номера , в съответствие с член 30 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга);

к) подобряване на достъпа на крайни ползватели с увреждания до електронни съобщителни услуги и оборудване в съответствие с член 33 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга);

л) мерки на национални регулаторни органи, взети в съответствие с член 5 и член 8, параграф 3 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа);

м) мерки за прозрачност за прилагане на незащитения достъп до абонатната линия в съответствие с член 9 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа);

н) условия за достъп до цифрова телевизия и радиоуслуги в съответствие с член 6 от Директива 2002/19/ЕО (Директива за достъпа) и интероперативността на интерактивните цифрови телевизионни услуги в съответствие с член 18 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива);

о) мерки по въпроси на радиочестотния спектър в съответствие с членове 4 и 6 от Решение 676/2002/ЕО (Решение за радиочестотния спектър);

п) в съответствие с членове 6a и 6б от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешението) :

(i) хармонизирани условия относно правата за използване на радиочестоти или номера;

(ii) изменение или отнемане на правата за използване, издадени на съгласувана или хармонизирани основа;

(iii) подбора на предприятия, на които могат да се предоставят индивидуални права за използване за честоти или номера за услуги с презграничен потенциал.

4. В допълнение, Органът извършва специфичните задачи, посочени в членове от 5 до 23.

Член 5Консултация на Органа относно определението и анализа на националните пазари и относно корективните мерки

1. Комисията уведомява Органа, когато действа в съответствие с член 7, параграфи 4 и 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).

2. Органът предоставя становище на Комисията относно съответната проектомярка в рамките на 4 седмици от момента, в който е уведомен за нея. Становището включва подробен и обективен анализ дали проектомярката представлява пречка пред единния пазар и на нейното съответствие с правото на Общността, по-специално с целите, посочени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива). В приложимите случаи Органът посочва какви промени трябва да се направят в проектомярката, така че да се гарантира, че тези цели са изпълнени възможно най-ефективно.

3. Органът предоставя на Комисията при поискване цялата информация, с която разполага, за изпълнение на задачите, указани в параграф 2.

Член 6 Прегледи на националните пазари от страна на Органа

1. Ако Органът получи искане от Комисията съгласно член 16, параграф 7 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) да анализира специфичния релевантен пазар в рамките на една държава-членка, той изказва становище и предоставя на Комисията необходимата информация, включително резултатите от обществените консултации и анализа на пазара. Ако Органът установи, че конкуренцията на този пазар не е ефективна, неговото становище, след обществена консултация, включва проектомярка, указваща предприятието (предприятията), които според него трябва да се определят за имащи значително пазарно влияние на този пазар и съответните задължения, които трябва да се наложат.

2. По целесъобразност Органът може да се консултира със съответните национални органи по конкуренцията, преди да предостави своето становище на Комисията.

3. Органът предоставя на Комисията при поискване цялата информация, с която разполага, за изпълнение на задачите, указани в параграф 1.

Член 7 Определение и анализ на транснационалните пазари

1. При поискване Органът предоставя становище на Комисията относно подходящото определение на транснационалните пазари.

2. Когато Комисията идентифицира транснационален пазар в съответствие с член 15, параграф 4 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), Органът извършва анализ на пазара в сътрудничество с националните регулаторни органи в съответствие с член 16, параграф 5 от същата директива и предоставя становище на Комисията във връзка с него.

3. Когато Органът направи заключение, че съответният транснационален пазар не е ефективно конкурентен, становището на Комисията включва проектомярка, посочваща предприятието (предприятията), които според нея трябва да бъдат определени като разполагащи със значително пазарно влияние на този пазар и съответните задължения, които трябва да се наложат.

4. Преди да предостави своето становище в съответствие с параграфи 1 или 3, Органът се консултира с националните регулаторни органи и националните органи по конкуренцията и провежда обществена консултация в съответствие с член 42 от настоящия регламент.

5. Органът предоставя на Комисията при поискване цялата информация, с която разполага, за изпълнение на задачите, указани в параграфи 1 до 4.

Член 8 Хармонизиране на номерирането и преносимост на номера

1. Органът може да взема решения във връзка с издаването на права за използване на номера от Европейското телефонно номерационно пространство (ЕТНП) в съответствие с член 10 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива). Той също така отговаря за управлението и развитието на Европейското телефонно номерационно пространство (ЕТНП) от името на държавите-членки, на които е предоставен код 3883.

2. Органът предприема задачи, свързани с обслужването и управлението на хармонизирани номерационни блокове в съответствие с член 10, параграф 4 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).

3. Органът работи с националните регулаторни органи по въпроси във връзка с измами или злоупотребата с номерационните ресурси в границите на Общността, по-специално за презгранична услуги. Той може да изрази становище спрямо действие, което би могло да се предприеме на общностно или национално равнище за разглеждане на измами и злоупотреби и други потребителски проблеми във връзка с номерирането.

4. По искане на Комисията Органът предоставя становище на Комисията относно обхвата на и техническите параметри за задълженията относно преносимост на номера или идентификатори на абонати, и свързана информация между мрежи, и уместността на разширяването на такива задължения на равнището на Общността.

Член 9Прилагане на европейския номер за спешни повиквания 112

1. Органът предприема годишен преглед на мерките, взети от държавите-членки, за уведомяване на гражданите относно наличието и използването на единния европейки номер за спешни повиквания „112“, който се основава на информация, получена по член 26, параграф 4 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга). Резултатите от този преглед се включват в годишния доклад, посочен в член 21, параграф 2.

2. По искане на Комисията Органът предоставя становище на Комисията по техническите въпроси във връзка с прилагането на европейския номер за спешни повиквания 112 в съответствие с член 26 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга).

3. Преди да изрази своето становище в съответствие с параграф 2, Органът се консултира с компетентните национални органи и провежда обществена консултация в съответствие с член 42.

Член 10Съвети относно въпроси на радиочестотите във връзка с електронните съобщения

1. При поискване Органът предоставя съвети на Комисията и провежда изследвания и прегледи, по-специално за техническите и икономически аспекти във връзка с използването на радиочестотите за електронни съобщения в Общността.

2. Дейностите, посочени в параграф 1, могат да се предприемат във връзка с въпроси относно прилагането на Решение 676/2002/ЕО (Решение за радиочестотния спектър) и не засягат разпределението на задачи в съответствие с член 4 на същото решение.

3. При поискване Органът предоставя съвети на Комисията относно изготвянето на общи цели на политиката, посочени в член 6, параграф 3 от Решение 676/2002/ЕО (Решение за радиочестотния спектър), когато те попадат в рамките на сектора на електронните съобщения.

4. Органът публикува годишен доклад относно бъдещето развитие на честотите в сектора и политиките на електронните съобщения, в който идентифицира потенциални нужди и предизвикателства.

Член 11Хармонизиране на условията и процедурите, свързани с генерални разрешителни и права за използване

1. По искане на Комисията, Органът предоставя на Комисията становище относно обхвата и съдържанието на всяка от мерките за изпълнение, предвидени в член 6a от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешението). Това може да включва по-специално оценката на Органа на ползите, които могат да възникнат за единния пазар на електронните съобщителни мрежи и услуги от мерките за изпълнение, приети от Комисията съгласно член 6a от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешението) и идентифицирането на услугите с презграничен общностен потенциал, които ще се възползват от тези мерки.

2. Когато становище на Органа съгласно параграф 1 се отнася до прилагането на обща процедура за подбор за правата за използване, попадащи в обхвата на член 6б от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешението), това становище по-специално:

а) идентифицира електронните съобщителни услуги, чието предоставяне на презгранична основа в рамките на Общността би се възползвало от използването на честотите или номерата, правата за които са представени посредством единна процедура и в съответствие с единен набор от условия;

б) идентифицира номерата или номерационните блокове , които може да се използват за такива услуги;

в) оценява равнището на реално или потенциално търсене в рамките на Общността за такива услуги, и

г) указва всяко ограничение, което според него е подходящо за броя на правата за използване, които ще се предложат в съответствие с общата процедура по подбор и процедурите, които ще се следват, за подбора на предприятията, на които трябва да се предоставят тези права, при надлежно отчитане, в приложимите случаи, на принципите, посочени в член 7 от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешението).

3. По искане на Комисията Органът обяснява или допълва всяко становище, издадено съобразно параграф 1 в рамките на срока, указан в това искане.

Член 12Предложение за подбора на предприятия

Органът, в съответствие с член 6б от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешението):

а) получава и обработва заявления от предприятия за права за използване на радиочестоти и номера и събира административните такси и таксите, наложени на предприятията съобразно общата процедура за подбор;

б) извършва общата процедура за подбор и предлага предприятието (предприятията), на които може да се предоставят индивидуални права за използване в съответствие с тези разпоредби;

в) представя доклад пред Комисията, подробно описващ получените заявления, неговата оценка на тези заявления, като се предлага най-подходящото предприятие (предприятия), на които да се предоставят индивидуални права за използване, като мотивира този избор чрез препращане към критериите за подбор, посочени в съответната изпълнителна мярка.

Член 13Оттегляне на правата за използване на радиочестоти и номера, издадени в съответствие с общи процедури

По искане на Комисията, Органът представя становище до Комисията относно оттеглянето на правата за използване, издавани в съответствие с общите процедури, предвидени в член 6б от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешението).

Това становище проучва дали са били налице сериозни и повторни нарушения на условията, придружаващи правата за използване.

Член 14Мрежова и информационна сигурност

В допълнение към задачите, посочени в член 4, параграф 3, буква б) и член 19, параграфи 4 и 5, Органът допринася за развитието на култура на мрежова и информационна сигурност, по-специално като:

а) улеснява сътрудничеството между Комисията и държавите-членки за разработването на общи методологии за предотвратяване, справяне и решаване на въпроси, свързани с мрежовата и информационна сигурност;

б) съветва Комисията относно изследванията в областта на мрежовата и информационна сигурност, както и относно ефективното използване на технологии за предотвратяване на риска; и предприема дейности за оценка на риска, решения за оперативно съвместимо управление на риска и проучвания за решения за управление на превантивната дейност в организациите от държавния и частния сектор;, и

в) допринася към усилията на Общността за сътрудничество с трети държави и, в приложимите случаи, с международни организации за насърчаване на общ глобален подход към въпросите, свързани с мрежовата и информационна сигурност.

Член 15 Собствена инициатива

Органът може по своя собствена инициатива да предостави становище на Комисията относно въпросите, указани в член 4, параграф 2, член 7, параграф 1, член 8, параграф 3, член 10, параграф 1, членове 12, 14, 21 и 22.

ГЛАВА III

ДОПЪЛНИТЕЛНИ ЗАДАЧИ НА ОРГАНА

Член 16 Събиране на административни такси за предоставени от Органа услуги

1. Комисията определя административните такси, които се налагат на предприятията за предоставени от Органа услуги в съответствие с процедурата, указана в член 54, параграф 2 и въз основа на становище на Органа. Органът събира тези административни такси.

2. Административните такси се налагат на отделните предприятия обективно, прозрачно и съразмерно, при свеждане до минимум на допълнителните административни разходи и съпътстващите такси.

3. Административните такси, посочени в параграф 1, могат да обхващат:

а) административните разходи, понесени от Органа при провеждане на процедурата за подбор в съответствие с член 12;

б) обработването на жалби в съответствие с член 34;

в) административните разходи, понесени от Органа при администрирането на Европейското телефонно номерационно пространство в съответствие с член 8.

Всички такси се изразяват и плащат в евро.

4. Размерът на административните такси се фиксира на равнище, което да гарантира, че приходите от тези такси по принцип са достатъчни за покриване на цялостните разходи по предоставените услуги.

5. Органът публикува годишен преглед на своите административни разходи и такси. При всяка разлика между общата сума на таксите и на общите административни разходи той представя становище до Комисията, като посочва подходящите промени, които трябва да се направят в таксите.

Член 17Събиране и преразпределение на такси за ползване за права на използване на радиочестоти и номера и на административни такси в съответствие с общата процедура за подбор

1. Когато на предприятия се налагат такси за ползване на права на използване на радиочестоти или номера, издадени в съответствие с обща процедура за подбор в съответствие с член 6б от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешението), Органът отговаря за събирането и преразпределянето на тези такси за ползване.

Таксите за ползване се преразпределят след получаването им от Органа между съответните държавите-членки и Органа в съответствие със срока и съотношението, които се определят от Комисията съгласно член 6б от Директива 2002/20/ЕО (Директива за разрешението).

Ако срокът и съотношението не са установени от Комисията, таксите за ползване се преразпределят въз основа на населението на всяка държава-членка, от която се изисква да издава права за използване през последната пълна година преди започване на процедурата за подбор.

2. Органът отговаря за събирането и преразпределянето на административните такси, наложени след обща процедура за подбор за права за използване на честоти и номера на подбраните предприятия за покриване на административните разходи на националните регулаторни органи за наблюдение на спазването на общите условия.

Тези административни такси, посочени в първа алинея, се преразпределят след получаването им от Органа на релевантните национални регулаторни органи в съответствие със стойностите, предоставени от националните регулаторни органи.

Член 18Презгранични спорове

1. Ако Органът получи искане от национален регулаторен орган съгласно член 21 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива) за препоръка относно решаването на спор, той уведомява всички страни по спора и всички засегнати национални регулаторни органи.

2. Органът разследва причините за спора и иска подходяща информация от страните по него и засегнатите национални регулаторни органи.

3. Органът издава своята препоръка в срок от три месеца от искането освен при изключителни обстоятелства. Препоръката идентифицира всякакви подходящи мерки, които според Органа могат да се предприемат от засегнатите национални регулаторни органи в съответствие с разпоредбите на Рамковата директива и/или специфичните директиви.

4. Органът може да отклони искане за издаване на препоръка, когато счита, че други механизми могат по-добре да допринесат за своевременното решаване на спора в съответствие с разпоредбите на член 8 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива). В такива случаи той незабавно уведомява страните и засегнатите национални регулаторни органи.

Ако след четири месеца спорът не бъде решен или ако страните не са прибягнали до някакъв друг механизъм, Органът действа в съответствие с параграфи 2 и 3 по искане на всеки национален регулаторен орган.

Член 19Обмен, разпространение и събиране на информация

1. С оглед на политиката на Общността в областта на електронните съобщения, Органът насърчава обмена на информация както между държавите-членки, така и между държавите-членки, националните регулаторни органи и Комисията относно ситуацията и развитието на регулаторни дейности по отношение на електронните съобщителни мрежи и услуги, включително мрежова и информационна сигурност.

2. Органът насърчава обмена на информация, както и най-добрата регулаторна практика и техническото развитие в рамките на Общността и извън тях, по-специално като:

а) извършва събирането, обработването и публикуването на информация относно техническите характеристики, качеството и цените на електронните съобщителни услуги и относно електронните съобщителни пазари в Общността,

б) възлага или провежда изследвания относно електронните съобщителни мрежи и услуги и тяхното регулиране и защита, и

в) организира или насърчава подготовка по всички въпроси относно електронните съобщения.

3. Органът предоставя тази информация на обществеността в лесно достъпна форма.

4. Органът събира подходяща информация, по-специално в съответствие с член 13a от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), за да анализира съществуващи и възникващи опасности. По-специално той анализира на европейско равнище тези рискове, които могат да окажат въздействие върху гъвкавостта и наличието на електронните съобщителни мрежи и относно автентичността, целостта и поверителността на оценената и пренесена чрез тях информация, и представя резултатите от анализа на държавите-членки и на Комисията.

5. Органът допринася за увеличаване на знанията и наличието на своевременна, обективна и цялостна информация, включително по въпроси, свързани с мрежовата и информационна сигурност, за всички ползватели като, inter alia , насърчава обмена на текущи най-добри практики, включително относно начини за предупреждаване на ползвателите и при търсене на взаимодействие между инициативи на държавния и частния сектор.

Член 20 Управление на информационния регистър за спектъра и на базата данни за мобилен роуминг

1. На обществеността се предоставя регистър под формата на обща пункт за достъп за предоставяне на информация относно използването на спектъра във всяка държава-членка, за да се гарантира хармонизираното предоставяне на информация относно използването на радиочестотите в Общността. Информацията относно използването на радиочестотите се предоставя от държавите-членки редовно и при искане в този смисъл от страна на Органа. Органът отговаря за управлението и публикуването на регистъра. Регистърът включва информацията, указана в приложението към настоящия регламент, както и всяка друга информация, която Органът сметне за уместна. Комисията може да приеме мерки за изпълнение за приспособяване на приложението към техническите или пазарни развития. Тези мерки, които са предназначени да изменят несъществените елементи на настоящия регламент, се приемат в съответствие с процедурата, указана в член 54, параграф 3.

2. Органът отговаря за управлението и публикуването на база данни относно цените на гласови услуги и услуги за пренос на данни за мобилни потребители при роуминг в рамките на Общността, включително, в приложимите случаи, за специфичните разходи във връзка с роумингови повиквания, направени и получени в най-отдалечените райони на Общността. Той извършва наблюдение на процесите при тези цени и публикува годишен доклад.

Член 21 Наблюдение и докладване за сектора на електронните съобщения

1. Органът извършва наблюдение на процесите на пазара на електронните съобщения и по-специално цените на дребно на продукти и услуги, които се използват най-широко от страна на потребителите.

2. Органът публикува годишен доклад за процесите в сектора на електронните съобщения, включително потребителски въпроси, в който той идентифицира оставащите пречки пред изграждането на единния пазар на електронните съобщения. Докладът също така може да включва преглед и анализ на информацията относно националните процедури за обжалване, предоставена от държавите-членки съгласно член 4, параграф 3 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива), и степента, до която в държавите-членки се използват извънсъдебните процедури за уреждане на спорове, посочени в член 34 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга).

3. Органът може да представи пред Комисията, заедно с публикуването на годишния доклад, становище относно мерките, които е възможно да се вземат за преодоляване на проблемите, идентифицирани при оценката на посочените в параграф 1 въпроси.

4. Органът периодично публикува доклад за интероперативността на цифровите интерактивни телевизионни услуги, както се посочва в член 18 от Директива 2002/21/ЕО (Рамкова директива).

Член 22Електронна достъпност

1. По искане на Комисията, Органът съветва Комисията и държавите-членки относно подобряване на интероперативността на, достъпа до и използването на електронните съобщителни услуги и крайно оборудване, и по-специално въпроси на презграничната интероперативност. Той създава група, състояща се от представители на държавите-членки, сдружения на предприятия в сектора на електронни съобщения, сдружения на крайни ползватели и сдружения, представляващи крайни ползватели с увреждания. Групата също така следи за особените нужди на крайни потребители с увреждания и възрастните хора.

2. Органът публикува годишен доклад за предприетите мерки за подобряване на достъпността до електронните съобщителни услуги и оборудване от страна на крайни ползватели с увреждания, основан на информация, предоставена от държавите-членки и информация, получена от Органа в съответствие с член 33, параграф 3 от Директива 2002/22/ЕО (Директива за универсалната услуга). Докладът идентифицира мерки, които могат да се предприемат на общностно или на национално равнище за подобряване на достъпността. В приложимите случаи, Органът може да издава препоръки относно мерките, които може да се предприемат на национално равнище.

Член 23Допълнителни задачи

Органът може да поема специфични допълнителни задачи по искане на Комисията.

ГЛАВА IV

ОРГАНИЗАЦИЯ НА ОРГАНА

Член 24 Органи на Органа

Органът обхваща:

a) административен съвет

б) съвет на регулаторите

в) директор

г) главен служител по мрежова сигурност

д) постоянна група на заинтересованите страни

е) апелативен съвет.

Член 25Административен съвет

1. Административният съвет се състои от дванадесет членове. Шест се назначават от Комисията и шест от Съвета. Членовете на административния съвет се назначават така, че да се гарантират най-високите стандарти за компетентност и независимост, и широк обхват на съответно експертно мнение. Мандатът е пет години и може да се подновява веднъж.

2. Административният съвет назначава свой председател и свой заместник-председател измежду своите членове. Заместник-председателят автоматично замества председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения. Мандатът на председателя и на заместник-председателя е две и половина години и може да се поднови. Във всеки случай обаче, мандатът на председателя и на заместник-председателя изтича в момента, когато те престанат да бъдат членове на административния съвет.

3. Заседанията на административния съвет се свикват от неговия председател. Директорът на органа участва в разискванията, освен ако административният съвет реши друго. Административният съвет заседава не по-малко от два пъти годишно в обикновена сесия. Той също така заседава по инициатива на неговия председател, по искане на Комисията или по искане на не по-малко от една трета от неговите членове. Административният съвет може да покани всяко лице с потенциално уместни мнения да вземе участие в неговите заседания в качеството на наблюдател. Членовете на административния съвет могат, в съответствие с условията на процедурния правилник, да се подпомагат от консултанти или от експерти. Секретарските услуги за административния съвет се предоставят от Органа.

4. Решенията на административния съвет се приемат въз основа на мнозинство от две трети от присъстващите членове.

5. Всеки член има един глас. Процедурният правилник посочва по-подробно разпоредбите, уреждащи гласуването, по-специално условията, при които даден член може да действа от името на друг и също така, в приложимите случаи, правилата, уреждащи кворума.

Член 26Задачи на административния съвет

1. Административният съвет, след консултиране със съвета на регулаторите, назначава директор в съответствие с член 29, параграф 2.

2. Административният съвет, след консултиране с директора, назначава главен служител за мрежовата сигурност в съответствие с член 31, параграф 2.

3. Административният съвет назначава членовете на съвета на регулаторите в съответствие с член 27, параграф 1.

4. Административният съвет назначава членовете на апелативния съвет в съответствие с член 33, параграф 1.

5. Административният съвет приема преди 30 септември всяка година и след консултиране с Комисията и след одобрението на съвета на регулаторите в съответствие с член 28, параграф 3, работната програма на Органа за предстоящата година и я предава на Европейския парламент, Съвета и Комисията. Работната програма се приема без да се засяга годишната бюджетна процедура.

6. Административният съвет упражнява своите бюджетни правомощия в съответствие с членове от 36 до 38.

7. След като получи съгласието на Комисията, административният съвет решава дали да приеме всякакви наследства, дарения или субсидии от други източници на Общността.

8. Административният съвет има дисциплинарни правомощия спрямо директора и главния служител за мрежовата сигурност.

9. Административният съвет, при необходимост, изготвя политиката по персонала на Органа съобразно член 49, параграф 2.

10. Административният съвет приема специалните разпоредби относно правото на достъп до документите на Органа в съответствие с член 47.

11. Административният съвет приема годишния доклад относно дейностите и перспективите на Органа и го предава на Европейския парламент, Съвета, Комисията, Европейския икономически и социален съвет и Сметната палата не по-късно от 15 юни. Както се посочва в член 28, параграф 4, този доклад съдържа отделен раздел, одобрен от съвета на регулаторите, относно регулаторните дейности на Органа през разглежданата година.

12. Административният съвет приема свой процедурен правилник.

13. Административният съвет представя становище на Комисията относно административните такси, които Органът може да събира от предприятия при изпълнение на своите задачи, както се посочва в член 16.

Член 27Съвет на регулаторите

1. Съветът на регулаторите се състои от един член за всяка държава-членка, който е ръководител на независимия национален регулаторен орган с отговорност за текущото прилагане на регулаторната рамка в държавата-членка, директора и един представител на Комисията без право на глас. Националните регулаторни органи номинират по един заместник за всяка държава-членка.

2. Директорът е председател на съвета на регулаторите.

3. Съветът на регулаторите избира заместник-председател измежду своите членове. Заместник-председателят замества председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения. Мандатът на заместник-председателя е две и половина години и може да се поднови. Във всеки случай обаче, мандатът на заместник-председателя изтича в момента, когато той или тя престане да бъде член на съвета на регулаторите

4. Съветът на регулаторите действа чрез обикновено мнозинство на своите членове. Всеки член или заместник, различен от директора и представителя на Комисията, има един глас.

5. Съветът на регулаторите приема своя процедурен правилник.

6. При изпълнение на предоставените му задачи от настоящия регламент, съветът на регулаторите действа независимо и не търси, не иска и не получава указания от никое правителство на държава-членка или в името на някакъв обществен или частен интерес.

7. Секретарските услуги за съвета на регулаторите се предоставят от Органа.

Член 28 Задачи на съвета на регулаторите

1. Съветът на регулаторите предоставя становище на директора преди приемането на становищата, препоръките и решенията, посочени в членове от 4 до 23 в неговата сфера на компетенции. В допълнение, съветът на регулаторите предоставя указания на директора при изпълнение на задачите на директора.

2. Съветът на регулаторите предоставя становище относно кандидата за назначаване като директор в съответствие с член 26, параграф 1 и член 29, параграф 2. Съветът взема това решение въз основа на мнозинство от три четвърти от неговите членове. Директорът не взема участие при изготвянето на или при гласуването на такива мнения.

3. Съветът на регулаторите съгласно член 26, параграф 5 и член 30, параграф 4 и в съответствие с проектобюджета, създаден по член 37, одобрява работната програма на Органа за следващата година относно неговите дейности.

4. Съветът на регулаторите одобрява независимия раздел по регулаторните дейности на годишния доклад, както се предвижда в член 26, параграф 11 и член 30, параграф 9.

Член 29Директор

1. Органът се ръководи от своя директор, който действа независимо при изпълнението на своите функции. Без да се засягат съответните правомощия на Комисията, административния съвет и съвета на регулаторите, директорът не иска и не получава никакви указания от никое правителство или от никой орган.

2. След консултации със съвета на регулаторите, директорът се назначава от административния съвет, въз основа на заслуги, умения и опит, релевантни за електронните съобщителни мрежи и услуги, от списък от поне двама кандидати, предложени от Комисията. Преди назначението избраният от административния съвет кандидат може да бъде поканен да направи изложение пред компетентната комисия на Европейския парламент и да отговори на поставени от нейните членове въпроси.

3. Мандатът на директора е пет години. В хода на деветмесечния период, предшестващ края на този период, Комисията извършва оценка. При оценката Комисията оценява по-специално :

a) изпълнението на директора;

б) задълженията и нуждите на Органа за предстоящите години.

4. След консултиране със съвета на регулаторите, административният съвет, по предложение на Комисията, може да удължи мандата на директора еднократно за не повече от три години, при отчитане на доклада за оценката и само в тези случаи, когато това може да се оправдае от задълженията и нуждите на Органа.

Административният съвет уведомява Европейският парламент относно своето намерение да удължи мандата на директора. В едномесечен срок преди удължаването на неговия/нейния мандат директорът може да бъде поканен да направи изявление пред компетентната комисия на Европейския парламент и да отговори на поставени от нейните членове въпроси.

Ако мандатът не бъде удължен, директорът остава на поста до назначаването на негов/неин наследник.

5. Директорът може да бъде отстранен от поста само с решение на административния съвет, след консултиране със съвета на регулаторите. Административният съвет взема това решение въз основа на мнозинство от три четвърти от неговите членове.

6. Европейският парламент и Съветът могат да призоват директора да представи доклад относно изпълнението на неговите задължения.

Член 30 Задачи на директора

1. Директорът отговаря за представляването на органа и отговаря за неговото управление.

2. Директорът изготвя работата на административния съвет. Той или тя участва, без право на глас, в работата на административния съвет.

3. Директорът приема мнения, препоръки и решения, посочени в членове от 4 до 23, предмет на съгласието на съвета на регулаторите.

4. Ежегодно директорът изготвя проект за работна програма на Органа до следващата