[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |

Брюксел, 26.5.2010

COM(2010) 261 окончателен

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, СЪВЕТА И СМЕТНАТА ПАЛАТА

Повече или по-малко проверки? Постигане на точното равновесие междуадминистративните разходи за контрол и риска от грешки

{SEC(2010) 640}{SEC(2010) 641}

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, СЪВЕТА И СМЕТНАТА ПАЛАТА

Повече или по-малко проверки? Постигане на точното равновесие междуадминистративните разходи за контрол и риска от грешки

1. Контекст и цел на настоящото съобщение

Комисията отговаря за изпълнението на бюджета, като всяка година изплаща близо 130 млрд. EUR на бенефициерите в държавите-членки и навсякъде по света посредством широк диапазон от области на политиката. Комисията управлява пряко около една пета от бюджета, но останалата част се изпълнява съвместно с партньорски структури, в това число държавите-членки, които усвояват близо 75 % от бюджета.

Рисковият профил на тези дейности се различава в зависимост от сложността на законодателството, броят на етапите по веригата за контрол и нейната сложност, вида на бенефициерите и други фактори. За да се осигурят спазването на правилата и постигането на целите на политиката, стратегиите за контрол трябва да бъдат съобразени с рисковете и особеностите на всяка област на политиката, като в тях трябва да се определят естеството и правилният момент за извършване на проверките (превантивни, разузнавателни или поправителни) и се вземат предвид различните рискови профили на бенефициерите.

В рамките на централно управляваните разходи през 2009 г. Комисията направи над 500 000 индивидуални плащания на общо 85 000 различни образувания или частни лица (включително персонал). Обикновено отпускането на средства включва предварително финансиране, последвано от предявяване на разходи, с което се нулира предварителното финансиране главно въз онова на действително направените разходи. В много случаи крайният контрол, извършван от Комисията за допустимостта на разходите, се провежда при окончателното плащане или след това, като в някои области това може да се случи няколко години след първоначалното предварително финансиране. Този вид контрол често се извършва въз основа на извадки и може да включва документални проверки и/или проверки на място.

Що се отнася до разходите със споделено управление, Комисията извършва плащанията на органите на държавите-членки, които от своя страна управляват и разпределят средствата между бенефициерите. Държавите-членки отговарят за контрола върху тези многобройни крайни бенефициери (както за административния контрол на 100 % от бенефициерите, така и за проверките на място, обикновено на най-малко 5 % от бенефициерите годишно). Само в областта на развитието на селските райони (стълб 2 от Общата селскостопанска политика) общият брой на бенефициерите през 2008 г. беше около 3,6 милиона, които получиха близо 13,7 млрд. EUR във вид на публични разходи, от които 8,5 млрд. EUR под формата на принос на ЕС.

Всяка схема за безвъзмездна помощ се урежда от Финансовия регламент, а в повечето случаи и от специфичното за дадения сектор законодателство, в което са установени условията за допустимост за възстановяване на направени разходи. Секторното законодателство е замислено така, че чрез него да се постигнат често съвсем специфични за дадена политика цели. Много често за него е свойствена и известна степен на сложност. Тази сложност може да доведе до погрешни финансови искове от страна на бенефициерите, които биха могли да разберат или да изтълкуват неправилно условията за допустимост. В по-голямата си част такива финансови грешки са неволни и нямат за цел измама.

Правната сложност, в съчетание с възможното голямо несъответствие между предварителното финансиране и крайното предявяване на разходите, увеличава риска от грешки. Такива грешки стават поради най-разнообразни причини и имат различна форма в зависимост от конкретното правило или договорно изискване, което е нарушено, и от естеството на нарушението. Традиционно водещият принцип в публичния сектор е да се спазват правилата, без да се поема никакъв риск и без да се признава ясно степента на грешка, която проверките не коригират или не могат да коригират навреме. Отговорността на управляващия средствата се състои в това да създаде правдоподобна стратегия за контрол, с която да оползотворява ресурсите за контрол по най-ефективния начин, като се съсредоточава върху бенефициерите с висока стойност и висок риск, без да пренебрегва останалите. Такава стратегия има за цел да предостави разумна сигурност за това, че парите са били използвани по предназначение, като същевременно гарантира подходящ баланс между разходите и ползите от контрола (главно намаляване на грешките/възстановяване и възпиращ ефект). На практика определена степен на риск би била оправдана или „допустима“, тъй като свеждането на грешките до нулата е прекалено скъпо или просто невъзможно.

Досега това приемане на оправдан риск от грешки не беше ясно изразено. Сметната палата прилага стандартно равнище на същественост от 2 % за законосъобразността и редовността на основните операции („зелена светлина“). Над това равнище, ако процентът на грешка, изчислен от Палатата, е между 2 % и 5 %, тя дава „жълта“ оценка, а ако той надхвърля 5 % — „червена“ оценка. Комисията е освобождавана от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета всяка година, въпреки че процентите на грешка са надвишавали 2 % в някои области. През последните години резултатът от годишната оценка на Палатата за управлението на Комисията на финансовите средства на ЕС се е подобрил, въпреки че степента на грешка в някои области все още е над прага от 2 %. Комисията ще продължи да усъвършенства системите за контрол, включително тези на партньорите ѝ по изпълнението, за да гарантира, че „правилната проверка се извършва в правилния момент“. Въпреки това, тъй като рискът е различен в различните управлявани дейности, Комисията смята за важно да се установят разумни и стимулиращи показатели за сравнение, спрямо които да оценява своето управление на риска в съответствие с анализа на разходите и ползите. Органът, вземащ решението за освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета, също признава този факт и приканва Комисията да представи предложения за допустим риск за всички области на бюджета[1].

Настоящото съобщение следва съобщението от 2008 г., озаглавено „ Към общо разбиране на концепцията за допустим риск от грешки (COM(2008)866)“, и има за цел да изпълни поетите в него ангажименти и да отговори на очакванията на Парламента и на Съвета. То съдържа предложенията на Комисията за степени на допустимия риск от грешки (ДРГ) за политиките „Научни изследвания, енергетика и транспорт“ и „Развитие на селските райони“. Предложенията за ДРГ в други области ще последват до края на 2011 г.

Настоящото съобщение се представя наред с предложението на Комисията за тригодишното преразглеждане на Финансовия регламент, в което се съдържа член относно понятието за допустим риск от грешки. Към настоящото съобщение са приложени два работни документа на службите на Комисията, в които се предоставя подробна техническа информация относно методологията на анализа и резултатите от него, които са в основата на предложенията. В работните документи се съдържа подробна информация относно разходите за контрола и процентите на грешка и се разглежда внимателно връзката между броя осъществени проверки и степента на грешка, която може да остане неоткрита.

2. Защо трябва да се определи допустим риск от грешки?

Към момента на приемане на законодателството за периода 2007—2013 г. нито разходите за проверка на спазването на условията за допустимост, нито рискът от грешки бяха изрично взети предвид. За посочения период Комисията вече е направила опростявания в Общата селскостопанска политика, в това число и в областта на развитието на селските райони, и ще продължи да прави такива и в бъдеще. Въпреки това нито едно такова бъдещо опростяване няма да е достатъчно, за да се намали процентът на грешка в областта на развитието на селските райони под прага от 2 %, определен от Палатата, без риск това да застраши целите на политиката.

В областта на научните изследвания Комисията излезе наскоро със съобщение относно опростяването, чиято цел е да се започне междуинституционален дебат по въпроса[2]. Полето за действие за по-нататъшно опростяване обаче е ограничено предвид на времето, което е необходимо то да бъде обсъдено, прието и да влезе в сила. Приемането на ДРГ би позволило на Комисията да оптимизира контрола по РП7 (улучвайки точния баланс между разходите за контрол и възстановяванията и свеждайки до минимум риска за репутацията), преди да се извърши опростяването, което тя смята да предложи за РП8.

С ДРГ би се признало, че в някои области сложните правила, многото етапи на веригата за контрол и разходите за контрол не позволяват постигането на степен на грешка от 2 %, без да се наложат по-високи от оправданите разходи (във фигура 1 е показана тази взаимовръзка).

Фигура 1: съществува зависимост между сложността на законодателството, процентите на грешка и разходите за проверки

[pic]

Комисията се ангажира с изпълнението на сигурни и ефективни стратегии за контрол, насочени към рисковите дейности и дейностите с висока стойност, без да пренебрегва останалите. Решение относно ДРГ няма да доведе до толерирането на определен процент на грешка на равнище бенефициер: всички открити грешки ще бъдат коригирани. С ДРГ един вече подразбиращ се възглед се изразява ясно, тъй като се признава връзката между сложността на законодателството и процентите на грешка, както и фактът, че проверките не могат да се извършват систематично на място, което означава, че някои грешки няма да бъдат открити.

Подходът за допустимия риск предоставя ясна картина на баланса между финансовото въздействие на грешките, разходите за контрол и свързаните с него възстановявания, както и стабилното и ефикасно стопанисване на финансовите средства на ЕС. Степените на ДРГ за всяка област на политиката или за части от нея следва да се базират на подробен преглед, извършен от всички институционални заинтересовани страни върху разходите за проверки и резултатите от тези проверки, както и от тези на Сметната палата. Добавената стойност, получена при изразходването на средства (правилни резултати в политиката на правилна цена) е не по-малко важна в този контекст, тъй като изразходването на средства, което не води до постигане на целите, има ограничена стойност, дори и да е съвършено контролирано. В резултат на това част от дискусията по ДРГ са политическите императиви, а именно ползите от дадена политика и аспектите, свързани с репутацията.

3. Как да бъдат определни степени на ДРГ

За да се установи правна рамка за приемането на степени на ДРГ, понятието ДРГ е включено в предложението за тригодишното преразглеждане на Финансовия регламент. След междуинституционално обсъждане на съдържанието на съобщението степените на ДРГ биха могли да бъдат приети от съзаконодателя (Парламента и Съвета), след консултации със Сметната палата, въз основа на законодателните предложения на Комисията. След това Комисията ще вземе предвид решението на съзаконодателя при изпълнението на бюджета и контролирането на разходите. Тя би могла да предложи преразглеждане на степените на ДРГ в контекста на каквито и да било значими промени в контролната среда (като например опростяването на правилата за допустимост, което намалява риска от грешки).

Решенията относно степените на контрол и ДРГ излизат извън рамките на чистия финансов анализ. Бенефициерите често смятат проверките за обременяващи, а последните от своя страна могат да достигнат равнища, които обезкуражават участието в програми, застрашавайки по този начин целта да се привлекат най-подходящите бенефициери, а впоследствие и постигането на целите на политиката. Допустимият процент на грешка може също така да бъде повлиян от политическите императиви или от степента на риск за репутацията.

След като бъдат определени степените на ДРГ, Комисията ще продължи да прилага ефективни стратегии за контрол, с които да сведе до минимум процентите на грешка въз основа на анализ на разходите и ползите, и ще обръща внимание на нуждата резултатите да се подават обратно в контролния цикъл, за да се гарантира справянето с основни рискове. За да се намали рискът от грешки, Комисията ще предложи допълнително опростяване за периода след 2013 година. Опростяването обаче е отговорност, която Комисията споделя със съзаконодателя и с държавите-членки.

4. Предложения на Комисията

Постепенно Комисията ще излезе с предложения за степени на ДРГ за всяка област на политиката или за значителна част от нея. В обхвата на настоящото съобщение попадат политиките „Научни изследвания, енергетика и транспорт“ и „Развитие на селските райони“, като то се основава на анализ на разходите и ползите от проверките, както и на връзката между дадени управление и контрол на разходите[3] и остатъчната грешка. В сравнение със съобщението от 2008 г., методологията и качеството на използваните данни са се подобрили. Независимо от това, всеки модел непременно включва в себе си предположения, както се посочва в подробните работни документи на Комисията.

4.1. Научни изследвания, енергетика и транспорт

Тази област на политиката се изпълнява най-вече посредством централизирано пряко управление. През 2008 г. бяха изплатени около 7,2 млрд. EUR. Близо 76 % от тях бяха за научноизследователски проекти по многогодишни рамкови програми, а около 12 % — за проекти в енергетиката и транспорта, по-специално за трансевропейски мрежи. Настоящото съобщение на Комисията се основава на анализ на данните за разходите за контрол, събрани от службите на Комисията, на данните за плащанията през 2008 г., както на грешките, открити от Сметната палата (DAS 2008 г.) Въз основа на данните от DAS за тази глава през 2008 г. Комисията изчисли процент на грешка, равен на 3 % (жълта светлина). Разходите на Комисията за дейности по контрола в тази област възлизат на близо 267 млн. EUR (3,6 % от плащанията за 2008 г.).

От подробно обяснения в приложения работен документ анализ се вижда, че разходите за постигането на степен на грешка от 2 % биха били твърде високи: допълнителни 150 млн. EUR биха осигурили, на практика, процент на грешка под 2 %, но дори и постигането с разумна вероятност на 2 % (най-вероятна грешка) би струвало допълнителни 90 млн. EUR (модел 1). Намалението с 1 % на процента на грешка, до което би довело такова равнище на контрол, би възлизало на 72 млн. EUR, ако се приеме, че сe възстановят сумите от всички грешки. По-нататъшният анализ (модел 2аб) показва, че намаляването на процента на грешка от сегашните 3 % до 2,5 % също би струвало скъпо: 55 млн. EUR, ако се приеме, че грешките са премахнати на случаен принцип в населението. Беше извършен и трети анализ, за да се изследва въздействието, което намаляването на броя (и разходите) на проверките на място би оказало върху процента на грешка (модел 2в). Резултатите от него показват, че ако се допусне по-висок процент на грешка, възлизащ на 3,5 %, размерът на разходите за контрол би намалял по-бързо, отколкото размера на очакваните възстановени суми вследствие на проверките. При процент на грешка от 4 %, това намаляване би било почти една трета от сегашните разходи. Резултатите от анализа са представени във фигурата по-долу.

Фигура 2: Резюме на изчисленото въздействие от постигането на даден процент на грешка

Промяна в процента на грешка на | Промяна в приблизително изчислените разходи за контрол (в млн. €) | Приблизително изчислена възможна промяна във възстановените суми (в млн. €) |

4 % (модел 2в) | -15,5 € | -3,1 € |

3,5% (модел 2в) | -8,0 € | -1,5 € |

2,5% (модел 2aв) | + 0,9 € — 55 € – средно 28 € | +36 € |

2% (модел 1) | +90 € — + 150 € | +72 € |

Горепосочените цифри показват, че разходите за намаляване на процента на грешка до 2 % биха били по-големи от стойността на това намаление (72 млн. EUR). Свеждането на процента до 2,5 % би било рентабилно, но би изисквало близо 500 допълнителни одитни проверки. Увеличаването на процента на грешка би довело до намаляване на излишните разходи за контрол на свързаното намаление в стойността на възстановените грешки.

Във всички статистически модели има дадено ниво на несигурност, тъй като те се основават на приблизителни изчисления върху извадки и може да се очаква те да варират в ограничена степен във времето. За да отговори на тази потенциална вариация, предложението на Комисията се основава на диапазон, като съзаконодателят може да установи по-висока граница в същия диапазон. Използването на диапазон е още по-важно, тъй като DAS 2008 г. се базира най-вече на плащанията по РП6, докато РП7 ще преобладава от 2010 г. нататък. Понастоящем наличната информация показва, че разходите по РП7 ще продължат да имат проценти на грешка над 2 % и ще са сравними или малко по-високи от тези за РП6, тъй като:

- безвъзмездните средства ще продължат да се основават на действителните разходи на бенефициерите и следователно завишаването вероятно ще продължи да бъде основната причина за грешка; а също така

- намаляването на броя на необходимите одиторски заверки в резултат на усилията за опростяване и сравнително малкият брой на бенефициерите, които избират предварителна заверка на своята методология за изчисляване на разходи, вероятно ще увеличат риска от грешки.

При РП6 Комисията значително надвиши броя на първоначално планираните одитни проверки. Тези допълнителни проверки бяха голяма тежест за бенефициерите и за службите на Комисията, но въпреки това не доведоха до многогодишни степени на грешка под 2 %.

Ако съзаконодателят определи по-високи степени на ДРГ, Комисията би могла да преразгледа своята стратегия за контрол и да се съсредоточи върху целенасочени, основани на риска одитни проверки и превенция на измамите. Това би довело до създаването на стабилна рамка за отчетност, в която се отделя необходимото внимание на превенцията и правилния момент за извършване на проверките, като същевременно се поддържа необходимия възпиращ ефект за неправомерното използване на средства.

Комисията предлага степен на ДРГ в жълтия диапазон (2 %—5 %). Процент на грешка в DAS със средна стойност в този диапазон би бил приемлив и оправдан. Над тази степен ще бъдат взети допълнителни мерки, за да се намали процентът на грешка посредством увеличаване на проверките, насочени към основните причини за грешка, като се вземе предвид многогодишното естество на разхода. Този процент следва да обхваща всички рамкови програми за научни изследвания, независимо от главата на годишния доклад на Палатата, в която те са включени, както и всички дейности, включени в настоящия анализ, дори ако те бъдат преместени в други глави на годишния доклад на Палатата в бъдеще. Степента може да бъде преразгледана в светлината на големи промени в контролната среда, които биха оказали въздействие върху процента на грешка в DAS. |

4.2. Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони

Дейностите по Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) се изпълняват от държавите-членки чрез споделено управление и са част от глава 5 на годишния доклад на Палатата. Предвид различията в методите на управление и в наличните данни (проверките на ниво бенефициери се извършват основно от държавите-членки) анализът за тази област се различава от този, използван в областта „Научни изследвания, енергетика и транспорт“. Направените през 2008 г. плащания възлизат на близо 13,7 млрд. EUR под формата на общи публични разходи, от които 8,5 млрд. EUR са изплатени от ЕС (включително и авансови плащания). На тази област се падат около 16 % от общите земеделски разходи. Сметната палата заключава в своя годишен доклад за 2008 г., че процентът на грешка в областта на развитието на селските райони надхвърля 2 %, докато в същото време за Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) той е под 2 %.

Настоящото предложение на Комисията се основава на данните за проценти на грешка и разходи за контрол, предоставени ѝ от държавите-членки за 2008 г., които оказват значително въздействие върху разходите за 2009 г. Анализът се базира на предоставените от държавите-членки проценти на грешка, тъй като извадката в DAS на Палатата е представителна за цялата глава, но не и в частност за ЕЗФРСР. Статистическите данни на държавите-членки, които обхващат близо 300 000 проверки на място, са достатъчно широкообхватни, за да представят с разумно приближение ситуацията за цялото население. Много голяма част от тях са проверени и потвърдени от сертифициращите органи на държавите-членки.

От подробно обяснения в приложения работен документ анализ се вижда, че относителният разход за контрол за ЕЗФРСР е почти три пъти по-голям от този за ЕФГЗ (7,3 % от програмния бюджет за годината в сравнение с 2,7 %). Въпреки големите разходи за контрол кумулативният процент на грешка, съобщен от държавите-членки, се равнява на 2,8 % за ЕЗФРСР. Това се обяснява със сложните правила и условия за допустимост, създадени с цел да се постигнат ефекти за околната среда и за други политики, които е трудно да бъдат проверени.

Предвид големите разходи за контрол никакво увеличение на броя на проверките на място над сегашния им брой не би било рентабилно — разходите за тези проверки биха били пет пъти по-високи от очакваните средни възстановени суми (средният процент на грешка, умножен по средната получена сума на бенефициер).

По отношение на политиката на ЕС за развитие на селските райони се признава нуждата от напредък в икономически, екологичен и социален план, като тези три аспекта взаимно се подкрепят и допълват. Целта на политиката е да се повишат конкурентоспособността на селскостопанския сектор и грижата за околната среда, както и да се запазят природните ресурси, като същевременно селските райони се развиват икономически и социално. Никакво по-нататъшно опростяване на правилата за допустимост в областта на развитието на селските райони обаче не би било достатъчно, за да се намали процентът на грешка в областта на развитието на селските райони под сегашния праг от 2 %, използван от Палатата, без това да доведе до риск от застрашаване на целите на политиката.

Въпреки че Комисията и държавите-членки трябва да увеличат максимално ефикасността на системите за управление и контрол, с които се предотвратяват, откриват и коригират грешките, Комисията счита, че не би било икономически изгодно да се увеличат проверките по ЕЗФРСР. Данните от държавите-членки подкрепят заключението на Палатата, че процентът на грешка в тази област е по-висок от 2 %.

За разходите по ЕЗФРСР Комисията предлага степен на ДРГ в жълтия диапазон (2%—5 %). Процент на грешка в DAS със средна стойност в този диапазон би бил приемлив и оправдан. Над тази степен ще бъдат взети допълнителни мерки, за да се намали процентът на грешка посредством увеличаване на проверките, насочени към основните причини за грешка. В първия стълб на ОСП целта ще остане в зелената зона (2 %). |

5. Заключение

Към момента, в който Палатата въведе равнището на същественост от 2 %, Комисията не разполагаше с информация относно разходите за контрол. Палатата определи този праг в отсъствието на каквото и да било противопоказание на политическо равнище. Сега обаче е налице информация за разходите за контрол и тя позволява провеждането на конкретен дебат между заинтересованите страни за рентабилността на проверките.

Комисията отбеляза значителен напредък в тази област и DAS за 2008 г. е най-добрата декларация за достоверност правена досега. Това подобрение беше постигнато посредством усъвършенстването на системите за контрол и извършването на повече проверки, увеличаването на разходите и тежестта за бенефициери (само ГД „Научни изследвания“ проведе 20 % повече проверки на място на бенефициерите от първоначално планираните за периода 2007—2009 г. за РП6). Комисията ще продължи да разработва и прилага надеждни стратегии за контрол, с които да осигури ефикасни и навременни проверки, като се съсредоточи върху риска и обратното подаване на резултатите в контролния цикъл. Настоящите нива на контрол са високи, включително тези в областта на развитието на селските райони, като и в двете области, посочени по-горе, процентът на грешка в DAS е можел да бъде намален до минималното рентабилно равнище.

Службите на Комисията трябва да продължат да доказват ефикасността на своите стратегии за контрол в годишните си отчети за дейността, като съобразяват стратегиите с рисковете и спецификата на всяка област на политиката и като гарантират, че те са така изработени, че да отразяват действителните рискове и натрупания опит, с което да позволяват вземането на информирани решения за съотношението между разходите и ползите от проверките. След като се демонстрира тази дължима грижа обаче, допустимият риск се превръща в стабилна инвестиция и в този контекст съзаконодателят би могъл да определи по-високи прагове на ДРГ от сегашния процент на грешка. Това би предоставило стабилна основа, на която органът, вземащ решението за освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета, да се опре при оценяването на управлението на риска на Комисията.

Докато ДРГ би бил годишен показател за сравнение (в съответствие с DAS), когато Комисията упражнява многогодишни системи за контрол, процентите на грешка в края на програмата ще бъдат по-ниски от тези в DAS поради финансовите корекции и възстановяването на неправомерно изплатени суми. Комисията ще работи по целесъобразност за установяването на такива проценти на остатъчна грешка и ще продължи да коригира откритите грешки. Големият брой бенефициери обаче няма да позволи проверките да се извършват систематично на място, което означава, че ще има неоткрити грешки. Комисията счита, че:

- степента на ДРГ за двете области на политиката, разгледани в настоящото съобщение, следва да бъде определена в жълтата зона: 2 %—5 %;

- процент на грешка в DAS със средна стойност в този диапазон би бил приемлив и оправдан. Над тази степен ще бъдат взети допълнителни мерки, за да се намали процентът на грешка посредством увеличаване на проверките и откриване на основните причини за грешка; както и че

- успоредно с приемането на оправдана годишна степен на ДРГ, тя следва да наблюдава многогодишните проценти на грешка и да докладва за тях на бюджетния орган в подходящите моменти от жизнения цикъл на програмите.

Комисията предлага понятието за ДРГ да залегне в предложението ѝ за тригодишното преразглеждане на Финансовия регламент. Като отчита времето, което е необходимо за провеждането на междуинституционални обсъждания на предложението преди то да влезе в сила и след обсъждането на настоящото съобщение със съзаконодателя, Комисията ще излезе със законодателни предложения, за да формализира степените на ДРГ в политиките „Научни изследвания, енергетика и транспорт“ и „Развитие на селските райони“. Комисията ще представи конкретни предложения за ДРГ за областите „Административни разходи“ и „Външна помощ, развитие и разширяване“ преди края на 2010 г., а през 2011 г. постепенно ще представи такива предложения и за останалите сектори. Тя ще предложи да се опрости секторното законодателство в следващия кръг от основни актове, за да се намали рискът от грешки в периода след 2013 г.

Комисията се ангажира да докаже ефективното действие на своите системи за контрол и приканва службите си да подобрят докладите за ефективността на системите в следващия кръг от годишни отчети за дейността им.

[1] Резолюция на Европейския парламент от 23 април 2009 г. (P6_TA(2009)0289), съдържаща забележките, които са неразделна част от решението за освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2007 г., раздел III – Комисия и Изпълнителни агенции, точка 48 „[…]очаква Комисията да приключи тази работа при подготовката на своето предложение относно допустимото ниво на риск по бюджетни области […]“.

Резолюция на Европейския парламент от 5май 2010 г. (P7_TA(2010)0134), съдържаща забележките, които са неразделна част неговите решения за освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз за финансовата 2008 година, раздел ІІІ – Комисия и Изпълнителни агенции, точки 59—60.

[2] Опростяване на изпълнението на рамковите програми за научни изследвания (COM(2010)187).

[3] В тези разходи са включени дейностите по управление и финансов контрол на програми.