BG Официален вестник на Европейския съюз C 21/66

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Предложение за решение на Съвета относно насоки за политиките за заетостта на държавите-членки — част II от Интегрирани насоки Европа 2020“

COM(2010) 193 окончателен

2011/C 21/12

Главен докладчик: Wolfgang GREIF

На 5 май 2010 г. Съветът реши, в съответствие с член 304 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), да се консултира с Европейския икономически и социален комитет относно:

„Предложение за Решение на Съвета относно насоки за политиките за заетостта на държавите-членки - част II на Интегрирани насоки Европа 2020“

COM(2010) 193 окончателен.

На 27 април 2010 г. Бюрото на Комитета възложи на специализирана секция „Заетост, социални въпроси, гражданство“ да подготви работата на Комитета по този въпрос.

Предвид неотложното естество на работата, на 463-ата си пленарна сесия на 26 и 27 май 2010 г. (заседание от 27 май 2010 г.) Европейският икономически и социален комитет реши да определи г-н Wolfgang GREIF за главен докладчик и прие настоящото становище със 134 гласа „за“, 9 гласа против и 12 гласа „въздържал се“.

1. Заключения

ЕИСК:

— изразява съжаление, че Съветът и Комисията са определили толкова кратки срокове за приемане на насоките, които практически не позволяват истински дебат с организираното гражданско общество и парламентите;

— счита, че насоките не отразяват в достатъчна степен обстоятелството, че на фона на кризата борбата с безработицата следва да бъде една от главните задачи на политиката на ЕС и държавите-членки;

— приветства поставянето на акцент върху по-малък брой насоки, но ги счита за прекалено общи и ограничени, за да имат ефективно насочващо въздействие, като по този начин се отслабва европейският подход;

— счита, че свързаните с пазара на труда политически препоръки акцентират прекалено много върху предлагането (ключова дума: подобряване на пригодността за заетост) и призовава към по-засилено внимание към интелигентна политика по отношение на търсенето, която да насърчава бъдещия растеж и иновациите и да допринася за създаването на допълнителни работни места;

— изразява безпокойство, че целта за пълна заетост (от основно значение в старите насоки) не присъства в новите насоки;

— изразява учудването си, че насоките не съдържат никакви конкретни бележки относно качеството на работните места и предлага да бъдат обобщени насоки 8 и 9, като вместо тях се въведе отделна насока за стимулиране качеството на работните места;

— приветства поставянето на акцент върху триъгълника на знанието и повишаването на квалификацията; въпреки това би желал да бъдат определени по-амбициозни цели за борбата с младежката безработица и насърчаването на образованието и обучението на хората с увреждания;

— оправя критика, че като цяло се обръща твърде малко внимание на политиката на равенство между мъжете и жените (напр. подкрепа за жените);

— приветства категорично „Насърчаването на социалното приобщаване и борбата с бедността“ като отделна насока, като следва да се подчертае в по-голяма степен намаляването на риска от изпадане в бедност при децата и младежите;

— счита, че по отношение на намаляването на риска от изпадане в бедност са необходими редица стабилни и надеждни показатели за измерване и наблюдение на напредъка, които например отчитат и отношението на доходите спрямо покупателната способност, както и концентрацията на доходите (коефициентът Gini) като при това не трябва да се оспорва процентът на лицата, застрашени от изпадане в бедност като традиционен относителен показател за бедност;

— счита, че би било желателно да се включат по-ясни параграфи относно интеграцията на групите, застрашени в особено голяма степен от изпадане в бедност (самотни майки, хора с мигрантски произход, възрастни хора с ниски пенсии, хора с увреждания).

2. Контекст: критика към кратките срокове на Комисията и Съвета

2.1 На 27 април 2010 г. Европейската комисия предложи редица нови насоки относно политиката за заетостта в държавите-членки. Тези насоки, заедно с основните принципи на икономическата политика, са част от интегрираните насоки за прилагане на стратегията „ЕС- 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. На 25 и 26 март 2010 г. Европейският съвет постигна съгласие относно новата стратегия, която следва да бъде приета официално през юни.

2.2 ЕИСК многократно е изразявал одобрението си по отношение на интегрирания и многогодишен подход за изработване на стратегия на ЕС за бъдещето и винаги е изтъквал, че широкото участие на парламентите, на социалните партньори и на гражданското общество на европейско равнище е крайъгълен камък от решаващо значение за успеха на координацията в политиката и трябва да се гарантира на всички етапи (1).

2.3 Ето защо в становището си относно стратегията на ЕС след 2010 г. ЕИСК освен това призова в хода на обновяването на стратегията да се отстранят структурните пречки, които възпрепятстват ефективното участие на парламентите, както и истинския социален диалог и диалога в рамките на гражданското общество (2). Основание за това беше фактът, че консултациите при създаването и обновяването на насоките от години насам протичат незадоволително.

2.3.1 ЕИСК е изразявал съжаление по отношение на това в редица становища относно насоките и е призовавал настойчиво Комисията и Съвета да променят сроковете, особено в годините, в които в рамките на координирането се поставят стратегически цели. В процеса на изграждане на политическа воля трябва да се гарантира ефективно интегриране на всички важни социални и политически участници на национално равнище и на равнище ЕС.

2.4 ЕИСК изразява в още по-голяма степен съжаление за това, че дори и през тази година, в която, в рамките на стратегията „ЕС-2020“, бяха определени новите приоритети на стратегията за растеж и работни места за следващите 10 години, Съветът и Комисията са поставили толкова кратки срокове за приемане на насоките. Това практически не позволява истински дебат с организираното гражданско общество и парламентите.

2.5 В този контекст Комитетът счита, че поради изключително краткия срок между публикуването на предложението за решение на Съвета и вземането на самото решение, за него е невъзможно да проведе по обичайния начин разисквания между представените в Комитета групи, представляващи отделни интереси. ЕИСК се чувства по-скоро принуден да изрази позицията си по ускорена процедура.

2.6 Следователно ЕИСК разбира всички онези гласове, които се застъпват за съответно отлагане на вземането на решение относно приемането на интегрираните насоки, именно в ситуация, в която ЕС е на път да изготви цялостната си стратегия за развитие за следващите 10 години.

2.6.1 В случай на такова отлагане с няколко месеца, което Комитетът категорично би приветствал, той си запазва правото, независимо от отправените в настоящото становище коментари и препоръки, да вземе отношение по предложените насоки в подробно становище по собствена инициатива и като спазва необходимия широк обхват на консултациите.

3. Общи забележки относно предложените насоки

3.1 Вследствие на икономическата и финансова криза, през следващите години Европа ще се изправи пред изключително напрегната ситуация по отношение на заетостта. Актуалните проучвания изхождат от това, че може да бъде необходимо цяло десетилетие, за да се възстановят почти 10 милиона работни места, изгубени по време на сегашните години на кризата (3). На този фон борбата с безработицата трябва да бъде една от главните задачи на политиката на ЕС и на държавите-членки. От гледна точка на ЕИСК това трябва да бъде отразено в насоките в значително по-висока степен.

3.1.1 Като цяло броят на предложените насоки беше намален от осем досега на четири и съгласно плановете на Комисията те следва да останат в сила без промени до 2014 г. ЕИСК приветства по принцип тази концентрация и многогодишния цикъл, но въпреки това е на мнение, че на много места текстът е много общ и недостатъчно прецизен. Комитетът се опасява, че поради това насоките ще представляват единствено ограничен ориентир за държавите-членки. При всички положения за ЕИСК е ясно, че по-малкото на брой насоки показват в още по-голяма степен необходимостта от ясни и надеждни показатели за измерване и наблюдение на напредъка. Това важи по отношение на мерките, специфични за отделните целеви групи, но също така и по отношение на борбата с бедността.

3.2 Към това се прибавя и обстоятелството, че в предложените насоки за заетостта почти не се посочват количествени цели, като се изключат указанията относно следните три основни цели на ЕС, които би трябвало да послужат на държавите-членки като основа за поставяне на собствени национални цели:

— увеличаване на участието в пазара на труда на жените и мъжете от 20 до 64-годишна възраст на общо 75 %;

— намаляване на процента на преждевременно напусналите училище до 10 % и увеличаване на дела на населението на възраст между 30 и 34 години, завършили висше или еквивалентно на него образование, на най-малко 40 %;

— намаляване с 25 % на броя на европейците, които живеят под националните прагове на бедност, като по този начин се помогне на над 20 милиона души да излязат от бедността.

3.2.1 ЕИСК вижда в това значително отслабване на европейския подход и изразява съмнение дали посредством това почти цялостно прехвърляне на равнището на държавите-членки на формулирането на конкретни цели относно политиката в областта на заетостта е възможно да се постигне по-голяма степен на ангажираност при изпълнението на поставените общи цели.

3.3 ЕИСК не може да си обясни докрай сдържаността при формулирането на европейските цели, тъй като в хода на дебатите Комитетът беше призовал за създаването на стратегия за периода след 2010 г., в която да не се изоставят общите цели на текущата стратегия, а същевременно - като се отчете изходното положение в отделните държави в ЕС - да се формулират амбициозни цели, които надхвърлят досегашните цели (4).

3.3.1 В този смисъл ЕИСК, също в многобройни становища, е направил предложения за допълване на измеримите цели в рамките на насоките за заетост - в областта на равенството между половете, младежката заетост, борбата с трудови правоотношения с недостатъчна социална сигурност, борбата с бедността (също и на работещите), заетостта на хората с увреждания и др. (5).

3.4 Разбираеми цели, като например реинтеграция на трайно безработните на пазара на труда, предлагане в кратък срок на работно място на младежите и съответно на място за обучение, създаване на адекватни заведения за социални грижи, които да позволяват съчетаване на професионалния и семейния живот, намаляване на основаното на пола неравенство в доходите и др., се считаха досега за гръбнак на Европейската стратегия по заетостта и от гледна точка на ЕИСК, трябва да се запазят и, където е необходимо, да се доразвият.

3.5 ЕИСК отправя критика, че в рамките на предложените насоки за заетостта се обръща малко внимание на политиката за равенство между мъжете и жените и съответно на подкрепата за жените. Ако целта е сериозно намаляване на риска от изпадане от бедност в Европа, е необходимо да се постави акцент върху ангажиращи цели и инициативи за премахване на свързаните с половете стереотипи, на съществуващата дискриминация на пазара на труда и на структурните причини за основаните на пола различия в доходите, както и отстраняване на препятствията, които изключват жените от определени професионални сфери и ограничават тяхната предприемчивост (6). Настоящите насоки във всеки случай допринасят в малка степен за това.

4. Конкретни забележки и предложения за допълнения към четирите насоки за заетост

4.1 Насока 7: Увеличаване на участието в пазара на труда и намаляване на структурната безработица

4.1.1 ЕИСК подкрепя принципно целта на ЕС да се увеличи до 2020 г. участието в пазара на труда на жените и мъжете от 20 до 64-годишна възраст на общо 75 %. Това е изключително амбициозна цел, тъй като се увеличава не само желаният процент, но същевременно (в сравнение с предишната цел) е изключена и възрастовата група на 15-19-годишните. ЕИСК поставя въпроса за причината за изваждането на младите работници от общия процент на участие в пазара на труда.

4.1.2 В тази връзка ЕИСК настоява също така, че при сегашната рекордна безработица от почти 24 милиона души, проблемът на пазарите на труда се изразява обикновено не в липсата на работна сила като цяло, а на квалифицирана работна ръка в някои държави-членки, както и в голямата липса на налични работни места. Следователно за увеличаване на равнището на участие в пазара на труда и за създаването на работни места трябва да се изпробват също така и интелигентни мерки и модели на заетост за по-добро разпределяне на работата.

4.1.3 Именно поради драматично високата безработица в ЕС, политиката не трябва да се ограничава върху подобряване на „пригодността за заетост“ на работниците, а акцентът в бъдеще трябва да бъде насочен в много по-голяма степен към ориентирани към бъдещето инвестиции в областта на НИРД, образованието, инфраструктурната сфера, здравеопазването и социалните услуги, за да се създаде заетост, както и за да може да бъде ефективно мобилизиран потенциалът за откриване на работни места.

4.1.4 В тази връзка ЕИСК изразява също така безпокойство, че целта за пълна заетост (от основно значение като „централна“ в старите насоки) не присъства в новите насоки. Споменава се само премахването на структурната безработица и намаляването на „неактивността“. От гледна точка на ЕИСК настоящата насока следва да бъде отново преработена в посока на пълна заетост.

4.1.5 За да се избегне по възможност по-нататъшно покачване на броя на търсещите работа и за да не се допусне безработицата да се превърне в структурна, именно в ситуация на криза, всички нови интегрирани насоки трябва да представляват балансирано макроикономическо съчетание между икономическа политика, ориентирана към предлагането, и икономическа политика, ориентирана към търсенето.

4.1.5.1 От гледна точка на ЕИСК това не е гарантирано от представените насоки като цяло, а в частност - и в настоящата насока. Що се отнася до политическите препоръки относно пазара на труда, те акцентират прекалено много върху предлагането (ключова дума: подобряване на пригодността за заетост). Трябва да се противодейства на тази тенденция, като се вземе предвид в по-голяма степен интелигентната политика по отношение на търсенето, която да насърчава бъдещия растеж и иновациите и да допринася за създаването на допълнителни работни места.

4.1.6 Не се посочва също така и че възстановяването на растежа с цел стабилизиране на пазара на труда може да се гарантира преди всичко посредством засилване на вътрешното търсене (частни и публични инвестиции). Липсва и уточнението, че мерките за подкрепа на икономиката и инвестициите в запазване на заетостта не трябва да бъдат прекратявани преждевременно, за да не доведе това до по-нататъшно покачване на безработицата. В тази връзка, ЕИСК счита, че „стратегия за изход“, съответно планове за консолидиране – както е заложено в общите насоки на икономическа политика – могат да бъдат одобрени само при определени уговорки по отношение на икономиката, съответно на заетостта.

4.1.7 Що се отнася до препоръката към държавите-членки да интегрират принципите на гъвкавата сигурност на Съвета в своите политики за пазара на труда, ЕИСК счита, че в насоката не се отчита обстоятелството, че качеството на работните места трябва да бъде принцип, равностоен на гъвкавата сигурност - нещо, за което ЕИСК е настоявал многократно (7).

4.1.8 Освен това ЕИСК настоява да се посочи ясно, че активизирането в посока на търсене на работа следва да се гарантира преди всичко посредством предоставяне на ефективни услуги от страна на публичните органи в областта на пазара на труда и в по-малка степен, посредством т.нар стимули, свързани с обезщетенията за безработица. Поради това той предлага в последното изречение на първия параграф да се заличи следната част от изречението „… придружени от ясни права и задължения на безработните активно да търсят работа“. Особено в контекста на кризата, ЕИСК счита за излишни препоръките за въвеждане на по-строги разпоредби по отношение на условията за осигуряване при безработица.

4.2 Насока 8: Развиване на квалифицирана работна сила в отговор на нуждите на пазара, насърчаване на качеството на работните места и обучението през целия живот

4.2.1 Комитетът приветства факта, че качеството на работните места е споменато поне в заглавието на насоката, но все пак изразява своето учудване, че липсват конкретни бележки (например по въпроси като здравословните условия на труд, доходите, осигуряващи препитание, организацията на работното време и предотвратяването на прекомерното работно време, съчетаването на професионалния и семейния живот). Комитетът би очаквал също така изискването за насърчаване на качеството на работното място да бъде свързано по-категорично със стратегията за гъвкава сигурност, като във връзка с това се подчертае значението и на вътрешната, и на външната гъвкава сигурност - все пак най-успешно се справят с кризата именно гъвкавите вътрешни пазари на труда.

4.2.2 Тъй като предложената тук насока до голяма степен се припокрива по съдържание със следващата насока 9, би било добре да се обмисли сериозно за обобщаване на двете насоки с цел избягване на дублирането. Вместо това би трябвало да се въведе отделна насока за стимулиране на качеството на работните места.

4.2.2.1 ЕИСК повторно настоява, че именно когато се поставя количествена цел за увеличаване на участието в пазара на труда, качествените характеристики на ръста на заетостта придобиват особено значение, защото решението не е заетост на всяка цена (ключова дума: несигурни работни места, „работещите бедни“).

4.2.3 В тази връзка Комитетът повторно призовава да бъдат включени отново качествените цели, свързани със заетостта, които до голяма степен отпаднаха през последните години, в хода на обновяването на Лисабонската стратегия (ключова дума: показатели от Лаакен за измерване на създаването на качествена заетост) (8).

4.2.4 В тази връзка ЕИСК предлага също и систематично наблюдение на новосъздаваните работни места от гледна точка на качеството и препоръчва да се посочат предизвикателствата пред европейските пазари на труда, определени съвместно от европейските социални партньори (9). Те включват например това, че трудовото право следва да поощрява стабилните трудови договори и че всички работещи, независимо какъв договор са сключили, имат право на адекватна защита и сигурност на работното място.

4.3 Насока 9: Подобряване на показателите на образователните и обучаващите системи на всички равнища и увеличаване на участието във висшето образование

4.3.1 От гледна точка на ЕИСК една политика за създаване на „качествени работни места“, която включва също и амбициозни цели в сферата на общото и професионалното образование и обучение, както и в сферата на обучението през целия живот, допринася съществено за растежа и увеличаването на производителността. Затова ЕИСК приветства отчетливото поставяне на акценти.

4.3.2 Както в предходната насока, и тук се посочва показател, който се отнася до младите хора, за които съществува рискът да бъдат изключени от пазара на труда. С оглед намаляване на броя на младите хора, които нямат работа, нито пък са в процес на образование или обучение, държавите-членки следва да предприемат целенасочени стъпки за предотвратяване на преждевременното напускане на училище. От гледна точка на ЕИСК този съществен момент трябва да намери по-категоричен израз, а именно - в запазването на амбициозните цели като:

— намаляване на младежката безработица с най-малко 50 %;

— максимален срок от четири месеца за активизиране на младежите, търсещи работа или места в квалификационни курсове.

4.3.3 ЕИСК припомня, че постигането на целта „Европа 2020“ за процент на трудова заетост от 75 % предполага адекватни мерки в областта на политиката за заетостта по отношение на хората с увреждания, които представляват 16 % от хората в трудоспособна възраст. В този смисъл Комитетът приветства изричното включване на тази група от населението в насоки 7 и 10. Нещо повече, той би приветствал и включването в насока 9 на мерки за приобщаващо образование и обучение за хората с увреждания.

4.4 Насока 10: Насърчаване на социалното приобщаване и борбата с бедността

4.4.1 ЕИСК приветства категорично „Насърчаването на социалното приобщаване и борбата с бедността“ като отделна насока. Той вижда в нея потвърждение на своя многократно излаган призив, свързан с факта, че растящото социално неравенство в Европа изисква общи мерки за борба с бедността и насърчаване на социалното приобщаване. Тук са необходими цяла серия от мерки, конкретизирани за отделните целеви групи. От гледна точка на ЕИСК, в насоката следва да се акцентира в по-голяма степен по-специално намаляването на риска от изпадане в бедност при децата и младежите, като в това отношение бъдат определени конкретни цели.

4.4.2 По отношение на намаляването на риска от изпадане в бедност са необходими също редица стабилни и надеждни показатели за измерване и наблюдение на напредъка. ЕИСК се застъпва за това, да не се оспорва процентът на лицата, застрашени от изпадане в бедност, като традиционен относителен показател за бедност. ЕИСК намира за целесъобразно разработването на допълнителни показатели, които например отчитат и отношението на доходите спрямо покупателната способност, както и концентрацията на доходите (коефициентът Gini). Това обаче в никакъв случай не трябва да води до разводняване на основната цел.

4.4.3 ЕИСК приветства препоръката към държавите-членки да насърчават пълното участие в обществения и икономическия живот и да разширяват възможностите за заетост с цел намаляване на бедността.

4.4.3.1 В тази връзка ЕИСК се присъединява към заключенията на едно скорошно проучване на Комисията, според което борбата с бедността и социалното изключване трябва да превърне в приоритет и мерките срещу „бедността при работещите“ (10). Той предлага да се гарантират доходите, осигуряващи препитание, и в този смисъл, да се води борба срещу нарастването на сектора с ниски работни заплати, което освен това включва и:

— ограничаване на несигурните работни места в полза на стабилните, социално осигурени трудови правоотношения;

— социална закрила на прехода между фазата на обучение и фазата на трудова реализация;

— насърчаване на ефективни концепции в сферата на активната политика по отношение на пазара на труда за повишаване на квалификацията и създаване на заетост преди всичко за онези, които поради недостатъчно образование са изключени от пазара на труда;

— извеждане на преден план на борбата с младежката безработица и интегрирането на хората, изключени от пазара на труда.

4.4.3.2 Всички тези точки следва да бъдат включени, съответно да бъдат по-силно изтъкнати в тази насока. ЕИСК повтаря в тази връзка и своето представено неотдавна предложение относно целите по отношение на системите за минимални и заместващи доходи.

4.4.4 Борбата с бедността изисква в частност и мерки в политиката по заетостта и образователната политика и по отношение на групите, застрашени в особено голяма степен от изпадане в бедност (самотни майки, хора с мигрантски произход, възрастни хора с ниски пенсии, хора с увреждания). Желателно е да се включат по-ясни параграфи и цели, свързани с интеграцията на тези лица в обществото и на пазара на труда.

4.4.5 ЕИСК дава положителна оценка на това, че е отбелязана и ценната роля на социалната икономика в създаването и осигуряването на работни места, както и в борбата с бедността, и че държавите-членки изрично са призовани да я насърчават активно. Това отговаря на призива на ЕИСК за мобилизиране в пълна степен на потенциала на социалната икономика, особено по отношение на създаването на работни места в сферата на социалните услуги.

Брюксел, 27 май 2010 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Mario SEPI

(1) Становища на ЕИСК от 31.5.2005 г. относно „Предложение за решение на Съвета относно насоки за политиките по заетостта на държавите-членки (съгласно член 128 от Договора на ЕО)“, COM(2005) 141 окончателен - 2005/0057 (CNS), докладчик: г-н Malosse (ОВ C 286, 17.11.2005 г.) и от 13.2.2008 г. относно „Предложение за решение на Съвета относно насоки за политиките по заетостта на държавите-членки (съгласно член 128 от Договора на ЕО)“, COM(2007) 803 окончателен/2 (част V) — 2007/0300 (CNS), докладчик: г-н Greif (ОВ C 162/92, 25.6.2008 г.).

(2) ОВ С 128, 18.5.2010 г., стр. 3.

(3) Skills supply and demand in Europe: medium-term forecast up to 2020 (Предлагане и търсене на умения в Европа: средносрочна прогноза до 2020 г.) (Cedefop, 2010), стр. 35 и сл.

(4) ОВ С 128, 18.5.2010 г., стр. 3.

(5) Становища на ЕИСК:

от 30.9.2009 г. относно „Труд и бедност: към безусловно необходим цялостен подход“, докладчик: г-жа Prud'homme (ОВ C 318/52, 23.12.2009 г.);

от 1.10.2009 г. относно „Връзката между равенството между половете, икономическия растеж и равнището на заетост“, докладчик: г-жа Ouin (ОВ C 318/15, 23.12.2009 г.);

от 1.10.2009 г. относно „Съобщение на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите - Стратегия на ЕС за инвестиране в младежта и за мобилизиране на нейния потенциал – Обновен отворен метод на координация за справяне с предизвикателствата и възползване от възможностите, стоящи пред младежта“, COM(2009) 200 окончателен, докладчик: г-н Sibian (ОВ C 318/113, 23.12.2009 г.).

(6) Становища на ЕИСК от 29.9.2005 г. относно „Бедност сред жените в Европа“, докладчик: г-жа King (ОВ C 24, 31.1.2006 г.; и от 12.7.2007 г. относно „Заетост на приоритетни категории (Лисабонска стратегия)“, докладчик: г-н Greif (ОВ C 256, 27.10.2007 г.); вж. също Доклад относно равенството между мъжете и жените COM(2009)694.

(7) Становища на ЕИСК от 22.4.2008 г. относно „Съобщение на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите - Към общи принципи на гъвкавата сигурност“, COM(2007) 359 окончателен, докладчик: г-н Janson, съдокладчик: господин Ardhe (ОВ C 211, 19.8.2008 г.); Становище на ЕИСК от 4.11.2009 г. относно „Лисабонската стратегия след 2010 г.“, главен докладчик: г-н Greif, CESE 1722/2009, параграф 3.4.3.

(8) ОВ С 128, 18.5.2010 г., стр. 3.

(9) Key challenges facing European labour markets: Joint analysis of European Social Partners (Основни предизвикателства, пред които са изправени европейските пазари на труда: съвместен анализ на европейските социални партньори) (2007), стр. 61 и сл.

(10) Working poor in Europe , Eurofound-Study (Работещите бедни в Европа; проучване на фондация Eurofound), 2010.