Становище на Европейския икономически и социален комитет относно предложение за решение на Съвета относно насоки за политики за заетост на държавите членки

[COM(2020) 70 final]

(2020/C 232/03)

Главен докладчик: Ellen NYGREN

Консултация Съвет на Европейския съюз, 6.3.2020 г. Правно основание член 148, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз Компетентна секция „Заетост, социални въпроси и гражданство“ Приемане на пленарна сесия 7.5.2020 г. Пленарна сесия № 551 — дистанционно проведена пленарна сесия Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 251/03/07

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК приветства предложените преразгледани насоки за заетостта. Задачата им да служат като дългосрочен ориентир за политиките за заетостта на държавите — членки на ЕС, е важна и по време на криза. Политиките за заетост са от ключово значение за икономическото и социалното развитие на Европейския съюз като цяло и на неговите държави членки. Осъществяването на Европейския стълб на социалните права е общо средство за постигане на устойчиво сближаване във възходяща посока и в това отношение преразглеждането на насоките за заетостта е целесъобразно. ЕС и неговите държави членки трябва да положат допълнителни усилия за премахване на различията. Възходящото сближаване е междусекторен принцип, който трябва да се отчита и интегрира във всички политики на ЕС.

1.2. Предложението относно преразгледаните насоки за заетостта беше публикувано преди широкото разпространение на Covid-19. Оттогава насам Covid-19 прерасна в пандемия и последиците от нея доведоха до остра необходимост от спешни действия и по отношение на политиките в областта на пазара на труда. За да се ограничи разпространението на болестта, бяха въведени мерки по безпрецедентен начин във всички държави — членки на ЕС, и извън ЕС. ЕИСК счита, че са необходими повече координирани действия.

1.3. ЕИСК е убеден, че само цялостен европейски план за икономическо възстановяване би позволил на държавите — членки на ЕС, техните граждани, предприятия и работници да се справят по най-добрия начин с последиците от пандемията от Covid-19 и да изградят отново по-устойчива и издръжлива на сътресения европейска икономика. Въпреки че не е сигурно колко дълго ще продължи извънредната ситуация, породена от кризата с Covid-19, ясно е, че последиците за пазара на труда ще продължат да се усещат още дълго време. Поради това и насоките за заетостта за 2020 г. следва да бъдат адаптирани, за да се вземе предвид тази нова ситуация.

1.4. Икономическите сътресения, предизвикани от избухването на епидемията от Covid-19, вече доведоха до трудова и социална криза, която може да окаже сериозно и дълготрайно въздействие върху европейските пазари на труда. В този контекст за тази година следва да се обмисли приемането на допълнителна и извънредна/спешна насока за заетостта относно посоката на необходимите адаптации на политиките за заетост в държавите — членки на ЕС, за справяне с тази безпрецедентна ситуация. В такава извънредна насока в областта на заетостта, свързана със ситуацията с Covid-19, би могло да се посочат ефективни временни мерки, необходими за смекчаване на въздействието от кризата, като схеми за работа с намалено работно времe, подпомагане на доходите, разширяване на обхвата на обезщетенията за болест и насърчаване на дистанционната работа (като се зачита отговорността на работодателите за здравето и безопасността на работниците).

1.5. Съгласно Насока 5 държавите членки все още се насърчават да стимулират „иновативните форми на труд“. Въпреки че новите форми на работа и иновациите предоставят възможности за растеж, ЕИСК вече е подчертавал множеството предизвикателства, свързани с този вид работа. Целта на насоките за заетостта следва да бъде да преобразуват тенденциите, свързани с тези нови форми на работа, в справедливи възможности за заетост. Следва да се приветства призивът за определяне на адекватно и справедливо възнаграждение чрез подобряване на механизмите за законоустановените минимални възнаграждения, когато такива съществуват, или чрез колективно договаряне. Участието на социалните партньори е от ключово значение и е много положително, че в Насока 5 се призовава държавите членки да „насърчават социалния диалог и колективното договаряне с цел определяне на възнагражденията“. В това отношение в края на насоката следва да се включат предложения за засилване на ефективността на колективните трудови договори чрез подобряване на техния обхват.

1.6. Относно Насока 6 „Подобряване на предлагането на работна ръка и подобряване на достъпа до работни места, умения и компетентности“: ЕИСК оценява факта, че в насоката се има предвид всеобхватна визия за компетентностите в съответствие с една устойчива производствена система. ЕИСК приветства това, че в насоките се отправя призив към държавите членки да адаптират своите системи за образование и обучение и да инвестират в тях, за да осигурят висококачествено и приобщаващо образование, включително професионално образование и обучение. Във връзка с това ЕИСК призовава за по-ефективни европейски и национални стратегии за осигуряване на устойчиво финансиране за преквалификация и повишаване на квалификацията на всички възрастни чрез обучение през целия живот, като се обърне особено внимание на предоставянето на ефективна подкрепа за работниците и безработните.

1.7. Относно Насока 7 „Подобряване на функционирането на пазарите на труда и ефективността на социалния диалог“: правилното функциониране на социалния диалог е от съществено значение за всяка политика в областта на заетостта, включително за прилагането на насоките на ЕС за заетостта. Поради това е необходимо да се положат повече усилия за улесняване и насърчаване на социалния диалог както на национално, така и на европейско равнище. Освен това Комисията постигна напредък в участието на гражданското общество в процеса на европейския семестър — този напредък се приветства и върху него следва да се надгражда. Един елемент, който липсва в тази насока, е необходимостта от по-добри здравословни и безопасни условия на труд. В контекста на разпространението на Covid-19 е жизненоважно да има здравословни и безопасни условия на труд, за да се води борба с риска от заразяване и разпространение на вируса и други заболявания. Както винаги и особено при тези извънредни обстоятелства, работодателите трябва да поемат отговорност за здравето и безопасността на своите работници и да им предоставят — на тях и техните представители, подходяща информация, да правят оценки на риска и да предприемат превантивни мерки. Публичните власти, предприятията, работниците и социалните партньори, трябва да играят роля в защитата на работниците, техните семейства и обществото като цяло.

1.8. Повечето малки и микропредприятия имат ограничени икономически и управленски ресурси и поради това следва да им се предостави практическа, финансова и съобразена с конкретните нужди подкрепа за програми за здравословни и безопасни условия на труд, за да могат да адаптират работните си места и да въведат бързо нови процедури и практики, за да защитят работниците. Инспекторите по труда, EU-OSHA (Европейската агенция за безопасност и здраве при работа), Enterprise Europe Network и компетентните органи на национално равнище могат да предложат практическа подкрепа — например икономически ефективни и безплатни, лесни за ползване инструменти, информация, насоки и съвети.

1.9. Относно Насока 8 „Насърчаване на равните възможности за всички, насърчаване на социалното приобщаване и борба с бедността“: трябва да се води борба с всички форми на дискриминационни практики. На всички хора трябва да се осигурят социална закрила и здравеопазване. Насърчаването на участието на жените в работната сила, както и на активния живот на всички възрастни хора, следва да бъде подкрепено от подходящи мерки като достъп до качествени обществени услуги и достойни условия на труд за всички. В насоките за заетостта следва да се вземат предвид и целите на социалната защита като пълно и ефективно покритие, адекватност и прозрачност.

2. Контекст

2.1. В Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) от държавите членки се изисква да разглеждат икономическата си политика и насърчаването на заетостта като въпроси от общо значение и да координират действията си в рамките на Съвета ( 1 ) . Член 148 от ДФЕС гласи, че Съветът приема насоки за заетостта. Насоките очертават обхвата и посоката за координиране на политиките на държавите членки и служат като основа за специфичните за всяка държава препоръки в рамките на процеса на европейския семестър.

2.2. Насоките за заетостта и насоките за икономическата политика бяха приети заедно като „интегриран пакет“ за първи път през 2010 г. във връзка със стратегията „Европа 2020“. През 2018 г. насоките за заетостта бяха приведени в съответствие с принципите на европейския стълб на социалните права (ЕССП). ЕИСК приветства това привеждане в съответствие от самото начало ( 2 ) , но в становището си по този въпрос, както и в редица следващи становища подчерта ( 3 ) , че трябва да се направи повече на практика за реалното изпълнение и прилагане на европейския стълб на социалните права.

2.3. Тъй като европейският семестър беше актуализиран с цел интегриране на целите на ООН за устойчиво развитие (ЦУР), Годишният обзор на растежа беше трансформиран в Годишната стратегия за устойчив растеж (ГСУР), а се предлага насоките за заетостта да бъдат преразгледани.

2.4. Предложението на Комисията за решение на Съвета относно насоки за политики за заетост на държавите членки беше прието на 26 февруари 2020 г., преди да започне координирането на спешните мерки за справяне с разпространението на Covid-19. Непосредствената цел на публичните органи трябва да бъде осигуряването на правилния баланс между опазването на общественото здраве чрез намаляване на разпространението на вируса и поддържането на жизненоважна икономическа дейност.

2.5. МОТ предупреди, че въздействието на Covid-19 върху заетостта е „дълбоко, мащабно и безпрецедентно“ ( 4 ) и би могло да доведе до загуба на милиони работни места, както и до увеличаване на непълната заетост и на работещите бедни, което далеч ще надхвърли последиците от финансовата криза през 2008—2009 г. Намаляването на мащаба на въздействието ще зависи от това колко бързо и решително се вземат и изпълняват политическите решения.

2.6. ЕИСК е убеден, че само цялостен европейски план за икономическо възстановяване би позволил на държавите — членки на ЕС, техните граждани, предприятия и работници да се справят по най-добрия начин с последиците от пандемията от Covid-19 и да изградят отново по-устойчива и издръжлива на сътресения европейска икономика ( 5 ) . Държавите членки следва бързо да постигнат съгласие по нова многогодишна финансова рамка (МФР), като намалят несигурността по отношение на финансирането на ЕС за инвестиции от 2021 г. нататък.

2.7. Предприятията и работниците в редица икономически сектори са засегнати драстично. Много предприятия, особено микропредприятията, МСП и социалните предприятия, са застрашени от несъстоятелност, а милиони работници — от загуба на доходи и работни места ( 6 ) . Средно около 90 % от МСП съобщават, че са икономически засегнати и очакват увеличение на безработицата в диапазон между 3 % и 5 %-ни пункта ( 7 ) . Необходими са целенасочени мерки в подкрепа на предприятията и работните места в ключови сектори, които са особено засегнати.

2.8. В Европа и в целия свят здравните работници с основание са аплодирани като героите на първа линия, които полагат всички усилия за спасяването на човешки живот и в твърде много случаи жертват себе си. В някои държави те, както и учителите, други работещи в публичния сектор и настанените в дома на работодателя полагащи грижи работници и други полагащи грижи лица, бяха подценени и пострадаха от мерките за строги икономии, последвали кризата от 2008 г. От съществено значение е това подновено уважение да намери конкретен израз в подобрени условия и необходими инвестиции в обществените услуги и особено в социалната система.

2.9. Кризата с Covid-19 също изостря съществуващите структурни проблеми на европейските пазари на труда. Продължават да съществуват неравенства между работниците, които се ползват от по-стабилни и сигурни форми на труд, и тези с по-несигурни форми на труд. Необходима е гъвкавост както за работодателите, така и за работниците, за да реагират на бързите промени в сферата на труда, и тази гъвкавост трябва да бъде подкрепена от насърчаването на сигурността и справедливите условия на труд при всички форми на труд.

2.10. Много от работниците, които обикновено се считат за „ниско“ квалифицирани и са пропорционално ниско платени, всъщност са основните работници, които ни позволяват да продължим досегашния си живот, като при това те често излагат на риск себе си и близките си.

2.11. Работниците, които вече са най-уязвими по отношение на достъпа до пазара на труда и участието си в него, са изложени на по-голям риск от изключване. Сред тях са жените, младежите, хората с увреждания и други групи, подложени на дискриминация на работното място, като мигрантите и ромите. Някои работници, по-специално жените, могат да бъдат принудени да се откажат от работата си, за да изпълняват отговорностите, свързани с полагането на грижи за деца и други членове на семейството.

2.12. Основната загриженост на европейските предприятия е да поддържат своите позиции на пазара и да запазят работни места за милиони работници. Дружествата и социалните партньори намират прагматични решения, като например адаптиране на бизнес плановете, въвеждане на схеми за работа на съкратено работно време, работа от разстояние или други гъвкави алтернативи, както и създават условия за дистанционно обучение на равнището на предприятието.

2.13. В контекста на тези събития Европейския съюз трябва да адаптира координацията на политиките за заетостта в отговор на тази нова и безпрецедентна ситуация. Предложението на Комисията за регламент на Съвета за създаване на европейски инструмент за временна подкрепа за смекчаване на риска от безработица в извънредна ситуация (SURE) след избухването на епидемията от Covid-19 ( 8 ) е положителна инициатива за предоставяне на незабавна подкрепа на работниците и предприятията. Ако бъде приложен бързо, този инструмент ще спомогне за смекчаване на отрицателното въздействие върху заетостта и ще създаде условия за бързо възстановяване. Въпреки че не е сигурно колко дълго ще продължи извънредната ситуация, породена от кризата с Covid-19, ясно е, че последиците ще продължат да се усещат още дълго време. Поради това и насоките за заетостта за 2020 г. следва да бъдат адаптирани, за да се вземе предвид тази нова ситуация.

2.14. Насоките за заетостта следва да бъдат стабилни за по-дълъг период и да важат за всички държави членки предвид различните национални обстоятелства. Тази година обаче предвид настоящото разпространение на Covid-19, което вече показва признаци, че ще прерасне в икономическа и социална криза със сериозно и дълготрайно въздействие върху европейските пазари на труда, следва да се помисли да се приемат допълнителни и извънредни/спешни насоки за заетост, за да се дадат насоки за необходимите адаптации на политиките за заетостта в държавите — членки на ЕС, за справяне с тази безпрецедентна ситуация. Съществуващият отворен метод на координация следва да бъде допълнително подобрен в помощ на държавите членки при определянето на напредъка в реформите и подобряването на ефективността на техните политики за заетостта и националните системи за социална закрила.

2.15. В извънредна насока в областта на заетостта, свързана със ситуацията с Covid-19, би могло да се посочат ефективни временни мерки, необходими за смекчаване на въздействието на кризата, като схеми за работа с намалено работно времe, подпомагане на доходите, разширяване на обхвата на обезщетенията за болест, отлагане на плащаните от работодателите вноски за социално осигуряване, авансови данъци върху заплатите и данъка върху добавената стойност и насърчаване на дистанционната работа (като се зачита отговорността на работодателите за здравето и безопасността на работниците).

2.16. В контекста на кризата с Covid-19 ЕИСК използва настоящото становище като възможност да представи бележки и препоръки за справяне с безпрецедентните смущения на пазарите на труда във все по-голям брой държави, последвани от частичното спиране на социалния и икономическия живот за борба с вирусната инфекция. Тази ситуация ще наложи на държавите — членки на ЕС, да адаптират своите политики за заетост.

3. Общи бележки

3.1. ЕИСК се позовава на предходните си становища относно насоките за заетостта, като отново изтъква някои елементи от тях: — необходими са по-големи усилия за инвестиране в създаването на качествени работни места и за справяне с несигурната заетост, тъй като тя ограничава и производителността (9). — ЕС и неговите държави членки трябва да положат допълнителни усилия за премахване на различията. Възходящото сближаване е междусекторен принцип, който трябва да се отчита и интегрира във всички политики на ЕС (10). — ЕИСК отново призовава за подходящ пакет за социални инвестиции в рамките на европейска програма за растеж и инвестиции в размер на 2 % от БВП (11). — Във всяка насока трябва да присъстват разпоредби за равенството между половете, а при разглеждането на разликата в заплащането на жените и мъжете трябва да се поставя силен акцент върху въпросите за ниското заплащане (12). — В различни становища се утвърждава стратегията за социално приобщаване на хората с увреждания, мигрантите и ромите. — Ефективният социален диалог е от ключово значение за постигането на социално сближаване във възходяща посока, достъп до качествена заетост, квалификации и компетенции и подобряване на процеса на разработване и изпълнение на произтичащите от тези цели реформи (13). — Единственият начин за изграждане на по-справедливи общества е създаването на приобщаващ и устойчив икономически растеж и повече работни места, съчетани с повишена производителност и конкурентоспособност, с цел да се гарантира, че хората имат достойни условия на труд, подходящо възнаграждение и пенсии и могат да упражняват правата си (14). — В едно от своите становища относно европейския стълб на социалните права (15) Комитетът обърна внимание и на необходимостта от подобрения в набора от показатели и от европейски икономически и социален семестър. От решаващо значение е да се прави връзка между наблюдението на макроикономическите въпроси и политиките в областта на заетостта и социалните политики. — ЕИСК все още счита, че въпреки постигнатия със Стълба напредък и включването на насоките за заетостта в общите насоки за икономическите политики, между двата пакета от насоки продължава да съществува липса на единство. ЕИСК приветства актуализирането на насоките въз основа на включването на целите за устойчиво развитие в европейския семестър.

3.2. ЕИСК отново изтъква, че при изготвянето на политиките в областта на пазара на труда и социалните права неразривна част от тези политики трябва да бъдат конкурентоспособността, производителността и социалната устойчивост, включително правата на работниците, предвид ясната връзка между тях. Всички политики, прилагани от европейските, националните и местните институции, би трябвало да осигуряват подходящ баланс между икономическата, социалната и екологичната устойчивост ( 16 )

3.3. Политиките за заетост са от ключово значение за икономическото и социалното развитие на ЕС като цяло и на неговите държави членки. Насоките за заетостта играят важна роля за обединяването на Комисията, националните правителства, работодателите и профсъюзите около идеята за модернизиране на политиките за заетост и системите за социална закрила, за да отговорят на променящия се икономически и социален контекст в Европа.

3.4. Европейският стълб на социалните права (ЕССП) може да бъде средство за насърчаване на възходящото сближаване и за подобряване на условията на живот и труд в целия ЕС. Бъдещето на пазара на труда би трябвало да бъде основна тема в дебатите относно Стълба, за да се обърне внимание на значителните промени, настъпващи в тази област; целесъобразно е да се възприеме последователна европейска стратегия за заетостта, която да обхваща следните теми: — инвестициите и иновациите; — заетостта и качествените работни места; — справедливите условия на труд за всички; — справедливия и безпроблемен преход, подкрепян от активни политики на пазара на труда; — равни възможности за всички; — участието на всички заинтересовани страни, особено на социалните партньори; — инвестиции в образователни системи и системи за обучение за осигуряване на висококачествено и приобщаващо образование, включително професионално образование и обучение, учене през целия живот, повишаване на квалификацията и преквалификация, по-специално с цел да се вземат предвид изискванията за цифрови и екологични умения.

3.5. Ефективното прилагане на ЕССП в държавите членки ще бъде възможно единствено ако са налице достатъчно финансови ресурси за инвестиране в социални политики, насочени към прилагането на правата и принципите чрез конкретни политически инициативи. За тази цел е подходящо да се търсят механизми като Европейския социален фонд и Европейския фонд за стратегически инвестиции ( 17 )

3.6. По-конкретно безработицата представлява голямо предизвикателство за повечето държави. Въздействието на кризата, предизвикана от Covid-19, изисква повече усилия за провеждане на активни политики на пазара на труда, отколкото при нормални обстоятелства. Необходимо е да се направи повече както на равнището на ЕС, така и на национално равнище.

3.7. В съответствие с принципите на ЕССП насоките за заетостта могат да бъдат важен инструмент за държавите членки, за да разработят и приложат политики и мерки за смекчаване на икономическото и социалното въздействие на кризата с Covid-19 в краткосрочен план, както и за да излязат от кризата, без да накърнят трудовите права или да изгубят конкурентоспособност. Това може да се координира в рамките на европейския семестър. В насоките за заетостта следва да се даде приоритет на насърчаването на социалния диалог. Следва да се гарантира силен социален диалог на всички равнища, за да се преодолеят последиците от кризата по устойчив начин както в икономическо, така и в социално отношение.

3.8. В това отношение по-добрият вариант и за работодателите, и за работниците е запазването на работните места и подходящо компенсираната работа с намалено работно време отколкото съкращенията. Популяризирането в целия ЕС и финансовата подкрепа за такива инструменти за пазара на труда биха били важен принос за стабилизирането на икономическия и социалния живот при тези извънредни обстоятелства.

3.9. Във връзка с това ЕИСК приветства създаването на SURE ( 18 ) — инструмента на ЕС, обявен от Комисията и разработен за финансово подпомагане на мерки за работа на непълно работно време, механизми за компенсиране на доходите и други мерки, насочени към предотвратяване на безработицата в резултат от разпространението на Covid-19.

3.10. По отношение на насоките за държавите членки относно това как да прилагат този инструмент, ЕИСК призовава Комисията да гарантира най-малкото, че а) всички държави членки ще въведат работа на непълно работно време или подобни мерки; б) тези мерки обхващат всички работници, сектори и дружества; в) плащания се правят с предимство към дружества, които полагат по-големи усилия за избягване на уволненията, и г) социалните партньори участват пълноценно в замисъла, разработването и прилагането на схемите на национално, секторно и дружествено равнище, както и че ще бъде разпределено подходящо финансиране от ЕС в помощ на държавите членки при изпълнението на необходимите мерки.

3.11. В неотдавнашното си Съвместно изявление относно Covid-19 ( 19 ) европейските социални партньори настояват да се положат всички усилия, за да се помогне на работниците, предприятията, икономическите дейности и обществените услуги да устоят на кризата, така че да могат да подновят своята дейност след края на кризата, като междувременно работниците се задържат на работните си места и бъдат защитени от безработица и загуба на доходи, а за предприятията се намалят финансовите загуби.

3.12. Социалните партньори приканват правителствата да одобрят по-специално мерки, които предвиждат: — избягване на нарушения на единния пазар, включително забрани и ограничения върху износа, и по-специално за износ на медицинско оборудване и лекарства, и спиране на затварянето на граници за стоки; защитата на всички видове товарен транспорт е приоритет в рамките на ЕС, а ЕС играе и съществена роля за координиране и информиране относно действията, предприети в държавите членки; — насърчаване на разходите и инвестициите на държавите членки, по-специално за укрепване на персонала, оборудването и средствата на националните здравни служби, системите за социална закрила и други услуги от общ интерес; — мобилизиране на неизползвани структурни фондове и други фондове на ЕС в помощ на държавите членки, осигуряващи финансова подкрепа и подкрепа за доходите на работниците, засегнати от безработица или временно спиране на работа; — осигуряване на достъп до кредити и финансова подкрепа за предприятията, особено всички видове МСП, засегнати от ограниченията на свободата на движение и спешните мерки, с координирана намеса от бюджета на ЕС, ЕЦБ, ЕИБ и националните насърчителни банки; — задействане на Фонда за солидарност при природни бедствия и всякакво друго налично финансиране на равнището на ЕС, като се коригира недостатъчният понастоящем бюджет; — признаване на усилията на Европейската комисия за въвеждане на пълна гъвкавост в рамките на правилата за държавна помощ.

3.13. Държавите членки следва да включат националните социални партньори в разработването и прилагането на националните мерки.

3.14. Комисията и държавите членки трябва да гарантират, че финансовата подкрепа достига до предприятията, по-специално до всички видове МСП, както и до всички работници, включително работниците с несигурен статут, които са най-уязвими.

3.15. Планът на Комисията да прилага гъвкаво своите правила за фискална и държавна помощ е от съществено значение за подкрепата на обществените услуги, които са натоварени до краен предел, както и за предприятията и работниците, засегнати от кризата.

3.16. Средствата от ЕС, инвестирани в защитата на работниците и предприятията от най-тежките последици от кризата, следва да бъдат в допълнение към разходите на държавите членки.

3.17. В тази извънредна ситуация Европа трябва да покаже отговорност, солидарност и ефективност, като защити всички засегнати граждани, работници и предприятия.

4. Конкретни бележки

4.1. Ролята на насоките за заетостта като ориентир е важна и в контекста на кризата, свързана с Covid-19, по време на която се обръща най-голямо внимание на краткосрочните мерки. В тези извънредни обстоятелства не трябва да се забравя дългосрочната перспектива, за да се постигне устойчиво сближаване във възходяща посока.

4.2. Насока 5: Насърчаване на търсенето на работна ръка

4.2.1. В дългосрочна перспектива насоките не съдържат ефективни мерки за повишаване на търсенето на работна ръка. Всички предложени мерки се отнасят до пречки пред предприятията за навлизане на пазара и до прехвърляне на данъчните тежести, за да се намали данъчната тежест на труда. Това предложение е краткосрочно и не отчита политическите последици от намаляването на финансовия капацитет на държавата.

4.2.2. Съгласно Насока 5 държавите членки все още се насърчават да стимулират „иновативните форми на труд“. Въпреки че новите форми на работа и иновациите предоставят възможности за растеж, ЕИСК вече е подчертавал множеството предизвикателства, свързани с този вид работа. Целта на насоките за заетостта би трябвало да бъде превърнат тенденциите, свързани с тези нови форми на работа, в справедливи възможности за заетост въз основа на баланс между плавни преходи на пазарите на труда и подходящи разпоредби за сигурността на работниците ( 20 )

4.2.3. Следва да се приветства призивът за определяне на адекватно възнаграждение или чрез подобряване на механизмите за законоустановено определяне на минималните възнаграждения, когато такива съществуват, или чрез колективно договаряне. Участието на социалните партньори е от ключово значение и е много положително, че в насоките се призовава държавите членки да „насърчават социалния диалог и колективното договаряне с цел определяне на възнагражденията“. Понастоящем ЕИСК изготвя становище относно достойното минимално възнаграждение ( 21 )

4.2.4. Приветства се фактът, че в насоките данъчното облагане се премества от труда към други източници, както и новата спецификация. Необходима е обаче повече яснота относно други възможни източници. ЕИСК прие становища, насочени към въпроси като агресивното данъчно планиране, измамите и укриването на данъци ( 22 )

4.2.5. В края на настоящите насоки следва да се включват предложения за засилване на ефективността на колективните трудови договори чрез подобряване на техния обхват. В същото време една задължителна и изключително важна предпоставка е да се зачита в пълна степен принципът на субсидиарност, както и независимата роля на социалните партньори ( 23 )

4.3. Насока 6: Повишаване на предлагането на работна ръка и подобряване на достъпа до заетост, умения и компетентности

4.3.1. Добре е, че насоката се отнася до всеобхватна визия за компетентностите в съответствие с една устойчива производствена система. ЕИСК приветства това, че в насоките се отправя призив към държавите членки да адаптират своите системи за образование и обучение и да инвестират в тях, за да осигурят висококачествено и приобщаващо образование, включително професионално образование и обучение.

4.3.2. ЕИСК насърчава държавите членки да използват по най-добрия начин възможностите, предоставяни от фондовете на ЕС, които следва да бъдат подкрепени и с национални средства. ЕИСК призовава за по-ефективни европейски и национални стратегии за осигуряване на устойчиво финансиране за преквалификация и повишаване на квалификацията на всички възрастни, като се обръща особено внимание на предоставянето на ефективно подпомагане на работещите и на безработните от страна на публичните служби по заетостта, предприятията, индивидуалните сметки за обучение и други практики, използвани националните равнища. Предвид въздействието на епидемията от Covid-19 може да са необходими незабавни мерки за адаптиране на предлагането на работна ръка към настоящите нужди и търсене, например дружества от сектора на услугите временно да отстъпят своите служители на сектора на здравеопазването.

4.3.3. ЕИСК предлага на Европейската комисия да определи по-амбициозни показатели и критерии за участие в обучението на възрастни и достъп до обучение на служителите, както и показатели, свързани с публичните и частните инвестиции в ПОО, както и да се обмисли и да се включи като изискване в насока 6 в областта на заетостта правото на работниците на платен отпуск за обучение ( 24 )

4.3.4. Преквалификацията и повишаването на квалификацията ще бъдат основна съставка, за да се адаптират пазарите на труда по време на кризата, свързана с Covid-19, но и за да се гарантира, че Европа ще излезе от нея по-силна и по-конкурентоспособна. С подкрепата на Европейския социален фонд държавите членки следва да изградят или засилят механизмите и системите за подкрепа на професионален преход. Целта на тези механизми е да се създадат начини за връщане на работа, за предотвратяване на съкращенията, които водят до продължителна безработица, но и за откриване на възможности за нови работни места и различни процеси за създаване на работни места.

4.3.5. По-доброто разбиране на променящото се естество на труда и трудовите отношения в цифровата ера би трябвало да доведе до по-ефективна политика на ЕС в областта на заетостта. Пандемията от Covid-19 доведе до ситуация, при която повече хора от когато и да било преди работят от разстояние. Работата от разстояние не е подходяща за всички обстоятелства или за всички видове позиции, но ако се практикува правилно, тя може да бъде важен елемент от отговора за осигуряване на гъвкавост на работното време, за да се помогне на работниците да постигнат по-добро равновесие между професионалния и личния живот и в интерес на дружествата. От съществено значение е да се осигурят подходящи мерки за здравословни и безопасни условия на труд както на работното място, така и по отношение на условията за работа от разстояние, включително да се спазват ограниченията на работното време. Необходими са и повече изследвания и инвестиции за мерки за справяне с новите и нововъзникващите рискове, сред които са стресът и други психосоциални рискове.

4.3.6. За да се постигне пълна цифрова грамотност на всички учители и ученици, както и на гражданите, включително тези в маргинализирани райони, е необходимо да се гарантират адекватни публични средства и квалифициран технически персонал. Жизненоважно е да се гарантира достъп до интернет, да се осигури цифрова грамотност за всички, изложени на риск, и да им се предостави възможност да упражняват правата си и да имат достъп до социални услуги.

4.3.7. ЕИСК вече подчерта необходимостта от гарантиране на достойни доходи по време на обучението. Следва да бъдат разгледани и инструментите, използвани в някои държави — членки на ЕС, с оглед въвеждането на добрите практики в областта на минималните стандарти относно правото на отпуск за обучение в други държави членки.

4.3.8. По отношение на подкрепата за безработните и с оглед на нарасналия брой работници, които са дългосрочно безработни, насоките за заетостта следва да отговарят на необходимостта от предприемане на ранни действия за избягване на отрицателните последици от това, че са извън пазара на труда. Обезщетенията за безработица трябва да бъдат достатъчни като обхват и равнище. Някои национални системи са твърде негъвкави, когато става въпрос за квалификация и средствата, които се възстановяват, са твърде малко. В това отношение наскоро ЕИСК призова за европейски действия за постигане на минимални стандарти по отношение на националните схеми за безработица ( 25 )

4.3.9. Като се улесняват възможностите за заетост при всички видове форми на работа, поставянето на качествените работни места в дневния ред следва да бъде в основата на дългосрочната визия на ЕС в областта на заетостта.

4.4. Насока 7: Подобряване на функционирането на пазарите на труда и ефективността на социалния диалог

4.4.1. Положителен знак е призивът за провеждане на борба за прозрачни и предвидими условия, за предотвратяване на сегментирането и заетостта с несигурен характер, както и за насърчаване на прехода към безсрочни договори. Същото се отнася и за укрепването и повишаването на капацитета на социалните партньори за колективно договаряне. Насоките за заетостта следва да имат за цел и насърчаване на обхвата на колективното договаряне и гарантиране, че всички работници имат правото да се организират и имат свободен достъп до синдикалното представителство.

4.4.2. Разпоредбите в тази насока за достъп до безпристрастно разрешаване на спорове следва да се отнасят за всякакви случаи, а не само за случаите на несправедливо освобождаване от длъжност. Въпреки това следва да се зачитат правата на страните да използват съдилищата, когато спорът не е могъл да бъде разрешен чрез алтернативни способи ( 26 )

4.4.3. Други положителни елементи от предложението на Комисията, в сравнение с настоящите насоки за заетостта, са акцентът върху справедливите условия за работниците мигранти и споменаването на борбата с дискриминацията и прекратяването на бедността сред работещите. Когато държавите членки прилагат мерки като затваряне на границите за смекчаване на въздействието от епидемията от Covid-19, ще бъде важно да вземат предвид работниците мигранти, включително работниците в пограничните райони.

4.4.4. Един елемент, който липсва в тази насока, е необходимостта от по-добри здравословни и безопасни условия на труд. В контекста на разпространението на Covid-19 е жизненоважно да има здравословни и безопасни условия на труд, за да се води борба с риска от заразяване и разпространение на вируса и други заболявания. Работодателите трябва да поемат отговорност за здравето и безопасността на своите работници и да им предоставят — на тях и техните представители, подходяща информация, да правят оценки на риска и да предприемат превантивни мерки. Публичните власти, предприятията, работниците и социалните партньори, трябва да играят роля в защитата на работниците, техните семейства и обществото като цяло. За да се подобри функционирането на пазарите на труда, държавите членки следва да инвестират в здравословни и безопасни условия на труд и да осигурят подходящи средства и разпоредби за инспекциите по труда или синдикалните представители по въпросите на здравето и безопасността, както и подкрепа за работодателите.

4.4.5. Повечето малки и микропредприятия имат ограничени икономически и управленски ресурси и поради това следва да им се предостави практическа, финансова и съобразена с конкретните нужди подкрепа за програми за здравословни и безопасни условия на труд, за да могат да адаптират работните си места и да въведат бързо нови процедури и практики, за да защитят работниците. Инспекторите по труда, EU-OSHA (Европейската агенция за безопасност и здраве при работа), Enterprise Europe Network и компетентните органи на национално равнище могат да предложат практическа подкрепа — например икономически ефективни и безплатни, лесни за ползване инструменти, информация, насоки и съвети.

4.4.6. ЕИСК предлага да се направи повече за насърчаване на изграждането на капацитет за социалните партньори в социалния диалог, да се осигурят инвестиции в структури за подкрепа на социалния диалог и да се популяризират процедурите, които насърчават социалния диалог. Има държави, в които социалният диалог е по-слабо развит, и такива, в които има влошаване в тази сфера поради кризата. Комитетът приветства усилията на Европейската комисия да увеличи сътрудничеството със социалните партньори в контекста на европейския семестър. Предвид централното място на социалния диалог в изпълнението на стълба на социалните права и в изпълнението на насоките за заетостта и специфичните за всяка държава препоръки, ЕИСК отново призовава социалният диалог да присъства във всички държави членки и настоятелно призовава всички политически участници на национално и европейско равнище да укрепват структурите на колективното договаряне на всички равнища. Освен това Комисията постигна напредък в участието на гражданското общество в изготвянето на специфичните за всяка държава препоръки — този напредък се приветства и върху него следва да се надгражда.

4.5. Насока 8: Насърчаване на равните възможности за всички, социалното приобщаване и борбата с бедността

4.5.1. Към обхвата на социалната закрила се подхожда в светлината на демографското предизвикателство и необходимостта работниците да останат по-дълго на работа. В насоките за заетостта следва да се разглеждат и цели като пълно и ефективно покритие, адекватност и прозрачност.

4.5.2. Равенството между половете може да бъде постигнато единствено чрез увеличаване на участието на жените на всички равнища на пазара на труда както по отношение на коефициента на заетост, така и чрез увеличаване на средния брой часове работно време на жените. Необходими са допълнителни мерки за преодоляване на пречките пред заетостта на жените, като липсата на достъпни грижи на достъпни цени, и за премахване на разликата в заплащането на жените и мъжете. За да се постигне това, трябва да се преодолеят различни структурни пречки на европейско и национално равнище, включително да се увеличат инвестициите в качествени обществени услуги и мерки за прозрачност при заплащането. Предприемачеството може да бъде възможност за икономическа независимост на жените с качествени работни места, успешни кариери, която да ги изведе от бедността и социалната изолация и да допринесе за по-балансирано представителство на половете в процеса на вземане на решения.

4.5.3. За хората с увреждания е особено важно достъпът до пазара на труда да бъде улеснен чрез преодоляване на дискриминационните практики. Трябва да се осигури подходяща подкрепа от службите по заетостта и да се осъществяват обществени кампании за справяне с предразсъдъците и за насърчаване на недискриминацията на хората с увреждания. Що се отнася до достъпа до услуги за хора с увреждания, трябва да се посочи необходимостта от независим живот и достъпност.

4.5.4. За да се осигури достъп до здравеопазване за всички, трябва да се обърне внимание на необходимостта от устойчиви, ефективни, достъпни и качествени здравни грижи, предоставяни на поносими цени, и подходящо финансиране на съответно обучен персонал в областта на здравеопазването.

4.5.5. Що се отнася до активния живот на възрастните хора, необходими са конкретни предложения, за да не се насърчават неподходящи политики за работниците в напреднала възраст. Както беше договорено от европейските социални партньори в „Рамковото споразумение относно активния живот на възрастните хора и солидарността между поколенията“ ( 27 ) , когато се говори за активния живот на възрастните хора „става дума за оптимизирането на възможностите за работниците от всички възрасти да работят в добри, продуктивни и здравословни условия до законоустановената пенсионна възраст при взаимна ангажираност и мотивация на работодателите и работниците“.

4.5.6. Във връзка с това ЕИСК подчерта в редица становища и необходимостта от насърчаване на солидарността между поколенията, съпътствана от ефективни политики за растеж и заетост. Нуждаем се от реална политика на „активен живот на възрастните хора“— от добри условия на труд, политики относно здравето, безопасността и работното време до увеличаване на участието в учене през целия живот. Освен това е нужно да се увеличи процентът на заетост сред по-възрастните хора, които често са принудени да се откажат от работа преждевременно поради здравословни проблеми, трудова натовареност, преждевременни уволнения и липса на възможности за обучение или повторно включване на пазара на труда ( 28 )

Брюксел, 7 май 2020 година. Председател на Европейския икономически и социален комитет Luca JAHIER

(1) Член 146, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

(2) ОВ C 237, 6.7.2018 г., стр. 57.

(3) ОВ C 14, 15.1.2020 г., стр. 1.

(4) Вж. ILO Monitor 2nd edition: COVID-19 and the world of work.

(5) Вж. Декларацията на ЕИСК „Отговорът на ЕС на епидемията от Covid-19 и необходимостта от безпрецедентна солидарност между държавите членки“.

(6) SMEunited „A view on the COVID impact on and support measures for SMEs“; BusinessEurope Видеоконференция на членовете на Европейския съвет на 23 април 2020 г. — Писмо от Pierre Gattaz и Markus J. Beyrer до председателя на Европейския съвет Charles Michel".

(7) SMEunited „A view on the COVID impact on and support measures for SMEs“.

(8) COM(2020) 139 final.

(9) ОВ C 282, 20.8.2019 г., стр. 32, параграф 3.1.4.

(10) ОВ C 282, 20.8.2019 г., стр. 32, параграф 1.7.

(11) ОВ C 237, 6.7.2018 г., стр. 57, параграфи 1.3 и 4.3.

(12) ОВ C 237, 6.7.2018 г., стр. 57, параграф 1.13.

(13) ОВ C 282, 20.8.2019 г., стр. 32, параграф 3.3.1.

(14) ОВ C 282, 20.8.2019 г., стр. 32, параграф 3.4.1.

(15) ОВ C 81, 2.3.2018 г., стр. 145.

(16) ОВ C 282, 20.8.2019 г., стр. 32, параграф 1.3.

(17) ОВ C 282, 20.8.2019 г., стр. 32, параграф 3.3.5.

(18) Европейски инструмент за временна подкрепа за смекчаване на риска от безработица в извънредна ситуация вследствие на пандемията от Covid-19.

(19) Съвместно изявление на Европейските социални партньори относно COVID-19.

(20) ОВ C 237, 6.7.2018 г., стр. 57, параграф 5.1.

(21) Становище на ЕИСК относно „Достойни минимални работни заплати в цяла Европа“ (SOC/632) (в процес на изготвяне).

(22) ОВ C 237, 6.7.2018 г., стр. 57, ОВ C 129, 11.4.2018 г., стр. 1.

(23) ОВ C 237, 6.7.2018 г., стр. 57, параграф 5.5.

(24) Становище на ЕИСК относно „Устойчиво финансиране за учене през целия живот и развитие на умения в контекста на недостиг на квалифицирана работна ръка“ (проучвателно становище по искане на хърватското председателство).(SOC/629) (вж. страница. 8 от настоящия Официален вестник).

(25) ОВ C 97, 24.3.2020 г., стр. 32.

(26) ОВ C 237, 6.7.2018 г., стр. 57, параграф 5.9.

(27) Автономно рамково споразумение на европейските социални партньори относно активния живот на възрастните хора и солидарността между поколенията.

(28) ОВ C 237, 6.7.2018 г., стр. 57, параграф 5.9 и становище относно „Промените в света на труда и продължителността на живота/застаряването на населението — предварителните условия за възрастните работници да останат активни в новия свят на труда“ (ОВ C 14, 15.1.2020 г., стр. 60).