P8_TA(2018)0104

Засилване на устойчивостта на обслужването на дълга от развиващите се държави

Резолюция на Европейския парламент от 17 април 2018 г. относно засилване на устойчивостта на обслужването на дълга от развиващите се държави (2016/2241(INI))

(2019/C 390/06)

Европейският парламент,

— като взе предвид раздела относно дълга и обслужването на дълга в Програмата за действие от Адис Абеба (1),

— като взе предвид докладите на генералния секретар на ООН от 22 юли 2014 г., 2 август 2016 г. и 31 юли 2017 г. относно устойчивостта на обслужването на външния дълг и развитието,

— като взе предвид принципите на Конференцията на ООН за търговия и развитие (УНКТАД) относно отговорното отпускане и вземане на държавни заеми,

— като взе предвид пътната карта на УНКТАД за преструктуриране на държавен дълг (април 2015 г.),

— като взе предвид оперативните насоки на Г-20 за устойчиво финансиране,

— като взе предвид резолюция 68/304 на Общото събрание на ООН от 9 септември 2014 г., озаглавена „Towards the establishment of a multilateral legal framework for sovereign debt restructuring processes“ (За създаване на многостранна правна рамка за процесите на преструктуриране на държавен дълг),

— като взе предвид резолюция 69/319 на Общото събрание на ООН от 10 септември 2015 г. относно основните принципи на процесите на преструктуриране на държавен дълг,

— като взе предвид ръководните принципи относно външния дълг и правата на човека на Службата на Върховния комисар по правата на човека на ООН,

— като взе предвид своята резолюция от 19 май 2015 г. относно финансиране на развитието (2), и по-специално параграфи 10, 26, 40, 46 и 47 от нея,

— като взе предвид изследванията на мозъчния тръст „Глобал файненшъл интегрити“, в които се прави оценка на обема и на структурата на незаконните финансови потоци,

— като взе предвид белгийския закон от 12 юли 2015 г. за борба с дейността на т.нар. „фондове лешояди“ (държавен вестник на Белгия, 11 септември 2015 г.),

— като взе предвид член 52 от своя Правилник за дейността,

— като взе предвид доклада на комисията по развитие (A8-0129/2018),

А. като има предвид, че решаването на проблемите на развиващите се държави в областта на държавния дълг е важен елемент на международното сътрудничество и може да допринесе за постигането на целите за устойчиво развитие (ЦУР) в тези държави;

Б. като има предвид, че за постигането на ЦУР в развиващите се държави са необходими съществени инвестиции и че понастоящем недостигът на финансиране се оценява на 2,5 трилиона щатски долара годишно (3);

В. като има предвид, че заемите са един от възможните източници на финансиране на развитието; като има предвид, че заемите трябва да бъдат отговорни и предвидими; като има предвид, че свързаните с тях разходи трябва да бъдат изцяло компенсирани чрез възвръщаемостта на съответните инвестиции и че рискът вследствие на дълга трябва да бъде внимателно оценен и овладяван;

Г. като има предвид, че кризата с дълга в развиващите се държави през 80-те и 90-те години на ХХ век и мащабната кампания за опрощаване на дълг бяха основанието за лансирането на инициативата „Силно задлъжнели бедни държави“ и на Многостранната инициатива за намаляване на дълга от Международния валутен фонд (МВФ) и от Световната банка, за да могат тези държави да отбелязват напредък по пътя към постигането на целите на хилядолетието за развитие;

Д. като има предвид, че инициативата „Тежко задлъжнели бедни държави“ и Многостранната инициатива за намаляване на дълга не са достатъчни за преодоляване на кризата с дълга;

Е. като има предвид, че тези инициативи и съпътстващото ги рязко покачване на цените на суровините укрепиха финансовото състояние на множество развиващи се държави и че изключително ниските лихвени проценти след финансовата криза през 2008 г. също допринесоха за устойчивостта на обслужването на дълга; като има предвид обаче, че цените на суровините се понижиха след 2008 г.; като има предвид, че в бедните държави започна нова криза с дълга, като Мозамбик, Чад, Конго и Гамбия са неспособни да обслужват дълга си;

Ж. като има предвид, че кризите с дълга, породени от понижаващите се цени на суровините и променливостта на капиталовите потоци, са непрекъсната заплаха за устойчивостта на обслужването на дълга, особено в развиващите се държави, които продължават да зависят от износа на суровини;

З. като има предвид, че броят на развиващите се държави, класирани от МВФ и от Световната банка като държави с неустойчива задлъжнялост или представляващи висок или среден риск, се увеличи и че повечето от държавите с ниски доходи са вече в една от тези две категории;

И. като има предвид, че според МВФ средното равнище на задлъжнялост в държавите от Африка на юг от Сахара рязко се повиши от 34% от брутния вътрешен продукт (БВП) през 2013 г. на 48% през 2017 г.;

Й. като има предвид, че няколко държави, сред които Етиопия, Гана и Замбия, са с равнище на дълга, което е равно на или превишава 50% от БВП; като има предвид също така, че това е значителна задлъжнялост, като се вземе предвид ниската данъчна основа в повечето африкански държави;

К. като има предвид, че обслужването на дълга като процент от държавните разходи се увеличи значително от 2013 г. насам и че това значително намалява възможностите за публични инвестиции;

Л. като има предвид дълбоките промени на държавния дълг в световен мащаб през последните десетилетия и появата на частни инвеститори, които наред с Китай се утвърждават като участници с определяща роля;

М. като има предвид, че структурата на дълга на развиващите се държави се промени, наред с увеличаващото се значение на частните кредитори и търговските условия и увеличената уязвимост на нестабилността на финансовите пазари, което оказва въздействие върху устойчивостта на обслужването на дълга; като има предвид, че заемите в национална валута елиминират риска от промени в обменния курс, но пък недостигът на национален капитал може да направи тези условия неблагоприятни или неизпълними;

Н. като има предвид, че сред заплахите за устойчивостта на обслужването на дълга се нареждат влошаване на условията на търговския обмен, природни и причинени от човека бедствия, неблагоприятно развитие и неустойчивост на международните финансови пазари, а също така и безотговорно отпускане и вземане на заеми, лошо управление на публичните финанси, неправомерно разходване на средствата и корупция; като има предвид, че по-ефективното мобилизиране на вътрешни ресурси предлага много добри възможности за повишаване на устойчивостта на обслужването на дълга;

О. като има предвид, че е необходимо да се спомогне за повишаването на капацитета на данъчните администрации и за трансфера на знания в държавите партньори;

П. като има предвид, че принципите на УНКТАД относно отговорното отпускане и вземане на държавни заеми и оперативните насоки на Г-20 относно устойчивото финансиране са безспорно от полза за определянето на нормативната уредба, но че трябва да се даде приоритет на прекратяването на безотговорните практики чрез въвеждането на прозрачни принципи, задължителни и изпълними възпиращи механизми и когато това е основателно, санкции;

Р. като има предвид, че устойчивостта на обслужването на държавния дълг не зависи само от степента на задлъжнялост, но и от други фактори, като преките и непреките финансови гаранции (условни задължения), издадени от съответните държави; като има предвид, че публично-частните партньорства често включват изискване за предоставяне на гаранции, което е възможно да бъде придружено от значителен риск от необходимост да се прилагат мерки за спасяване на банки в бъдеще;

С. като има предвид, че анализът на устойчивостта на обслужването на дълга не следва да се съсредоточава единствено върху съображения с икономически характер, като перспективите за бъдещ икономически растеж на държавата длъжник и способността ѝ да обслужва своя дълг, а да взема предвид въздействието на задлъжнялостта върху способността на държавата да зачита всички права на човека;

Т. като има предвид, че все по-честото прилагане на публично-частни партньорства в развиващите се държави в рамките на плана на ЕС за външни инвестиции и пакта на Г-20 с Африка би могло да повиши задлъжнялостта на държавите; като има предвид, че инвеститорите от публично-частните партньорства са защитени от двустранни договори за инвестиции, и по-точно определените в тях механизми за уреждане на спорове между инвеститор и държава, благодарение на които инвеститорите могат да предявяват искове срещу приемащите държави;

У. като има предвид, че споразуменията за „омразен“ дълг, сключени от политически режими с цел да способстват практики, свързани с корупция, или операции, за които на кредиторите е известно, че са незаконни, представляват значителна тежест за населението, и особено за най-уязвимите лица;

Ф. като има предвид, че прозрачността на заемите, предоставяни на правителствата на развиващи се държави, е от първостепенно значение за обезпечаване на отговорното отпускане на заеми; като има предвид, че недостатъчната прозрачност беше основен фактор, допринесъл за безотговорното отпускане на заеми на Мозамбик, които бяха договорени без сериозна проверка на способността на държавата да ги върне и впоследствие бяха скрити от финансовите пазари и от народа на Мозамбик;

Х. като има предвид, че „омразният“ дълг се определя като дълг, поет от правителство и служещ за финансиране на действия, които противоречат на интересите на гражданите на съответната държава, което е било известно на кредиторите, и че става въпрос за личен дълг на управниците, поет от тях към кредитори, които са съзнавали напълно какви са намеренията на кредитополучателя; като има предвид обаче, че не съществува единодушие относно понятието поради категоричното противопоставяне на някои кредитори;

Ц. като има предвид, че мобилизирането на вътрешни ресурси се възпрепятства от отклонението от данъчно облагане и вредната данъчна конкуренция, и по-конкретно от прехвърлянето на печалби от страна на транснационалните дружества; като има предвид, че инициативата на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) относно свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби е приветстван, но недостатъчен отговор на това явление; като има предвид, че е необходимо да се създаде междуправителствен орган в рамките на ООН за данъчно сътрудничество, за да се даде възможност на развиващите се държави да участват на равни начала в световната реформа на действащите международни данъчни стандарти, за което Парламентът призова в своята резолюция от 6 юли 2016 г. относно данъчните постановления и другите мерки, сходни по естество или въздействие (4);

Ч. като има предвид, че незаконните финансови потоци от развиващите се държави и от държавите с бързо развиващи се икономики се оценяват на 1 трилион щатски долара годишно и че чрез тях от тези държави непрекъснато изтичат национални ресурси, необходими по-специално за постигането на ЦУР; като има предвид, че тези потоци генерират външен дълг и ограничават капацитета за погасяване на задълженията;

Ш. като има предвид, че изпълнението на Програмата до 2030 г. и на Програмата за действие от Адис Абеба предполага търсенето на нови възможности за финансиране на ЦУР, като въвеждането на такси върху финансовите трансакции и на такса върху сделките в чуждестранна валута; като има предвид, че по оценка на Банката за международни разплащания (БМР) чрез въвеждането на такса върху сделките в чуждестранна валута от 0,1% лесно ще може да се финансират ЦУР във всички държави с нисък доход и в държави с по-нисък среден доход (5);

Щ. като има предвид, че е необходимо да се води борба с незаконните финансови потоци с цел окончателното им премахване до 2030 г., наред с другото чрез борба с отклонението от данъчно облагане и задълбочаване на международното сътрудничество чрез мерки за улесняване на разкриването на данъчна информация пред компетентните органи и данъчна прозрачност както в държавите на произход, така и в държавите получатели;

АА. като има предвид, че действащите механизми за обслужване на просрочията от страна на държавите длъжници се различават силно от производствата по несъстоятелност за дружествата в рамките на националните правни системи, доколкото не съществува възможност за безпристрастно постановяване на решение от страна на съдебен орган; като има предвид, че МВФ, чиято задача е да обезпечи стабилността на международната финансова система, отпуска краткосрочни заеми, обвързани със съответни условия и изплащани на траншове; като има предвид, че Парижкият клуб на държавите кредитори взема решения единствено във връзка с опрощаването на дълг по отношение на официални двустранни заеми, отпуснати от членуващите в него държави; като има предвид, че Лондонският клуб на частните кредитори взема решения единствено във връзка със заеми от търговски банки на членуващите в него; като има предвид, че няма постоянен форум за координирано вземане на решения относно преструктурирането на дълг от всички кредитори за държава, която е силно задлъжняла;

АБ. като има предвид, че МВФ продължава да бъде основният форум за обсъждане на въпроси, свързани с преструктурирането на държавен дълг, със значително влияние върху ЕС и неговите държави членки;

АВ. като има предвид, че „фондовете лешояди“, чиято дейност е насочена към изпаднали в затруднение длъжници и които смущават процесите на преструктуриране на дълга, не следва да се възползват от правна или съдебна подкрепа за безскрупулните си действия; като има предвид също така, че трябва да бъдат предприети допълнителни действия в това отношение;

АГ. като има предвид, че въпреки че опрощаването на дълг осигури на държавите с ниски доходи нови възможности, трябва да се отбележи, че то е еднократна намеса за възстановяване на устойчивостта на обслужването на дълга, която не премахва първопричините за натрупването на неустойчива задлъжнялост; като има предвид също така, че действията за справяне с предизвикателства като корупцията, слаби институции и уязвимост на външни сътресения трябва да се предприемат с приоритет;

1. посочва, че отговорните и предвидими заеми са крайно необходим инструмент за осигуряването на достойно бъдеще за развиващите се държави; подчертава, от друга страна, че устойчивото обслужване на дълга е предварително условие за изпълнението на Програмата до 2030 г.; отбелязва обаче, че финансирането на дълга следва да бъде само допълнение и втори най-добър вариант спрямо непораждащите дълг инструменти като данъчните и тарифните приходи и официалната помощ за развитие (ОПР), тъй като финансирането на дълга носи присъщ и значителен риск от пораждане на криза, поради което са необходими подходящи институции за предотвратяване и преодоляване на кризи с дълга;

2. подчертава, че достъпът до международните финансови пазари дава възможност на развиващите се държави да набират финансови средства с цел постигането на целите за развитие;

3. отбелязва със загриженост, че отпускането на заеми на бедни държави рязко се повиши след 2008 г.; изразява опасение, че е възможен цикъл на нови кризи с дълга; подчертава необходимостта от повече прозрачност, по-добро регулиране на кредиторите и справедливост на данъчните системи, както и от предприемане на действия за намаляване на зависимостта на държавите от износа на суровини;

4. посочва, че заемането на финансови средства е важен начин да се подкрепят инвестициите, което е жизненоважно за постигането на устойчиво развитие, в т.ч. ЦУР;

5. счита, че заемите са неразривно свързани с други механизми на финансиране на развитието, сред които приходите от търговска дейност, фискалните приходи, паричните преводи от мигранти към развиващите се държави, както и официалната помощ за развитие; припомня по-специално, че мобилизирането на вътрешни ресурси чрез данъчно облагане е най-важният източник на приходи за финансиране на устойчивото развитие; настоятелно призовава ЕС да увеличи за целта помощта си за изграждане на капацитет в развиващите се държави, за да се възпрепятстват незаконните финансови потоци, да се подкрепя утвърждаването на ефикасна, прогресивна и прозрачна данъчна система в съответствие с принципите на добро управление, както и да увеличи помощта си за борба с корупцията и възстановяването на откраднати активи;

6. изразява загриженост във връзка със значителното нарастване на дълга, както частен, така и държавен, в редица развиващи се държави и с отрицателното му въздействие върху тяхната способност да финансират разходите за инвестиции в здравеопазването, образованието, икономиката, инфраструктурите и борбата с изменението на климата;

7. посочва, че плановете за структурни корекции, приложени през 90-те години на 20 век в свръхзадлъжнелите държави, сериозно възпрепятстваха развитието на основните социални услуги и намалиха способността на тези държави да изпълняват основните си функции на суверенни държави по отношение на поддържането на сигурността;

8. подчертава, че мерките за опрощаване на дълг не трябва да възпрепятстват предоставянето на основни услуги и да накърняват зачитането на всички права на човека, и особено икономическите, социалните и културните права, нито да спъват развитието на държавата получател;

9. счита, че основните виновници за прекомерното разрастване на (външния) дълг на дадена държава са политиците, които я управляват, но че длъжниците и кредиторите трябва да споделят отговорността за предотвратяване и преодоляване на ситуации на неустойчиво обслужване на дълга; подчертава, по-общо, съвместната отговорност на длъжниците и кредиторите да предотвратяват и преодоляват кризи с дълга чрез по-отговорно отпускане и вземане на заеми;

10. посочва, че смесеното финансиране може да доведе до балон на задлъжнялостта, по-специално в някои държави в Африка на юг от Сахара и в Карибския регион, при което тези държави ще разполагат с ограничени приходи за обслужване на дълга си; призовава съответно донорите да предоставят на най-слабо развитите държави по-голямата част от помощта си под формата на безвъзмездни средства; посочва отново, че всяко решение за насърчаване на използването на публично-частни партньорства чрез смесено финансиране в развиващите се държави следва да се основава на задълбочена оценка на тези механизми, особено по отношение на развитието и финансовата допълняемост, прозрачността и отговорността, както и на поуките от предишния опит; изисква в прегледа на Европейския фонд за устойчиво развитие (ЕФУР) да бъдат включени ясни критерии относно устойчивостта на обслужването на дълга;

11. подчертава, че е важно да се определят предпазни механизми, за да не се допуска условните държавни пасиви да възпрепятстват устойчивостта на обслужването на дълга от страна на развиващите се държави; настоятелно призовава по-специално многостранните банки за развитие да провеждат предварителни оценки на въздействието на фискалния риск на проектите за публично-частни партньорства (като отчитат всички фискални рискове за целия период на изпълнение на проектите за публично-частни партньорства), така че да не се подкопава устойчивостта на обслужването на дълга от страна на развиващите се държави; счита, че МВФ и Световната банка следва да включват всички разходи на публично-частните партньорства в своите анализи на устойчивостта на обслужването на дълга;

12. счита, че действащите понастоящем правила и инструменти са било не напълно ефективни, било в различна степен недостатъчно обвързващи;

13. призовава ЕС и неговите държави членки да предприемат активно действия за борба с данъчните убежища, избягването на данъци и незаконните финансови потоци, които само увеличават задлъжнялостта на развиващите се държави, да си сътрудничат с развиващите се държави в борбата с агресивното избягване на данъци и да търсят начини да помагат на развиващите се държави да устояват на натиска да участват в данъчната конкуренция, което би възпрепятствало мобилизирането на вътрешни приходи с цел развитие;

14. счита, че в случаите, когато съответните органи установят неправомерно разходване на публични средства, кредиторите следва да предприемат предупредителни мерки и ако те не са ефективни – да налагат санкции за спиране или дори да изискват предсрочно погасяване на заемите;

15. призовава Комисията и държавите членки да подкрепят развиващите се държави да насърчават публичната достъпност до информация за своя държавен дълг и да подкрепят социалното образование в тази област, тъй като подробни данни относно състоянието на публичните финанси рядко се предоставят на гражданското общество в развиващите се държави;

16. призовава за създаването на законодателство за предотвратяване на отпускането на заеми на очевидно корумпирани правителства и да се санкционират кредиторите, които съзнателно им отпускат заеми;

17. изисква от Комисията да изготви, в сътрудничество с всички значими международни участници и засегнатите държави, бяла книга с истинска стратегия за недопускане на свърхзадлъжнялост на развиващите се държави въз основата на многостранен подход, като се уточнят правата, задълженията и отговорностите на всички участници и се прецени кои институционални механизми са най-подходящи за осигуряването на справедливо и трайно уреждане на проблема с дълга; застъпва се за изготвянето на кодекс на поведение относно управлението на заемите за институционални, политически и частни заинтересовани лица;

18. отбелязва, че по-голямата част от целите за устойчиво развитие могат да бъдат разглеждани като права на човека, поради което те съставляват сами по себе си крайна цел в борбата с бедността, докато връщането на дълга е само средство;

19. одобрява ръководните принципи относно външния дълг и правата на човека на Службата на Върховния комисар по правата на човека на ООН, съгласно които правото на постигане на целите за устойчиво развитие следва да има приоритет пред задължението да се обслужва дългът; призовава държавите – членки на Европейския съюз, да насърчават системното прибягване до оценки на въздействието върху правата на човека в рамките на оценките за устойчивост на дълга, осъществявани от МВФ и Световната банка;

20. призовава ЕС и неговите държави членки да спазват тези принципи в своите двустранни споразумения за отпускане на заеми и в действията си в рамките на международните финансови институции;

21. отбелязва, че оценките на МВФ и на Световната банка на устойчивостта на обслужването на дълга обикновено се използват от кредиторите за насочване на операциите им по отпускане на заеми; подчертава необходимостта да се обърне внимание на възможните рискове, и най-вече на мониторинга на външния частен дълг и недостатъчната интеграция на правата на човека;

22. настоятелно призовава заинтересованите лица в областта на развитието да правят оценка на въздействието на обслужването на дълга върху способността на силно задлъжнелите държави да обезпечават нужното финансиране с оглед на ЦУР, чието постигане до 2030 г. е задължително за тях и с приоритет пред правата на кредиторите, които съзнателно отпускат заеми на корумпирани правителства;

23. подкрепя препоръката на УНКТАД за създаване на Фонд за стабилизиране на цените на суровините в Африка с цел намаляване на необходимостта от прибягване до заеми при спад на цените на суровините;

24. призовава държавите членки и други държави кредитори да осигурят повече финансови средства за инвестиции в ЦУР и да поддържат дългогодишното си обещание да предоставят 0,7% от своя брутен национален доход като официална помощ за развитие; призовава ги да предоставят финансирането под формата на безвъзмездни средства вместо на заеми в случаите, когато докладите за оценка сочат, че влошаването на състоянието на публичните финанси трайно възпрепятства постигането на ЦУР; настоятелно призовава освен това държавите кредитори да установят новаторски и диверсифицирани нови източници на финансиране за постигането на ЦУР, като такса върху сделките в чуждестранна валута и такса върху финансовите трансакции, които ще допринасят за устойчивостта на обслужването на дълга на всяка държава, особено при финансова криза;

25. изразява загриженост във връзка с преразглеждането на критериите за докладване във връзка с официалната помощ за развитие от страна на Комитета за подпомагане на развитието към ОИСР, и особено за инструментите в частния сектор, тъй като разширените критерии за докладване създават стимули за използването на някои механизми на подпомагане, и най-вече заеми и гаранции; отбелязва, че въпреки че обсъжданията не са приключени, донорите вече имат право да докладват някои заеми и гаранции като официална помощ за развитие, без да е влязъл в сила одобрен набор от правила; подчертава необходимостта от създаване на предпазни механизми във връзка с прозрачността и задлъжнялостта;

26. подчертава, че прозрачността следва да се насърчава с цел да се укрепва отговорността на засегнатите участници; подчертава, че е важно да се споделят информация и процеси, свързани с преструктурирането на държавен дълг;

27. одобрява принципите, определени от Конференцията на ООН за търговия и развитие, на отговорна политика на кредитиране, които извеждат на преден план по-специално споделената отговорност на кредиторите и кредитополучателите (принципи на УНКТАД относно отговорното отпускане и вземане на държавни заеми), както и необходимостта от парламентарен контрол, който е от първостепенно значение при операциите за публично финансиране, и призовава Европейския съюз да подкрепи прилагането на тези принципи; счита, че принципите на УНКТАД относно отговорното отпускане и вземане на държавни заеми следва да получат статут на правно обвързващи инструменти с изпълнителна сила;

28. счита, че прозрачността и отговорността са от първостепенно значение в подкрепа на отговорното отпускане и вземане на държавни заеми; призовава за целта държавите членки да се позовават на ангажиментите, поети в рамките на Програмата за действие от Адис Абеба, и на оперативните насоки на Г-20 относно устойчивото финансиране, за да повишат отговорността на кредиторите за отпусканите от тях заеми въз основа на съществуващите принципи на прозрачност и отговорност, които имат водеща роля в добивната промишленост (Инициатива за прозрачност на добивната промишленост, или ИПДП), както и да насърчават публичната достъпност на информацията за държавния дълг, в т.ч. условните задължения, чрез въвеждане на данните в централизиран публичен регистър; призовава държавите членки да публикуват системно информация относно дейността си по отпускане на заеми в полза на развиващите се държави;

29. подчертава необходимостта от договаряне на международни задължителни правила относно „омразните“и незаконните дългове; счита следователно, че преструктурирането на дълга следва да се подкрепя от независим одит на дълга, благодарение на който да се разграничат незаконните и „омразните“ заеми от другите заеми; подчертава, че незаконните и „омразните“ заеми следва да бъдат отменени;

30. изразява съжаление по повод на отказа на държавите членки във връзка с приемането на обща позиция на Съвета (от 7 септември 2015 г. ( 6 ) да одобрят през 2015 г. резолюция 69/319 на Общото събрание на ООН относно основните принципи на операциите по преструктуриране на държавен дълг, която все пак беше приета с мнозинство на Общото събрание на ООН на 10 септември 2015 г.;

31. подчертава, че е важно действията, предприемани на равнището на МВФ и в рамките на ООН, да бъдат последователни, а позициите на държавите членки — съгласувани във възможно най-голяма степен между тях;

32. подчертава, че всяка криза с дълга трябва да се преодолява справедливо, бързо и устойчиво чрез създаването на международен механизъм за преструктуриране на дълга, който се основава на пътната карта на УНКТАД относно преструктурирането на държавен дълг и т.нар. идея на комисията Стиглиц за създаване на международен съд за преструктуриране на дълг;

33. призовава държавите членки да предприемат действия съобразно мандата, приет в резолюция 69/319 на Общото събрание на ООН от 10 септември 2015 г., с цел: а) да създадат механизми за ранно предупреждение въз основа на докладване за общо влошаване на устойчивостта на обслужването на дълга, които ще помогнат за разпознаване на рисковете и уязвимостта на силно задлъжнелите държави на ранен етап; б) способстване, в сътрудничество с МВФ, на създаването на многостранна правна рамка за методично и предвидимо преструктуриране на държавен дълг с цел да се избегне неустойчива задлъжнялост и да се осигури по-добра предвидимост за инвеститорите; призовава за справедливо представителство на развиващите се държави в органите, отговарящи за вземането на решения в рамките на международните финансови институции; в) обезпечаване на подкрепа от ЕС за развиващите се държави в борбата срещу корупцията, престъпната дейност, избягването на данъци и изпирането на пари;

34. призовава Комисията и държавите членки да работят в рамките на международните форуми и съвместно с частния сектор за разработването на правна рамка, която ще осигури пълна прозрачност на условията, уреждащи заемите, отпускани на развиващите се държави, и ангажираността с тези заеми, като пакта за прозрачно кредитиране, обсъждан от някои финансови институции;

35. изразява съжаление във връзка с натиска, оказван върху държави като Тунис, с цел да се насърчат да не провеждат публични одити на произхода и условията на своя дълг; призовава ЕС да работи заедно с другите донори и международни институции, като МВФ, за защита и насърчаване на правото на държавите да провеждат одити на държавния дълг;

36. настоятелно призовава за приемането на правило, приложимо в случай на опасност от неплатежоспособност, съобразно което кредиторът ще бъде лишен от правото си на съдебно преследване на държавата кредитополучател, ако въпросният заем не е бил надлежно одобрен от нейния национален парламент;

37. призовава държавите членки да приемат по предложение на Комисията регламент, вдъхновен от белгийския закон за борба срещу спекулациите на „фондовете лешояди“ с дълг;

38. призовава институционалните и частните кредитори да се споразумеят за мораториум върху дълга след природно бедствие или остра хуманитарна криза, в т.ч. в случай че в съответната държава навлязат извънредно голям брой имигранти, за да се осигури възможност на държавата кредитополучател да използва всичките си налични ресурси за възстановяване на нормалното положение;

39. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и на Комисията.

(1) Вж. стр. 27—29.

(2) ОВ C 353, 27.9.2016 г., стр. 2.

(3) World Investment Report 2014. Investing in the SDGs: An Action Plan (Световен доклад за инвестициите за 2014 г. Инвестиране в целите за устойчиво развитие: план за действие), УНКТАД 2014 г., стр. 140 – 145.

(4) ОВ C 101, 16.3.2018 г., стр. 79.

(5) Revisiting Debt Sustainability in Africa. Background Paper for UNCTAD’s 2016 Economic Development in Africa Report: Debt Dynamics and Development Finance in Africa (Преразглеждане на устойчивостта на обслужването на дълга в Африка. Информационен документ във връзка с доклада на УНКТАД относно икономическото развитие в Африка за 2016 г.: Динамика на дълга и финансиране на развитието в Африка).

(6) Док. 11705/15.