Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива (ЕС) 2018/2001 на Европейския парламент и на Съвета, Регламент (ЕС) 2018/1999 на Европейския парламент и на Съвета и Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници, и за отмяна на Директива 2015/652 на Съвета“

(COM(2021) 557 final — 2021/0218 (COD)

(2022/C 152/21)

Докладчик: Christophe QUAREZ Съдокладчик: Lutz RIBBE

Сезиране на Комитета Европейския парламент, 13.9.2021 г. Съвет на Европейския съюз, 22.9.2021 г. Правно основание член 114, член 194, параграф 2 и член 304 от Договора за функционирането на Европейския съюз Компетентна секция „Транспорт, енергетика, инфраструктури, информационно общество“ Приемане на пленарна сесия 9.12.2021 г. Пленарна сесия № 565 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 191/2/5

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК оценява положително целта за повишаване на дела на енергията от възобновяеми източници и отбелязва със задоволство, че тези цели са насочени към промишления, транспортния и жилищния сектор. Очаква се политиката в областта на енергията от възобновяеми източници да доведе до резултати в три области: смекчаване на изменението на климата, енергийната сигурност и икономическото развитие (създаване на работни места), но тя изисква и правна сигурност, която е подкопана поради факта, че преразглеждането се извършва само две седмици след срока за транспониране. ЕИСК обаче подчертава, че дори повишената цел вероятно не е в съответствие с целите от Париж в областта на климата, а още по-малко с разпоредбата на Рамковата конвенция на ООН за климата за предотвратяване на опасна антропогенна намеса в климатичната система. Тези опасни намеси са очевидни още днес, с повишаването на температурите в световен мащаб.

1.2. ЕИСК насочва вниманието на Комисията към необходимото взаимодействие между съществуващите регламенти, преразгледани в пакета „Подготвени за цел 55“, и предложените нови инструменти, като например Социалния фонд за климата или Механизма за корекция на въглеродните емисии на границите.

1.3. ЕИСК счита, че е от съществено значение да се гарантират еднакви условия на конкуренция между източниците за производство на енергия, което изисква прекратяване на субсидиите за изкопаеми горива, които все още се увеличават ( 1 )

1.4. ЕИСК отбелязва, че гражданите, и по-специално младите хора, трябва да бъдат в центъра на европейската енергийна политика и поради това изразява разочарование от липсата на амбиция на Комисията по отношение на насърчаването и развитието на производството на енергия от потребители (индивидуално и основано на общността), противно на предвиденото в съобщението за енергийния съюз.

1.5. ЕИСК подкрепя като цяло принципите за отговорно горско стопанство, определени в предложението, и предлага да се даде приоритет на използването на странични продукти от горското стопанство и продукти от рециклирана дървесина за производството на биоенергия. Освен това той призовава за преоценка на подкрепата за инсталации за производство на биоенергия с оглед пренасочването на биогоривата към транспорта, по-специално когато електрификацията създава проблеми, когато те предлагат леснодостъпна алтернатива на разумна цена, както е разяснено по-подробно в параграфи 4.9 и 4.20.

1.6. ЕИСК изразява съжаление относно липсата на ясна стратегия за развиване на производството на енергия от вятърни генератори и фотоволтаици на сушата, аналогично на неотдавнашната стратегия на Комисията за вятърна енергия от разположени в морето инсталации. Една стратегия за децентрализация и ефективно насърчаване на производството на енергия от енергийни общности би спомогнала за укрепване на регионалните вериги за създаване на стойност и за повишаване на приемането на енергийния преход от обществеността. В противен случай Европа рискува да плати висока (социална и икономическа) цена заради лаксисткия си подход през последните няколко десетилетия. ЕИСК посочва също така по-голямата необходимост от: — систематично прогнозиране на нарастващото търсене на енергия по райони и видове, както и на преобразуването на вида енергия; — концептуално планиране на бъдещата архитектура на енергийната система.

1.7. ЕИСК призовава Европейския парламент и Комисията да възобновят дебата относно определянето на национални обвързващи цели.

2. Въведение

2.1. Предложението за преразглеждане на Директивата за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници („Директивата“), което е предмет на настоящото становище, беше публикувано на 14 юли 2021 г. То е неделима част от пакета „Подготвени за цел 55“, изготвен от Комисията, с цел до 2030 г. да се намалят нашите емисии на парникови газове с 55 % и по този начин да се даде възможност на Европейския съюз през 2050 г. да постигне неутралност по отношение на климата, както е предвидено в Европейския закон за климата.

2.2. 2 в атмосферата от най-малко два милиона години насам. В него се посочва също така, че постигането на неутралност по отношение на климата е условие sine qua non за ограничаване на затоплянето между 1,5 и 2 o C. В този смисъл 26-ата конференция на страните по РКООНИК (COP 26), която ще се проведе в Глазгоу през ноември 2021 г., ще даде възможност да се направи оценка на постигнатия от държавите членки напредък след сключването на Парижкото споразумение през 2015 г. и да се повишат амбициите в областта на климата. Както неотдавна подчерта Международната агенция по енергетика, неутралността по отношение на климата предполага трансформиране на световната икономика, която понастоящем е доминирана от енергията от изкопаеми източници, в модел, захранван основно от енергия от възобновяеми източници В последния доклад на Междуправителствения комитет по изменение на климата (МКИК), публикуван през август 2021 г., се посочва, че през 2019 г. е отчетена най-високата концентрация на СОв атмосферата от най-малко два милиона години насам. В него се посочва също така, че постигането на неутралност по отношение на климата е условиеза ограничаване на затоплянето между 1,5 и 2C. В този смисъл 26-ата конференция на страните по РКООНИК (COP 26), която ще се проведе в Глазгоу през ноември 2021 г., ще даде възможност да се направи оценка на постигнатия от държавите членки напредък след сключването на Парижкото споразумение през 2015 г. и да се повишат амбициите в областта на климата. Както неотдавна подчерта Международната агенция по енергетика, неутралността по отношение на климата предполага трансформиране на световната икономика, която понастоящем е доминирана от енергията от изкопаеми източници, в модел, захранван основно от енергия от възобновяеми източници ( 2 ) . Именно в този контекст се вписва преразглеждането на Директивата за енергията от възобновяеми източници.

3. Общи бележки относно предложението за директива

3.1. 2 , определени в Европейския закон за климата, и за използване на тази възможност за опростяване и отстраняване на недостатъците. ЕИСК подчертава, че използването на енергия от възобновяеми източници не трябва да се усложнява прекомерно. Повишаването на обвързващата цел за дела енергия от възобновяеми източници на 40 % беше необходимо, също както и интегрирането на енергията от възобновяеми източници в сектори като строителството, промишлеността и транспорта. ЕИСК обаче посочва три сфери на действие, на които трябва да се обърне по-голямо внимание, тъй като те са обхванати само отчасти в проекта за преразглеждане. С цел ЕС да се превърне в световен лидер в областта на енергията от възобновяеми източници, през 2018 г. Директивата беше подложена на така необходимата преработка ( 3 ) . ЕИСК изразява съжаление във връзка с липсата на регулаторна стабилност, произтичаща от предлагането на изменения по отношение на същите въпроси като последните изменения на Директивата непосредствено след крайния срок за тяхното транспониране — 30 юни 2021 г. Въпреки това ЕИСК подкрепя предложението на Комисията за преразглеждане на директивата с оглед на новите цели за намаляване на емисиите на CO, определени в Европейския закон за климата, и за използване на тази възможност за опростяване и отстраняване на недостатъците. ЕИСК подчертава, че използването на енергия от възобновяеми източници не трябва да се усложнява прекомерно. Повишаването на обвързващата цел за дела енергия от възобновяеми източници на 40 % беше необходимо, също както и интегрирането на енергията от възобновяеми източници в сектори като строителството, промишлеността и транспорта. ЕИСК обаче посочва три сфери на действие, на които трябва да се обърне по-голямо внимание, тъй като те са обхванати само отчасти в проекта за преразглеждане.

а) Трябва да се подобри участието на гражданите и потребителите

3.2. Въпреки високите очаквания на европейските граждани, предложените от ЕС ресурси за насърчаване на участието на потребителите, остават недостатъчни, тъй като производството на енергия от „произвеждащи потребители“ все още не е ясно определено в Директивата. Европейската комисия следва да предложи механизъм за мониторинг, за да се подкрепи прилагането на приетите правила от страна на държавите членки и да се даде възможност за разрастване на производството на енергия от произвеждащи потребители. Лицата, отговорни за вземането на политически решения, следва да бъдат информирани за примери за най-добри практики. Производството на енергия от произвеждащи потребители трябва да се приведе в действие чрез: — създаване на официални правила, чрез които гражданите да могат да се превърнат в произвеждащи потребители; — премахване на съществуващите пречки, например прекомерната бюрокрация; — предоставяне на финансиране чрез общините, за да се избегне зависимостта на гражданите от предприятията от сектора.

От ключово значение е да се премахнат бюрократичните пречки и да се гарантира, че финансирането достига до тези, за които е предназначено (например младите участници по места и ръководените от млади хора местни организации), като се изясняват задълженията, които могат да възникнат за произвеждащите потребители в бъдеще. Тук трябва да се даде предимство на правната стабилност, тъй като достъпът до финансова помощ и ноу-хау трябва да бъдат гарантирани на потребителите, за да бъдат насърчени да поемат тежестта и да се превърнат в произвеждащи потребители. ЕИСК счита, че след преразглеждането на законодателния инструмент, предмет на настоящото становище, той не следва да бъде обновяван преди 2030 г., за да се гарантира правната стабилност, необходима на всички заинтересовани страни в сектора, в широкия смисъл на думата, както вече беше посочено в параграф 3.1 по-горе.

3.3. Въпреки че има основание да се увеличат усилията за гарантиране на динамичното използване на вятърна енергия от разположени в морето инсталации, както е посочено в съответната стратегия, вятърните генератори и фотоволтаиците, разположени на сушата, следва да получат много по-голяма роля в нашата бъдеща европейска енергийна система. Липсата на всеобхватен подход поражда въпроси за ЕИСК, който призовава Комисията да приеме стратегия за регионална политика на децентрализация. Производството на енергия от произвеждащи потребители не може да просперира без подкрепата на регионалното и местното равнище, които не само разполагат с технически и финансови средства, но и познават спецификите на територията, което позволява да се спести много време. Близостта на това равнище до гражданите и до участниците по места оправдава предоставянето на допълнителни правомощия за постигане на целите, определени в Директивата. И накрая, тази стратегия трябва да бъде подкрепена от размисъл относно управлението на ресурсите и материалите от изключителна важност (добив, рециклиране и др.), необходими за производството и за правилната експлоатация на енергията от възобновяеми източници. Зависимостта от изкопаемите горива не бива да се превръща в зависимост от материалите от изключителна важност.

б) По-добро използване на синергиите

3.4. Тъй като директивата беше преработена за последен път съвсем наскоро, приетите нови разпоредби все още не са влезли напълно в сила. Ето защо според ЕИСК това преразглеждане трябва да послужи за постигането на две цели.

3.5. При сегашното състояние на нещата, според моделирането, което се съдържа в референтния сценарий на ЕС за 2020 г., Съюзът следва да надхвърли настоящата цел за дял от 32 % на енергията от възобновяеми източници в потреблението на енергия само с малко над 1 %. На първо място, преразглеждането трябва да повиши настоящите цели, като същевременно се въведат нови цели, за да се увеличи интегрирането на енергията от възобновяеми източници с най-малко 7 % в континентален мащаб.

3.6. 2 . Въвеждането на механизма за корекция на въглеродните емисии на границите по отношение на определени сектори следва да даде възможност за осигуряване на еднакви условия на конкуренция, към което следва да се подходи на европейско равнище. Замяната на целта за най-малко 14 %-ен дял енергия от възобновяеми източници от крайното енергопотребление в транспортния сектор с обвързваща цел за намаляване на интензитета на парниковите газове с 13 % до 2030 г., както е посочено в член 25, е пример за правилно използване на синергиите. Това ще даде възможност за по-голяма съгласуваност с преразглеждането на схемата за търговия с емисии и с правилата относно стандартите за СО 2 . Въпреки това, в съответствие със стратегията на Комисията за интегриране на енергийната система На второ място, обхватът на преразглежданията, провеждани в рамките на пакета „Подготвени за цел 55“, трябва, от една страна, да даде възможност за укрепване на съществуващите синергии между посочените законодателни актове и директивата. От друга страна, тази логика трябва да се приложи и спрямо предложените от Европейската комисия нови инструменти, като например Социалния фонд за климата или Механизма за корекция на въглеродните емисии на границите. Следователно ползите от прилагането на директивата ще могат да реализират пълния си потенциал само ако внедряването на енергията от възобновяеми източници върви успоредно с въвеждането на отчитане на въглеродните емисии за част от внесения СО. Въвеждането на механизма за корекция на въглеродните емисии на границите по отношение на определени сектори следва да даде възможност за осигуряване на еднакви условия на конкуренция, към което следва да се подходи на европейско равнище. Замяната на целта за най-малко 14 %-ен дял енергия от възобновяеми източници от крайното енергопотребление в транспортния сектор с обвързваща цел за намаляване на интензитета на парниковите газове с 13 % до 2030 г., както е посочено в член 25, е пример за правилно използване на синергиите. Това ще даде възможност за по-голяма съгласуваност с преразглеждането на схемата за търговия с емисии и с правилата относно стандартите за СО. Въпреки това, в съответствие със стратегията на Комисията за интегриране на енергийната система ( 4 ) , електрификацията на транспортния сектор следва да бъде приоритет винаги когато това е икономически и технологично възможно. И накрая, това предложение за преразглеждане предшества предстоящото преразглеждане на Директивата относно енергийните характеристики на сградите и трябва да даде възможност да се покаже високо равнище на амбиция при представянето на следващата част от пакета „Подготвени за цел 55“, предвидено за 14 декември 2021 г.

в) Икономическото възстановяване трябва да даде възможност за подем на енергията от възобновяеми източници

3.7. Докато търсенето на електроенергия почти достигна равнището си отпреди здравната криза, икономическото възстановяване даде възможност да се отбележи подем на производството от възобновяеми източници за сметка на енергията от изкопаеми източници ( 5 ) . За да се утвърди тази конюнктура като истинска тенденция в бъдеще, трябва да се създадат еднакви условия за конкуренция между източниците за производство на енергия. На първо място, това предполага да се сложи възможно най-бързо край на субсидирането на енергията от изкопаеми източници, оценено през 2018 г. в континентален мащаб на около 50 милиарда евро ( 6 ) (като се има предвид, че една „непряка“ част от субсидирането не е отразена в оценката).

3.8. Ако бъде приет от Съвета и Парламента, делегираният регламент за таксономията във връзка със смекчаването на изменението на климата може да насочи бъдещите инвестиции към устойчиви активи — категорията, към която принадлежи енергията от възобновяеми източници. Едва след като бъдат премахнати нарушенията на конкуренцията между енергийните източници, енергията от възобновяеми източници ще може да се конкурира свободно на пазара. В очакване на такава развръзка ЕИСК приветства подхода на Комисията, който дава възможност да се избегне изоставането в производството на енергия от възобновяеми източници.

4. Конкретни бележки по текста на директивата

а) Обвързващ или необвързващ характер на предложените цели

4.1. ЕИСК отправя отново критика ( 7 ) поради факта че в преразгледаната директива не се съдържат обвързващи национални цели, за разлика от преразглеждането през 2009 г. Въпреки че Европейският съюз постигна целта си за повишаване до 20 % на дела на енергията от възобновяеми източници през 2020 г., някои държави членки не успяха да изпълнят своите цели, докато други постигнаха това в последния момент ( 8 ) , като се възползваха по-специално от особената конюнктура, предизвикана от здравната криза, която доведе до застой на част от националните икономики. Този пример илюстрира слабостта на настоящата рамка на управление, която урежда само възможност „да се насърчават“ държавите членки да изпълняват своите национални цели. ЕИСК призовава Съвета, Европейския парламент и Европейската комисия да възобновят дебата относно определянето на обвързващи национални цели, относно подходящото управление на енергийния съюз и/или поне на по-принудителни мерки по отношение на държавите нарушители, за да се гарантира постигането на амбициите на национално равнище. Във връзка с това директивата не отива по-далече от доброволни действия. Докато редица държави членки надхвърлиха предвижданията си за 2020 г., се очертава риск от надпревара в низходяща посока, което може да демотивира най-напредналите държави поради липсата на воля от страна на някои техни партньори и поради липсата на последствия.

4.2. По отношение на новата обвързваща цел за 40 %-ен дял на енергията от възобновяеми източници за 2030 г. (спрямо 32 % преди това), тя се отнася за общото потребление на енергия, а не само за потреблението на електроенергия. ЕИСК приветства факта, че Комисията е предложила най-амбициозната цел в диапазона, определен в Плана във връзка с целта в областта на климата (38—40 %), за да бъде изпълнена новата цел за намаляване на емисиите на парникови газове с 55 % до 2030 г. Това показва амбицията на европейската изпълнителна власт да се ускори внедряването на „зелени“ технологии, което ЕИСК приветства. Този по-голям дял на възобновяемите енергийни източници в електроенергийния микс на държавите членки обаче ще има последици по отношение на потреблението на енергия и електроенергия ( 9 ) , тъй като се очаква до 2050 г. делът на потреблението на енергия да намалее. Важно е сценариите за 2050 г. да бъдат актуализирани в светлината на новите цели, като се уточни по-специално ролята, която би могло да играе съхранението на електрическа енергия, което ще трябва да бъде развивано по-бързо от очакваното, или ролята на енергоспестяването, включително определени начини на поведение, които се откроиха по време на здравната криза.

4.3. Тази нова цел обаче може да се окаже много амбициозна за някои държави членки. В момент, когато декарбонизацията на строителния сектор в редица от тях изостава, ЕИСК одобрява предложения подход за увеличаване на усилията в конкретни сектори, например използването на енергия от възобновяеми източници в сектора за отопление и охлаждане. Наистина имаше спешна необходимост от конкретна цел за 49 %-ен дял на енергията от възобновяеми източници в строителния сектор, която се съдържа в новия член 15а. ЕИСК обаче си задава въпроси относно необвързващия характер на подобна цел. Сградният сектор ще трябва да намали своите емисии с 60 % до 2030 г. и да стане въглеродно неутрален през 2040 г., за да се изпълнят целите, определени в Европейския зелен пакт. Тъй като много държави могат да срещнат трудности при изпълнението на тази цел, ЕИСК подчертава, че е важно от 2025 г. да се използва финансиране от Социалния фонд за климата. Това следва да даде възможност за ускоряване на санирането на обществени и частни сгради и по този начин да се пресече разрастващото се явление на енергийна бедност, която засяга над 30 милиона европейски граждани. Все пак, независимо дали става въпрос за финансиране от бъдещия Социален фонд за климата или по-общо от други механизми за подпомагане, трябва да бъде въведен механизъм за проследяване, за да се гарантира, че това финансиране се насочва по адекватен начин към борбата с изменението на климата. Ако тези средства бъдат „размити“ в националните бюджети, ще бъде невъзможно да се контролира ефективно използването на предоставяните ресурси. Тези средства ще трябва да бъдат насочени не само към широкомащабни, но и към по-малки проекти, при които печалбата в парично изражение по отношение на MWh и емисиите на CO 2 е по-малка, но въздействието върху европейските граждани е еднакво или дори по-значително. ЕИСК призовава, доколкото е възможно, критериите за предоставяне на тези средства в отделните държави да бъдат хармонизирани по отношение на дела, който ще бъде насочен към това гражданите да станат активни, за да се улеснят евентуални трансгранични сътрудничества.

4.4. ЕИСК би искал да отбележи, че декарбонизацията на промишления сектор понастоящем е твърде бавна, въпреки че този сектор е първият, към който са насочени последователните европейски планове в областта на климата. По-конкретно, емисиите от промишлеността са обхванати от схемата за търговия с емисии (СТЕ). Поради съществуването на твърде либерална схема за безплатно предоставяне на квоти обаче над 90 % от промишленото замърсяване не води до никакви разходи за съответните предприятия, в резултат на което в периода между 2012 г. и 2018 г. секторът е намалил емисиите си едва с 1 %. Ето защо ЕИСК призовава за въвеждане на обвързваща цел за 1,1 %, която ще задължи предприятията да увеличават всяка година използването на енергия от възобновяеми източници. Определянето само на индикативна цел би могло да се възприеме като предоставяне на „карт бланш“ на промишлеността, което може да бъде потенциална „спирачка“ за европейската амбиция в областта на климата.

4.5. ЕИСК приветства факта, че конкретната цел, свързана с интегрирането на енергията от възобновяеми източници за отопление и охлаждане, става обвързваща. Комитетът обаче би искал да подчертае, че първоначално предвидената цел в директивата беше 1,3 %, докато новата цел ще бъде само 1,1 %. Според оценката на въздействието, придружаваща проекта за преразглеждане на директивата, почти половината от държавите членки показват криви, които не са в съответствие с първоначалната цел. За да се даде възможност на държавите членки да изпълнят тази цел, ЕИСК предлага част от предназначените за Социалния фонд за климата приходи да се заделят приоритетно за замяната на системите за отопление и охлаждане, повечето от които разчитат на енергия от изкопаеми източници. ЕИСК счита, че целта на директивата трябва да бъде да се повиши или поне да се запази амбицията, обявена по време на предходното преразглеждане, и призовава всички заинтересовани страни да обмислят кой е най-добрият начин да се постигне това.

4.6. За да се постигне неутралност по отношение на климата през 2050 г., декарбонизацията на енергийната система трябва да бъде завършена до 2045 г. Брутно крайно потребление на енергия от възобновяеми източници от 40 % през 2030 г. означава, че по-голямата част от процеса на декарбонизация трябва да бъде осъществена за период от 15 години (между 2030 г. и 2045 г.). Ето защо извънредното положение по отношение на климата налага по-голям прагматизъм относно развитието на енергията от възобновяеми източници, като се съпостави обхватът на възможностите с времевите измерения. На първо място е важно да се акцентира върху разумно постижими цели, като се вземат предвид действащите разпоредби. Въпреки че директивата установява средносрочна и дългосрочна стратегия чрез определянето на амбициозни цели, това не бива да става за сметка на ускоряването на разгръщането на екологичните енергии, а напротив — да върви паралелно с него. В краткосрочен план е също толкова целесъобразно и важно да се постави акцент върху използването на зрели и добили популярност възобновяеми енергийни източници, например фотоволтаичните панели. Що се отнася до транспортния сектор, трябва да се посочат по-голямата гъвкавост и по-широкият избор на допустими суровини по отношение на биогоривата. Всъщност именно в средносрочен и дългосрочен план инвестициите, осъществявани въз основа на насоките на бъдещата директива, ще могат да изпълнят своята роля и да разгърнат пълния си потенциал (водород от възобновяеми източници, ветроенергийни паркове в морето и др.) и да допринесат за декарбонизацията на европейската икономика чрез замяна на другите видове енергия с електрическа. В противен случай съществува голям риск Европа да плати висока цена заради лаксисткия си подход през последните две десетилетия. За да се предотврати това, Съюзът се нуждае от уточняване на своята стратегия, която ще трябва да отиде много по-далече от Директивата относно възобновяемите източници и да насърчи всеобхватен подход, използващ синергии.

б) Относно централното отопление и транспорта

4.7. Съобщенията на Европейската комисия относно стратегия за използването на водорода и стратегия за интегрирането на енергийните системи съдържат някои важни аспекти, които следва да бъдат взети под внимание в тази глобална стратегия. В своите становища TEN/717 и TEN/718 ЕИСК изрази своята обща подкрепа за съобщенията въпреки някои критики за липсата на съгласуваност и яснота относно някои аспекти. Предложеното преразглеждане обаче разглежда само до известна степен някои важни аспекти, които липсваха. Във връзка с това следва да бъдат подкрепени и ускорени научните изследвания, иновациите и изпълнението.

4.8. Комисията предлага да се укрепи централизираното топлоснабдяване. Този подход е важен, тъй като топлофикационните мрежи предоставят добра възможност за използване на излишъка от енергия от фотоволтаиците или ветрогенераторите — инсталации, чийто брой вероятно ще се увеличава.

4.9. Предложението за директива има за цел подобряване на достъпа на ползвателите на електрически автомобили до зарядни точки, в това число частни. Това изглежда разумно, тъй като бързата електрификация на сектора на мобилността е един от най-обещаващите начини за декарбонизиране на транспортния сектор, чиито емисии продължават да нарастват. Конкретните правила за пряко снабдяване с електроенергия от възобновяеми източници, произведена на място или в близост до зарядната точка, биха могли да бъдат важен елемент от стратегията за децентрализация, която укрепва регионалната структура и енергията, произвеждана от енергийни общности. Въпреки това ЕИСК подчертава, че за онези транспортни сектори, които трудно могат да бъдат електрифицирани, трябва да се осигурят зрели решения на разумна цена — към настоящия момент по-специално биогорива, а в бъдеще и водородът.

в) Относно насърчаването и разгръщането на енергията от възобновяеми източници

4.10. ЕИСК приветства въвеждането на редица инициативи във връзка с водорода от възобновяеми източници, като например подцели за промишлеността и транспорта. Освен това ЕИСК счита също така, че обвързваща цел за 50 % възобновяеми горива от небиологичен произход, използвани като суровина или като енергоносител, е правилният подход и че трябва да се даде приоритет на чистия въглерод ( 10 ) . Предложената в член 7 възможност за внос на възобновяеми горива от небиологичен произход, което след това да бъдат отчитани като принос в държавата членка, изглежда обае потенциално проблематична и за тази възможност за отчитане следва да се определи горна граница.

4.11. По отношение на възможността за насърчаване на „споразуменията за закупуване на електроенергия“ (член 15), установяването на насоки, съчетани с финансова подкрепа за малките и средните предприятия, следва да насърчи разпространението на такава схема, която осигурява видимост в дългосрочен план относно продажната цена на „зелената“ електроенергия. В по-общ план тази инициатива илюстрира нуждата от укрепване на сътрудничеството и координацията между заинтересованите страни в сектора, за да се формира дългосрочна визия за икономическите оператори.

4.12. Друга инициатива, приветствана от ЕИСК, е задължението за държавите членки да стартират фаза на проверка относно трансграничното сътрудничество чрез въвеждането на пилотен проект в рамките на следващите три години. ЕИСК обаче би желал да получи пояснения относно реда и условията за въвеждането на такова сътрудничество. Комитетът си задава въпрос по-специално относно административните процедури, които произтичат от подобна инициатива, и призовава Европейската комисия да съдейства на държавите членки (с превод на документите, свързани с процедурата и др.), за да могат те да спазят установения срок.

4.13. Според ЕИСК е настъпил моментът да се обмисли целесъобразността на европейски електроенергиен регулатор. С оглед на правилната подготовка за създаването на тази важна позиция, е време да се започне концептуална дейност по планиране на системата, която да позволи предвиждане на нарастващото търсене на енергия по райони и видове, както и трансформациите на енергийния тип.

4.14. ЕИСК одобрява и инициативата от член 9, параграф 7а за въвеждане на съвместно планиране по морски басейни между държавите членки, за да се улесни развитието на мощности за производство на енергия, разположени в морето. Подобен подход ще даде възможност да се постигне максимално увеличаване на потенциала на всеки морски басейн, като същевременно в крайна сметка се укрепи целта за междусистемна електроенергийна свързаност между държавите. Въвеждането на обслужване на едно гише също е добре дошло и трябва да даде възможност да се вземе пример от добрите практики, установени в различни държави членки, за да се съкрати времето за осъществяване на даден проект. Определянето на общия производствен капацитет по басейни до 2030 г., 2040 г. и 2050 г. следва да даде възможност и за по-добро отчитане на потенциала на ветроенергийните паркове в морето във всяка държава членка и да насърчи тяхното развитие. В чисто оперативен план увеличаването на трансграничните проекти за енергия от възобновяеми източници, по-специално ветроенергийните паркове в морето, дава основание на ЕИСК да призове Европейската комисия да поднови дискусиите относно европейски оператор на преносна система, тъй като това би било най-целесъобразното равнище за гарантиране в реално време на управлението на потоците от електроенергия. Това е в крайна сметка най-легитимното равнище за осигуряване на координация на пазарните механизми във връзка с предлагането и търсенето, като едновременно с това гарантира сигурността на системата, която ще бъде подложена на все по-голям натиск с по-голямото навлизане на възобновяемите източници.

4.15. ЕИСК многократно е подчертавал необходимостта от нови пазарни структури за балансиране на производството и потреблението на енергия на микроравнище. Тези структури биха улеснили интегрирането на по-малки устройства за съхранение в енергийната система. Например разрастването на електромобилността следва да може да разчита на ролята на батериите, за да се даде възможност за интелигентно зареждане и да се разполага с капацитет за акумулиране на местно равнище. Този въпрос обаче не е разгледан в предложението за преразглеждане на директивата.

4.16. В пакета „Чиста енергия“ се обръща специално внимание на потреблението на собствена енергия и на енергийните общности. Тези механизми представляват мощни стимули за гарантиране на участието на гражданите и за превръщането им в пълноправни участници в енергийния преход, като засилят чувството им за съпричастност и укрепят децентрализираните структури, които са изгодни както от социална, така и от икономическа гледна точка. Както подчерта Европейската комисия в своята оценка на националните планове в областта на енергетиката и климата, държавите членки не вземат в достатъчна степен под внимание потенциала на „гражданската енергия“, което противоречи на една от причините за съществуването на 4-тия енергиен пакет. Необходимо е спешно да се изяснят приложимите правила, по-специално за понятия като споделяне на енергия, нетно отчитане или продажба на енергия между партньори, за да бъдат изпълнени целите на пакета „Чиста енергия“ и на Енергийния съюз. ЕИСК изразява разочарование, че с предложението за преразглеждане не се прави опит за подобряване на регулаторната рамка относно тези аспекти. Това ще бъде още по-важно, тъй като в предложението за преразглеждане на насоките относно държавната помощ в полза на климата, енергетиката и околната среда се предвижда много по-нисък праг за изключенията от задължението за предоставяне на помощ и за определяне на равнището на подпомагане чрез прилагане на тръжна процедура.

4.17. ЕИСК принципно подкрепя предложението на Комисията, което призовава държавите членки да вземат предвид „поддържането на националните горски въглеродни поглътители и екосистеми“, както и принципите на „каскадно използване на биомаса“ и кръговата икономика. Това означава да се даде приоритет на използването на остатъчна дървесина като малки клони, дървесни пънове и други вторични продукти, както и продуктите от рециклирана дървесина за производство на биоенергия. Поради това е целесъобразно да се направи преоценка на подкрепата за инсталации за биоенергия в тази област, като се има предвид, че остатъците в дъскорезниците и целулозната и хартиената промишленост са източници на енергия. Освен това, както се изтъква в предложението, е разумно биогоривата да се пренасочват към видовете транспорт, които са трудни за електрифициране, като например морския транспорт, превозите на дълги разстояния или въздушния транспорт. Във връзка с това следва да се вземат предвид и проблемите, свързани с наличността и разходите. За осъществяването на тази идея, в член 25 следва да се прави разграничение между биогоривата на биологична основа и електроенергията от възобновяеми източници чрез измерване на намалението на емисиите на парникови газове. По този начин в транспортния сектор се дава приоритет на електроенергията от възобновяеми източници и на биогоривата, произвеждани от остатъци. Това води до повишен натиск за декарбонизация на транспортния сектор чрез директна електрификация.

4.18. Подробните изчисления на намалението на емисиите на парникови газове, както и критериите за устойчивост, представени в приложенията към проекта за директива, са отчасти от много техническо естество. Според ЕИСК те очевидно са стъпка в правилната посока, въпреки че Комитетът не беше в състояние да ги оцени напълно във всеки отделен случай. Що се отнася например до биогоривата, те ще доведат до ситуация, при която някои потенциално използваеми или използвани понастоящем вещества вече няма да могат да бъдат използвани, което може да представлява проблем за някои части от сектора.

4.19. Освен това Комитетът би желал да посочи, че в някои случаи ще бъде трудно да се докаже дали всички критерии действително се спазват. Например предоставянето на „солидни и проверими данни, че въглеродното съдържание на почвата се е увеличило или има основание да се предполага, че се е увеличило през периода на отглеждане на суровините, като са взети под внимание емисиите в случаите, при които подобни практики водят до увеличена употреба на торове и хербициди“ (вж. COM(2021)557, приложения 1 и 2). Въпреки че подобно изискване има смисъл, ще бъде трудно да се докаже спазването му на практика.

4.20. ЕИСК приветства изразеното в съображение 10 желание за подобряване на срока на административните процедури, които представляват пречка за внедряването на енергията от възобновяеми източници. ЕИСК обаче си задава въпроса какви конкретни действия възнамерява да предприеме Европейската комисия и как планира да излезе извън рамките на обикновеното насърчаване, за да се гарантира ефективното и ефикасно намаляване на процедурните срокове.

4.21. ЕИСК подкрепя по същество съображение 12 относно необходимостта да се разполага с достатъчен брой квалифицирани работници за професиите на бъдещето. ЕИСК призовава Европейския съюз да направи количествена оценка на необходимата работна ръка за изпълнението на Европейския зелен пакт и да инвестира приоритетно в обучението за преквалификация на работниците, чиито работни места се очаква да изчезнат в резултат на екологичния преход. Това би било и добър начин за привличане на млади хора към „зеления“ сектор благодарение на новосъздадените работни места и бизнес възможности.

Брюксел, 9 декември 2021 година. Председател на Европейския икономически и социален комитет Christa SCHWENG

(1) ОВ L 328 21.12.2018 г., стр. 1.

(2) Международна агенция по енергетика, Net Zero by 2050 — A Roadmap for the Global Energy Sector (windows.net), („Нулеви нетни емисии до 2050 г. — Пътна карта за глобалния енергиен сектор“), стр. 3.

(3) https://www.eesc.europa.eu/bg/our-work/opinions-information-reports/opinions/revision-renewable-energies-directive. (ОВ C 246, 28.7.2017 г., стp. 55).

(4) COM(2020) 299 final.

(5) Ember, European Electricity Review: H1-2021, (ember-climate.org).

(6) Европейска комисия, Приложения към доклада за 2020 г. относно състоянието на Енергийния съюз съгласно Регламент (ЕС) 2018/1999 относно управлението на Енергийния съюз и на действията в областта на климата.

(7) ОВ C 246, 28.7.2017 г., стр. 55.

(8) Евростат, Renewable energy statistics — Statistics Explained (europa.eu).

(9) 6_FR_ACT_part1_v3.pdf (europa.eu).

(10) ОВ C 123, 9.4.2021 г., стр. 30.