BG    BG BG 
 
BG    BG  ЕВРОПЕЙСКА  КОМИСИЯ  
Брюксел , 26.10.2010 
SEC(2010) 1243 окончателен  
  
РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
ОБОБЩЕНА  ОЦЕНКА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
  
Съпровождащ  документ  към 
 
„Към  укрепване  на реакцията  на ЕС при бедствия : ролята  на гражданската  
защита  и на хуманитарната  помощ “ 
  
COM(2010) 600 
SEC(2010) 1242  
 
 
 
 
BG 2   BG РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
ОБОБЩЕНА  ОЦЕНКА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
  
Съпровождащ  документ  към 
 
„Към  укрепване  на реакцията  на ЕС при бедствия : ролята  на гражданската  
защита  и на хуманитарната  помощ “ 
 
BG 3   BG A. Въведение  
Докладът  относно  оценката  на въздействието  има за цел да предостави  на 
Комисията  необходимата  информация  за изготвянето  на съобщение  относно  
капацитета  на ЕС да реагира  при бедствия , чието  приемане  е планирано  през  
ноември  2010 г. По-специално  докладът  има за цел да информира  Комисията  
относно  осъществимостта  на редица  варианти  на политиката , които  биха  могли  
да бъдат  проучени  по-подробно  с оглед  на изграждането  на капацитет  на ЕС да 
реагира  при бедствия  в рамките  на ЕС и извън  него . 
Направената  в доклада  оценка  не претендира  за изчерпателност . Напротив , 
предприетият  анализ  е пропорционален  на поставените  цели . Тъй като в 
съобщението  няма  да бъдат  предложени  решения , а ще бъдат  представени  само  
варианти  за по-нататъшното  развитие  на капацитета  на ЕС да реагира  при 
бедствия , като евентуално  бъде  посочена  предпочитаната  алтернатива , 
изготвянето  на пълна  оценка  на въздействието  на този етап не се смята  за 
необходимо  или задължително . Когато , и ако, бъдат  представени  конкретни  
законодателни  предложения , те ще трябва  да бъдат  придружени  от по-
подробна  оценка  на въздействието  на предложените  варианти . 
Докладът  се фокусира  главно  върху  тези елементи  на съобщението , при които  
може  да се посочи  конкретно  въздействие  и поради  това се изисква  да бъде  
направена  оценка  на въздействието , т.е. новите  варианти  на политиката  и 
различните  начини  за организиране  и структуриране  на сътрудничеството  на 
ЕС за гражданска  защита . Трябва  да се отбележи , че предстоящото  съобщение  
ще има за предмет  също  така полезните  взаимодействия  с областта  на 
хуманитарната  помощ , но тъй като в тази област  то ще съдържа  единствено  
политически  изявления  относно  необходимостта  да бъдат  укрепени  
съществуващата  практика  и политика  на ЕС, специална  оценка  на 
въздействието  за тези въпроси  не се счита  за необходима . 
Б. Определяне  на проблема  и цели  
i. Определяне  на проблема  
Значението  на сегашния  механизъм  на ЕС за гражданска  защита  е 
общопризнато . Системата  работи  добре  на практика , като изпълнява  напълно  
своя мандат  и бяха  постигнати  резултати , които  надхвърлиха  очакванията . 
Въпреки  това редица  външни  фактори  предизвикаха  загриженост  относно  това 
дали  и по какъв  начин  сегашният  мандат  на системата  трябва  да бъде  
разширен , за да се справи  с бъдещите  предизвикателства  по икономически  
ефективен  начин , като едновременно  с това осигури  по-ефикасна , по-бърза  и 
по-предвидима  координация . Световната  финансова  ситуация  и бюджетните  
ограничения  например  подчертават  нуждата  всяко  предприето  действие  да 
бъде  възможно  най-ефективно  от икономическа  гледна  точка . Освен  това на 
равнище  ЕС и в световен  план  сме свидетели  на зачестяването  на природните  
бедствия  и на бедствията , предизвикани  от човека  (т.е. технологични  и 
екологични ), които  водят  до голям  брой  операции  на ЕС за гражданска  защита  
в рамките  на механизма . Интензитетът  и тежестта  на бедствията  също  
нарастват  и очевидно  са повлияни  от фактори  като например  изменението  на 
климата , тероризма , урбанизацията  и засилването  на промишлената  дейност . За 
да бъде  предотвратено  по-голямото  разминаване  между  нуждите  и 
 
BG 4   BG способностите , е от изключително  важно  значение  ЕС да увеличи  максимално  
ефективността  на своята  реакция , което  според  опита  от миналото  може  да 
бъде  постигнато  с ограничени  допълнителни  ресурси .  
Основният  недостатък , присъщ  на механизма  за гражданска  защита  на ЕС, е че 
понеже  той е създаден  с цел помощ  и координация  и следователно  е зависим  от 
доброволното  и ad hoc предлагане  на помощ  от държавите -членки , той не е в 
състояние  да гарантира  наличността  на помощ  в случай  на сериозно  бедствие . 
Ad hoc  характерът  на сегашната  система  неизбежно  предполага , че механизмът  
за гражданска  защита  на ЕС е по-скоро  с характер  на реагиране , отколкото  от 
проактивно  естество . Невъзможността  да се предвиди  точно  каква  помощ  и в 
какъв  размер  ще бъде  предоставена  при дадена  извънредна  ситуация  означава , 
че Центърът  за мониторинг  и информация  на Европейската  комисия  (MIC) не е 
в състояние  да разработи  планове  за действие  в извънредни  ситуации  за 
предоставянето  на помощта , което  неизбежно  води  до определена  степен  на 
импровизация  във фазата  на непосредствено  реагиране , което  има отрицателен  
ефект  върху  цялостната  ефективност . Друго  последствие  е също , че 
решенията  за предоставяне  на основна  помощ  понякога  се вземат  със 
закъснение  и времето  за реакция  зависи  от онези  държави -членки , които  биха  
могли  да предоставят  или пък да не предоставят  своевременна  помощ . 
Вариантите , които  могат  да направят  системата  по-предвидима  и способна  да 
координира  по-добре  помощта  от държавите -членки , със сигурност  биха  
донесли  добавена  стойност .  
През  годините  стана  ясно  също  така, че системата , използвана  от държавите -
членки  за предоставянето  на помощ  в натура , също  води  до елемент  на 
фрагментация . Тъй като държавите -членки  предлагат  помощ  в отговор  на 
дадена  извънредна  ситуация  без на всяка  цена  да отчитат  цялостните  усилия  за 
реагиране  на ЕС, в предложената  помощ  може  да липса  съгласуваност . 
Всъщност  не са рядкост  случаите , в които  според  MIC помощта , предоставена  
от държавите -членки , задоволява  щедро  някои  нужди  на държавата , поискала  
помощ , но пренебрегва  други  нужди . По-стабилна  система , която  осигурява  
съгласувана  реакция  на ЕС, и увеличава  максимално  полезните  взаимодействия  
между  различните  участващи  страни , със сигурност  би осигурила  ползи  по 
отношение  на съгласуваността  и икономическата  ефективност . 
ii. Цели  
Общата  цел е разработването  и укрепването  на капацитета  на ЕС да реагира  
при бедствия , като се гради  върху  всички  налични  инструменти , способности  и 
експертни  знания  и се увеличат  максимално  полезните  взаимодействия  и 
взаимно  допълващите  се аспекти  между  тях. Предложените  варианти  имат  за 
цел да създадат  по-солидна  и по-устойчива  система , която  е в състояние  да 
гарантира  по-добра  защита  за хората , околната  среда  и материалната  база 
непосредствено  след  настъпилите  извънредни  ситуации . 
Развитията , произтичащи  от Договора  от Лисабон , са също  важен  фактор , 
който  трябва  да бъде  отчетен  в този контекст . Член  196 от Договора  за 
функционирането  на Европейския  съюз  предоставя  на Съюза  изрично  правно  
основание  в областта  на гражданската  защита  inter aliа да подкрепя  и допълва  
действията  на държавите -членки  на национално , регионално  и местно  равнище  
при намесата  в случай  на природни  или предизвикани  от човека  бедствия  на 
територията  на Съюза . Клаузата  за солидарност , включена  в член  222 от 
ДФЕС , в която  е установено  правното  задължение  за държавите -членки  да 
 
BG 5   BG оказват  помощ  една  на друга  и за ЕС да мобилизира  всички  правни  
инструменти , с които  разполага , за да реагира  при извънредна  ситуация , 
подчертава  още повече  нуждата  да бъдат  предприети  мерки  за укрепването  на 
капацитета  за реагиране  при бедствия . 
Общата  цел ще бъде  постигната  с постигането  на следните  специфични  цели : 
• подобряване  на ефективността  на ЕС да реагира  при бедствия , включително  
на икономическата  ефективност ; 
• засилване  на съгласуваността  на реакцията  на ЕС при бедствия ; 
• увеличаване  на видимостта . 
Тези  цели  не изискват  създаването  на нов механизъм , а по-скоро  предполагат  
нуждата  от развитието  и надграждането  на съществуващите  инструменти . При 
това положение  е вероятно  допълнителните  разходи , ако има такива , да бъдат  
реалистични , а не непропорционални  на сегашните  разходи .  
В. Субсидиарност  
Управлението  на бедствия  е главно  отговорност  на държавите -членки . Ролята  
на Съюза  в областта  на гражданската  защита  е определена  в член  196, параграф  
1 от Договора  за функционирането  на Европейския  съюз , според  който  Съюзът  
следва  inter alia да подкрепя  и допълва  действията  на държавите -членки  на 
национално , регионално  и местно  равнище  в отговора  при природни  или 
предизвикани  от човека  бедствия  на територията  на Съюза  и да насърчава  
съгласуваността  на действията , предприемани  на международно  равнище  в 
областта  на гражданската  защита . Следователно  реакцията  при бедствия  в 
областта  на гражданска  защита  изглежда  представлява  сфера  на 
подпомагаща /допълваща  компетентност , която  е предмет  на принципа  на 
субсидиарност . 
За да бъдат  решени  проблемите , представени  в оценката  на въздействието , са 
необходими  действия  и координация  на равнище  ЕС. Макар  главната  
отговорност  за реагиране  при бедствия  да се носи  от държавите -членки , 
миналият  опит  в рамките  на механизма  показа , че съществува  реална  опасност  
националните  ресурси  за гражданска  защита  да са недостатъчни  поради  самия  
мащаб  на бедствията . В такива  случаи  е необходима  подкрепа  от другите  
държави -членки . Очевидно  е, че действията  на ЕС в тази област  включват  
управлението  на ситуации  със силен  транс - и мултинационален  компонент , при 
които  съществува  нужда  от цялостна  координация  и съгласувани  действия  на 
равнище  над националното .  
Изцяло  националните  действия  не могат  да гарантират  съгласувана , ефикасна  и 
ефективна  реакция  на ЕС при бедствия . Подобряването  на предвидимостта , 
ефикасността  и видимостта  на механизма  за гражданска  защита  на ЕС изисква  
намеса  на равнище  ЕС в съответствие  с целите  и законодателната  процедура , 
описани  в член  196 от ДФЕС . Това  тълкуване  е подкрепено  от клаузата  за 
солидарност , установена  в член  222 от ДФЕС .  
С оглед  на горепосоченото  може  да се направи  изводът , че принципът  на 
субсидиарност  е спазен , тъй като целите  на политиката , разгледани  по-горе, не 
могат  да бъдат  постигнати  от държавите -членки  сами , а изискват  участието  на 
всички  държави -членки  чрез действия  на равнище  ЕС. 
 
BG 6   BG Г. Определени  варианти  и варианти , които  бяха  обект  на подробна  оценка  
i. Определени  варианти  на политиката   
Комисията  определи  следните  варианти  на политиката : 
• Вариант  1: Преустановяване  на съществуващите  политики   
Преустановяването  на съществуващите  политики  в областта  на реакцията  на 
ЕС при бедствия  би означавало  премахването  на съществуващите  в момента  
инструменти  и едновременното  прекратяване  на всички  свързани  дейности . 
Този  вариант  би означавал  също , че трябва  да бъде  обмислен  бъдещият  подход , 
който  ще бъде  възприет  в тази област .  
 
• Вариант  2: Запазване  на сегашното  положение  
Запазването  на сегашното  положение  означава  продължаването  на сегашните  
политики  на ЕС в областта  на реакцията  на ЕС при бедствия . Дейностите  и 
инструментите , описани  в доклада  относно  оценката  на въздействието , биха  
продължили  да съществуват . Финансирането  би било  гарантирано  съгласно  
финансовата  перспектива  за 2007—2013 г. 
• Вариант  3: Изграждане  на капацитет  на ЕС за реакция  при бедствия  
чрез  обединяване  на доброволен  принцип  на капацитетите  в режим  на 
готовност  (човешки  ресурси  и средства ) на държавите -членки  
Екипите  и средствата  ще продължат  да бъдат  под национално  командване  и 
контрол , но с по-силен  ангажимент  от страна  на държавите -членки  при искане  
от MIC да ги подготвят  и предоставят  за непосредствени  действия  в 
операциите  на ЕС за гражданска  защита . Окончателното  решение  относно  
използването  ще остане  в компетенциите  на държавите -членки , които  могат  да 
се нуждаят  от ресурсите , за да реагират  при национални  извънредни  ситуации . 
Освен  това следва  да се отбележи , че не е нужно  капацитетът  в режим  на 
готовност  да бъде  държан  като резерв  или да остане  неизползван  в периодите  
между  операциите  на ЕС, тъй като държавите -членки  ще имат  правото  да го 
използват  на национално  равнище . 
Използването  на капацитетите  в режим  на готовност  на държавите -членки  би 
съставлявало  ядрото  на реакцията  на ЕС при бедствия  в областта  на 
гражданската  защита  в ЕС и извън  него  и би било  допълнено  от предложена  
допълнително  помощ  от държавите -членки  по същия  начин , по който  е 
организирана  понастоящем  помощта  за гражданска  защита . Освен  това могат  
да се положат  допълнителни  усилия  за гарантирането  на двойна  видимост  
(национална  и на европейско  равнище ) по отношение  на средствата  за 
гражданска  защита , използвани  чрез механизма  на ЕС за гражданска  защита , 
което  бе недостатък  на усилията  на ЕС в Хаити . 
Военната  помощ  и транспортните  средства , и по-специално  стратегическият  
въздушен  транспорт , следва  да бъдат  включени  в обединения  наличен  
капацитет , който  да може  да бъде  канализиран  чрез MIC в съответствие  с 
Европейския  консенсус  относно  хуманитарната  помощ  и международните  
насоки  (по-специално  насоките  от Осло ). 
Доброволното  обединяване  на капацитети  на държавите -членки  трябва  да бъде  
подсилено  чрез развитието  и продължителния  ангажимент  за съвместно  
обучение , учения  и работа  на основата  на миналия  опит . Освен  това ще бъде  
 
BG 7   BG необходимо  изготвянето  на планове  за действие  в извънредни  ситуации  и на 
сценарии  с цел да бъде  използван  пълният  потенциал  на обединения  капацитет . 
Надеждността  на тези дейности  ще бъде  от изключително  важно  значение  за да 
гарантирането  на ефективността  и съгласуваността  на системата . 
• Вариант  4: Изграждане  на капацитет  на ЕС за реакция  при бедствия  със 
средства  на равнище  ЕС  
Допълнителни  средства , финансирани  от ЕС, биха  могли  да бъдат  
разработени  за някои  специфични  нужди , за които  са установени  пропуски  в 
реакцията  на ЕС, и по отношение  на които  действието  на равнище  Европейски  
съюз  би било  считано  за икономически  по-ефективно . Специално  внимание  
следва  да се обърне  на средствата , свързани  с изпълнението  на хоризонтални  
действия , като например  оценка  (модули  за бърза  оценка  на въздействието  
върху  околната  среда ), логистика  и координация  (по-специално  екипи  за 
техническа  помощ  и подкрепа  (TAST) и телекомуникационно  оборудване ). 
Този  подход  може  да бъде  доразвит  във всеобхватен  координационен  център  
на ЕС в тази област , който  да предоставя  и услуги  на ООН . По подобен  начин  
изграждането  на допълнителни  средства , финансирани  от ЕС, би могло  да се 
обсъди  за специализирани  средства  за реагиране  с висока  стойност , при които  
споразуменията  за общи  ресурси  и разпределяне  на тежестта  биха  могли  да 
доведат  до по-голяма  ефикасност , и такива , при които  обикновено  
националните  ресурси  се оказват  недостатъчни . 
Макар  да е финансиран  от Съюза , капацитетът  на равнище  ЕС ще бъде  поверен  
на заинтересованите  държави -членки  въз основа  на делегирано  управление . 
Наличността  му ще бъде  гарантирана  за операции  на ЕС, но когато  не се 
използва , този капацитет  ще бъде  достъпен  за управляващите  държави -членки  
за национални  цели . Размерът  на обединения  капацитет  на равнище  ЕС може  
да варира  от малък , т.е. който  има за цел да удовлетворява  най-важните  нужди , 
до голям , т.е. който  покрива  значителен  брой  средства  в ключови  области , като 
по този начин  позволява  на държавите -членки  да намалят  националния  
капацитет  и в същото  време  да увеличат  икономическата  ефективност  на 
реакцията  на ЕС. 
• Вариант  5: Създаване  на европейски  сили  за гражданска  защита  
Създаването  на независими  европейски  сили  за гражданска  защита  със свой  
собствен  капацитет , средства , силни  страни  и координация , съчетани  с 
организация  на готовността  и обединяване  на съществуващите  ресурси , със 
сигурност  би гарантирало  съгласуваността  и ефективността  на реакцията  на ЕС 
при бедствия . Европейските  сили , основани  на тези принципи , трябва  да 
получат  пълномощия  за достъп  до предварително  определени  ресурси  на 
държавите -членки  и също  така да могат  да придобиват  допълнителни  ресурси , 
независимо  от това дали  в действителност  съществуват  предварително  
определени  пропуски  в капацитета  за реакция  на ЕС. Последното  ще бъде  
възложено  на държави -членки  на доброволен  принцип  въз основа  на 
делегирано  управление  съгласно  системата , описана  във вариант  4. 
С цел да бъде  разработена  надеждна  организация  за готовност  европейските  
сили  ще изискват  също  така създаването  на оперативен  център  за изготвяне  на 
сценарии  и протоколи  и свой  собствен  институт  за обучение  по гражданска  
защита  и хуманитарна  помощ , който  да предоставя  обучение  на персонала , 
 
BG 8   BG националните  и регионалните  екипи , съставляващи  европейските  сили , и 
експертите  по оценката , работещи  за ЕС. 
ii. Анализирани  варианти  на политиката  
След  предварително  разглеждане  на вариантите  бе направен  изводът , че 
социалните , икономическите  и политическите  недостатъци , произтичащи  от 
варианти  1 и 5, не могат  да бъдат  оправдани . Освен  това, при условие  че 
вариант  2 представлява  продължаване  на съществуващите  политики  на ЕС и 
следователно  отразява  базовия  сценарий , с който  трябва  да бъдат  сравнявани  
другите  варианти , пропорционалният  анализ  на въздействието  беше  
съсредоточен  върху  варианти  3 и 4. 
Д. Основни  икономически  и социални  въздействия  и въздействия  върху  околната  
среда  на избраните  варианти  
Следва  да се отбележи , че всички  варианти  ще изискват  укрепване  на центъра  
за мониторинг  и информация  на Европейската  комисия  (MIC) по отношение  на 
координацията  и аналитичния  капацитет . Такова  развитие  ще настъпи  
независимо  от избрания  вариант , тъй като се предвижда  кризисните  звена  на 
ECHO и MIC в близко  бъдеще  да бъдат  обединени  в истински  център  за 
реагиране , който  ще работи  денонощно  и ще отговаря  за координацията  на 
реакцията  на ЕС при граждански  бедствия . 
• Икономическо  въздействие  
i. Икономическо  въздействие  при вариант  3 
Счита  се, че не е вероятно  преминаването  от сегашното  положение  към модела  
на доброволно  обединяване  на средства  да окаже  значително  въздействие  
върху  капиталовите  разходи . Всъщност  може  с голяма  степен  на сигурност  да 
се допусне , че държавите - членки  няма  да бъдат  склонни  да отделят  средства  за 
обединяване , освен  ако не са убедени , че все още могат  да посрещат  своите  
собствени  нужди  в областта  на гражданската  защита . Следователно  
доброволното  обединяване  ще представлява  само  малка  част от наличните  вече 
средства . Освен  това, ако се вземе  предвид  фактът , че правилата  относно  
заделянето  на средства  биха  им позволили  изрично  да оттеглят  тези средства  в 
случай  на вътрешна  нужда , е ясно , че няма  да е необходимо  държавите -членки  
да правят  допълнителни  разходи  за оборудване .  
След  като бъде  разработен  напълно  и заработи , този тип механизъм  би могъл  
да намали  нуждата  от допълнителни  инвестиции  в нов капацитет  за реагиране  в 
държавите -членки . Макар  всяка  държава -членка  да носи  отговорност  за това да 
гарантира , че е достатъчно  подготвена  да реагира  на предвидими  или чести  
рискове , обединяването  и обменът  на допълнителен  резервен  капацитет  с 
допълване  на средствата  за основно  реагиране  на всяка  държава -членка  може  
да осигури  икономически  предимства . Чрез  поддържането  на подобен  резервен  
капацитет  на равнище  ЕС и споделянето  на цялостната  тежест  между  
държавите -членки  могат  да бъдат  постигнати  икономии  от мащаба  и други  
общи  икономии . 
По принцип  би могло  също  да се предположи , че вариант  3 не би довел  до 
допълнителни  разходи  за реализирането  му. Въпреки  че доброволното  
 
BG 9   BG обединяване  на средства  определено  би гарантирало  наличност  непосредствено  
след  настъпването  на бедствено  положение , то не следва  да повлияе  на 
разходите  по преместването  на средствата , нито  пък на тяхното  използване  на 
място . Напротив , може  дори  да съществуват  възможности , особено  по 
отношение  на транспорта , средствата  да бъдат  използвани  по икономически  
по-ефективен  начин , отколкото  това би било  възможно  иначе . Колективното  
реагиране , улеснено  от механизма  на обединяването  на средства , и съответното  
предварително  планиране , биха  осигурили  по-бързо  определяне  на 
възможностите  за транспорт  и биха  позволили  на средствата  с подходящо  
разположение  да бъдат  събирани  и превозвани  заедно , което  ще намали  
времето  и разходите  за транспорт . Освен  това разпределението  на средствата  
по отношение  на въздушния  транспорт  може  да бъде  направено  по-ефективно , 
като се увеличи  максимално  използването  на капацитета  на въздушния  
транспорт  и се намалят  пределните  разходи .  
Противно  на това вариант  3 би могъл  да има въздействие  върху  общите  
годишни  оперативни  разходи , ако използването  на капацитета  на държавите -
членки  на годишна  база се увеличи  вследствие  на включването  им в 
обединените  средства . Също  така такова  развитие  би могло  да има важни  
последствия  за някои  държави -членки  по отношение  на разходите  за персонал . 
В по-общ план , за някои  държави -членки  с особени  организационни  структури  
могат  да възникнат  разходи , свързани  със съответната  организационна  и 
юридическа  промяна  на сегашното  положение .  
Отрицателните  въздействия , споменати  по-горе, се влияят  до голяма  степен  от 
начина , по който  средствата  се подбират  от обединените  средства , и от самия  
размер  на тези обединени  средства . Въздействията  върху  дадена  държава -
членка , свързани  с искания  за ползване  на нейния  капацитет , биха  могли  
например  да бъдат  смекчени  чрез политика  на ротационен  подбор  вместо  
подбор  по предпочитание . В допълнение , по-голям  обем  на обединените  
средства  има вероятност  да доведе  до по-малко  искания  за ползване  на 
„записания “ капацитет .  
Въздействията  могат  допълнително  да бъдат  смекчени , като за някои  
предварително  определени  допустими  разходи  се осигури  финансиране  от ЕС. 
От това би последвал  нов модел  на споделяне  на тежестта , който  би изместил  
част от разходите  от държавите -членки  върху  Съюза . Това  не само  би 
позволило  на държавите -членки  да покрият  известна  част от общите  годишни  
разходи , произтичащи  от участието  в доброволно  обединяване  на средства , но 
би послужило  като стимул  за по-малките  държави -членки  да увеличат  своето  
участие  в усилията  на ЕС за реагиране  при бедствия . Нарасналата  в следствие  
на това способност  на ЕС за реагиране  ще намали  допълнително  напрежението  
за онези  държави -членки , които  носят  по-голяма  тежест  по отношение  на 
реакцията  при бедствия , и ще засили  способността  на ЕС да реагира  при 
извънредни  ситуации  от голям  мащаб  извън  ЕС.  
ii. Икономическо  въздействие  от вариант  4 
Най-важното  икономическо  въздействие  от този вариант  е избягването  на 
капиталови  разходи  от държавите -членки . Закупуването  на допълнителни  
средства , финансирано  от ЕС, и на капацитет  за въздушен  транспорт  в 
 
BG 10   BG действителност  биха  гарантирали , че държавите -членки  могат  да разчитат  на 
съществен  общ капацитет , който  преди  е липсвал  на национално  равнище , без 
да търпят  допълнителни  инвестиционни  разходи . Тази  гарантирана  наличност  
би представлявала  значителна  полза , надхвърляща  значително  ползите  от 
реализирането  на доброволното  обединяване  на средства . По-специално  е 
вероятно  една  глобална  инвестиция  на равнище  ЕС за закупуване  на 
допълнителни  средства , които  след  това да могат  да бъдат  споделяни  и 
използвани  от всички  държави -членки , да представлява  значително  по-ниска  
инвестиция  за ЕС като цяло , отколкото  ако всяка  от държавите -членки  закупи  
тези средства  поотделно . Аналогично , по отношение  на средствата , за които  се 
предвижда  увеличаване  на капацитета , този вариант  би осигурил  значителни  
ползи  по отношение  на икономическата  ефективност  и ефикасността , като се 
намали  нуждата  държавите -членки  да инвестират  на национално  равнище .  
Друга  съществена  икономическа  полза  от вариант  4 е потенциалът  за намиране  
на решения , които  са икономически  по-ефективни . Средствата  на равнище  ЕС, 
които  могат  да бъдат  използвани  от всички  държави -членки , биха  увеличили  
значително  икономическата  ефективност  на операциите  по реагиране  при 
бедствия , като намалят  разходите  за мобилизиране  (в сравнение  с търговския  
лизинг  на тези средства ) и повишат  бързината  и ефикасността  на реакцията . 
Съществени  ползи  по отношение  на ефикасността  биха  могли  да възникнат  
също  в резултат  на съвместния  транспорт  и логистиката , както  и на други  
икономии  от мащаба . 
Освен  горепосоченото , закупуването  на допълнителни  средства  на ЕС за 
експлоатация  от държавите -членки  би увеличило  също  ефикасността  на 
използването  и икономическата  ефективност  на оперативно  равнище  по същия  
начин  като описания  във вариант  3. В допълнение , всички  разходи  по режима  
на готовност /използването  на допълнително  финансираните  средства  биха  
били  поети  от ЕС, което  ще гарантира  гореспоменатия  „нов модел  на 
споделяне  на тежестта “ и ще позволи  всички  разходи  да бъдат  прехвърлени  за 
сметка  на Съюза . 
Що се отнася  до разходите , изграждането  на капацитет  на равнище  ЕС ще 
изисква  някаква  форма  на тръжна  процедура  и управление .  
• Социални  въздействия  
Вариантите , които  се разглеждат  в доклада , не предизвикват  социални  
въздействия  в традиционния  смисъл  на думата , но имат  важен  социален  ефект . 
Възможността  да се реагира  бързо  и решително  посредством  обединение  на 
държави -членки  (вариант  3) или средства  на равнище  ЕС (вариант  4) без 
съмнение  би намалила  броя  на човешките  жертви , смекчила  страданията  и 
намалила  до минимум  вредата  за хората  и общностите  като цяло . Затова  
положителните  въздействия  за общностите , засегнати  от бедствията , са 
неоспорими .  
Освен  това една  по-съгласувана  и по-ефективна  реакция  със сигурност  би 
засилила  вярата  на хората  в способността  на ЕС да реагира  при бедствия . 
Последствията  от това биха  били  в две направления . Първо , засегнатите  от 
бедствия  населения  биха  били  по-склонни  да си сътрудничат  с ЕС, като по този 
начин  потенциално  увеличат  възможността  за по-нататъшно  сътрудничество  с 
 
BG 11   BG трети  държави . Второ , по-голямото  доверие  в реакцията  на ЕС при бедствия  би 
спомогнало  за спечелването  на подкрепата  на гражданите  на ЕС/европейската  
общественост . Следва  да се отбележи , че изграждането  на средства  на равнище  
ЕС (вариант  4), което  би било  възложено  на държавите -членки  въз основа  на 
делегирано  управление , би било  максималният  израз  на солидарност  на ЕС в 
съответствие  с член  222 от ДФЕС  и на желанията  и очакванията  на гражданите  
на ЕС.  
• Въздействия  върху  околната  среда  
Доброволното  обединяване  на средства  в режим  на готовност  (вариант  3) и 
средствата  на равнище  ЕС (вариант  4) биха  позволили  на ЕС да гарантира  
наличността  на помощ  непосредствено  след  настъпването  на извънредната  
ситуация . Нарасналата  съгласуваност  и ефективност , произтичащи  от такива  
развития , биха  позволили  на ЕС да реагира  по-бързо  в извънредни  ситуации , 
като по този начин  биха  намалили  значително  отрицателните  въздействия  на 
бедствията  върху  околната  среда  (например  незабавната  и ефективната  реакция  
при горски  пожар  може  съществено  да намали  вредата  върху  околната  среда ). 
Е. Сравнение  на вариантите  
За сравнение  на вариантите  бяха  използвани  следните  критерии :  
• Ефективност  на варианта  по отношение  на целите ; 
• Икономическа  ефективност  на варианта ; 
• Съгласуваност  на варианта  с общите  цели , стратегиите  и приоритетите  на 
ЕС.  
Вариантите  бяха  сравнени  спрямо  базовия  сценарий  (сегашно  положение  — 
вариант  2). За обобщаването  и графичното  представяне  на заключенията  бяха  
използвани  схеми  и графики .  
Варианти  3 и 4 демонстрират  ясни  предимства  в сравнение  с базовия  сценарий , 
които  превишават  недостатъците  на сегашното  положение  по всички  критерии . 
Следователно  бе заключено , че тези варианти  следва  да бъдат  предпочетени  
пред  базовия  сценарий . По-специално  сравнението  подчерта  преимуществата  
на вариант  3 по отношение  на неговата  съвместимост  с принципите  на 
субсидиарност  и пропорционалност , както  и преимуществата  на вариант  4 по 
отношение  на ефективността  и (евентуалната ) икономическа  ефективност  
(особено  по отношение  на капацитетите  на равнище  ЕС за изпълнението  на 
хоризонтални  задачи  и специфични  средства  с висока  стойност ). 
Преимуществата  и недостатъците  на двата  варианта  бяха  балансирани  едни  
спрямо  други , за да се проектира  система , осигуряваща  максимална  
ефективност  и съгласуваност  и, в същото  време , минимални  отрицателни  
въздействия  и разходи . 
При обединяването  на двата  най-привлекателни  варианта  бе предпочетен  
вариант  3 доколкото  той демонстрира  най-висока  степен  на съвместимост  с 
принципите  на субсидиарност  и пропорционалност . Въпреки  това някои  
елементи  на вариант  4, които  гарантират  съществени  икономически  ползи  за 
ЕС като цяло , също  бяха  взети  предвид . 
 
BG 12   BG Относителните  силни  страни  на разгледаните  варианти  доведоха  до идеята  за 
хибридна  система , която  се състои  от следните  елементи : 
• Обединение  на доброволен  принцип  на средства  на държавите -членки , 
предназначени  за операции  на ЕС. То следва  да съставлява  ядрото  на 
системата . Размерът  и съставът  на обединените  средства  ще бъдат  
определени  на по-късен  етап; 
• Допълнително  ad hoc предлагане  на помощ  от държавите -членки  в 
съответствие  със сегашния  механизъм  на ЕС за гражданска  защита ;  
• Допълнителни  средства  на равнище  ЕС, когато  икономическата  
ефективност  взема  превес  над политическия  недостатък , изразяващ  се в това 
да не може  да се разчита  на средства  от държавите -членки .  
Тази  система  може  допълнително  да бъде  подобрена  посредством  по-
нататъшна  подкрепа  за хуманитарните  организации , които  разработват  и 
управляват  предварителното  разпределение  на средствата  за хуманитарна  
помощ  за международни  хуманитарни  операции , и подсилена  чрез военни  
средства  в специални  случаи .