BG    BG  КОМИСИЯ  НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ  ОБЩНОСТИ  
Брюксел , 4.5.2007 
COM(2007) 234 окончателен  
  
ДОКЛАД  НА КОМИСИЯТА  ДО СЪВЕТА  И ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  
в съответствие  с член  16 от Регламент  (EО) № 648/2004 на Европейския  парламент  
и на Съвета  от 31 март  2004 г. относно  детергентите  във връзка  с употребата  на 
фосфати  
 
 
BG 2   BG ДОКЛАД  НА КОМИСИЯТА  ДО СЪВЕТА  И ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  
в съответствие  с член  16 от Регламент  (EО) № 648/2004 на Европейския  парламент  
и на Съвета  от 31 март  2004 г. относно  детергентите  във връзка  с употребата  на 
фосфати  
 
(текст  от значение  за ЕИП ) 
1. УВОД  
Член  16 от Регламент  (EО) № 648/2004 относно  детергентите1 предвижда , че „най-
късно  до 8 април  2007 г. Комисията  трябва  да извърши  оценка  и да представи  доклад  и 
при необходимост  да направи  предложение  за промяна  на законодателството  
относно  употребата  на фосфати  при перспективата  за постепенната  им забрана  
или за ограничаване  на използването  им само  за специфични  цели “. 
1.1. Фосфати  в детергентите   
Фосфатите  са едни  от най-широко  използваните  и разпространени  компоненти  на 
домашните  и промишлените  детергенти . Предназначението  им е да противодействат  на 
твърдостта  на водата , за да може  да се осъществи  ефективно  почистване  чрез 
детергентите . Най-често  използваният  вид фосфат  е STPP (натриев  триполифосфат , 
Na5P3O10, CAS № 7758-29-4, EINECS № 231-838-7). Като  цяло  STPP е ефикасна  
съставка  на детергентите  със следните  функции : 
• ефективно  свързване  на втвърдяващите  соли  (и запазването  им в разтворимо  
състояние ); 
• премахване  и предпазване  от образуване  на кора  върху  тъканите ; 
• подобряване  на процеса  на пране ; 
• основен  елемент  за други  компоненти  на детергентите . 
В ЕС-25 годишното  потребление  на детергенти , съдържащи  фосфати , е около  1,8 
милиона  тона  - стойност , еквивалентна  на фосфорно  съдържание  от 110 000 тона . 90-
95% от тях се употребяват  в домакинските  перилни  и почистващи  препарати . За 
сравнение , използването  на фосфати  в изкуствените  торове  е еквивалентно  на около  
1,25 милиона  тона  фосфор  годишно .  
Няма  основания  за безпокойство  от неблагоприятно  за здравето  въздействие , свързани  
с използването  на STPP в детергентите . Новите  научни  доказателства2 сочат  много  
ниска  степен  на остра  токсичност  на STPP при поемане  на храна  или при прилагане  
върху  кожата , а мутагенни  или генотоксични  ефекти  не се наблюдават . 
                                                 
1 Регламент  (EО) № 648/2004 на Европейския  парламент  и на Съвета  относно  детергентите , OВ 
L104, 8.4.2004 г., стр.1 
2 Натриев  триполифосфат  (STPP) CAS: 7758-29-4 Human & Environmental Risk Assessment on 
ingredients of European household cleaning products, HERA (2003) 
 
BG 3   BG Фосфатите  са основни  хранителни  вещества , както  показва  използването  им в 
изкуствените  торове . Най-сериозното  безпокойство  при употребата  на фосфати  в 
детергентите  е свързано  с риска  от поява  на излишък  от хранителни  вещества  във 
водната  среда  което  от своя страна  може  да доведе  до проблеми  с еутрофикацията .  
Еутрофикацията  се дефинира  като: „обогатяване  на водата  с допълнителни  елементи , 
по-специално  съединения  на азота  и/или фосфора , предизвикващи  ускорено  развитие  
на водорасли  и растения  от висши  видове , което  води  до нежелано  нарушаване  на 
равновесието  на наличните  водни  организми  и влошаване  качеството  на водата “3. 
Еутрофикацията  е сложно  явление , в което  често , но не винаги , главна  роля  играят  
фосфатите . Нарастващото  безпокойство  относно  връзката  между  STTP и 
еутрофикацията  в много  страни  доведе  до употребата  на перилни  препарати  без 
фосфати . Таблица  1 (приложение ) показва  текущия  пазарен  дял на детергенти  без 
фосфати  в ЕС-25. Детергентите  се изливат  във водното  пространство  главно  при 
пречистването  на отпадъчните  води . Частта  от STPP в детергентите , които  проникват  
във водната  среда , силно  варира  в отделните  държави -членки  на ЕС в зависимост  от 
степента  на третичното  пречистване  на отпадъчните  води . Третичното  пречистване  
струва  скъпо  и не е задължително  да се прилага  за всички  отпадъчни  води  (особено  в 
по-малките  селища  без подходящо  пречистване ). Фосфатите  от изкуствени  торове , 
използвани  в земеделските  терени , се абсорбират  главно  от селскостопанските  култури , 
въпреки  че има известно  просмукване  в повърхностните  води . Третият  основен  
източник  на фосфор  са отпадъчните  продукти , отделяни  при човешкия  метаболизъм .  
Основният  алтернативен  заместител  на STTP в перилните  препарати  - с пазарен  дял над 
60% - са зеолитите  (главно  зеолит  A), но които  се използват  в комбинация  с увеличени  
количества  на други  съставки , като например  синтетични  миещи  компоненти  и 
избелващи  средства .  
Детергентите  за миене  на съдове  все още са главно  на фосфатна  основа . С въвеждането  
на перилни  препарати  без фосфати  делът  на детергентите  за миене  на съдове  към 
общото  отделяне  на фосфатни  детергенти  се е увеличил  до около  25%.  
1.2. Законодателство  на ЕС по отношение  на еутрофикацията   
Редица  директиви  на ЕС имат  за цел ограничаване  на концентрацията  на хранителни  
вещества  в повърхностните  води  и подпомагане  по този начин  за противодействието  на 
еутрофикацията : 
Директива  91/271/ЕИО3 за пречистването  на градските  отпадъчни  води  (UWWTD), 
според  която  третичното  пречистване  (което  отстранява  фосфатите ) е задължително  
изискване  към станциите  за пречистване  на отпадъчните  води , обслужващи  
агломерации  с над 10,000 еквивалентни  единици  за брой  население , и които  се оттичат  
в райони , податливи  на еутрофикация ; 
Директива  91/676/ ЕИО4 за опазване  на водите  от замърсяване  с нитрати  от 
селскостопански  източници  (Директива  за нитратите ), според  която  държавите -членки  
                                                 
3 Директива  91/271/E ИО, OВ L135, 30.5.1991 г., стр. 40 
4 Директива  91/676/E ИО, OВ L375, 31.12. 1991 г., стр.1 
 
BG 4   BG са длъжни  да определят  уязвими  зони  и да приемат  и прилагат  програми  за действие  за 
намаляване  замърсяването  на водите  с азотни  съединения .  
Директива  96/61/ЕО5 за комплексно  предотвратяване  и контрол  на замърсяването , 
според  която  държавите -членки  са длъжни  да издават  разрешителни  за определени  
промишлени  инсталации  съгласно  най-добрите  налични  технологии  (НДНТ ). 
Приложение  III към директивата  съдържа  примерен  списък  на главните  замърсяващи  
субстанции , които  е необходимо  да се имат  предвид  при фиксиране  на пределно  
допустимите  стойности  на емисиите , включително  и на вещества , които  допринасят  за 
еутрофикацията , по-специално  нитратите  и фосфатите . 
Директива  2000/60/ ЕО6, или Рамковата  директива  за водите  (РДВ ), доведе  до 
повишаване  на вниманието  към еутрофикацията  и до по-цялостен  подход  към 
управлението  на водите7. Държавите -членки  трябва  да приемат  програми  от мерки , 
които  да гарантират , че водните  обекти  в обхвата  на ЕС ще са в „добро  състояние “ до 
2015 г. В случаите , когато  мониторингът  и оценката  на РДВ  показват , че фосфорните  
отлагания  допринасят  значително  за еутрофикацията , държавите -членки  трябва  да 
приложат  мерки  за решаването  на този проблем . 
1.3. Законодателство  в Европа  по отношение  на фосфатите  в детергентите  
Докато  се осъществи  хармонизиране  на европейско  равнище , регламентът  относно  
детергентите  позволява  на държавите -членки  да прилагат  съществуващите  национални  
мерки  или да въвеждат  нови  за ограничаване  на фосфатното  съдържание  в 
детергентите . Но както  е при всички  други  национални  мерки  извън  хармонизираната  
област , държавите -членки  трябва  да уведомяват  за проектите  за мерки , съгласно  
разпоредбите  на Директива  98/34/ЕО8, и да докажат , че те са едновременно  оправдани  и 
пропорционални . РДВ  може  да предостави  механизъм , чрез който  държавите -членки  да 
могат  да докажат  посредством  анализа  на риска  (член  5) и установяването  на 
рентабилна  програма  от мерки  (член  11), че ограниченията  са оправдани  и 
пропорционални . 
Италия , Белгия , Чехия , Германия  и Нидерландия  вече са приели  законодателство  за 
ограничаване  или за забрана  на фосфатите  в детергентите  с цел намаляване  на 
еутрофикацията . Швеция  и Франция  наскоро  съобщиха  за намерението  си да направят  
същото . Австрия , Ирландия , Дания  и Финландия  разчитат  на доброволните  
ангажименти  от страна  на производителите  на детергенти  за постепенно  премахване  на 
детергентите  на фосфатна  основа . Само  в седем  от държавите -членки  има перилни  
препарати  без фосфати  – виж таблица  1 в приложението . С този доклад  Комисията  
няма  намерение  да поставя  под въпрос  съществуващите  вече мерки .  
                                                 
5 Директива  96/61/EО, OВ L 257, 10.10.1996 г., стр.26 
6 Директива  2000/60/ ЕО, OВ L327, 22.12.2000 г., стр.1. 
7 Директиви  91/271/ЕИО , 91/767/ЕИО  и 96/61/ЕО представляват  „основни  мерки “ съгласно  РДВ  и 
трябва  да бъдат  съгласувани , а където  е необходимо  - допълнени  за постигане  на 
задължителните  цели . 
8 Директива  98/34/ЕО, OВ L 204, 21.7.1998 г., стр. 37 
 
BG 5   BG 2. ДЕЙСТВИЯ  НА  КОМИСИЯТА  ЗА ОЦЕНКА  НА  ИЗПОЛЗВАНЕТО  НА  
ФОСФАТИ  В ДЕТЕРГЕНТИТЕ  
2.1. Действия , предприети  преди  приемането  на Регламент  (ЕО) № 648/2004 
Като  едно  от първите  си действия  по отношение  на фосфатите  в детергентите , 
Комисията  поиска  от консултант  - WRc - да пресметне  разходите  и ползите  от замяната  
на фосфора9 в домакинските  детергенти  с други  съставки  и да препоръча  най-
подходящите  методи  за намаляване  на концентрацията  на фосфор  в повърхностните  
води . Проучването , публикувано  през юни 2002 г.10, заключава , че: 
• Няколко  страни  са успели  да намалят  еутрофикацията  чрез въвеждане  на 
мерки  за намаляване  на натоварването  с фосфор  до 70%-90%; 
• Забрана  за използването  на детергенти  на фосфатна  основа  може  да доведе  
до намаляване  на натоварването  с фосфор  до 40%, но което , при наличието  
само  на отделни  изолирани  практики , не е достатъчно , за да доведе  до 
съществено  подобрение  в еутрофикацията ; 
• Зеолит  A се е оказал  подходяща  алтернатива  на STPP. Наблюдавани  са само  
незначителни  различия  спрямо  STPP в общите  разходи  за производство  по 
отношение  на използваната  енергия  и на утайката , получена  в станциите  за 
пречистване  на отпадъчните  води , а освен  това се оказва , че зеолит  A не е 
токсичен  за водната  фауна  и за хората , както  и че при производството  му се 
отделят  по-малко  токсични  отпадъчни  вторични  продукти . 
Научният  комитет  по токсичността , екотоксичността  и околната  среда  (SCTEE) на 
Комисията  през март  2003 г. представи  заключение11 относно  доклада  на WRc, отчитащ  
известен  брой  слабости , намирайки , че изводите  в доклада  не са достатъчно  обосновани  
и предложи  да се извърши  по-пълен  преглед  на документацията  по въпроса , за да се 
потърси  адекватно  решение  на посочените  слабости . Последните  се отнасят  както  до 
оценката  на въздействието  на STPP върху  еутрофикацията , така и до липсата  на 
информация  относно  рисковете  за околната  среда , свързани  с алтернативните  на STPP 
вещества , не само  за зеолит  A, но и за други  вещества , като например  
поликарбоксилните  киселини , които  се използват  в комбинация  с него . 
Службите  на Комисията  се съобразиха  с предложението  на SCTEE и събраха  
допълнителни  данни , включващи  оценките  на риска  HERA по отношение  на STPP и 
зеолит  A, и поискаха  от SCTEE да направи  преглед  на въпросите , които  не са били  
разгледани  адекватно  в доклада  на WRc. 
В становището  си от ноември  2003 г. SCTEE заключи , че:  
                                                 
9 В докладите  за околната  среда  с термина  „фосфор “ са обозначени  фосфорните  съединения  
изобщо . 
10 „Фосфати  и алтернативни  миещи  компоненти  в детергентите “ може  да бъде  намерено  на адрес :  
http://ec.europa.eu/enviro nment/water/water-urban waste/info/docs_en.htm  
11 може  да бъде  намерено  на адрес : 
http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm 
 
BG 6   BG • При отсъствието  на мерки  за намаляване  на съдържанието  на STPP в 
детергентите , делът  на този фосфорен  източник  в общото  натоварване  с 
фосфор  на повърхностните  води  може  да е много  променлив  (вариращ  
приблизително  от 10% до 40%) в зависимост  от различните  човешки  
дейности  и от земеползването . Следователно  STPP в детергентите  може  да 
доведе  до съществено  увеличение  на фосфорното  натоварване  в 
повърхностните  води  и до значителен  риск  от еутрофикация  в някои  области  
на разширения  ЕС; 
• Днешната  ситуация  в Европа  се е изменила  съществено  в сравнение  с 1980 
г., защото  много  европейски  страни  са предприели  мерки  за намаляване  на 
STPP, така че фосфорът  в детергентите  вече не представлява  значим  фактор , 
а други  източници  имат  по-висок  процентен  дял в общото  натоварване  с 
фосфор ;  
• Делът  на детергентите  на фосфатна  основа  в еутрофикацията  варира  
изключително  в отделните  страни , както  и в различните  водосборни  басейни  
в зависимост  от човешката  дейност  и земеползването .  
Като  цяло  SCTEE отбелязва , че оценката  на риска  HERA върху  STPP не решава  
проблема  с еутрофикацията  и предлага  как това би могло  да се направи  най-добре : 
„…количествена  оценка  на обхвата  на еутрофикация  във водите  в ЕС във връзка  с 
фосфорните  натоварвания  от различни  източници , и по-специално  по отношение  на 
съдържанието  в STPP, може  да се извърши  на базата  на наличните  експериментални  
данни  и изработени  модели “ и бе поискана  „…оценка  на ландшафта  заедно  с 
вероятните  последици  за различните  ландшафтни  варианти “.  
2.2. Действия , извършени  след  приемането  на Регламент  (EО) № 648/2004  
Извършено  е допълнително  проучване  в съответствие  с решението  на SCTEE от 
ноември  2003 г. за получаване  на количествени  оценки  на въздействието  върху  
еутрофикацията  при преминаването  от детергенти  на фосфатна  основа  към такива  без 
фосфати . Проучването  е финансирано  от промишлената  федерация  на производителите  
на фосфатни  детергенти , CEEP (Европейски  център  за изучаване  на полифосфатите ) и е 
проведено  от консултанта  Green Planet Research в сътрудничество  с изследователската  
организация  INIA (Испански  национален  институт  за изследвания  и технологии  в 
селското  стопанство  и хранителната  промишленост ).  
Методологията  за предполагаемата  оценка  на риска  е разработена  от INIA до септември  
2005 г. и е усъвършенствана  след  обсъжданията  с група  от 17 експерти  по 
еутрофикация  на семинар , проведен  в Мадрид  през ноември  2005 г. Заключителният  
доклад , озаглавен  „Разработване  на европейска  количествена  оценка  на риска  от 
еутрофикация  чрез полифосфати , съдържащи  се в детергентите “12 и публикуван  през 
октомври  2006 г., заключава , че:  
• допълнителните  рискове  от еутрофикацията , свързани  с фосфатите  в 
детергентите , са много  различни  в отделните  региони  на ЕС поради  фактори  
                                                 
12 може  да бъде  намерена  на адрес : 
http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/legislation/detergents/index_en.htm . 
 
BG 7   BG от рода  на хидроложки  характеристики , гъстота  на населението  и 
интензивност  на земеползването ; 
• и в двата  анализирани  типа  екологични  региони , тоест  i) плитките  езера  по 
Атлантическото  крайбрежие , в Северна  и Централна  Европа  и ii) 
Средиземноморските  водни  басейни , рискът  от еутрофикация  не се 
увеличава  линейно  при по-високи  концентрации  на фосфор ; 
• разликата  между  общия  риск  от еутрофикация  и риска  без детергенти  на 
фосфатна  основа  обикновено  е около  2%-8% за оценката  на ефекта  върху  
Средиземноморието  и около  0,4%-2% за оценката  на ефекта  върху  плитките  
езера  по Атлантическото  крайбрежие , в Северна  и Централна  Европа .  
Допълнителното  изследване , извършено  от RPA (Risk & Policy Analysts Ltd), бе 
поискано  с цел запълване  на пропуските  в данните , отнасящи  се до използването , 
свойствата  и въздействието  върху  околната  среда  за представителен  клас от 
повърхностнонеактивни  органични  компоненти  на детергенти , и оценка  на социално -
икономическите  последствия  при преминаването  от детергенти  на фосфатна  основа  
към детергенти  на зеолитна  основа .  
Изследването  показа , че някои  от допълнителните  компоненти , необходими  за 
детергентите  на зеолитна  основа , са използвани  също  и в детергентите  на STPP основа , 
макар  и в по-малки  концентрации . Следователно  преминаването  към детергенти  на 
зеолитна  основа  не би довело  непременно  до изхвърляне  на по-голям  брой  
допълнителни  миещи  компоненти  в околната  среда , но тяхната  концентрация  може  да 
се увеличи .  
Поликарбоксилатите  и фосфонатите  се определят  като двете  големи  групи  от 
допълнителни  миещи  вещества , които  не са бързо  биоразградими  в околната  среда . 
Токсичността  и екотоксичността  на поликарбоксилатите  е ниска  и те не се смятат  за 
вредни . За сравнение , водната  токсичност  на някои  от фосфонатите , например  1-
хидроксиетан -1,1-дифосфоновата  киселина  (HEDP) и нейните  соли  могат  да 
предизвикат  известно  безпокойство . Но тъй като няма  данни  от наблюдения  за ефекта  
на това вещество  върху  околната  среда , екологичният  риск  не може  да бъде  оценен . 
Втората  част на изследването  имаше  за цел да допълни  изследванията  на INIA/CEEP за 
еутрофикацията  чрез оценка  на общите  разходи  и ползи  от смяната  на STPP със 
зеолитите  в детергентите , включително  рисковете  за здравето  и околната  среда , 
икономиите , направени  от органите  в станциите  за третично  пречистване  на 
отпадъчните  води , както  и увеличението  на разходите  на производителите  поради  
преминаването  към нов състав  на детергентите .  
Докладът13, озаглавен  „Повърхностно  неактивни  органични  компоненти  и детергенти  
на зеолитна  основа “ и представен  през юни 2006 г., препоръчва  следното : 
• индустрията  за детергенти  трябва  да се стимулира  да разработва  детергенти  
без фосфати  за съдомиялни  машини ; 
                                                 
13 може  да бъде  намерен  на адрес : 
http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/legislation/detergents/index_en.htm . 
 
BG 8   BG • трябва  да се провеждат  обсъждания  с промишлените  производители  на 
детергенти  за съгласуване  на набор  от данни  за различните  полимерни  
съставки  (по отношение  на свойства , въздействие  върху  здравето  и околната  
среда ), които  биха  могли  да се съпоставят  и публикуват ; 
• използването  на детергенти  без фосфати  не следва  да се стимулира , докато  
за всички  компоненти  не се докаже , че не представляват  риск  за човешкото  
здраве  и околната  среда .  
Ключовата  полза  от преминаването  към детергенти  без фосфати  ще бъде  намаляването  
на натоварването  с фосфор  в околната  среда , което  от своя страна  може  да намали  
проблемите  с еутрофикацията . В качествено  отношение  най-големи  ползи  ще извлекат  
страните  с:  
• голямо  потребление  на фосфатни  детергенти ;  
• нисък  капацитет  на третично  пречистване  на отпадъчните  води  и 
• проблеми  с еутрофикацията   
Чрез  прилагането  на тегловни  коефициенти  към тези три критерия  е изведен  единен  
показател  за всяка  от страните  за потенциалните  ползи  от преминаването  към 
детергенти  без фосфати  – виж таблица  2 (приложение ). Този  относително  опростен  
анализ  показва , че ползите  от преминаването  към детергенти  без фосфати  варират  
значително  за различните  страни . 
Разходите , свързани  с преминаване  към детергенти  на зеолитна  основа , включват : 
• Прекъсване  в снабдителната  верига  за фосфати . Шест  производители  на 
STPP от ЕС ще бъдат  засегнати  значително .  
• Необходимост  пред  производителите  на детергенти  да 
преформулират /преименуват  търговската  марка  на детергентите  (по-сложно  
и трудно  за по-малките  производители ) при средни  разходи  от 20,000 еуро  за 
преформулиране . 
• Потенциално  увеличаване  на рисковете  за хората  и/или за околната  среда . 
Разходи  за допълнително  тестване  поради  необходимостта  от оценка  на 
новите  рискове . 
Работната  група  по детергентите  обсъди  двата  доклада  през ноември  2006 г. и 
установи , че докладът  на RPA е предоставил  полезна  информация  за разходите  и 
ползите  от преминаването  към детергенти  без фосфати . 
Що се касае  до доклада  на INIA, бе отбелязано  по-специално , че:  
• данните , използвани  за моделирането , са били  по-скоро  ограничени  и 
резултатите  са били  налице  само  за два родови  географски  сценария ; 
• моделирането  се е ограничило  само  до речни  басейни  (и езерни ), докато  
еутрофикацията  в ЕС е проблем  също  и за крайбрежната  и морската  околна  
среда , например  в Балтийско , Северно , Черно  и Адриатическо  море .  
 
BG 9   BG • Проектът  MARE/HELCOM за Балтийско  море , който  е в процес  на 
изпълнение , и проектът  за река Дунав  - UNDP-GEF - също  трябва  да бъдат  
взети  предвид , преди  да се направят  окончателните  заключения  по 
отношение  на въздействието  на детергентите  на фосфатна  основа  върху  
еутрофикацията  в ЕС. 
Регионалният  проект  за река Дунав  - UNDP-GEF - финансиран  от Бюрото  за 
обслужване  на проекти  на Обединените  нации  (UNОPS), който  трябва  да разработи  
препоръки  за намаляване  на фосфора  в детергентите  в басейна  на река Дунав , е 
предоставил  подробни  данни  за концентрацията  на фосфора  и еутрофикацията  в река 
Дунав . Окончателният  доклад14 заключава :  
„Ако се признава , че други  действия , като  например  подобреното  събиране  и 
пречистване  на градските  отпадъчни  води , както  и „добрите  селскостопански  
практики “, са необходими  допълнителни  действия , то изследванията  ясно  показват , 
че трябва  още много  да се работи  за успешното  решаване  на проблема  с 
еутрофикацията  чрез заместване  на фосфатните  детергенти  с детергенти  без 
фосфати  , което  би намалило  общото  фосфатно  натоварване “.  
Следователно  препоръката  към страните  от басейна  на река Дунав  е да прилагат  
националното  си законодателство  и/или да прибягват  към допълнителни  доброволни  
споразумения  за заместване  на детергентите  на фосфатна  основа , за да бъдат  
предпазени  от еутрофикация  река Дунав  и Черно  море , докато  се очакват  резултатите  
от оценката  на Комисията  за необходимостта  от мерки  на равнище  ЕС. Това  бе 
потвърдено  по време  на наскоро  състоялата  се среща  на високо  равнище  на всичките  16 
дунавски  и черноморски  страни , както  и от Комисията  в Декларация  за защита  на 
водите15. При отсъствието  на хармонизирани  действия  на Общността , този подход  се 
счита  за оправдан  и пропорционален .  
2.3. Действия , които  все още се провеждат  и през  април  2007 г. 
2.3.1. Допълнителни  оценки  от SCHER 
Последните  доклади  на RPA и INIA бяха  предадени  за становище  на Научния  комитет  
по здравеопазване  и екологични  рискове  (SCHER) през ноември  2006 г.  
От SCHER бе поискано  да оцени  общото  научно  качество  на докладите  и да коментира  
методологията  и използваните  хипотези , и по-специално : 
• качеството  на идейния  модел ;  
• точността  и валидността  на оценките , резултатите  и заключенията ; 
• варианта  използването  на фосфати  в детергентите  да допринася  значително  
за еутрофикацията  на равнище  ЕС.  
Що се касае  до доклада  на RPA, от SCHER бе поискано  да даде  становище  за следното : 
                                                 
14 Докладът  на UNDP/GEF за река Дунав  може  да бъде  намерен  на адрес : http://www.undp-
drp.org/drp/activities_1-8_detergents.html  
15 http://www.icpdr.org/icpdr-pages/w ater_protection_declaration.htm 
 
BG 10   BG • дали  преминаването  към детергенти  без фосфати  би увеличило  рисковете  за 
здравето  и околната  среда ; 
• рисковете , свързани  с допълнителни  миещи  компоненти , включително  
поликарбоксилати  и фосфонати . 
Съставени  са две работни  групи  и становището  се очаква  не по-рано  от края  на месец  
май 2007 г. 
2.3.2. Дейности  на Комисията  по Рамковата  директива  за водите  
РДВ  изисква  от държавите -членки  да постигнат  добър  екологичен  и химичен  статус  на 
повърхностните  води  до 2015 г. Един  ръководен  документ16 предоставя  хармонизирана  
методология  за оценка  на риска  от еутрофикация  в контекста  на политиката  на ЕС. 
Всички  държави -членки  са направили  преглед  на въздействието  на човешката  дейност  
върху  състоянието  на повърхностните  и подпочвените  води  и са докладвали  на 
Комисията  за това през 2005 г.17. Докладите  показват , че еутрофикацията  продължава  
да бъде  основен  проблем  и че в много  речни  басейни  замърсяването  с фосфор  се 
причинява  от различни  източници . Държавите -членки  трябва  да подготвят  програма  от 
мерки  до декември  2009 г., за да се постигнат  целите  на РДВ , които  могат  да включват , 
където  това е обосновано , задължителни  или доброволни  споразумения  за 
ограничаване  на фосфатите  в детергентите . Според  РДВ  такива  мерки  трябва  да са 
икономически  ефективни  и пропорционални . 
В момента  тече процес  на интеркалибриране , за да може  разбирането  на понятието  
„добър  екологичен  статус “ във всички  държави -членки  да бъде  сравнимо  и съгласувано  
в по-голяма  степен  с определенията  в РДВ , и следователно  да хармонизира  
процедурите  за оценка  при определяне  на риска  от еутрофикация . Продължава  работата  
за прецизиране  на понятието  „добър  екологичен  статус “, за да е приложимо  към всички  
национални  класификационни  системи . 
При осъществяването  на интеркалибрирането  ще се използват  няколко  хиляди  серии  от 
данни  от над 1500 представителни  станции  за мониторинг  (Решение  на Комисията  
2005/646/E О18) на територията  на цяла  Европа . 
Понастоящем  Комисията  подготвя  Решение  за публикуване  на резултатите  от 
извършеното  интеркалибриране , което  трябва  да бъде  прието  в края  на 2007 г. съгласно  
член  21 от Директива  2000/60/E О. 
2.3.3. Проект  MARE/HELCOM за района  на Балтийско  море  
Този  проект  оценява  различни  варианти  (включително  и използването  на „детергенти  
без фосфати “) за подобряване  качеството  на водите  в района  на Балтийско  море . Във 
всички  балтийски  държави  се прилага  сценарий , в който  се използват  детергенти  без 
                                                 
16 може  да бъде  намерен  на адрес : 
http://forum.europa.eu.int/Public/irc/env/wfd/library ?l=/framework_directive/thematic_documents/13_e
utrophication   
17 Докладите  на РДВ  могат  да бъдат  намерени  на адрес : 
http://forum.europa.eu.int/Public/irc/env/wfd/library ?l=/framework_directive/implementation_documen
ts_1&vm=detailed&sb=Title 
18 Решение  на Комисията , 2005/646/E О, OВ L 243, 17.9.2005 г., стр. 1. 
 
BG 11   BG фосфати , като същевременно  пречистването  на отпадъчните  води  се поддържа  на 
нивото  от 2000 г., и той показва  по-малко  подобряване  в сравнение  със сценария , при 
който  продължават  да се използват  детергенти  на фосфатна  основа , но пречистването  
на отпадъчните  води  се е подобрило  в съответствие  с директивата  за пречистване  на 
градските  отпадъчни  води . Комбинирането  на подобреното  пречистване  на 
отпадъчните  води  и използването  на детергенти  без фосфати  ще намали  натоварването  
с хранителни  вещества  и по този начин  ще подобри  морската  околна  среда  в по-голяма  
степен , отколкото  ако всяка  от мерките  се приложи  самостоятелно .  
3. РЕЗЮМЕ  И ЗАКЛЮЧЕНИЯ   
Комисията  е предприела  редица  стъпки  за създаване  на база от познания , необходими  
за оценка  на въздействието  от използването  на фосфати  в детергентите  върху  
еутрофикацията  съгласно  член  16, параграф  1 от Регламент  648/2004. 
На базата  на резултатите  от по-ранни  изследвания  за въздействието  на фосфатите , 
съдържащи  се в детергентите , върху  еутрофикацията , проведени  от WRc през 2002 г., 
както  и на становищата  на Научния  комитет  на Комисията  през март  и ноември  2003 г., 
бяха  проведени  две допълнителни  изследвания  за попълване  на пропуските  в данните , 
указани  в препоръките  на Комитета . Резултатите  от тези допълнителни  изследвания  
бяха  обсъдени  с представители  на държавите -членки  и на промишлеността  на среща  на 
Работната  група  по детергентите  през ноември  2006 г. и след  това бяха  предадени  на 
научния  комитет  на Комисията  за становище , което  в момента  все още се очаква .  
Според  докладите , представени  в контекста  на РДВ , еутрофикацията  остава  една  от 
най-важните  заплахи  за сладките  и морските  води . През  последните  години  е отбелязан  
значителен  прогрес  в очертаване  на границите  на проблема . Нивото  на познанията  по 
отношение  на еутрофикацията  продължава  бързо  да нараства  и през април  2007 г. се 
очаква  голям  обем  допълнителни  данни  от извършеното  интеркалибриране  според  
Рамковата  директива  за водите . 
Дали  ограничаването  на фосфатите  в детергентите  е оправдано  на равнище  ЕС ще се 
реши , когато  се получат  достатъчно  доказателства  и различни  варианти  бъдат  оценени  
съвместно  с Работната  група  по детергентите . В частност , за да се реши  дали  има 
основание  за предприемане  на хармонизирани  мерки , трябва  да се изчака  резултатът  от 
заключението  на научния  комитет  на Комисията  по отношение  на вече направените  
изследвания . Комисията  ще пристъпи  към оценка  на въздействието  през 2007 г. с цел 
завършването  й през  2008 г., ако е възможно , в зависимост  от становището  на научния  
комитет  на Комисията  и от обема  на установените  нерешени  въпроси . Комисията  
незабавно  ще представи  законодателни  предложения , когато  се вземе  решение , че 
ограниченията  са оправдани . 
Докато  се чака решение , Комисията  напомня , че държавите -членки  могат  да 
продължават  прилагането  на мерките  за заместване  на детергентите  на фосфатна  
основа , където  това е оправдано  от гледна  точка  на опазването  на околната  среда  
(например  въз основа  на РДВ ). Държавите -членки , които  желаят  да въведат  
„технически  норми “ съгласно  Директива  98/34/EО, трябва  да уведомят  Комисията  и да 
се обосноват , че тези мерки  съответстват  на изискванията  на директивата . 
 
BG 12   BG ПРИЛОЖЕНИЕ  
Таблица  -1 Процент  на безфосфатни * перилни  детергенти  в 
25-те държави -членки  на ЕС  
Държава -членка   Население  (милиони ) % Без фосфати   
Белгия   10.4 100 
Чехия   10.2 35 
Дания  5.4 80 
Германия  82.5 100 
Естония  1.3 20 
Гърция  11.0 50 
Франция   59.9 50 
Ирландия   4.0 100 
Италия   57.8 100 
Кипър   0.7 20 
Латвия   2.3 20 
Литва   3.4 20 
Люксембург   0.4 100 
Унгария   10.1 30 
Малта  0.4 20 
Нидерландия  16.2 100 
Австрия   8.1 100 
Полша   38.2 15 
Португалия   10.4 30 
Словения   2.0 95 
Словакия   5.4 20 
Испания   42.2 40 
Финландия   5.2 90 
Швеция   9.0 85 
Великобритания  59.5 55 
ЕС-25 456.0 66 
* Терминът  „безфосфатни “ показва  съблюдаване  на националното  законодателство  за 
ограничаване  на фосфатното  съдържание  (не е непременно  нула ).  
(Доклад  на RPA 2006, http://ec.europa.eu/enterpri se/chemicals/legisl ation/detergents ) 
 
BG 13   BG Таблица  -2 Ползи  от преминаване  към безфосфатни  детергенти  
Резултат  Описание   Държави -членки  
>10 Максимални  ползи  Чешка  република , Полша , 
Испания , Латвия , Литва , 
Португалия , Словакия  
5-10 Определени  ползи  Гърция , Кипър , Естония , 
Великобритания , 
Люксембург , Унгария  
Белгия , Франция  
1-5 Незначителни  ползи  Дания , Финландия , 
Австрия , Швеция , 
Ирландия , Словения  , 
Италия , Нидерландия , 
Германия  
0 Без полза   Малта   
Показателят  „резултат “ сочи  кои държави  от ЕС ще имат  най-големи  ползи  от стъпката  
към безфосфатни  детергенти  и се основава  на три фактора : (1) годишно  потребление  на 
глава  от население  на фосфатни  детергенти , (2) процент  на население , осигурено  с 
третично  пречистване  на водите , (3) степен  на загриженост  по отношение  на 
еутрофикацията   
(Доклад  на RPA 2006, http://ec.europa.eu/enterpri se/chemicals/legisl ation/detergents)