P6_TA(2007)0049

Реформата на общата организация на пазара на вино

Резолюция на Европейския парламент за реформата на общата организация на пазара на вино (2006/2109(INI))

Европейският парламент,

- като взе предвид съобщението на Комисията до Съвета и Европейския парламент от 22 юни 2006 г., озаглавено "Към устойчив европейски лозаро-винарски сектор" (COM"(2006)0319),

- като взе предвид Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино [1],

- като взе предвид своята позиция от 14 април 1999 г. относно предложението за регламент на Съвета, който определя за кампанията за търговска реализация 1999 — 2000 г. ориентировъчни цени в сектора на виното [2], своите позиции от 11 февруари 1999 г. [3] и 6 май 1999 г. [4] относно общата организация на пазара на вино в рамките на Програма 2000, както и тези от 11 декември 2001 г. [5] и от 15 ноември 2005 г. [6] относно изменението на Регламент (ЕО) № 1493/1999,

- като взе предвид работните документи на Комисията от м. февруари 2006 г., озаглавени съответно "Вино — Обща организация на пазара" и "Вино — Икономика на сектора" [7],

- като взе предвид заключенията на семинара "Предизвикателства и перспективи пред европейските вина", организиран от Комисията на 16 февруари 2006 г. [8],

- като взе предвид външните проучвания, осъществени по поръчка на Комисията [9] и на Европейския парламент,

- като взе предвид консултациите и проведените разисквания по време на публичното изслушване, посветено на устойчивото развитие на европейския сектор на вино, организирано от Комисията по земеделие и развитие на селските райони на 12 юли 2006 г.,

- като взе предвид член 45 от своя правилник,

- като взе предвид доклада на Комисията по земеделие и развитие на селските райони и становищата на Комисията по международна търговия, както и на Комисията по регионално развитие (A6-0016/2007),

A. като има предвид, че лозарството се явява ключов елемент на европейския многофункционален земеделски модел, че то обхваща над 1,6 земеделски стопанства с обща площ 3,4 милиона хектара, а делът му в стойността на земеделската продукция на Европейския съюз е 5,4 %, като същевременно поема едва 2,5% от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА); като има предвид, че лозарството има положително въздействие върху околната среда, основно чрез опазването на почвата от ерозия, но и поради факта, че по принцип включва екстензивно използване на природните ресурси;

Б. като има предвид, че европейският лозарски сектор има важно значение по отношение на износа, като съставлява 60 % от световната продукция;

В. като има предвид, че жизнено способността на въпросния сектор от гледна точка на износа се основава на призната в световен мащаб традиция на качество;

Г. като има предвид, че Европейският съюз заема първо място в света по производство, консумация и износ на вино;

Д. като има предвид, че Общата селскостопанска политика (ОСП), както и международните споразумения и преговори, в които участва Европейският съюз, предимно в рамките на Световната търговска организация, бяха засегнати от съществени промени след последната задълбочена реформа на общата организация на пазара (ООП) на вино, въведена с Регламент (ЕО) №1493/1999, както и че положението на пазара на този сектор и опитът по прилагането на въпросния регламент изискват приспособяване към новите дадености, като всичко това означава, че не могат да бъдат поискани други отстъпки от Европейския съюз;

Е. като има предвид, че реформата на лозаро-винарския сектор трябва да гарантира сигурно бъдеще на ООП в лозаро -винарския сектор и стабилност за производителите, и че следва да се избегне повторно поставяне под въпрос на реформата в момента на провеждане на кръга от преговори от Доха и по специално по отношение на вътрешната подкрепа;

Ж. като има предвид, че лозаро-винарският сектор в Европейския съюз изисква заемането на твърда позиция от страна на Европейския съюз с оглед утвърждаване на мястото, което заемат виното и лозаро-винарският сектор в нашето общество чрез разработване на истинска европейска политика в областта на лозаро-винарството посредством ООП в този сектор;

З. като има предвид, че Комисията следва да положи усилия с оглед на това реформата на сектора да бъде насочена към изготвянето на истинска общностна политика в областта на лозаро-винарството, която да допринася за подобряване на производствените, преработвателните, и най-вече на маркетинговите структури в Ев ропейския съюз, както и за разширяване присъствието на нови бързо развиващи се пазари и затвърждаване на заеманите на традиционни пазари позиции;

И. като има предвид, че горепосоченото съобщение на Комисията признава нуждата от специфична ООП в лозаро -винарския сектор и предлага задълбочена реформа на настоящата ООП;

Й. като има предвид, че въз основа на горепосоченото съобщение на Комисията и на придружаващите го проучвания и документи е възможно да се изготви всеобхватно предложение за реформа на ООП на вино, което да заимства елементи от различните варианти, проучени от Комисията, но без да се придържа стриктно към нито един от тях, и че следователно възможността за задълбочена реформа на ООП, предвиждаща съществени промени на предложените мерки, следва да се възприема като целесъобразна;

К. като има предвид, че реформата на европейския лозаро-винарския сектор следва да цели главно засилването на динамичността и конкурентно-способността на сектора, без да води до загуба на пазарни дялове на международните пазари, като отчита интересите на производителите и потребителите на вино и се придържа към европейската традиция в областта на лозарството, както и към качеството и автентичността на европейските вина;

Л. като има предвид, че равновесието на пазара не би могло да бъде постигнато чрез регулиране на количествата и политическа намеса по отношение на производството;

М. като има предвид, че положението в лозаро -винарския сектор налага осъществяването на справедлива и амбициозна реформа, която посредством цялостно приспособяване на ООП в лозаро-винарския сектор трябва да гарантира истинско бъдеще за европейското лозарство, без да нанася ущърб на неговия производствен потенциал;

Н. като има предвид, че въпросната амбициозна реформа следва да предвижда достатъчни средства с оглед гарантиране както на финансирането на необходимите мерки, целящи модернизиране на ООП в лозаро -винарския сектор, така и на възможните социални последици;

О. като има предвид, че сценарият за "задълбочена реформа" на ООП влозаро -винарския сектор, на който се спря Комисията, подлежи на критика, в частност поради следните причини:

i) анализът, на който се основава Комисията, е погрешен, тъй като данните относно намалението на вътрешното потребление са завишени (вж. данните на Международната организация по лозарство и винарство), а това се изтъква като основна причина за трудностите, с които се сблъсква секторът; препоръчваните решения, в частност масовото изкореняване, не са пригодени и не съставляват отговор спрямо основната трудност, пред която е изправен секторът, а именно конкурентно-способността; един от пътищата пред европейското лозарство за излизане от сегашните трудности е поощряване на търсенето чрез завоюването на пазари в европейски и световен мащаб,

ii) препоръчаният план за масово и безогледно изкореняване съставлява неоправдано посегателство върху европейското лозарско наследство и по-специално върху лозарството в най уязвимите зони, както и непригодно средство за избягване на европейското свръхпроизводство и засилване на конкурентно способността на сектора в контекста на бързо развиващия се световен пазар,

iii) пълното либерализиране на потенциала е опасно, защото то би могло да попречи на усилията за възстановяване на равновесието между търсенето и предлагането, и да доведе до делокализация на винопроизводството; истинският въпрос, а именно по-доброто разпределяне на правата на засаждане в рамките на една държава-членка, не е подложен на разглеждане,

iv) предложенията на Комисията са в действителност насочени към постепенно обезсилване на мерките за регулиране на пазара и оказване на помощ на лозарите чрез трансфера на кредити от първия към втория стълб на ОСП, а именно развитието на селските райони,

v) европейските граждани са доста критично настроени към развитието на сектора, начина на управление на режима и търговските възможности, стоящи пред европейските вина, докато позициите на пазара на внесените от "Новия свят" вина се засилват значително,

vi) не се предлагат достатъчни мерки предвид нуждата от подобряване информираността на потребителя по отношение качеството на виното и неговите здравословни свойства при разумна консумация,

vii) предвиденото от Комисията преструктуриране на европейския лозарски сектор ще доведе до съсредоточаване на производството в няколко крупни лозаро-винарски стопанства и до уеднаквяване на произвежданите вина, което би застрашило многообразието на европейските вина, както и икономическото, социално и културно богатство на редица европейски региони.

П. като има предвид, че ООП в лозаро -винарския сектор е изправена пред агресивната търговска политика на "Новия свят" и това налага нейното развитие с оглед по-голямата конкурентно способност на лозаро-винарския сектор на Общността и неговото приспособяване към промените на световния пазар, без това да превърне европейския сектор в зависима от световния пазар променлива;

Р. като има предвид, че реформата на въпросната ООП в европейския лозаро-винарския сектор предоставя уникална възможност за възстановяване на конкурентно способността на лозаро-винарския сектор в контекста на една все по-засилена международна конкуренция;

С. като има предвид, че преразглеждането на ООП в лозаро -винарския сектор следва да има за цел стабилизиране на лозарските региони и на сектора като цяло; регулиране на търсенето и предлагането по възможно най-ефикасен и вертикален начин, като се вземе под внимание европейската лозаро-винарска традиция, качеството и автентичността на европейските вина; убеждаване на потребителите в Европа и по света относно качеството, с което се отличават европейските вина, както и че то е гарантирано от цялост- но и прозрачно общностно законодателство, което отчита културните аспекти;

Т. като има предвид, че европейският лозаро-винарски сектор притежава съвкупност от специфични характеристики по отношение на използваните методи на отглеждане, производствените и маркетингови структури, които го отличават от другите земеделски сектори, и следователно е уместно да не се прилага схемата за единно плащане на площ;

У. като има предвид, че конкурентно способността на лозаро-винарския сектор може да се подобри единствено чрез систематични действия, насочени към информиране и насърчаване на продажбите, с цел възстановяване на пазарни дялове в рамките на Общността и завладяване на нови в страни с бързо развиващ се пазар; като има предвид, че подобни дейности по насърчаване на продажбите би трябвало да бъдат финансирани от специален фонд "ad hoc", ръководен от професионалните и междупрофесионалните сдружения, от асоциациите за запазване на традиционни продукти и от публичните агенции за териториално развитие;

Общи принципи на реформата

1. Счита за необходимо насърчаването на реформа в общата организация на пазара (ООП) влозаро -винарския сектор, която да се основава на долу изброените основни принципи:

а) опростяване и хармонизиране на законодателните мерки, като се отчитат спецификите на сектора,

б) засилване и подобряване на конкурентноспособността на европейския лозаро-винарски сектор в условията на все повече нарастващата международна конкуренция,

в) запазване на ООП в лозаро-винарския сектор и на общностния бюджет, който му съответства съгласно I-ви стълб на ОСП,

г) съвместимост на лозаро-винарския сектор с ОСП с цел устойчива реформа на ООП в лозаро-винарския сектор,

д) териториален подход и отчитане на природните ресурси в тяхната цялост, като лозарите съблюдават правила за кръстосано спазване и разумни селскостопански практики за отглеждане, т.е. като се създадат стимули, които да им помогнат да се насочат към методи за отглеждане, допринасящи за качествения и количествен контрол на продукцията и за опазването на околната среда, с по-далечна цел запазване на задоволителни доходи за винопроизводителите и подобряване на качеството на продукта,

е) запазване на общите правила в ООП в лозаро-винарския сектор, което да се допълни с широка програма за структурна подкрепа, с цел засилване на конкурентноспособността и устойчивостта на европейския лозаро-винарски сектор,

ж) субсидиарност при прилагането на новия режим от държавите-членки, въз основа на осъществяване на национални програми за подкрепа и развитие на лозаро-винарския сектор, които трябва да включват избираеми общностни политики и мерки, финансирани от бюджета на ООП в лозаро -винарския сектор, т.е. от I-ви стълб на ОСП,

з) поетапно осъществяване на новата ООП лозаро-винарския сектор на две фази, което ще позволи резултатите да се оценят след изтичането на първата фаза и, евентуално, да се приспособят общностните политики, избрани от държавите-членки и съдържащи се в националните програми за подкрепа и развитие на лозаро-винарския сектор, без при това да се променя разпределението на бюджета на ООП в този сектор по държави-членки,

и) засилване на ролята и съвместната отговорност на организациите на производители и на другите професионални организации в сектора , и приспособяване на регистъра на лозята,

й) специални кампании за популяризиране с цел възвръщане на стари и отваряне на нови пазари във и извън ЕС, и кампании за информиране на потребителите с цел отговорно и разумно потребление на вино в Европа.

2. Изтъква, че реформата трябва също да взема предвид:

а) разширяването на ЕС с България и Румъния, две страни със значимо винопроизводство, които ще трябва да се приспособят както към новите пазарни и интервенционни мерки, така и към контрола и наблюдението на новия режим,

б) непрекъснато засилващата се в международен мащаб конкуренция, както в производството, така и в потреблението,

в) непрестанно развиващия се пазар на Китай, който започва да навлиза динамично във винопроизводството, и увеличението на продукцията на останалите нови страни като Австралия, Нова Зеландия, САЩ, Канада и Южна Африка,

г) въздействието на търговските споразумения на Европейския съюз,

д) международните преговори в СТО в рамките на кръга от Доха, които не трябва да подлагат на съмнение принципите на реформата, целесъобразно подлежащи на включване в ангажиментите на този кръг, особено що се отнася до вътрешната подкрепа,

е) перспективите пред ОСП и най-вече бъдещото ѝ финансиране, което ще започне да се разглежда през 2009 г.

Премахване на регулирането на ООП в лозаро-винарския сектор — Единна общностна политика

3. Изразява убеждението, че реформата на ООП влозаро -винарския сектор трябва да определи насоки и да засили последователността на политиките, мерките за уравновесяване на пазара, структурните интервенции и правилата за етикетиране и класификация на вината, като определи целите на ООП в лозаро -винарския сектор и политиките за тяхното постигане; счита, че тази обща последователност трябва при все това да се опира на принципа на субсидиарност с оглед съобразяване с националните и регионални специфики и изявяване на способността на Европейския съюз да завладява нови пазари и да печели доверието на потребителите чрез координирани политики;

4. Счита, че трансферът на кредити от първия към втория стълб на ОСП, който предполага съфинансиране посредством програми за регионално развитие, противоречи на всякаква логика и следва да бъде отхвърлен, за да се предоставят финансови средства на националните финансови рамки и да се гарантира устойчиво развитие на сектора чрез определените от Комисията като спадащи към националната финансова рамка мерки;

5. Припомня, че разпределението на общностните кредити за останалите земеделски сектори, които бяха реформирани в рамките на новата ОСП чрез създаването на т.нар. "национални пакети от средства", бе осъществено по логиката на пълното или частично отделяне на предоставянето на общностни субсидии от производството; подчертава, че новата ООП в лозаро-винарския сектор следва да се основава на прилагането на еднородни, общи за всички държави-членки мерки, както и на мерки, произтичащи от субсидиарността, които да позволяват отчитането на специфичните нужди на сектора във всяка държава-членка или производствен район; добавя, че във всяка държава-членка секторът (производство, търговия, между отраслови организации, производствени райони ...), съвместно с областната и национална администрация, би следвало да определя, посредством серия от програми, начините за постигане на целта за приспособяване на производството към пазара с помощта на една или няколко от мерките сред тези, определени в рамките на националните пакети от средства; счита, че мерките, произтичащи от субсидиарността, трябва да бъдат определени и проследявани на общностно равнище с цел избягване на нарушенията на пазара по отношение на конкуренцията и пълното им финансиране от общностния бюджет;

Реформа в две фази (2008—2011 г. и 2012—2015 г.)

6. Счита, че за постигането на целите на реформата тя трябва да бъде предприета в две фази: през първата фаза (2008—2011 г.) целта следва да бъде уравновесяване, преструктуриране и прозрачност на пазара, под- крепа на производителите и лозаро-винарските райони посредством постепенното приемане на мерки, които имат по същество единен общностен характер, които да подготвят европейския лозаро-винарския сектор за по-радикално отваряне на пазарите посредством постепенно прехвърляне на ресурсите, пренасочени от дестилацията към подкрепа на конкурентно способността и развитието;

7. Изтъква, че като се има предвид значението на вероятните последици от реформата, нейната сложност и необходимостта от постепенен подход при нейното прилагане, един средносрочен преглед, съпътстван с междинна фаза, проведена след първата фаза, е от основно значение за оценката на първите въздействия и по възможност прецизиране на определените вече средства или на тези, които още не са отчетени във връзка с първоначалните цели;

8. Подчертава, че тъй като настоящото положение изисква незабавното приемане на мерки за разрешаване на проблемите в европейския лозаро-винарския сектор, политиките, предназначени да подкрепят реформата посредством настоящия общностен бюджет или при необходимост посредством неговото увеличаване, трябва да бъдат приложени различно — някои следва да бъдат засилени, като насърчаването на търговската реализация и подобряване на качеството, докато други следва да бъдат отслабени, като например политиката относно механизмите за интервенция на пазара;

Задълбочена реформа на ООП в лозаро-винарския сектор — съвместимост с новата ОСП

9. Подчертава, че лозарството има положително въздействие върху околната среда, основно чрез опазва- нето на почвата от ерозия, но и поради факта, че по принцип включва екстензивно използване на природните ресурси; по тези причини счита, че за да се приведе режимът в съответствие с духа на новата ОСП, основните селскостопански практики за отглеждане, които са в синхрон с околната среда, следва да се насърчават на общностно ниво и финансират от бюджета на ООП в лозаро-винарския сектор;

Контрол върху производството с оглед качество, въздействие върху околната среда и уравновесяване на пазара

10. Уточнява, че създаването на рамка, определяща метода на производство на трапезни вина, ще спомогне също за изясняване на условията на тяхната търговска реализация и ще ги разграничи от вината с географски указания, които са подчинени на много по-стриктни условия на производство и са защитени на местно и регионално равнище;

11. Счита, че задължителното спазване от винопроизводителите на селскостопанските практики за отглеждане и екологичните, фито санитарните и други норми, е необходимо с оглед опазване на околната среда, контрол на първичното производство, ограничаване на производствения потенциал, премахване на излишъците и подобряване на качеството на вината, което ще позволи намаляване на дестилираните количества;

Дестилации — механизъм за управление и за уравновесяване на пазара, опазване на околната среда и повишаване на качеството

12. Подчертава, че предложението на Комисията за запазване на дестилацията или изтегляне на субпродуктите при липса на финансиране няма смисъл, тъй като дестилацията засяга производителите на вино, но се осъществява от дестилатори, което прави мярката неизпълнима; също така подчертава, че предложението на Комисията за контролирано изтегляне на субпродукти на винопроизводството, ще създаде сериозни проблеми за околната среда в големи винопроизводителни региони; отбелязва, че предложението за спиране на дестилацията с двойна употреба ще доведе до винопроизводство в големи обеми, което ще предизвика сериозно нарушение на регионалния и европейския пазар и ще създаде проблеми вътре в регионите; подчертава, че невъзможността за поемане на съществуващите излишъци, както е отбелязано в предложението на Комисията, ще засегне тежко не само пазара, но и доходите на винопроизводителите;

13. Подчертава, че дестилацията на вино бе въведена първоначално само като кризисна мярка, но се превърна във финансово най-скъпоструващата и обсъждана част от ООП в лозаро-винарския сектор; затова отбелязва, че режимите за дестилация трябва постепенно да бъдат премахнати в хода на разумен преходен период, който ще позволи на винопроизводителите да се прегрупират или да се преориентират в посока устойчиви производствени методи и производство на качествени вина; счита, че през този преходен период на винопроизводителите, които са се възползвали от дестилацията трябва да се даде възможност да се установят на качествени пазари, като използват схеми за изкореняване, доброволно управление на доставките и мерки за развитие на селските райони, с оглед по-добрата търговска реализация на качествените вина и диверсификацията;

14. Отхвърля незабавното премахване на механизма за дестилациите и другите мерки за подкрепа на пазара, които, въпреки, че е ясно, че се нуждаят от подобряване на планирането и използването, не е целесъобразно да се премахват без разумен преходен период, така че да могат да се използват преимуществата на някои от тези механизми; подчертава, че по време на преходния период следва да има постепенно намаляване на средствата, отделяни за мерки за интервенция на пазара, като същевременно се въведат мерки за подобряване на качеството и насърчаване на търговската реализация на европейски вина;

15. Счита, че помощите за дестилация на субпродукти на вино трябва да бъдат предоставяни и занапред, с цел запазването на качеството на европейските вина и избягването на вредите, които могат да бъдат нанесени на околната среда от изтеглянето на съответните продукти; счита също така, че трябва да продължи подкрепата за дестилацията на алкохол за консумация, тъй като това е единствената дестилация, за която има истински пазар;

16. Счита, че дестилацията на субпродукти трябва да бъде преразгледана във връзка с нейното прилагане и начините за превръщането ѝ на общностно равнище в по-малко разходна, по-специално чрез пласмента на част от алкохола на други пазари, като например алкохола за консумация;

17. Счита за необходимо, по време на първата фаза на реформата, четирите вида дестилация да се превърнат в два вида:

а) задължителна дестилация, която ще играе ролята на защитна мрежа и ще позволи постепенното преструктуриране на пазара, като ще служи и на целите за качество и опазване на околната среда;

б) доброволна дестилация на винен спирт, която ще позволи адаптирането на сектора за винен спирт, използван в определени продукти на основата на вино (винен ликьор, бренди) или в процеса на балансиране на виното;

18. Счита за необходимо да се създаде нов механизъм за управление на кризи в случай , че са налице специални, сериозни и реални извънредни обстоятелства, наличието на които трябва да се установява по обективни критерии, предварително определени на общностно равнище;

19. Счита, че общественото съхраняване на алкохол следва да бъде забранено и че продажбата на алкохол, получен посредством кризисна дестилация, следва да бъде заменена с незабавно организиране на директни продажби посредством покани за обществени поръчки;

Свободно изкореняване — изкореняване по критерии

20. Изразява убеждението, че съобщението на Комисията набляга на изкореняванията като мярка за намаляване на производството и на човешките ресурси, заети в този сектор, вместо да насърчава контрола над продукцията чрез мерки за регулиране на предлагането и търсенето; счита, че тази политика ще възпрепятства желаното укрепване на конкурентноспособността в лозаро-винарския сектор; изразява убеждение, че засилената субсидиарност не може да служи като алиби за необмислено дерегулиране, което ще доведе до нелоялна конкуренция дори и в пределите на Европейския съюз;

21. Счита, че въпросът за окончателното изоставяне на лозарски масиви не трябва да представлява пресечна точка на реформата на ООП в лозаро -винарския сектор, а само един от параметрите на структурни интервенции, финансирани от бюджета на ООП на лозаро-винарския сектор чрез националните финансови рамки с цел обновяване на потенциала на лозарството и поетапно приспособяване на сектора на виното към нуждите на пазара;

22. Счита, че инициативата за такова окончателно изоставяне трябва да идва от производителя, при условие, че държавите-членки могат да го одобрят или да го отхвърлят, въз основа на социални, национални и/ или регионални екологични критерии, съобразени с обективните условия, предварително поставени на общностно равнище; счита за важно да се предвиди, че всяка държава-членка или всеки регион може да определи гъвкава горна граница за изкореняванията във всеки регион и да има възможността да избира кои категории вино ще имат предимство в програмата за изкореняване;

23. Преценява, че обективните критерии, които ограничават възможността за окончателно изоставяне, могат да бъдат, наред с другото, следните: а) лозя в планински , крайбрежни и островни райони, произвеждащи най-вече вина с географски указания; б) лозя, намиращи се в неравни райони, където трябва да се предотврати ерозията на почвата и загубата на биоразнообразие, или в традиционни райони с историческо значение; в) лозя, произвеждащи вино с търговски пласмент; г) лозя, чието прекомерно намаляване би заплашило съществуването на цял лозарски район или на защитено наименование за произход; д) лозя, които са получили структурни помощи по общностни програми; е) случаи, при които изоставянето на лозарското производство създава екологични рискове;

24. Преценява, че обективните общностни критерии, които се съчетават с по-общо преструктуриране на производствения и на човешкия потенциал на селските райони и които могат да улеснят избора на окончателното изоставяне, се отнасят примерно до следните случаи: а) лозя, чийто добив вече е намалял, без да има възможност за достигане на първоначалния потенциал, б) случаи, свързани с включването на лозарите в програмата за ранно пенсиониране, в) лозя, които са неподходящи за производство на качествени или предмет на пазарна реализация вина;

25. Препоръчва, освен режим за окончателно изоставяне, да се създаде и възможност за временно изкореняване, като се остави на всяка държава-членка решението дали ще го прилага; счита, че временното изкореняване ще позволи да се предостави финансова помощ на производителя, ако правото за засаждане остава в латентно състояние в продължение на няколко години, след изтичането на които обаче лозарят ще може да засади отново или да преотстъпи това право, или да поиска преминаване към окончателно изкореняване, ако в съответната държава-членка е налице въпросният режим;

26. Твърди, че изкоренените площи, за които ще бъде отпуснато фиксирано обезщетение, ще могат да се прибавят към площите, избираеми за предоставяне на права за единна помощ, отделена от производството; счита, че при определянето на премиите за изкореняване и на единната помощ трябва да се разгледат минималните екологични изисквания, така че да не стигне до деградирането на селските райони; смята, че държа-вата-членка трябва да има възможността да предоставя на лозарите, включващи се в програмата за изкореняване, допълнителна подкрепа от средствата на програмите за подкрепа и развитие на лозаро-винарския сектор или от прилагането на режима на модулация и/или от преразпределяне на националния резервна права за отделно плащане, така че подкрепата за производителите да може да достига равнището на средната пряка, отделена от производството, помощ за региона; преценява, че не може да се отпуска обезщетение за изкореняването на незаконни насаждения;

Забрана за нови насаждения — Поетапно либерализиране на новите насаждения

27. Счита, че трябва да се предприеме внимателна и прозрачна процедура на поетапно предоставяне на нови права за засаждане, така че да се избегне отрицателното отражение на евентуално неконтролируемо разширяване на потенциала на лозаро-винарството в Европейския съюз върху пазара; държавите-членки трябва да представят програма, в която да включат търсеното равнище на насажденията, хода на предоставяне на нови права, сортовете по региони и графика за прилагане; настоява, че правата за нови насаждения трябва да са насочени най-вече към младите земеделски производители, за производство на качествени вина и за лозя, включени в програми за качество и търговия, като същевременно е необходимо да се включат в приспособения регистър на лозята; вярва, че всяка държава-членка, в сътрудничество с регионите, между професионалните организации и производителските асоциации, ще трябва, преди да започне предоставянето на новите права за засаждане, да извърши оценка на програмата и на хода на изкореняването; счита, че преди да започне предоставянето на новите права за засаждане, трябва да се оцени положението на неузаконените и/или незаконни насаждения;

28. Подчертава, че по отношение на областите на производство с географско указание може да е целесъобразно решенията за либерализация да се вземат от компетентните регионални власти, като се вземе предвид необходимостта да се защити стойността на инвестициите, които осъществяват лозарите в областта с географско указание, да се предотврати намаляването на престижа на въпросното географско указание и да се запази качественият контрол на продукцията;

29. Счита, че новите насаждения не могат да се включват в избираеми финансирани действия, като например действия за преструктуриране, за селскостопански практики за отглеждане и кръстосано спазване, за управление на кризи, докато, напротив, могат да се включат в колективни действия на производителски и/или между професионални организации, свързани с политики за насърчаване и информиране на потребителите, проучване на пазара и обезщетения за природни бедствия, съдържащи се в националните програми за подкрепа и развитие на лозаро-винарския сектор;

Регистър на лозята — Инструмент за ефективен контрол и управление на ООП в лозаро-винарския сектор

30. Препоръчва държавите-членки да поддържат регистър на лозята, указващ видовете насаждения и броя на лозята във всяка единица (Регламент (ЕИО) № 2392/86 [10]);

31. Изразява убеждението, че регистърът на лозята е основен инструмент за ефективен контрол за спазване на производствените ограничения;

Обогатяване

32. Наясно е, че обогатяването има пряко въздействие върху нивата на производство, което може да доведе до увеличаване на произведеното количество на хектар; независимо от това подчертава, че въпросът със запазването или спирането на помощта за концентрирана гроздова мъст или концентрирана пречистена мъст е тясно и неразделно свързан със запазването или спирането на обогатяването със захароза, като се има предвид падането на цените на захарта, като последица от реформата на ООП на този продукт, различните eнологични традиции на държавите-членки, целесъобразността и техническите възможности за намаляване на използването на подобни практики до точно определени количествени горни граници, както и възможните алтернативни употреби на мъст, които биха имали положително въздействие за намаляване на излишъците от вино;

33. Счита, че държавите-членки могат да обвържат разрешението за обогатяване на виното със захар с определени условия, като контрол на мерките за подобряване на качеството (например, спазване на горните граници на производство) и с климатичните условия;

34. Счита, че обогатяването трябва да бъде разрешено във всички лозаро-винарски региони, където то е традиционно използван метод и няма структурни излишъци; счита, че предложението на Комисията относно намаляването на максималното ниво на обогатяване не е оправдано и че настоящата нормативна уредба трябва да остане в сила;

35. Счита, че обогатяването със захар на мъста не трябва да се забранява, тъй като това ще създаде дискриминация спрямо държавите-членки, разположени в региони на Европейския съюз, където лозаро-винарството е затруднено поради по-неблагоприятните климатични условия;

36. Подчертава необходимостта да се предвидят помощи за гроздова мъст и ректифицирана концентрирана гроздова мъст, използвани за обогатяване, тъй като е необходимо да се съхрани историческата енологична практика;

37. Подчертава необходимостта от запазване на помощта за мъст, използвана за производството на гроздов сок, като целта е запазването на продукт, използван за цел, различна от производството на вино, който е важен за сектора и допринася за равновесието на пазара;

38. Счита, че при обогатяване с концентрирана мъст, мъстта следва да произхожда от същия производствен регион;

39. Изтъква, че изследването, установяващо връзка между обогатяването със захар и свръхпродукцията на вино в Европейския съюз, датиращо от 1991 г., вече не отразява настоящите пазарни условия и във всеки случай не предлага достоверна информация;

Държавна интервенция по отношение на алкохола — Частно складиране на вина и мъст

40. Счита, че трябва да бъде проучена възможността за запазване на частното складиране на вина и мъст поне през първата фаза на реформата (2008—2011 г.), като се имат предвид предвидените ограничения относно дестилацията и премахването на държавното складиране;

Професионални и между професионални организации

41. Подчертава, че между професионалните организации могат, при наличие на установена общностна рамка, предоставяща разрешение, да поемат инициативи, например, във връзка с пълната експлоатация на производствения потенциал, потребителската информация относно средната консумация на вино, провежда- нето на изследвания, необходими за ориентиране на производството към продукти по-добре адаптирани към нуждите на вътрешния пазар и изискванията за износ;

42. Приканва Комисията да изяви в своето предложение волята си да реформира лозаро-винарския сектор, като води най-вече ефективна и конкретна общностна политика за насърчаване продажбите на европейското вино чрез предвиждане на достатъчно значими финансови задължения;

43. Счита, че е необходимо да се създаде специален фонд за насърчаване продажбите на европейските вина посредством професионалните организации и специализирани структури от този сектор, сдружения за защита или публичните агенции за териториално развитие;

44. Счита, че Комисията следва да установи основни насоки за осъществяване на действия, целящи насърчаване на продажбите на европейските вина в рамките на умерената и отговорна консумация на вино и придружени от необходимото финансиране;

Етикетиране и насърчаване на продажбите на европейското вино

45. Счита, че Европейският съюз следва да има за цел укрепването на части от пазара, разпознаването и защитата на вината с определен географски произход в световен мащаб; отбелязва, че разпознаването на тези вина ще бъде също улеснено от опростяването на етикетирането;

46. Счита, че произвеждането на качествено вино, като се прибягва до традиционни методи и специфично етикетиране, без при това да се отделя внимание на адекватното популяризиране на този продукт на световния пазар, не е достатъчно, за да осигури поддържане или евентуално увеличаване на търсенето; счита за необходимо в тази връзка да се предприемат специфични действия, правилно финансирани и в състояние да увеличат възможността за познаване на качеството на европейското вино на световния пазар;

47. Счита, че в светлината на неотдавнашното преформулиране в Регламенти (ЕО) № 1991/2004 [11] и (ЕО) № 1427/2004 [12] на разпоредбите, които се отнасят до етикетирането, следва да се направи оценка на въз- действията на направените изменения, преди всяко по-нататъшно изменение;

48. Подчертава, че енологичните практики, които не са разрешени в Европейския съюз, следва да бъдат ясно посочени върху етикетите, които придружават вносните напитки, наподобяващи вино;

49. Счита, че ако етикетирането на виното, произведено в Европейския съюз, е необходимо, но при все това то не бива да бъде по-усложнено от етикетирането на виното, произведено в трети страни;

50. Препоръчва хармонизиране на правните разпоредби на държавите-членки относно използвания език върху етикета, за да не бъдат задължени икономическите субекти да превеждат на други езици информация, когато използваният термин в страната на местоназначение е много близък и, следователно не съществува опасност потребителите да бъдат заблудени;

Превръщане на активната и амбициозна политика за търговска реализация на вината на Европейския съюз в чужбина в един от стълбовете на ООП в лозаро-винарския сектор

51. Отбелязва, че основните трудности във винения сектор произтичат от увеличаващия се внос на вино от трети страни и нарастващото количество запаси от вино, които надхвърлят едногодишната продукция и съществува малка възможност да бъдат продадени, те упражняват натиск за намаляване на цените и доходите на производителите и е нужно да бъдат отстранени чрез създаването на съвкупност от основни приоритети, които не са взети под внимание в горепосоченото съобщение на Комисията, включително например, поощряването на умерената и отговорна консумация, пренасочване на бюджетни средства, с цел достигане до нови потребители и спечелване на нови пазари, или дори възвръщането им, като се поощрява качеството и се подпомага изследването;

52. Приканва Комисията да направи всичко възможно, за да повиши защитата на географските указания, като установи по-високи критерии и създаде обща рамка за тези указания на европейско ниво, както и на междурегионална и многостранна основа и по-специално в рамките на СТО и на споразуменията за аспектите на правата на интелектуална собственост, които се отнасят до търговията, с цел създаване на многостранен регистър за вина и спиртни напитки и борба с фалшификацията и всички форми на злоупотреба с европейските географски указания и традиционните наименования в трети страни;

53. Счита за необходимо да получи по-добра защита за защитени географски указания и за защитени наименования за произход, в рамките на преговорите на СТО и на двустранните споразумения, като съществен елемент за поддържането на качествена лозаро-винарска продукция, свързана със специфичен местен вкус и местните употреби;

54. Подчертава, че за да се увеличи конкурентноспособността на този сектор на международните пазари, е необходимо да се определи в тясно сътрудничество с представителните организации на европейските икономически субекти, външна търговска политика за европейските вина, която да бъде активна и амбициозна, съпътствана от разгръщане на бюджетните средства и подходящи начини;

55. Подчертава необходимостта от подписване, в рамките на външната търговска политика за европейски вина, на двустранни споразумения с трети страни в областта на търговията на вина, на основата на взаимното признаване и на защитата на географските указания;

56. Припомня, че Европейският съюз пое задължение за постепенно премахване на субсидиите за износ до 2013 г.; приканва Комисията да смекчи последиците от намаляването на субсидиите, като подобри наличността на средствата с цел диверсификация на доходите на производителите на вино и като включи качествен достъп до пазара за лозарски продукти, доколкото това е необходимо, за да се запази равновесието на европейския пазар;

57. Изразява пожелание виното да бъде включено в списъка на чувствителните продукти на СТО;

58. Счита, че като се имат предвид настоящите особености на режима на географските указания, би могло през първата фаза на реформата (2008—2011 г.), да се разгледа възможността за включване на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни [13], като се внесат необходимите съответствия към новата ООП в сектора на лозаро-винарството; отбелязва, че във втората фаза на реформата (2012—2015 г.), когато прогресивната класификация и единният регистър за вина на общностно и национално ниво ще са вече осъществени през първата фаза, ще бъде подходящо да се разгледа възможността за включване в Регламент (ЕО) № 510/2006 на разпоредбите на бъдещия регламент относно новата ООП в лозаро-винарския сектор, отнасящи се до географските указания;

59. Подчертава значението на нетърговските съображения в рамките на СТО; приканва Комисията да състави програма за етикетиране на производни на виното алкохолни напитки, които са вносни, не съответстват на европейските етнологични практики и следователно, не трябва да бъдат етикетирани като вино;

60. Отбелязва, че една от най-големите опасности за денатурация на винопроизводството, за нарушения на търговията и за намаляване на общностното производство се изразява в премахването на забраната на винификация на вносна мъст и че Комисията следва да отхвърли тази отмяна в рамките на СТО;

61. Счита, че общностното законодателство не следва да позволява винификацията на вносна мъст, нито смесването ѝ с мъст от Общността, тъй като тези процедури не съответстват на други мерки, предложени от Комисията, каквито са изкореняването или премахването на помощи в подкрепа на използването на концентрирана мъст за увеличаване на алкохолния градус;

62. Подчертава, че не е задължително да се преговаря в рамките на СТО за възможност за смесване на вносни вина от трети страни с общностни вина и се противопоставя на такова развитие, тъй като това ще създаде огромни проблеми по отношение на произхода, на износа и на определянето на продуктите и като резултат би обезценило произведеното вино в европейските страни;

63. Счита, че е важно за запазването на качеството и известността на европейските вина, само произведените вина и мъст в Европейския съюз да бъдат използвани при приготвянето им;

Международна организация по лозарство и винарство (OIV) — двустранни търговски споразумения

64. Изразява убеждение, че в момент на трудни преговори в рамките на СТО и на двустранните споразумения на Европейския съюз относно защитата на европейски хранителни продукти, продукти с географски указания, биологични продукти и т.н., Съветът, след консултация с Европейския парламент, следва да бъде единственият компетентен орган, който да одобрява новите енологични практики, тъй като, ако тази компетенция е предоставена на Комисията, това ще доведе до нарастване на заплахата спрямо определянето и класифицирането на качествените вина в Европейския съюз; счита, че такива енологични практики би следвало да фигурират в положителен общностен списък,

65. Изисква Комисията да направи всичко възможно, за да спре измамите и фалшивите обозначения за географски произход в трети страни;

66. Счита, че специфичната общностна ООП в лозаро-винарския сектор не следва да бъде лишена от всички финансови средства на европейско равнище, заради трансфери към втория стълб на ОСП и поради възвръщане към национална компетенция на мерки, създаващи условия за нарушения на конкуренцията, както и дискриминация между структурите на производство и търговска реализация, както и между държавите-членки;

67. Подчертава, че енологичните практики не следва нито да сеят заблуда сред потребителите, нито да понижават качеството или да създават нелоялна конкуренция; счита, че възприетите до този момент енологични практики не следва да бъдат автоматично одобрявани, а тяхното прилагане — разрешавано в Европейския съюз, дори в случаите , когато вината са предназначени предимно за износ към области, където тези практики са разрешени;

68. Счита, че концентрирането на всички енологични практики на Международната организация по лозарство и винарство е стъпка в правилната посока, при условие, че те се оценяват и утвърждават въз основа на научни и технически проучвания и че се предоставя пълна гаранция по отношение на хранителната безопасност и общественото здравеопазване;

Информация и насърчаване на разумна и отговорна консумация на вино

69. Констатира, че консумацията на вино не престава да намалява в Европа, особено в страните , които са традиционни потребители, което е една от причините за структурните излишъци на вино; констатира, че през последните години износът на вино е в застой, докато вносът се е увеличил по динамичен начин и, следователно е необходимо да се увеличи конкурентноспособността на европейския лозаро-винарски сектор; приканва Комисията да подготви незабавно доклад, който да обяснява причините за констатирания спад в износа на европейско вино през последните години, както и за постоянно нарастващия внос от трети страни и да уточнява, по-специално, в каква степен двустранните търговски споразумения с трети страни се спазват, в каква степен законните търговски интереси на Европейския съюз и на европейските производители са взети под внимание и, накрая, дали предвидените от общата търговска политика механизми за разрешаване на тези проблеми са били използвани, както следва;

70. Подчертава, че устойчивото развитие на европейския лозаро-винарски сектор изисква преразпределението на съществени бюджетни средства в рамките на ООП в лозаро-винарския сектор, за насърчаването на разумна и отговорна консумация на вино; счита, че увеличаването на тенденцията към все по-разумна и по-отговорна консумация на вино представлява съществен принос за защита на европейските потребители и на общественото здравеопазване; добавя, че тези мерки следва да бъдат развити чрез действително партньорство между Европейския съюз, държавите-членки, областите и самия винарски сектор, на който е отредено да играе съществена роля;

71. Приканва Комисията да предприеме динамична търговска политика за по-доброто познаване на качеството на европейските вина и за защита на европейските методи за винификация;

72. Към определените от Комисията приоритети следва да се добави нуждата от по-засилено насърчаване на продажбите на продукти на лозаро-винарския сектор, както и от увеличаване на усилията за привличане на нови потребители и завладяване на нови пазари, по-специално чрез износа и налагане присъствието на нови бързо развиващи се пазари, посредством активна и амбициозна външнотърговска стратегия, разполагаща с необходимите средства;

73. Счита, че е необходимо да се насърчи и да се финансира информирането на потребителите за качествените характеристики на произведеното съгласно контролирани традиционни винарски практики вино в Европа, с оглед предпазване от вносни продукти със съмнително качество и насърчаване на продажбите на продукти от вино в Европа на вътрешния и международния пазар;

Национални пакети — единни общностни политики, основаващи се на програмите за подкрепа и развитие на лозаро-винарския сектор

74. Подчертава необходимостта да се запази бюджетът на Общността и да не се трансферират средства от първия към втория стълб на ОСП, който се отнася до развитието на селските райони, тъй като това би могло да доведе до разводняване на средствата за сметка в лозаро-винарския сектор; изисква съответните мерки за финансиране да бъдат ясно определени, така, че да се гарантира, че тези средства наистина се използват в сектора за винопроизводство;

75. Препоръчва, като се вземат предвид целите на реформата на ООП в лозаро-винарския сектор, които целят да я направят устойчива и конкурентноспособна, да бъде обособена общностна рамка, която да бъде приложена на национално/ регионално ниво, включително и що се отнася до финансирането, което следва да произтича от първи стълб на ОСП, т.е на средства от ООП в лозаро-винарския сектор; счита, че тези политики могат да включват преструктуриране на лозята, мерки, целящи подобряването на структурите за регистрация и търговска реализация, селскостопанските практики за отглеждане и екологичните норми в рамките на управлението на качеството, на механизма за реагиране при кризи, изследването на производството и подобряване на търговската реализация на продуктите, реакция при природни бедствия, насърчаването и информирането на потребителите, както и на изкореняването и, по време на преходния период, на частните запаси, мерките за дестилиране и другите валидни пазарни мерки;

76. Уточнява, че за целите на реформата на ООП в лозаро -винарския сектор, следва да се даде предимство на осъществяването на политики, съдействащи за насърчаване на конкурентноспособността и подобряване на качеството на европейските вина; подчертава, че разпределянето на общностните средства между националните програми за подкрепа и развитие на сектора на винопроизводство следва да се основава на общи критерии, за да се избегнат неравенствата между държавите-членки и регионите;

77. Подчертава, че при избора на метода за разпределяне на общностните средства между национални подкрепящи програми и развитие на лозаро-винарския сектор, следва да се държи сметка за това, че мерките за намеса на пазара, които са финансирани по съвсем различен начин от различните държави-членки, поемат важна част от средствата на настоящата ООП в лозаро-винарския сектор;

78. Счита, че изхождайки от статистическите данни за производство и заемана площ от лозарството във всяка държава-членка за даден период, например за периода 2001—2005 г., може да се пристъпи към предварително разпределение на бюджета от национални пакети от средства, което би позволило на всяка държава-членка да прилага, в рамките на отпуснатия ѝ бюджетен пакет, инструментите, които тя счита за подходящи в предварително изготвена на общностно равнище нормативна рамка, съгласно обективни критерии, в която планираните мерки предвиждат еднаква помощ за всички държави-членки;

79. Счита обаче, че едно друго приемливо решение може да се основе на използваните от всяка държава-членка суми в рамките на настоящата ООП в лозаро-винарския сектор или на установяването на формула и/ или на комплексен критерий, които да отчитат историческите данни, площта на лозето, произведените и търговски реализирани количества за всяка държава-членка, което позволява да се осигури система за предоставяне на премии, съответстваща на целите на реформата;

80. Смята за необходимо, че ако дадена държава-членка счита, че ѝ е нужна допълнителна помощ за подобряване на структурните интервенции в лозаро-винарския сектор тя може също така да съфинансира тези интервенции посредством втория стълб на ОСП, когато става въпрос за избираеми действия; счита, че това следва да се отнася основно до действия, които обхващат, от една страна, структурните интервенции, а от друга — програмите за ранно пенсиониране и политиките за подпомагане на младите селски стопани;

81. Счита, че новите насаждения не могат да се включат в избираеми финансирани действия;

82. Счита, че всяка реформа на ООП в лозаро-винарския сектор следва да защитава и засилва конкурентоспособността на европейските производители на вино; счита, в тази връзка, че способността за използване на нововъведения и динамика са от особено значение;

*

* *

83. Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и на Комисията.

[1] ОВ L 179, 14.7.1999 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1791/2006 (OВ L 363, 20.12.06, стр. 1).

[2] ОВ C 219, 30.7.1999 г., стр. 198.

[3] ОВ C 150, 28.5.1999 г., стр. 289.

[4] ОВ C 279, 1.10.1999 г., стр. 385.

[5] ОВ C 177 E, 25.7.2002 г., стр. 50.

[6] ОВ C 280 E, 18.11.2006 г., стр. 48.

[7] http://europa.eu.int/comm/agriculture/capreform/wine/index_en.htm.

[8] http://ec.europa.eu/agriculture/capreform/wine/sem_concl_ en.pdf.

[9] http://europa.eu.int/agriculture/eval/reports/wine/index_en.htm.

[10] Регламент (ЕИО) № 2392/86 на Съвета от 24 юли 1986 г. относно създаване на лозарски регистър на Общността (OВ L 208, 31.7.1986 г., стр. 1). Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1631/98 (OВ L 210, 28.7.1998 г., стр. 14).

[11] Регламент (ЕО) № 1991/2004 на Комисията от 19 ноември 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 753/2002 относно определяне на някои парвила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначението, търговското представяне и защитата на някои продукти от сектора на виното (ОВ L 344, 20.11.2004 г., стр. 9).

[12] Регламент (ЕО) № 1427/2004 на Комисията от 9 август 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1622/2000 относно определяне на някои подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1493/1999 относно описанието, обозначението, представянето и защитата на някои лозаро-винарски продукти (ОВ L 263, 10.8.04 г., стр. 3).

[13] ОВ L 93, 31.3.2006 г., стр. 12.

--------------------------------------------------