BG Официален вестник на Европейския съюз C 332/45

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Защита на инвеститорите и уреждане на спорове между инвеститорите и държавата в споразуменията за търговия и инвестиции на ЕС с трети страни“

(2015/C 332/06)

Докладчик: г-н Sandy BOYLE

На пленарната си сесия на 10 юли 2014 г. Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността си, да изготви становище по собствена инициатива относно

„Защита на инвеститорите и уреждане на спорове между инвеститорите и държавата в споразуменията за търговия и инвестиции на ЕС с трети страни“.

Специализираната секция „Външни отношения“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 28 април 2015 г.

На 508-ата си пленарна сесия, проведена на 27 и 28 май 2015 г. (заседание от 27 май), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 199 гласа „за“, 55 гласа „против“ и 30 гласа „въздържал се“.

Списък на абревиатурите, използвани в настоящото становище

ДИС — двустранно инвестиционно споразумение

ВИТС — всеобхватно икономическо и търговско споразумение (Канада)

ХОП — Харта на основните права

ГО — гражданско общество

ОГО — организация на гражданското общество

ЕК — Европейска комисия

ЕКПЧ — Европейска конвенция за правата на човека

ДЕХ — Договор за Енергийната харта

СЕС — Съд на Европейския съюз

EП — Европейски парламент

ЕС — Европейски съюз

ПЧИ — преки чуждестранни инвестиции

ССТ — споразумение за свободна търговия

ICSID — Международен център за разрешаване на инвестиционни спорове

МИС — Международно инвестиционно споразумение

INTA — Комисия по международна търговия на Европейския парламент

ЗИ — защита на инвеститорите

УСИД — уреждане на спорове между инвеститор и държава

LSE — London School of Economics (Лондонски икономически университет)

ДЧ — държави — членки на ЕС

НАФТА — Северноамериканско споразумение за свободна търговия

ОИСР — Организация за икономическо сътрудничество и развитие

МСП — малки и средни предприятия

ТСБ — Трансатлантически съвет за бизнес

ДЕС — Договор за Европейския съюз

ДФЕС — Договор за функционирането на Европейския съюз

ТПТИ — Трансатлантическо партньорство за търговия и инвестиции

UNCITRAL — Комисия на Организацията на обединените нации по международно търговско право

ЮНКТАД — Конференция на ООН за търговия и развитие

ПУС-СТО — Процедура на Световната търговска организация за уреждане на спорове

1. Заключения и препоръки

Заключения

1.1 Преките чуждестранни инвестиции имат важен принос за икономическия растеж и чуждестранните инвеститори трябва да разполагат с глобална защита срещу пряко отчуждаване, да не са подложени на дискриминация и да се ползват с еквивалентни права като местните инвеститори.

1.2 Правото на държавата да предприема регулаторни мерки в защита на обществения интерес е от първостепенно значение и не трябва да бъде възпрепятствано от разпоредбите на което и да е международно инвестиционно споразумение. Изключително необходима е недвусмислена клауза, която хоризонтално потвърждава това право.

1.3 УСИД не трябва да издига статута на транснационалния капитал до този на суверенна държава или да дава възможност на чуждестранните инвеститори да оспорват правото на правителствата да регулират и да решават собствените си дела.

1.4 С течение на времето редица злоупотреби възникнаха чрез използването на УСИД и сега те трябва да бъдат разгледани. Системните недостатъци, произтичащи от прилагането на УСИД, са липсата на прозрачност, липсата на ясни правила за арбитраж, липсата на право на обжалване, дискриминацията по отношение на местните инвеститори, които не са в състояние да използват системата, опасенията, че са защитени чисто спекулативни инвестиции, които, наред с другото, не водят до създаване на работни места, както и страхът от злоупотреба от страна на специализираните адвокатски кантори. Сега целта е да бъде предложена процедура за алтернативно решаване на спорове в интерес на съвместяването на законните искания на инвеститорите със загрижеността на други участници на гражданското общество, която е резултат от такива отрицателни възприятия по отношение на УСИД. Консултацията на ЕК относно УСИД в ТПТИ изтъкна чувствителното разделение между гледните точки на широката бизнес общност и тези в преобладаващата част от отговорите от останалата част на гражданското общество.

1.5 Изразяват се притеснения относно правомощията, предоставени на група от трима частни адвокати, да се произнасят и да вземат обвързващи решения в области от основно обществено значение. Въпреки че Комисията по международно търговско право на ООН (UNCITRAL) наскоро прие нови правила относно прозрачността, все още се изразяват притеснения, че голяма част от настоящата система се характеризира с липса на прозрачност и на право на обжалване.

1.6 Първоначалната идея зад УСИД отдавна беше загърбена. Днес то се е превърнало в изключително доходоносен бизнес за малък брой специализирани в областта на инвестициите адвокатски кантори, които доминират в този сектор.

1.7 Някои специализирани адвокатски кантори популяризират УСИД като важен инструмент за предварително намаляване на риска при предприемането на инвестиции. В някои нашумели случаи УСИД се превърна в инструмент за лобиране, при който самата заплаха от завеждане на дела създава регулаторна сдържаност, която възпира законодателите да преследват легитимни политики от обществен интерес. Също така съществуват опасения, че то привлича спекулативни инвестиции от страна на хедж фондове и др.

1.8 Известен брой либерални тълкувания относно това какво представлява отчуждаването предизвикаха нарастваща загриженост, че данъкоплатците са задължени да плащат обезщетения за политики от обществен интерес, за които се твърди, че ограничават печалбите.

1.9 Споразумението на ЕС с Канада (ВИТС), подписано в края на 2014 г., заедно с отделната глава за инвестициите, добавена към ССТ между ЕС и Сингапур, съдържат първите по рода си глави относно инвестициите, договорени от ЕС в споразумение, откакто ЕС придоби правомощия в областта на инвестициите в съответствие с Договора от Лисабон през 2009 г. Въпреки че тези глави имат за цел да осигурят подобрения в настоящата система на УСИД, както и да въведат, по определението на ЕК, нов „съвременен“ модел на УСИД в ЕС, те не са достатъчни да успокоят опасенията на обществеността. Моделите в споразуменията със Сингапур и Канада не са идентични и съгласно мнението на мнозина УСИД продължава да бъде небалансиран, много скъп процес, който контролира положението в условията на демокрация, не подлежи на обжалване и излага на риск правото на правителствата да регулират, като предоставя на чуждестранните инвеститори повече права от тези, заложени в националните конституции, и преди всичко от тези, с които се ползват местните инвеститори. ЕИСК отбелязва със загриженост, че текстът на ВИТС относно УСИД в момента е основата за водене на преговори по ССТ между ЕС и Япония.

1.10 Размяната на роли между арбитри и съветници е явен конфликт на интереси, с който ВИТС не успява да се справи. Това потвърждава възгледа, че УСИД не е справедлив, независим или балансиран метод за разрешаване на инвестиционни спорове.

1.11 ЕИСК приветства обществената консултация относно УСИД в ТПТИ. За разлика от ВИТС тя спомогна за постигане на по-голяма прозрачност на преговорите по ТПТИ и създаде важен прецедент, който, както Комитетът е твърдо убеден, трябва да се следва във всички бъдещи търговски преговори. Реакцията на ЕК беше да идентифицира четири конкретни области за допълнителен по-подробен анализ и макар че според ЕИСК те не са всеобхватен списък, в глави от 7-ма до 10-та на настоящото становище той предоставя подробна информация по тези конкретни въпроси.

1.12 Комитетът приветства също така целта за елиминиране на „необоснованите искове“ от всеки бъдещ механизъм за защита на инвеститорите. Важно е страните по всяко МИС да разполагат със защитата на общ политически филтър, който да им позволява по споразумение да блокират по основателни причини иск за завеждане на арбитражно дело.

1.13 Инвеститорите следва да бъдат насърчавани да прибягват до разрешаване на спорове въз основа на споразуменията само в краен случай и да търсят алтернативни методи като помирение и медиация. Частното застраховане и основаващата се на договор защита са подходящи средства, чрез които чуждестранните инвеститори могат да сведат риска до минимум.

1.14 Необходимостта от защита на преките чуждестранни инвестиции варира в различните страни. В страни с демократично функционираща, развита правна система без корупция инвестиционните спорове би трябвало да се решават чрез медиация, в националните съдилища и между държавите. Тези компоненти са налице в ЕС, САЩ и Канада и настоящите високи равнища на трансатлантическите инвестиционни потоци показват убедително, че липсата на разпоредби относно УСИД не възпрепятства инвестициите. Ето защо ЕИСК заключава, че регламентирането на УСИД не е необходимо в ТПТИ или ВИТС и се противопоставя на включването му.

1.15 УСИД има потенциала да осуети както ТПТИ, така и ВИТС. Европейската комисия трябва да обмисли дали по-нататъшното преследване на тази политически чувствителна и непопулярна сред обществеността цел представлява разумен и правилен път напред.

1.16 Налице е ясно послание от развиващите се страни, че УСИД е неприемлив механизъм, на който твърдо ще се противопоставят все по-голям брой важни глобални участници. Ако не се намери алтернативна система, ще става все по-трудно защитата на потребителите да се включва в бъдещите споразумения с държави, където тя е най-необходима.

1.17 Съществуват значителни опасения, свързани с договорите на ЕС и конституционното право, относно връзките между решенията по УСИД и правния ред в ЕС. Частните арбитражни съдилища могат да постановяват решения, които не са в съответствие с правото на ЕС или нарушават Хартата на основните права. Поради тази причина ЕИСК счита, че е изключително важно съответствието на УСИД с правото на ЕС да се проверява от Съда на Европейския съюз чрез официална процедура за искане на становище, преди компетентните институции да вземат решение и преди временното влизане в сила на всяко международно инвестиционно споразумение, договаряно от Европейската комисия.

Препоръки

1.18 Ако трябва да се намери универсален начин за разрешаване на инвестиционни спорове, той не може да се основава на незначителна промяна на настоящата система на УСИД, която е с много ниско равнище на публична подкрепа.

1.19 В момент, когато всички държави от Г-7 участват в напреднал етап на преговори за всеобхватни търговски и инвестиционни споразумения, е налице уникална възможност да се намери надеждна система, която съчетава легитимните интереси на инвеститорите с правата на дадена държава.

1.20 Ако решението занапред следва да бъде единен орган, той не би трябвало да се състои от частни адвокати, трябва да бъде по-достъпен за МСП и да има заложено право на обжалване.

1.21 ЕИСК настоятелно призовава Европейската комисия да обмисли предложенията на ЮНКТАД за реформа на УСИД и заключава, че създаването на международен инвестиционен съд представлява най-доброто решение за гарантиране на демократична, справедлива, прозрачна и справедлива система.

2. Въведение

2.1 Приемайки с голямо мнозинство своето становище REX/390 (1), ЕИСК реши да изготви становище по собствена инициатива относно УСИД. Въпреки че тази препоръка се отнасяше специално за ТПТИ, впоследствие беше постигнато съгласие обхватът да се разшири и да обхване защитата на инвеститорите и УСИД в споразуменията за търговия и инвестиции с трети страни.

2.2 Въпреки че настоящото становище разглежда в широк смисъл последиците от УСИД, голяма част от използваните материали и позовавания неминуемо се отнасят за ТПТИ. По време на преговорите за ТПТИ системата на УСИД беше доминираща за заинтересованите страни от ЕС и САЩ.

2.3 ЕС проведе обществена консултация онлайн в продължение на повече от 15 седмици (от март до юли 2014 г.) относно УСИД в ТПТИ. ЕИСК реши, че е разумно да се изчака публикуването на резултатите от тази консултация и да проведе последващо публично изслушване, преди да приключи с изготвянето на становището си. Резултатите бяха публикувани в средата на януари 2015 г., след което се проведе изслушване на 3 февруари 2015 г. И двете бяха от голяма помощ при изготвянето на настоящото становище.

3. Контекст

3.1 Системата

3.1.1 УСИД е инструмент на международното публично право, който дава на чуждестранен инвеститор правото да започне процедура срещу чуждестранно правителство за уреждане на спор в съответствие с договореностите в МИС. Договорите са замислени да въведат някои основни задължения на страните във връзка с чуждестранните инвестиции, предоставяйки гаранции, че правителствата ще спазват основни принципи, като например — задължение да не се извършва дискриминация въз основа на националност и да се гарантира справедливо и равноправно третиране; — забрана за пряко или непряко отчуждаване без бърза, адекватна и защитна компенсация; — защита на възможността за трансфер на капитал.

3.1.2 В случай на предполагаемо нарушение на тези задължения от страна на държавата, чуждестранните инвеститори, въз основа на условията на международното инвестиционно споразумение, могат да прибегнат до международен арбитраж чрез механизма за УСИД. Ищците трябва да докажат, че с въпросните мерки са им нанесени значителни вреди. Ако жалбата бъде уважена, приемащата държава трябва да им осигури обезщетение за нанесените вреди. За разлика от Органа за разрешаване на спорове към СТО, ако дадена държава загуби дело, тя не е задължена да промени законодателството си.

3.1.3 УСИД се основава до голяма степен на аргумента, че то предоставя деполитизирано неутрално пространство за уреждане на спорове между чуждестранните инвеститори и приемащите държави. То дава възможност на дружествата да съдят държавите в международни съдилища. Тази мярка се предоставя само на чуждестранни или на транснационални корпорации, действащи чрез трансгранично дъщерно дружество. Засегнати общности, граждани, местни предприемачи и правителства не могат да се възползват от този механизъм.

3.1.4 Арбитрите не са щатни съдии на публична длъжност, както в националните съдебни системи. Трибуналите са съставени основно от по трима частни адвокати, които заседават при закрити врати и се определят на ad hoc принцип. Тяхното решение е окончателно и не подлежи на каквато и да е процедура на официално обжалване.

3.1.5 Ако двете страни по спора поискат това, производството по УСИД може да остане напълно поверително, дори ако спорът включва въпроси от обществен интерес. Въпреки че стандартното ДИС със САЩ предоставя по-голяма прозрачност, поверителността е все още налице в много настоящи споразумения. Ако се прилагат всеобхватно, правилата за прозрачност на UNCITRAL значително ще подобрят тази ситуация.

3.2 Факти и статистика

3.2.1 93 % от двустранните инвестиционни споразумения съдържат разпоредба относно УСИД (2). УСИД присъства и в някои международни търговски споразумения като НАФТА и в международни инвестиционни споразумения като например Договора за енергийната харта. През 2014 г. Договорът за енергийната харта изпревари НАФТА като договора, върху който най-често са се правили позовавания (3).

3.2.2 От 50-те години на миналия век досега държавите членки са сключили над 1 400 двустранни инвестиционни споразумения, което представлява около половината от общия брой (4). Всички те съдържат до голяма степен сходни разпоредби за защита на инвеститорите и УСИД. Посочва се, че инвеститорите от ЕС са най-големите потребители на УСИД в световен мащаб (50 % от всички случаи).

3.2.3 Понастоящем ЕС води преговори за ТПТИ със САЩ, за всеобхватно ССТ с Япония и неотдавна приключи преговорите с Канада. Те повече от всеки друг въпрос предизвикаха широк обществен дебат относно необходимостта от механизъм за УСИД в главите относно инвестициите.

3.2.4 Само девет от държавите — членки на ЕС, имат двустранно инвестиционно споразумение със САЩ (България, Естония, Латвия, Литва, Полша, Румъния, Словакия, Хърватия и Чешката република), седем имат двустранно инвестиционно споразумение с Канада и нито една с Япония. Всички те предхождат присъединяването към ЕС.

3.2.5 Обемът на ПЧИ на инвеститори от САЩ в тези девет държави членки се равнява на 1 % от общите преки чуждестранни инвестиции на САЩ в ЕС. Що се отнася до преките чуждестранни инвестиции от тези държави членки към САЩ, те представляват едва 0,1 % от общия обем на ПЧИ в САЩ (5).

3.3 Брой на случаите на УСИД

3.3.1 Случаите на УСИД нараснаха драстично между 2002 г. и 2014 г. (58 през 2013 г. и 42 през 2014 г.) (6), като броят на арбитражните дела въз основа на споразуменията достигна 610 до края на 2014 г. Но тъй като повечето арбитражни форуми не поддържат публичен регистър на исковете, се очаква общият брой на случаите да бъде по-висок.

3.3.2 От 356-те известни случая, които са приключени, 25 % са решени в полза на инвеститора и 37 % — в полза на държавата. Специфичните условия на 28 % от случаите останаха поверителни.

3.4 Времетраене и разходи

3.4.1 Средният размер на разходите за арбитражно дело е 4 млн. щ. д. на страна, приблизително 82 % от които са правни разноски (7). За приключването на някои дела са необходими няколко години.

3.4.2 Високите разходи доведоха до нарастване на броя на исковете, финансирани от трета страна. Като намалява финансовия риск за дружествата, това допринася за увеличаването на необоснованите случаи, за които някои държави все още поемат пълните съдебни разноски. ЕИСК категорично се противопоставя на докладваните спекулативни инвестиции от страна на хедж фондове в специфични случаи на УСИД срещу дял от всяко присъдено обезщетение (8).

4. Аргументи в полза на УСИД

4.1 С изключение на Ирландия, всички държави членки предвиждат УСИД в двустранните инвестиционни споразумения. Също така има 190 двустранни инвестиционни споразумения в рамките на ЕС, които са свързани с 16 % от всички известни случаи на УСИД в световен мащаб.

4.2 Мандатът на ЕК за преговори, одобрен през 2012 г. от тогавашните 27 държави членки, включва целта за изграждане на механизъм за УСИД. Предвижда се създаването на „ефективен и съвременен механизъм за уреждане на спорове“.

4.3 Позицията на ЕК (9) е, че УСИД е: — важен инструмент за защита на инвестициите и следователно за насърчаване и гарантиране на икономическия растеж в ЕС; — ефективен начин за изпълнението на задълженията, които нашите търговски партньори са договорили с нашите инвеститори при сключването на инвестиционни договори.

4.4 Кръгла бизнес маса, организирана от група „Работодатели“ на ЕИСК относно ТПТИ, заключи в съвместна декларация (10), че: „Международно споразумение като ТПТИ би трябвало да създава подходящи условия за привличане на високо равнище от бъдещи инвестиции на трансатлантическия пазар. Това включва осигуряване на широк достъп и недискриминационно третиране на инвеститорите от двете страни и подобряване на настоящата рамка за защита на инвеститорите, включително УСИД, като тя става по-достъпна за МСП и като се намира подходящ баланс между правата на инвеститорите, правото на държавите и местните органи да регулират в интерес на обществото“. Необходимостта да се следи клаузите в ТПТИ, отнасящи се за УСИД, по никакъв начин да не накърняват възможността на държавите — членки на ЕС, да законодателстват в обществен интерес, намери израз и в заключенията на съвместно заседание относно трансатлантическите преговори, организирано през юни 2014 г. от заинтересованите категории „потребители“, „защитници на околната среда“ и „земеделски стопани“.

4.5 Необходимостта от система за УСИД има силната подкрепа на бизнес общностите от двете страни на Атлантическия океан, които виждат в нея основна гаранция за чуждестранните инвеститори и твърдят, че — тя e съществена част от защитата на инвестициите, която предоставя неутрален и основаващ се на факти механизъм за решаване на спорове с разпоредби за насърчаване спазването на правото и предотвратяване на злоупотреби; — тя спомага за установяване на правото на държавите да регулират и правото на инвеститорите да бъдат защитени по силата на международното право.

4.6 Беше заявено също така, че УСИД е крайно средство и се използва само в изключителни случаи, когато всички възможности са се оказали неуспешни, и че около 90 % от двустранните търговски споразумения никога не са били използвани от инвеститорите за завеждане на дело. Въпреки че обемът на преките чуждестранни инвестиции в световен мащаб надвишава 25 млрд. щ. д., от 1987 г. насам са заведени само около 500 дела. Арбитражното решение предвижда само парично обезщетение. Арбитрите нямат възможността да променят законодателството или мерките, приети от държавите (11).

4.7 Бизнес общността също така твърди, че една функционираща и модерна система за УСИД е важна и за МСП, които са завели 22 % от регистрираните в световен мащаб дела (12).

4.8 Въпреки призивите на бизнес общността за преговори за либерално споразумение за инвестиции (13) се признава, че би трябвало да бъдат взети мерки, за да стане УСИД по-ефективен, модерен, предвидим и прозрачен инструмент. Подкрепят се по-ясни определения на важни понятия като „инвеститор/инвестиции“, „справедливо и равноправно третиране“ и „непряко отчуждаване“ (14).

4.9 Посочва се аргументът, че — като се има предвид изключително голямото внимание, което привличат ТПТИ, ВИТС и преговорите за споразумение за свободна търговия между ЕС и Япония — непостигането на споразумение чрез преговори в такива случаи би се отразило отрицателно на перспективите за договаряне на разпоредби за УСИД във всяко друго двустранно инвестиционно споразумение, тъй като всяко споразумение ще оказва въздействие и върху други, които са още в процес на подготовка.

5. Опасения и възражения

5.1 Подкрепата за УСИД не се проявява в други ключови области на гражданското общество. Въпреки това съществува широк консенсус по въпроса, че чуждестранните инвеститори имат нужда от защита срещу пряко отчуждаване, да не са подлагани на дискриминация и да имат достъп до същите възможности, които са отворени за национални инвеститори.

5.2 Силна опозиция срещу трансатлантическото споразумение беше изразена от профсъюзите, НПО, организации на потребителите, екологични организации и организации за обществено здраве.

5.3 Основната тревога е, че системата за УСИД не е годна за постигане на целта си и издига транснационалния капитал до правен статут, равностоен на този на суверенна държава. Комитетът обаче отбелязва, че ако две държави желаят да насърчават икономическите отношения помежду си посредством МИС, всяка ще даде обещание на другата, че ще гарантира определени нива на третиране на инвеститорите и инвестициите от другата държава.

5.4 От умерено начало, когато системата за УСИД беше проектирана така, че да подпомага преките чуждестранни инвеститори да получават компенсация за пряко отчуждаване на частна собственост от националните правителства в развиващите се страни с лошо функциониращи съдебни системи, тя бързо прерасна в механизъм, който: — коренно промени равновесието на силите между инвеститори, държави и други засегнати страни; — дава на корпоративните права приоритет над правото на правителствата да регулират и над суверенното право на народите да решават собствените си дела.

5.5 Понятието за отчуждаване се разшири, включвайки мерки, равносилни на отчуждаване, непряко и регулаторно отчуждаване. В резултат на това се допускат искове срещу всички държавни мерки, които биха могли потенциално да окажат въздействие върху печалбите, бъдещите печалби или основателно очакваните печалби, дори ако въпросната политика или мярка е от общ характер и не се прилага за конкретната инвестиция.

5.6 Неблагоприятни национални съдебни решения бяха оспорвани като „отчуждаване“, включително искът за 500 млн. щ. д. на фармацевтичния гигант Eli Lilly срещу Канада, в който се твърди, че решения на Федералния съд, отнасящи се до два патентовани лекарствени продукта, нарушават инвеститорските права на предприятието. Това е първият опит от страна на фармацевтична корпорация — притежател на патент, да използва извънредни привилегии, предоставени от търговски споразумения на САЩ, като инструмент за постигане на по-голяма монополна патентна защита (15).

5.7 Адвокатски кантори, специализирани в областта на корпоративното право, понастоящем дават консултации и правят капитал от случаи, които нямат почти нищо общо с отчуждаването на частна собственост. Няколко адвокатски кантори, занимаващи се с инвестиционно право, яхнаха вълната на арбитражите и имат господстващо положение в този бизнес.

5.8 Необходимо ли е УСИД в рамките на ТПТИ?

5.8.1 В ТПТИ е трудно да се твърди, че инвеститорите имат основание да се безпокоят за националните правни системи. Както ЕС, така и САЩ имат добре развити и солидни правни системи. Няма видима причина, поради която правата на чуждестранните инвеститори да не могат да бъдат защитени адекватно чрез включване просто на разпоредба за недискриминационна правна защита и равнопоставен достъп до националните съдилища. Подобни аргументи могат да бъдат приведени и в случаите с Канада и Япония. Ако се окаже трудно международните права да се прилагат чрез преговори, медиация или в националните съдилища в тези държави със силно развита демокрация, тогава спорът следва да се разреши преди всичко чрез споразумение между държавите.

5.8.2 В доклад на LSE, в който се анализира моделът на двустранно инвестиционно споразумение със САЩ от 2012 г., се посочва, че в „отделни области ДИС със САЩ излиза значително извън правото на Обединеното кралство. По тези причини и имайки предвид мащаба на инвестициите на САЩ в Обединеното кралство, считаме, че е налице значителен риск Обединеното кралство да трябва да заплати значителна политическа цена под формата на изоставяне или модифициране на бъдещи предпочитани политики поради възражения на инвеститори от САЩ в Обединеното кралство“.

5.8.3 Не е правдоподобно да се твърди, че липсата на механизъм за УСИД е спирачка за чуждестранните инвестиции. Обемът на чуждестранните инвестиции варира значително в ЕС. Някои от държавите — членки на ЕС, които разполагат с процедури за УСИД в ДИС със САЩ, получават най-малко входящи инвестиции от САЩ: — обемът на преките чуждестранни инвестиции между САЩ и ЕС понастоящем възлиза на над 2,5 млрд. щ. д. (1,5 млрд. евро) между двете страни. Само Белгия разполага с ниво на преки чуждестранни инвестиции от САЩ четири пъти по-високо от това на Китай. — Бразилия — най-големият получател на преки чуждестранни инвестиции в Латинска Америка — няма споразумения за инвестиции, които да предвиждат УСИД. — Австралия показа, че дадена държава може убедително да изключи защитата на инвестициите от търговското си споразумение с една държава (САЩ) и същевременно да я включи в споразумението си с друга (Корея). Няма причина ЕС да не може да следва същия път.

5.8.4 Крайно съмнително е дали липсата на механизъм за УСИД в рамките на ТПТИ би намалило възможността на ЕС да включва УСИД в бъдещи двустранни инвестиционни споразумения със страни, които не са членки на ОИСР, като например Китай. Китай вече изгради гъста мрежа от повече от 130 двустранни инвестиционни споразумения (включително с 26 държави членки). В Китай желанието за споразумение е също толкова силно, колкото и в ЕС. Спорно е обаче дали би било в интерес на ЕС да се даде възможност на китайските държавни предприятия, които по същество са инструмент на китайското правителство, да използват механизма за УСИД за противопоставяне на правителствената политика. Това би позволило на чужда страна да използва нещо, което се предполага, че е търговска процедура, при въпроси, които би трябвало да бъдат решавани чрез преговори и дипломация.

5.8.5 Заключенията от подробно изследване, публикувано през март 2015 г. от Центъра за европейски политически изследвания, Центъра за трансатлантически отношения и Университета „John Hopkins“, гласят: „[…] включването на глава за закрила на инвестициите в ТПТИ заедно с УСИД е малко вероятно да доведе до значителни икономически или политически ползи за ЕС. Нашият анализ показва още, че включването на такива разпоредби би довело до значителни икономически и политически разходи за ЕС. Въпреки че е важно да не се надценява размерът на потенциалните разходи, общата ни оценка е, че е много вероятно разходите да надхвърлят потенциалните ползи за ЕС. Във тази връзка смятаме, че би било разумно ЕС да обмисли алтернативни варианти, освен ако УСИД не е съпроводено от значителни отстъпки от страна на Съединените щати с цел компенсиране на свързаните с УСИД разходи“ (16).

5.9 Политическата сцена в момента

5.9.1 Южна Африка, Боливия, Еквадор, Венецуела и Индонезия започнаха да отменят или постепенно да прекратяват действието на съществуващи двустранни инвестиционни споразумения. Съобщава се, че Индия също преразглежда своите договори, а вследствие на делото Philip Morris Австралия обяви, че в никое бъдещо споразумение няма да се съгласи да включи клауза за УСИД.

5.9.2 Националната конференция на законодателите, в която са представени всичките 50 щатски парламента на САЩ, обяви (17), че „няма да подкрепи което и да е търговско споразумение, което предвижда УСИД“, тъй като то ограничава „тяхната възможност като щатски законодатели да приемат и прилагат справедливи, недискриминационни правила, които защитават общественото здраве, безопасността и благоденствието, гарантират здравето и безопасността на работниците и опазването на околната среда“.

5.9.3 Отпорът срещу УСИД се разраства и в Европа, като Германия, Австрия, Гърция и Франция поставят под въпрос правата на инвеститорите в ТПТИ.

5.9.4 „Предупредителни изстрели“ бяха дадени в ЕП от членове на влиятелната INTA, които призоваха УСИД да отпадне от ТПТИ.

5.9.5 Комитетът на регионите предупреждава, че УСИД между ЕС и САЩ, което заобикаля обичайните съдилища, води до значителен риск и затова не го счита за необходимо (18).

5.9.6 Тези намерения отразяват нагласите на много европейски организации на гражданското общество, които са против УСИД в ТПТИ. Един от ключовите моменти е, че ако инвеститор се обърне най-напред към националната съдебна система и съдът постанови окончателно решение, този инвеститор може въпреки това да подаде иск пред инвестиционен трибунал. Така арбитражният трибунал се превръща в последна инстанция, което се възприема като проклятие за демокрацията.

6. Обществена консултация на Европейската комисия относно защитата на инвеститорите и УСИД в рамките на ТПТИ

6.1 ЕИСК приветства решението на Европейската комисия да даде ход на обществена консултация относно УСИД в ТПТИ. Като се изключат дублиращите се подадени мнения, бяха получени 1 43 053 отговора, които засвидетелстват степента на обществения интерес. Работният документ на службите на Комисията, публикуван през януари 2015 г., предлага задълбочен анализ на съдържанието и темите на обществената реакция (19).

6.2 Консултацията беше проведена въз основа на референтен текст, базиран на ВИТС. За съжаление този проект на споразумение, както и това със Сингапур не бяха предмет на обществена консултация. Въпреки това фактът, че ВИТС, по което преговорите са приключили, беше използвано като основа за обществена консултация, така да се каже „след като мастилото по документа е изсъхнало“, доведе до някои опасения, че публичното обсъждане е било почти свършен факт, имащ за цел безкритично да одобри новото поколение инвестиционни споразумения, предложени от ЕС. Това опасение беше подсилено от факта, че документът за консултацията се концентрираше върху условията и не съдържаше никакви конкретни въпроси относно включването на принципа на УСИД в рамките на ТПТИ. Целта на консултацията обаче беше да се получи становището на заинтересованите страни относно начините за усъвършенстване на УСИД в ТПТИ.

6.3 Консултацията добави малко нови аспекти към потока от информация от вече активния онлайн обществен дебат относно УСИД. Въпреки това тя беше изключително полезна мярка за съчетаването на различните направления на дискусията и за предоставянето на възможност за пряк принос на гражданското общество.

6.4 Жалко е, че някои защитници на УСИД отхвърлиха 97 % от отговорите, внесени колективно посредством различни онлайн платформи. Колективните отговори са легитимна част от обществената консултация. ЕИСК приветства увереността, изразена от Европейската комисия, че „всички отговори бяха взети предвид при равни условия“.

6.5 ЕИСК отбелязва, че по-малко от 1 % от анкетираните са заявили, че са инвеститори в САЩ, но не смята, че това е обезпокоително. Широкият принос на гражданското общество и общественото мнение са от съществено значение и жизненоважни елементи относно такива въпроси като демокрацията и суверенните права на държавите да определят собствената си дейност.

6.6 Европейската комисия идентифицира четири области, в които би трябвало да се търсят по-нататъшни подобрения: — защита на правото на регулиране; — създаване и функциониране на арбитражни трибунали; — връзка между националните съдебни системи и УСИД; — преразглеждане на решения по УСИД чрез механизъм за обжалване. Те са подробно развити в концептуалния документ „Инвестиции в рамките на ТПТИ и отвъд него — пътят на реформите“, представен от комисар Malmström пред Европейския парламент и Съвета през май 2015 г.

6.7 ЕИСК с изненада научи, че на срещата за диалог с гражданското общество, проведена на 18 май, е било потвърдено, че моделът за защита на инвеститорите, използван понастоящем в преговорите по споразумението за свободна търговия с Япония, е договореният в рамките на ВИТС. Като се има предвид, че в своя концептуален документ „Инвестиции в рамките на ТПТИ и отвъд него — пътят на реформите“, представен на ЕП на 6 май, комисарят набеляза редица области за допълнително подобрение в текста на ВИТС, Комитетът изразява загриженост, че той продължава да бъде основата за преговори с такъв важен глобален партньор като Япония.

7. Правото на регулиране

7.1 ЕИСК е обезпокоен от факта, че изявленията в обществената консултация на Европейския форум на услугите призовават изключенията и ограниченията да бъдат сведени до минимум и Европейската комисия „да използва своя мандат за преговори по силата на Договора от Лисабон, за да подобрява и укрепва, а не да отслабва“ УСИД. Тези искания включват „неограничени клаузи за най-облагодетелствана нация и за национално третиране, неограничена клауза за справедливо и равноправно третиране; широка защитна клауза, никакви изключения за отделни сектори, никакви механизми за филтриране, пълно обезщетяване при пряко и непряко отчуждаване“ (20).

7.2 УСИД все по-често се използва за заобикаляне на националните правни системи и вместо това да се завеждат искове срещу правителства пред частни международни арбитражи и да се претендира за обезщетение с пари на данъкоплатците за политики от обществен интерес, за които се твърди, че ограничават печалбите. Това е особено широко разпространено в сферите на здравеопазването и опазването на околната среда.

7.3 Неотдавнашни случаи, предизвикали широк отзвук, засилиха съпротивата срещу УСИД: — Philip Morris срещу Австралия във връзка цигарените опаковки, като компанията твърди, че те я лишават от стойността на инвестицията ѝ в търговски марки и друга интелектуална собственост; — използвайки разпоредби на Договора за енергийната харта, Vattenfall иска над 3,7 млрд. щ. д. от Германия заради решението ѝ за постепенен отказ от ядрената енергия; — Lone Pine срещу Канада за 250 млн. канадски долара, след като провинция Квебек по екологични съображения наложи мораториум върху хидравличното разбиване; — Veolia срещу Египет заради неговото решение за увеличаване на минималната работна заплата, тъй като това щяло да намали печалбата на дружеството; — Либия е осъдена да плати на кувейтско дружество 935 млн. щ. д. за пропуснати ползи от реално съществуващи и сигурни възможности, произтекли от отмяната на проект в областта на туризма (21). Инвеститорът е вложил в проекта само 5 млн. щ. д. и строителството въобще не е започнало. — Срещу Румъния беше заведен иск от Micula заради инвестиция, направена от дружеството в рамките на инициатива на правителството за стимулиране на бизнеса, преди страната да се присъедини към ЕС. След присъединяването си, за да спази правилата за държавна помощ, Румъния се отказа от програмата си за стимулиране. Трибуналът присъди обезщетение от 1 16 000 щатски долара плюс лихви (обща сума по оценки, възлизаща на 2 50 000 щатски долара) за неспазване на задълженията на страната по двустранното инвестиционно споразумение. През 2014 г. ГД „Конкуренция“ разпореди на Румъния временно да не извършва заплащането, тъй като то би било счетено за незаконна държавна помощ. Въпреки това арбитрите упълномощиха Micula да търси обезщетение пред съдилищата на САЩ, използвайки клауза, която се позовава на Нюйоркската конвенция.

7.4 Инвестиционните споразумения забраняват всякакви ограничения на репатрирането на средства или печалби. Правителствата не могат да налагат контрол върху капиталите, за да предотвратят атаки срещу своите валути или да ограничават притока на „горещи пари“ в условията на криза, въпреки че МВФ смята този вид контрол за важна политическа мярка. Нито една държава членка не е била по-тежко засегната от случаи на УСИД от Аржентина, която трябваше да плати на САЩ над 500 млн. щ. д.след решението си да отдели песото от щатския долар през 2002 г.

7.5 Изключения за публични услуги съществуват в глава 11 от ВИТС (Трансгранична търговия с услуги), но не съществуват освобождавания или изключения за тях съгласно глава 10 (Закрила на инвестициите). Въпреки че по принцип трябва да е правилно инвеститорите да са защитени срещу произволни действия от страна на държавните органи, дефиницията за отчуждаване и особено за непряко отчуждаване поражда опасения относно способността на държавите да започнат отново, по легитимни съображения, свързани с публичната политика, да извършват определени дейности, които понастоящем се осъществяват от търговски субекти. Отчуждаването съгласно глава 10 включва всеки законодателен акт, водещ до намаляване на стойността на частно предприятие. Обезщетението трябва да отразява „действителната загуба“. Това би могло да направи икономически непосилно за държави повторното одържавяване на предоставянето на услуги.

7.6 Във ВИТС се признава, че определението на непряко отчуждаване е твърде широко и приложение Х.11 параграф 3 има за цел да изясни въпроса чрез дефиниране на онези цели на публичната политика, които не биха представлявали непряко отчуждаване, например в областта на здравеопазването, безопасността или околната среда. Има опасност обаче то да се тълкува като предписание, оставящо други по-широки цели на публичната политика, като например икономическата или бюджетната политика или ренационализацията на основни услуги, отворени за претенции за непряко отчуждаване в контекста на УСИД. Важно е този въпрос да бъде уточнен.

7.7 Обявявайки своите планове за предотвратяване на злоупотребите с УСИД от страна на инвеститорите, ЕК заявява, че би желала в ТПТИ „да се включат разпоредби, които възпират необоснованите искове“ (22). Проектът за ВИТС също предвижда ускорена процедура за отхвърляне на неоснователни и необосновани искове. Даването на дефиниция на понятието „необосновани“ в строго правна терминология обаче ще бъде изключително трудно и би могло допълнително да създаде благоприятна почва за специализираните инвестиционни адвокати.

7.8 Проектът за ВИТС предвижда също така изчерпателно определение за „справедливо и равноправно третиране“. То се счита за твърде широко от противниците на УСИД и за недостатъчно гъвкаво от бизнес общността. То все пак дава поле за действие на трибунала да тълкува и не разполага с гъвкав механизъм за преразглеждане.

7.9 Самата заплаха от дело за УСИД може да създаде регулаторна сдържаност, която възпира правителствата да създават законодателство в полза на обществения интерес поради страх от съдебни спорове и произтичащи от тях финансови санкции. Новозеландското правителство например замрази собствения си закон за стандартизирано опаковане на тютюневите изделия, докато не бъде постановено решение по делото Philip Morris срещу Австралия.

7.10 Част от информация на адвокатската кантора Freshfiels Bruckhaus Deringer за нейните мултинационални клиенти: „Понастоящем дружествата са по-адекватно запознати с потенциалното значение на инвестиционните споразумения не само като последно средство за защита, когато възникнат проблеми, но също така и като важен инструмент за намаляване на риска при сключването на договор за инвестиции“.

7.11 Въпреки че Европейската комисия се ангажира да гарантира, че в рамките на бъдещи споразумения на ЕС за търговия и инвестиции държавата не може да бъде принуждавана да отмени дадена мярка, това не отчита потенциалното въздействие на заплахата от големи глоби, след като веднъж вече е бил предявен иск за милиарди долари.

7.12 Проектът за ВИТС предвижда също така разноските за арбитража да се поемат от загубилата страна по спора. Това означава, че от предявителите на незначителни искове ще се изисква да заплащат всички разноски. Въпреки това, като се има предвид огромният размер на много от исковете в последно време, е малко вероятно това — съпоставено с потенциалните печалби — да се окаже пречка за богатите мултинационални компании и специализираните адвокатски кантори. От друга страна, разходите от средно 4 млн. щ. д. за всяка страна трябва да действат като основен възпиращ фактор за МСП да предявяват искове в съответствие с разпоредбите за УСИД.

8. Създаване и функциониране на арбитражни трибунали

8.1 Съществуващата система е обяснена в глава 3. Това е повод за широко разпространена загриженост в консултацията.

Налице е общо съгласие, че УСИД не може да продължава да съществува в сегашната му форма.

8.2 Арбитри по инвестиционни спорове

8.2.1 Арбитрите се подбират за всеки отделен случай, като двете засегнати страни определят своя арбитър и трябва да се договорят за третия. Ако не успеят, обикновено има определящ орган, който взема решение за третия арбитър. Процедурата се различава от тази за националните съдии, които се определят без участие на някоя от засегнатите страни. Те обикновено се номинират от средите на ICSID и UNCITRAL и са строго определени юристи, включително старши адвокати, преподаватели и бивши съдии. За разлика от практиката на СТО, изглежда, че защитници на правителства при УСИД или правителствени преговарящи по инвестиционно споразумение не са били избирани за арбитри по случаи, в които има участие на други държави.

8.2.2 Както твърди Обсерваторията на корпоративна Европа (Corporate Europe Observatory — CEO) (23) много от тях са били съветници по други дела — 50 % за инвеститорите и 10 % за държавите. Понякога се счита че тази размяна на роли сред относително малък брой (15 адвокати са били арбитри в 55 % от всички случаи) (24) води до взаимна корпоративна солидарност, която може да доведе до „нездрави компромиси“ (25). Увеличаването на случаите на отхвърляне от страна на възразяващата страна на предложените арбитри свидетелства за наличието на опасения относно безпристрастността на пула от кандидати (26).

8.3 Ясно е, че разпоредбите на ВИТС относно избора и поведението на арбитрите и провеждането на производствата, макар и признати от много като подобрение в някои области, нямат широката подкрепа на гражданското общество. Съществуват сериозни опасения относно създаването и функционирането на арбитражните съдилища: — Правото на държавите да регулират в интерес на обществото все пак би могло да бъде предмет на иск за обезщетение, който да се разгледа от група от трима частни арбитри. — Гаранциите срещу конфликти на интереси са слаби и не допринасят много за разсейване на опасенията, че това може да бъде премахнато в рамките на система за УСИД. Член Х.25 от ВИТС посочва, че арбитрите трябва да следват насоките на Международното сдружение на адвокатските колегии относно конфликтите на интереси в международния арбитраж. Това обаче не решава основния проблем конкретни лица да изпълняват ролята на съветник и на арбитър за една и съща страна в различни случаи, който е ключовият въпрос при конфликт на интереси. — Проектът за ВИТС определя, че правилата за прозрачност на UNCITRAL се прилагат по отношение на публикуването на информация за обществеността и че изслушванията са публични. Тази първоначално привлекателна мярка в полза на прозрачността е силно повлияна от факта, че трибуналът разполага с широка свобода на преценка за това дали да провежда заседания при закрити врата и дали да отказва оповестяване на документи.

9. Връзка между националните съдебни системи и УСИД

9.1 ПЧИ се ползват понастоящем с почти уникално право, чрез което дадено лице може да внесе иск за арбитраж срещу държава съгласно международното право. Правото в областта на правата на човека предоставя специфични права, но, до голяма степен за да се избегне заобикаляне на националните съдебни системи, от физическите лица се изисква да изчерпят правните средства за защита, преди да може иск да бъде внесен пред международен съд. ВИТС не изисква изчерпване на местните средства за правна защита. От инвеститорите се изисква само да потърсят консултация.

9.2 Държавите членки изразиха сериозни, свързани с договорите и конституционното право, опасения относно УСИД, както то е заложено във ВИТС и както е предвидено за ТПТИ (27). Предложените подобрения на УСИД в двустранните инвестиционни споразумения към днешна дата не са разсеяли тези опасения (28). В своята търговска политика (членове 205 и 207 от ДФЕС) ЕС е обвързан от принципите, залегнали в член 3 от ДЕС, в Хартата на основните права и други правни стандарти на ЕС. Въпреки това, в рамките на търговско споразумение, където инвестиционните спорове се уреждат от международни арбитражни процедури, които не са обвързани по такъв начин, е възможно да се достигне до решения, които не са в съответствие с правото на ЕС (вж. параграф 7.3 — Micula срещу Румъния).

9.3 Това делегиране на юрисдикция на частните арбитражни съдилища, които не са обвързани от принципите на ЕС, може да не бъде обхванато от Договора от Лисабон и би могло да бъде значително превишаване на правомощията. Съдът на Европейския съюз (СЕС) постанови, че установяването на подобна международна юрисдикция зависи от това да не се накърнява принципът на зачитане на автономията на правната система на ЕС и разпределянето на правомощията, установено в Договорите (29).

9.4 Тъй като УСИД в рамките на ТПТИ трябва да бъде установено в рамките на смесено споразумение, е необходимо съгласието на 28-те парламента на държавите членки преди (предварителното) влизане в сила. Принципът на субсидиарност трябва да бъде признат по отношение на изключването на националните съдилища.

9.5 Следва да се признае, че съществува напрежение между правото на ЕС и международното право, по-специално в случаите, в които се засяга монополът върху юрисдикцията на Съда на ЕС (член 19 от ДЕС и член 263 от ДФЕС и следващите). Становището на Съда на Европейския съюз във връзка с присъединяването на ЕС към Европейската конвенция за правата на човека (30) и подходът на Европейската комисия, която призовава за върховенство на правото на ЕС в случая Micula срещу Румъния, са доказателства в това отношение. Член 14.16 от проекта за ВИТС отрича прякото действие на ВИТС и изисква разпоредбите на споразумението да бъдат включени в правото на ЕС или на държавите членки, за да може да бъдат използвани от инвеститорите. Това допълнително усложнява отношенията между правния ред на ЕС и делата по УСИД, гледани от арбитражните трибунали.

9.6 По отношение на създаването на първата по рода си система за УСИД в договорите за свободна търговия на ЕС със световно въздействие върху държавите членки и много граждани на ЕС, ЕИСК е на мнение, че е абсолютно наложително СЕС да извърши преглед на съответствието с правото на ЕС предварително. Това е от особено значение по отношение на основните ценности на ЕС и общата референтна рамка, но също така и по отношение на монопола на Съда върху правното тълкуване и субсидиарността. Следователно трябва да се получи подходящо правно становище и то да бъде взето предвид, преди споразумението да влезе в сила, а също и преди неговото временно прилагане (член 218 от ДФЕС). В това отношение следва да се отбележи, че ако ВИТС влезе в сила, то съдържа замразяваща клауза, която в случай на прекратяване би продължила действието на разпоредбите за 20 години за инвестициите, направени преди прекратяването.

9.7 Налице е неотложна необходимост Европейската комисия да обмисли как да се справи със съществуващите двустранни инвестиционни споразумения в рамките на ЕС и двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки на ЕС с трети държави, особено с развити страни като САЩ и Канада, които съдържат нереформирани механизми за УСИД и които понастоящем могат да се използват за оспорване на правото на държавата да регулира и да формулира легитимни държавни политики. Повечето от тези споразумения съдържат и замразяващи клаузи, което допълнително усложнява процеса на тяхното прекратяване.

10. Механизъм за обжалване

10.1 Широката подкрепа на гражданското общество за механизъм за обжалване беше засвидетелствана по време на обществената консултация и беше потвърдена отново на публичното изслушване на ЕИСК.

10.2 Проектът за ВИТС не съдържа система за обжалване. Въпреки това, то открива възможността за създаването на такава система. ВИТС предвижда бъдещи консултации относно системите и начините за обжалване. Тази перспектива за „неизпълнено обещание“ свежда до минимум значението на въпроса. Спешно трябва да се намери решение.

10.3 По принцип решението на трибунала е окончателно и само при много извънредни обстоятелства е възможно преразглеждане или анулиране (31). Това далеч не съответства на всяка национална съдебна система и не спомага за отстраняването на някои основни притеснения, изразени по време на консултацията.

11. Как да се реформира системата за УСИД

11.1 ЮНКТАД определи пет варианта за реформа на УСИД: — адаптиране на съществуващите системи чрез международните инвестиционни споразумения — ограничаване на достъпа на инвеститорите до УСИД — насърчаване на алтернативно разрешаване на спорове от страна на държавата — въвеждане на механизъм за обжалване — създаване на постоянен международен инвестиционен съд.

11.2 ЕИСК счита, че тези възможности заслужават по-нататъшно задълбочено разглеждане. Европейската комисия работи по първите четири варианта, като същевременно дефинира нов подход към защитата на инвестициите и УСИД в рамките на ВИТС и проектите за споразумения между ЕС и Сингапур. Консултацията показа, че все още съществуват дълбоко вкоренени опасения. Комитетът счита, че идеята за създаването на международен инвестиционен съд е най-добрият път занапред, тъй като това би било решителна стъпка към гарантиране на легитимността и прозрачността на системата и ще доведе до по-последователно тълкуване и по-голяма прецизност на решенията. В тази връзка ЕИСК приветства изказването на комисаря по въпросите на търговията, направено пред Комисията по международна търговия на 18 март, а именно, че: „Един международен съд би бил начин за по-ефикасно използване на ресурсите и би имал по-голяма легитимност.“

11.3 Въпреки това ЕИСК счита, че паралелното провеждане на преговори за включване на УСИД в ТПТИ заедно със средносрочна възможност за създаване на международен инвестиционен съд не представлява ефективен начин да се върви напред. Ако се постигне споразумение в рамките на ТПТИ, то почти сигурно ще се превърне в „златен стандарт“ и ще подкопае всички перспективи за набирането на подкрепа за международен съд. Положението се усложнява допълнително от факта, че ТПТИ няма да бъде автоматично инкорпориран във ВИТС. Важно е да се отбележи, че преговорите по ВИТС приключиха и няма гаранция, че канадското правителство ще се съгласи да включи каквито и да е промени, направени чрез ТПТИ.

11.4 С приемането на настоящата стратегия ЕК се изправя пред перспективата първите ѝ стъпки в преговорите за защита на инвеститорите да доведат до създаването на три различни системи за САЩ, Канада и Сингапур. От друга страна, ако Комисията осигури единна система, това ще бъде резултат единствено от много трудни преговори. ЕИСК счита, че тогава ще бъде практически невъзможно да се осигури необходимата подкрепа за пренасочване на усилията към създаването на международен съд.

11.5 Ето защо ЕИСК стига до заключението, че с големи световни играчи като САЩ, Канада и Япония, всички участващи в паралелни нови търговски и инвестиционни преговори, се открива уникална възможност да се преследва целта за създаване на международен инвестиционен съд. Комитетът също така счита, че това е и най-добрата перспектива за убеждаване на развиващите се държави, където необходимостта от защита на инвеститорите е може би много по-голяма, да участват в една нова глобална система.

Брюксел, 27 май 2015 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Henri MALOSSE

(1) Становище на ЕИСК относно Трансатлантическите търговски отношения и позицията на ЕИСК относно засиленото сътрудничество и евентуалното сключване на Споразумение за свободна търговия между ЕС и САЩ, ОВ C 424, 26.11.2014 г., стр. 9.

(2) ОИСР (2012 г.), ISDS a scoping paper for the investment policy community (УСИД — рамков документ за инвестиционната политика).

(3) ЮНКТАД, Recent Trends in IIAs and ISDS (Последни тенденции в сферата на МИС и УСИД) № 1, февруари 2015 г. http://unctad.org/en/PublicationsLibrary/webdiaepcb2015d1_en.pdf

(4) Придружителна бележка към обществената консултация относно УСИД в ТПТИ.

(5) UNCTAD — ISDS Information Note on the US and EU (ЮНКТАД — Информационна бележка относно УСИД във връзка със САЩ и ЕС).

(6) Вж. бележка под линия 3.

(7) E (SN/EP/6777), 10.12.2013 г.

(8) Изследователски център на Европейския парламент „ISDS and prospects for reform“ (УСИД и перспективите за реформа) http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/BRIE/2015/545736/EPRS_BRI%282015%29545736_EN.pdf

(9) EC Factsheet on ISDS (Справка на ЕК относно УСИД), параграф 2, 3.10.2013 г.

(10) Кръгла бизнес маса, организирана от ЕИСК — Съвместна декларация относно ТПТИ, 16.12.2014 г.

(11) Бизнес Европа — ISDS — Overview of Businesseurope position (УСИД — преглед на позицията на Businesseurope) — февруари 2015 г.

(12) Пак там и в Eurochambres Position Paper — Views and priorities for the negotiations with the US for the TTIP (Виждания и приоритети относно преговорите за ТПТИ със САЩ), 6.12.2013 г.

(13) Transatlantic Business Council — Comments of TBC concerning the proposed TTIP (Бележки на Трансатлантическия бизнес съвет относно предложеното Трансатлантическо споразумение за търговия и инвестиции), 10.5.2013 г.

(14) Business Europe — TTIP — An Indispensable Tool to protect Investors (УСИД — незаменим инструмент за защита на инвеститорите), 2.5.2014 г. ISDS — Overview of Businesseurope position (УСИД — преглед на позицията на Businesseurope) — февруари 2015 г.

(15) https://www.citizen.org/eli-lilly-investor-state-factsheet

(16) „Transatlantic Investment Treaty Protection“, документ, публикуван едновременно на интернет страниците на Центъра за европейски политически изследвания (www.ceps.eu) и на Центъра за трансатлантически отношения (http://transatlantic.sais-jhu.edu).

(17) http://www.citizen.org/documents/State-Legislators-letter-on-Investor-State-and-TPP.pdf

(18) CoR — TTIP — ECOS–V-063 02/15.

(19) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/january/tradoc_153044.pdf

(20) Отговор на ЕСФ в обществената консултация относно УСИД, 20.6.2014 г.

(21) http://www.iisd.org/itn/2014/01/19/awards-and-decisions-14/

(22) EC Factsheet on ISDS (Справка на ЕК относно УСИД), параграф 8, публикувана на 3 октомври 2013 г.

(23) Обсерваторията на корпоративна Европа (CEO) е група с нестопанска цел в областта на научните изследвания и кампанийните дейности, която извършва изследователска дейност и публикуване на доклади относно дейности на корпоративното лобиране на равнището на ЕС (http://corporateeurope.org/).

(24) Служба на ЕП за парламентарни изследвания (EPRS) — УСИД — актуално състояние и перспективи за реформа, 21.1.2014 г.

(25) Работен документ на ОИСР относно международните инвестиции № 2012/3, стр. 44–45.

(26) ЮНКТАД — Реформа на УСИД — в търсене на пътна карта — бележка № 2, юни 2013 г., стр. 4.

(27) Правно становище: „Europa- und verfassungsrechtliche Vorgaben für das Comprehensive Economic and Trade Agreement der EU und Kanada (CETA)“ (Европейски разпоредби и разпоредби на конституционното право за Всеобхватното икономическо и търговско споразумение (ВИТС) между ЕС и Канада) от д-р Andreas Fischer-Lescano, Бремен, октомври 2014 г.; „Modalities for investment protection and Investor-State Dispute Settlement (ISDS) in TTIP from a trade union perspective“ (Начини за защита на инвеститорите и уреждане на спорове между инвеститорите и държавата (УСИД) в ТПТИ от перспективата на синдикатите) от д-р Markus Krajewski, Friedrich-Alexander-University, Ерланген-Нюрнберг, FES октомври 2014 г.; „Freihandelsabkommen, einige Anmerkungen zur Problemmatik der privaten Schiedsgerichtsbarkeit“ (Споразумения за свободна търговия: някои коментари по въпроса за частния арбитраж) от проф. Siegfried Broß, Report on Mitbestimmungsförderung (Доклад относно насърчаване на съвместното вземане на решения) № 4, H.Böckler Stiftung, 2015 г.

(28) CETA: „Verkaufte Demokratie“ (ВИТС: „продадена демокрация“, Corporate Europe Observatory.

(29) СЕС, Становище 1/91 от 14.12.1991 г. — EEA 1; Становище 1/00 от 18.4.2002 г. — ECAA; Становище 1/09 от 8.3.2011 г. — Патентен съд.

(30) Становище на СЕС 2/13 от 18.12.2013 г.

(31) Член 52 от Конвенцията на ICSID.