ЕВРОПЕЙСКА  КОМИСИЯ  
Брюксел , 13.7.2011 
SEC(2011) 884 окончателен  
  
РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
РЕЗЮМЕ  НА ОЦЕНКАТА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
Във връзка  със 
ПРЕДЛОЖЕНИЕ  НА КОМИСИЯТА  ЗА РЕФОРМА   
 
НА ПАЗАРНАТА  ПОЛИТИКА  ЗА РИБНИ  ПРОДУКТИ  И ПРОДУКТИ  ОТ 
АКВАКУЛТУРИ  
{COM(2011) 416 окончател eн} 
{SEC(2011) 883 окончател eн}  
 
 1РЕЗЮМЕ  
ЕС е първият  пазар  в света  за продукти  от риболов  и аквакултури , чиято  пазарна  
стойност  възлиза  на 55 милиарда  EUR (или 12 милиона  тона ). Гражданите  на ЕС 
консумират  средно  22 kg продукти  от риболов  и аквакултури  на година , което  
представлява  15 % от техния  прием  на белтъчини . Моделът  на консумация  варира  
значително  между  държавите -членки , от едва 10 kg в някои  държави  (предимно  в 
Източна  Европа ) до над 30 kg в други . При все това всички  държави -членки  на ЕС 
отбелязват  увеличение  на консумацията . Тъй като производството  на ЕС намаля  през  
последното  десетилетие , процентът  на самостоятелно  задоволяване  на ЕС също  е 
намалял  рязко : от 57 % на 35 %.  
Общата  организация  на пазара  (ООП ) на продукти  от риболов  и аквакултури  
функционира  от 1970 г. Тя представлява  един  от стълбовете  на общата  политика  в 
областта  на рибарството  (ОПОР ). Понастоящем  нейното  правно  основание  е 
Регламент  № 104/2000, приет  през 1999 г. Текущата  реформа  на общата  политика  в 
областта  на рибарството  предоставя  отлична  възможност  за преразглеждане  и 
евентуално  актуализиране  на целите  и инструментите  на пазарната  политика  за 
продуктите  от риболов  и аквакултури . 
Проблемите  
От 2008 г. насам  Комисията  извършва  обстойни  оценки  и консултации  с цел 
оценяване  на функционирането  на настоящата  правна  рамка  и установяване  на 
пазарните  тенденции  в ЕС през последното  десетилетие , от една  страна , и вземане  
под внимание  на гледните  точки  на засегнатите  страни , от друга . В настоящия  доклад  
се представят  и анализират  петте  основни  проблемни  области , които  могат  да бъдат  
обобщени  по следния  начин .  
• нашата  пазарна  политика  не допринесе  достатъчно  за устойчивото  
производство ;  
• пазарната  позиция  на производството  на ЕС се е влошила ;  
• не успяхме  да предвидим  или управляваме  колебанията  на пазара ;  
• нашият  пазарен  потенциал  до голяма  степен  остава  неоползотворен  
• изпълнението  на пазараната  политика  се възпрепятства  от тромава  и 
прекалено  усложнена  рамка .  
 Към настоящия  момент  няколко  вида  риболов  в ЕС не се експлоатират  по устойчив  
начин . Пазарните  премии  за устойчиви  практики  са силно  ограничени , като не 
съществуват  пазарни  санкции  за неустойчиви  или потенциално  неустойчиви  
практики . Нашата  пазарна  политика  не 
успя  да извлече  по-голяма  стойност  от 
стагнацията  или намаляването  на обема  на производството , нито  насърчи  добрите  
практики .  
Предлагането  в ЕС е с разнороден  и разпокъсан  характер . В условията  на 
намаляващо  производство  и все по-глобализиран  пазар  при предлагането  липсва  
конкурентоспособност  и способност  да се предвиждат  и управляват  пазарните  
колебания  или то да се адаптира  към търсенето  по отношение  на предвидимостта  на 
обемите  или качеството  и представянето  на стоките . 
 
 2Освен  посочените  четири  основни  проблема  съществува  също  подгрупа  от други  
проблеми . 
Организациите  на производители  (ОП) на продукти  от риболов  и аквакултури , които  
биха  могли  да играят  жизненоважна  роля  при ежедневното  изпълнение  на ОПОР  
(доколкото  тяхната  мисия , ресурси  и права  и задължения  са правилно  определени ), 
обикновено  не разполагат  с ресурсите  и стимулите , необходими  за организиране  на 
ефективно  производство  и управление  на риболовните  дейности , пускане  на 
продукцията  на пазара , и др. Освен  това, дори  и по-голямата  част от риболовната  
промишленост  да е разпокъсана , при преработвателите  и дистрибуторите  се 
наблюдава  тенденция  на концентриране , особено  при търговците  на дребно . Чрез  
развиване  или насърчаване  на концентрацията  при доставчиците  има вероятност  да 
се подобри  икономическото  положение  на рибарите  в ЕС. По-добрата  организация  на 
производството  изглежда  предпоставка  за добре  функционираща  координация  на 
всички  елементи  по търговската  верига . 
Информацията  за пазарното  търсене , предпочитанията  на потребителите , 
тенденциите  и формирането  на цените  не е широко  достъпна  за всички  участници . 
Въпреки  това чрез по-добро  разбиране  на пазарното  измерение  на тяхната  дейност  
производителите  от ЕС биха  имали  по-добра  възможност  да насочват  рибарите  към 
производство , което  има по-голяма  вероятност  да се продава  на разумна  цена  
(златното  правило  тук е, че рибата , която  няма  вероятност  да бъде  продадена , трябва  
да остане  във водата ). Това  означава  по-добро  планиране  на предлагането  и 
продажбите  — с други  думи , активно  да се решава  кой вид продукт  да се продава  и 
кога и къде  да се продава .  
Създателите  на политики  също  се нуждаят  от предварителна  информация  — както  и 
от ранно  известяване  за възможни  пазарни  кризи  — за изготвянето  на политики . 
При настоящата  ситуация  на прекомерно  експлоатирани  запаси  изразходването  на 
публични  средства  за унищожаване  на риба  вече не е оправдано ; т. нар. „изтегляне “ 
на продукти  от риболов  от пазара  следва  да бъде  забранено . Освен  това ефектът  на 
механизмите  за интервенция  върху  стабилността  на пазара  е слаб  и ограничен  само  
до няколко  пристанища  и няколко  малки  пелагични  видове .  
Това  се дължи  на факта , че пазарните  интервенции  могат  да подпомогнат  
симптомите  на внезапно  намаление  на цените , но никога  не атакуват  причината  за 
проблема . Безспорно  обаче  риболовът  остава  несигурна  и рискова  икономическа  
дейност ; адаптирането  на времето  и количеството  на улова  към конкретните  пазарни  
нужди  в който  и да е момент  винаги  ще бъде  предизвикателство . Всяка  разумна  
пазарна  политика  трябва  да взема  предвид  този присъщ  проблем  и да съдържа  поне  
присъщите  за рибарите  рискове .  
Пазарните  стандарти  на ЕС, които  установяват  стандартизирани  търговски  
характеристики , са важни  за гладкото  функциониране  на вътрешния  пазар  на риба  на 
ЕС. Както  в извършената  оценка , така и в настоящия  доклад , се анализира  степента , 
до която  общите  пазарни  стандарти  следва  да бъдат  актуализирани . 
Информацията  за потребителите  е ключов  компонент  на организацията  на пазара , на 
първо  място , заради  богатия  асортимент  от риба  и морска  храна  в магазините  и, на 
второ  място , защото  хората  осъзнават  във все по-голяма  степен  проблемите , свързани  
 
 3с опазването  на околната  среда , и желаят  да правят  информиран  избор  при покупка . 
Тази  риба  прясна  ли е или е размразена ? Къде  точно  е уловена ? Продукт  на риболов  
ли е или на устойчиво  производство  или е обект  на лоялна  търговия ? Потребителите  
имат  право  да получават  надеждна  информация  за това, което  купуват , от етикета  на 
продукта .  
Накрая , нарастващата  консумация  в ЕС предлага  съществени  икономически  
възможности  за производителите  от ЕС и от трети  държави .  
 
Правото  на ЕС да предприема  действия   
Съгласно  член  3, параграф  1, буква  г) от Договора  за функционирането  на 
Европейския  съюз  (ДФЕС ), Европейският  съюз  разполага  с изключителната  
компетентност  за опазването  на морските  биологични  ресурси  в рамките  на ОПОР . 
Член  4, буква  г) от ДФЕС  постановява , че ЕС разполага  със споделена  компетентност  
спрямо  останалите  компоненти  на ОПОР . Тези  разпоредби  определят  обхвата  на 
действие  по отношение  на това, на което  трябва  да бъде  обърнато  внимание  на 
равнище  ЕС, и възможностите  за действие  на държавите  членки  (ДЧ). Те засягат  
също  формата  на действие  на ЕС при избора  на инструмент . Пазарните  мерки  по 
ООП  попадат  в обхвата  на член  4, буква  г) от ДФЕС  и следователно  е необходимо  
мерките  да бъдат  обосновани  по отношение  на принципа  на субсидиарност . 
Установяването  на пазарна  политика  на равнище  ЕС е от основно  значение  за 
постигане  на вътрешен  пазар  на продукти  от риболов  и аквакултури  и за гарантиране  
на лоялна  конкуренция . Съгласно  принципа  на субсидиарност  ДЧ и икономическите  
оператори  следва  да разполагат  с висока  степен  на автономност  при прилагането  на 
различните  механизми , свързани  с пазарната  политика . 
 
Взаимодействие  с реформата  на ОПОР  
Основната  цел на реформата  на общата  политика  в областта  на рибарството  е 
насърчаване  на устойчивото  управление  на рибните  ресурси  посредством  
икономически  жизнеспособен  сектор , който  на свой  ред трябва  да получи  по-големи  
правомощия  за своето  собствено  управление . За постигането  на тази цел ние трябва  
да започнем , като подпомагаме  сектора  сам да се организира  по-ефективно .  
В оценката  на въздействието  на ОПОР  се достигна  до заключението , че, предвид  
новите  цели  и инструменти  на ОПОР , е необходима  широкообхватна  реформа  на 
пазарната  политика : пазарно  ориентираните  инструменти  следва  да допринасят  пряко  
или косвено  за постигане  на основните  цели  на ОПОР . 
За да се справи  с прекомерния  улов  и неустойчивите  практики  и за да преустанови  
прилагането  на производствени  стратегии , основани  единствено  на обема , новата  
пазарна  политика  ще подкрепя :  
• предоставянето  на правомощия  на организациите  на производители  и тяхното  
участие  в управлението  на дейности  по производство  и предлагане  на пазара ; 
 
 4• пазарните  мерки , които  увеличават  влиянието  на производителите  при 
договарянето  на цени  (при рибарството  и аквакултурите ), подобряват  
прогнозирането , предотвратяването  и управлението  на пазарни  кризи  и 
насърчават  прозрачността  и ефективността  на пазарите ; 
• пазарните  стимули  и премии  за устойчиви  практики ; партньорства  за 
устойчиво  производство , снабдяване  и потребление ; сертифициране  
(екомаркировки ), реклама , информация  за потребителите ; 
• допълнителни  пазарни  мерки  по отношение  на изхвърлянето  на улов . 
 
Цели  
За всяка  от изброените  основни  проблемни  области  в оценката  на въздействието  се 
определят  конкретни  цели  на нова  пазарна  политика  за продукти  от риболов  и 
аквакултури : 
• актуализиране  на пазарните  стимули  за подпомагане  на практиките  за 
устойчиво  производство   
• подобряване  на пазарната  позиция  на производството  на ЕС  
• подобряване  на връзката  между  производството  на ЕС и пазара  на ЕС  
• подобряване  на пазарния  потенциал  на продуктите  на ЕС 
• подкрепяне  на по-доброто  управление  и опростяването  на правната  рамка  
 
Варианти  
На базата  на извършените  оценки , гледните  точки  на заинтересованите  страни , 
определените  конкретни  цели  и набелязаните  политически  средства , бяха  
анализирани  четири  варианта : 
• вариант  1: продължаване  на настоящата  обща  организация  на пазара  на 
продукти  от риболов  и аквакултури   
• вариант  2: актуализиране  на настоящата  обща  организация  на пазара  на 
продукти  от риболов  и аквакултури   
• Вариант  3: разширяване  на пазарната  политика  за продукти  от риболов  и 
аквакултури   
• Вариант  4: дерегулиране  на настоящата  обща  организация  на пазара  на 
продукти  от риболов  и аквакултури  
 
 
 5Вариант  1 означава , че настоящата  ООП  остава  същата , като тя е насочена  основно  
към пазарните  интервенции  за подпомагане  на ценовата  стабилност  (изтегляне , 
прехвърляне , частно  складиране , компенсаторно  плащане  за риба  тон), автономен  
тарифен  режим  (временно  преустановяване  и квоти ), пазарни  стандарти  (преснота  и 
размер ) и задължителна  информация  за потребителите  (търговско  означение ; 
производствен  метод : морски  улов , сладководен  улов  или отгледани  в рибни  
стопанства ; произход  (зона на улова  или страна  на произход  за продуктите  от 
сладководен  улов  или отгледани  в рибни  стопанства ). 
Вариант  2 свежда  механизмите  за интервенция  до единична  помощ  за складиране  на 
продукти  от риболов , предназначени  за консумация  от човека . При този вариант  се 
разглеждат  несъответствията  между  минималните  размери  при разтоварване  на 
сушата  и минималните  размери  за предлагане  на пазара . Той прави  по-гъвкави  
актуализацията  на тарифните  квоти  и автономното  временно  преустановяване  (на 
всеки  3 години ). 
Вариант  3 е същият  като вариант  2, но дава правомощия  на ОП и междубраншовите  
организации  (МО) да извършват  допълнителни  функции  и им предоставя  финансова  
подкрепа  за изготвяне  и изпълнение  на планове  за устойчиво  производство  и 
предлагане  на пазара . Този  вариант  също  опростява  и адаптира  обхвата  на пазарните  
стандарти ; той подпомага  спазването  на международните  конвенции  за управление  
на риболова  при преференциален  автономен  тарифен  режим ; той е насочен  към 
осигуряване  на икономически  и пазарен  анализ  за заинтересованите  страни  и лицата , 
отговорни  за вземане  на политически  решения ; той разширява  задължителната  
информация  за потребителите  и нейния  обхват  за включване  на всички  продукти  
(пресни , замразени , консервирани , преработени ). Този  вариант  създава  рамка , за да 
гарантира  точност  и контрол  на доброволното  етикетиране . 
Вариант  4: няма  ООП . При този вариант  се преустановяват  всички  видове  финансова  
подкрепа  (намеса  и подпомагане  на колективни  действия ) и всеки  специфичен  правен  
инструмент , свързан  с продуктите  от риболов  и аквакултури . Няма  предварителни  
условия  за вносните  продукти  от риболов  и аквакултури . 
 
 
 6Оценяване  на вариантите  
 
Устойчивост  на околната  среда  
Вариант  1 продължава  да бъде  насочен  към управлението  на механизмите  за 
интервенция ; той нито  дава правомощия  на ОП да управляват  своите  риболовни  
дейности  по устойчив  начин , нито  гарантира , че дейностите , свързани  с 
аквакултурите , се извършват  по устойчив  начин . 
Преустановяването  на помощта  за изтегляне  при вариант  2 ще има по-скоро  
ограничено  пряко  въздействие  предвид  малките  обеми , засегнати  от изтегляне  през 
последните  години . Този  вариант  обаче  изпраща  силно  политическо  послание , че е 
необходимо  по-голямо  предвиждане  на пазарното  търсене  и реализацията .  
Вариант  3: предоставянето  на ОП на правомощия  за колективно  управление , 
мониторинг  и контрол  на възможностите  за риболов , разпределяни  от държавите -
членки  (включително  индивидуални  права  за риболов  и риболовни  усилия  на техните  
собствени  членове ), биха  увеличили  значително  устойчивостта  на риболовния  сектор  
на ЕС. Достъпът  на потребителите  до по-прецизна  информация  за всички  продукти , 
независимо  от тяхното  представяне , значително  ще разшири  знанията  за продуктите  
от риболов  и аквакултури . Това  ще помогне  на потребителите  да правят  по-добър , 
информиран  избор , и в крайна  сметка  да подкрепят  отговорната  консумация .  
Липсата  на подкрепа  за ОП при вариант  4 би оказала  отрицателно  въздействие  върху  
тяхната  координация  при реализацията  на устойчиви  риболовни  практики . Тя би 
ограничила  също  управленските  усилия , осъществявани  понастоящем  от ОП. 
Въпреки  че нараства  броят  на частните  инициативи  за устойчиво  снабдяване  и 
консумация  в ЕС, това ново  пазарно  развитие  все още е необходимо  да увеличи  и 
изгради  своята  надеждност  и доверие . 
Икономическа  устойчивост  
При вариант  1 добавената  стойност  на ОП остава  ограничена  до възможността  за 
получаване  на изгода  от механизмите  за интервенция . Няма  вероятност  ОП да 
предоставят  допълнителни  услуги  на своите  членове , особено  за по-добро  обвързване  
на тяхното  производство  с пазарните  изисквания  и добавяне  на стойност  към техните  
продукти . 
По отношение  на въздействието  на вариант  2 върху  цените  при първата  продажба  
има вероятност  производителите  да продължат  да приемат  цените , докато  се научат  
да групират  ефективно  своите  доставки  и да рекламират  по-добре  своите  продукти . 
По отношение  на вариант  3 сравнителното  оценяване  в сектора  на плодовете  и 
зеленчуците  показва  изразена  взаимна  зависимост  между  равнището  на 
производственото  структуриране , ценовата  стабилност  и добавената  стойност . 
Планирането  и концентрацията  на предлагането  следователно  би трябвало  да доведат  
до по-голяма  стабилност  на цената  при първата  продажба . Подходящите  пазарни  
познания  следва  да укрепят  пазарната  позиция  и способността  за предвиждане  на 
пазарните  тенденции  или кризи . По-голямото  влияние  на производителите  при 
договарянето  на цени  следва  да доведе  до по-балансирана  дистрибуция  с добавена  
 
 7стойност . По-точната  информация  за потребителите  относно  произхода  (например  
относно  запасите , подзона  на ФАО , определени  морски  пространства  като 
Бискайския  залив , Ламанша  и др.) ще подкрепи  купуването  на местно  ниво  и 
насочеността  към устойчива  консумация . Дребномащабните  флоти  биха  имали  
възможност  да реализират  по-добре  своето  производство  и потребителското  доверие  
би било  възстановено  или утвърдено . Разширяването  на изискванията  за информация  
към преработените  продукти  би задоволило  също  очакванията  на потребителите  и би 
помогнало  за предотвратяване  на измами . 
Отстраняването  на инструментите  на пазарната  политика  съгласно  вариант  4 би 
премахнало  всички  стимули  за структуриране  на сектора . Това  би отслабило  
влиянието  на производителите  при договарянето  и би ограничило  тяхната  
възможност  да се адаптират  към търсенето  (раздробено  предлагане , липса  на 
координация  между  производителите ). Доброволното  предоставяне  на информация  
на потребителите  е изпълнима  възможност  предвид  ангажиментите  на операторите  за 
осигуряване  на устойчиво  производство . При все това то няма  да постигне  целта  за 
по-добра  информираност  на гражданите  на ЕС и за разширяване  на техните  познания  
за продуктите  от риболов  и аквакултури . Наблюдавани  са случаи , при които  неверни  
твърдения  за грижа  за околната  среда  са подвели  или объркали  потребителите , и това 
подкопава  усилията  за възстановяване  на имиджа  на сектора .  
Социална  устойчивост  
При варианти  1 и 2 влиянието  върху  доходите  ще остане  много  ограничено , от една  
страна , защото  засяга  единствено  случаите , при които  намаляването  на цените  трябва  
да бъде  предотвратено  и, от друга  страна , защото  интензитетът  на помощта  е много  
нисък  (0,2 % от стойността  на продукцията  на ЕС).  
При вариант  3 подобреното  структуриране  от страна  на производството  се очаква  да 
подобри  прогнозирането  на кризи  и да увеличи  добавената  стойност  чрез 
разнообразяване  на пазарните  стратегии . Това  следва  да запази  равнищата  на 
заетостта  и на доходите . 
При вариант  4 съществува  вероятност  отстраняването  на пазарни  инструменти  да 
окаже  въздействие  върху  някои  сектори  (консервни  заводи  за малки  пелагични  
видове ), които  биха  могли  да бъдат  изнесени  извън  ЕС. В тези случаи  въздействието  
върху  заетостта  и доходите  може  да бъде  съществено  на местно  ниво . 
Сравняване  на вариантите  
Въз основа  на оценените  въздействия  и установените  рискове  вариантите  се 
сравняват  спрямо  базовия  сценарий  (статуквото ) по отношение  на ефективността  и 
ефикасността  на целите  и по отношение  на съгласуваността  с всеобхватните  цели  на 
ЕС (а именно  целите  на ОПОР , но също  и други  взаимосвързани  въпроси ). Това  може  
да бъде  обобщено  както  следва : 
Вариант  1, или статуквото , е оценен  подробно  и се счита  отчасти  за неефективен  и 
твърде  сложен , за да изпълни  своите  настоящи  цели . Досега  основният  акцент  на 
ООП  беше  осигуряване  на ценова  стабилност  чрез пазарни  интервенции . Доказано  е, 
че това има слабо  въздействие  и ниска  ефективност ; тя третира  симптомите , а не 
реалните  причини , изпраща  силни  политически  сигнали  и изисква  от операторите  
 
 8малка  или никаква  отговорност . Днес , 12 години  след  нейното  приемане , настоящата  
ООП  изглежда  неподходяща  за предизвикателствата  на пазара  на ЕС. Тя ще се окаже  
дори  още по-неефективна  при реформираната  ОПОР  и вероятно  несъгласувана  със 
заложените  в нея цели . 
Вариант  2 е насочен  към коригиране  на основните  недостатъци  на съществуващата  
ООП  чрез предлагане  на корекции  и опростяване , което  би подобрило  нейното  
функциониране . Приложимостта  на основните  цели  на реформата  на ОПОР  би 
останала  обаче  под въпрос .  
Вариант  4 би отстранил  изцяло  пазарната  политика  на ЕС. Вярно  е, че диктуваните  от 
пазара  развития  и стимулите  за постигане  на устойчивост  са се увеличили ; 
ангажиментите  на преработвателите  и търговците  на дребно , съчетани  с нарастващия  
натиск  от НПО  и гражданското  общество  за получаване  на устойчиви  продукти , 
следва  да ни приближат  към нашите  екологични  цели . Въпреки  това основните  
установени  проблеми , а именно  сложността  и разпокъсаността  на сектора  на 
предлагането  в ЕС и рисковете  от подвеждаща  или объркваща  потребителите  
информация , биха  получили  само  частично  решение . В действителност  на сектора  ще 
бъде  възложена  по-голяма  отговорност  за управление  на неговите  дейности , но 
липсата  на подкрепа  за структуриране  на неговото  производство  и придружаващите  
пазарни  мерки  биха  попречили  на целта  на реформата  да се подкрепят  пазарно  
ориентираните  инструменти  (вместо  скъпи  структурни  мерки ) и да се помогне  на 
организациите  на производители  да подобрят  предлагането  на пазара  на техните  
продукти .  
Вариант  3 предлага  засилване  на пазарната  политика  така, че тя да съпътства  сектора  
на рибарството  и аквакултурите , докато  той се насочва  към практики  за устойчиво  
производство . Много  може  да се направи  по отношение  на организацията  и 
предлагането  на пазара , за да бъде  увеличена  предвидимостта  на предлагането  и да 
бъдат  намалени  разходите  по сделките . Този  вариант  подчертава  ролята  на всяка  
основна  заинтересована  страна  при избирането  на устойчиви  практики . 
При този вариант  структурата  и целта  на новата  пазарна  политика  биха  били  много  
по-широки  и ясни : 
• Изоставят  се няколко  инструмента , по-специално  механизмите  за пазарна  
интервенция . Това  предполага  силно  политическо  послание  и мащабно  
опростяване .  
• Някои  елементи  като пазарни  стандарти  и автономна  тарифна  политика  се 
запазват , но получават  по-голяма  гъвкавост ; въвеждат  се допълнителни  цели  
(за подпомагане  на развитието  на дистанционните  продажби  или електронната  
търговия , условията  на равнопоставеност  и др.). 
• Подчертават  се други  елементи : секторът  се реорганизира  с по-голям  акцент  
върху  способността  на производителите  да управляват  своята  продукция  и да 
реализират  своите  продукти ; предвижда  се опростена  единична  помощ  за 
съхранение  (продукция , която  се съхранява , обработва  и пуска  отново  на 
пазара ), подкрепят  се пазарните  и икономическите  познания , значително  се 
разширява  обхватът  и съдържанието  на информацията  за потребителите .  
 
 9 
В оценката  на въздействието  на ОПОР  се достигна  до заключението , че е необходима  
широкообхватна  реформа  на пазарната  политика , която  следва  да утвърди  ролята  на 
производителя  и междубраншовите  организациите  и пазарните  мерки  като цяло . Това  
ще допринесе  за целите  за икономическа  устойчивост  на реформата , като 
същевременно  се подпомага  устойчивостта  на околната  среда . Пазарната  политика  
следва  да ориентира  производствените  дейности  към области , където  пазарните  
условия  са добри  и където  има пазар  за продукти  от риболов  и аквакултури .  
Пазарната  политика  следва  да спомага  за увеличаване  на добавената  стойност  на 
продуктите  от риболов  и аквакултури  в контекст , при който  се оттегля  финансовата  
подкрепа  за риболовния  флот  (особено  бракуване  и временно  преустановяване ), в 
полза  на интелигентни , „зелени “, иновативни  и пазарно  ориентирани  решения  за 
сектора  на рибарството  и аквакултурите . По-конкретно  някои  аспекти  от пазарната  
реформа  следва  да придружават  и подкрепят  изпълнението  на новата  ОПОР : 
• Предоставяне  на правомощия  на ОП да осигурят  управлението , изпълнението  
и контрола  на риболовните  дейности  на своите  членове . 
• Пазарно  основаните  прехвърляеми  риболовни  дялове  (ПРД ) позволяват  на 
риболовната  промишленост  да коригира  капацитета  на риболовната  флота  
спрямо  наличните  морски  ресурси  без необходимост  от публична  
интервенция ; ОП могат  да бъдат  отговорни  за колективното  управление  на 
ПРД .  
• Пазарните  мерки , които  придружават  една  активна  политика  за задължително  
разтоварване  на сушата  на всякакъв  улов  от запаси , които  подлежат  на 
ограничения , следва  да бъдат  внимателно  определени  и могат  да се 
изпълняват  от ОП. 
• Придаване  на стойност  на по-селективни  и устойчиви  производствени  
дейности  и оттегляне  от стратегия , основана  на обема , по-добро  планиране  на 
производството  и пускането  на пазара  от страна  на ОП и по-активна  роля  на 
потребителите  в ЕС, когато  са в позиция  да правят  информиран  избор . 
 Въздействието  върху  дистрибуцията  варира  в много  малка  степен  между  областите  
или регионите  поради  напълно  унифицирания  достъп  на ОП до финансови  
инструменти  и всички  правила .  
Широк  кръг  от 
заинтересовани  страни  ще бъдат  облагодетелствани  от вариант  3. 
Увеличените  отговорности  и ресурси  на ОП ще осигурят  нови  бизнес  възможности  
на производителите  на продукти  от риболов  и аквакултури , за които  членството  ще 
изглежда  по-привлекателно . Новата  тарифна  политика  ще подобри  предвидимостта  
на предлагането  на суровини  и това ще позволи  на преработвателите  по-добре  да 
прогнозират  своите  дейности . Целият  сектор  ще бъде  по-добре  координиран  и 
стимулиран  да предприеме  инициативи  от общ интерес , по-специално  за насърчаване  
на устойчивия  риболов . Потребителите  ще имат  възможност  да правят  по-добър  
информиран  избор  въз основа  на подобрено  и по-точно  етикетиране  на продуктите  от 
риболов  и аквакултури . Накрая , опростяването  и намаляването  на административната  
тежест  ще има положително  въздействие  върху  Комисията , администрациите  на 
държавите -членки  и икономическите  оператори . 
С оглед  на анализа  на въздействието  Генерална  дирекция  „Морско  дело  и рибарство “ 
 
 10подкрепя  вариант  3 за установяване  на засилена  пазарна  политика  за продукти  от 
риболов  и аквакултури .