Становище на Европейския икономически и социален комитет относно Предложение за Препоръка на Съвета относно Европейския подход към микроквалификациите за учене през целия живот и пригодност за работа

(COM(2021) 770 final)

Предложение за Препоръка на Съвета относно индивидуалните сметки за обучение

(COM(2021) 773 final)

(2022/C 323/11)

Докладчик: Tatjana BABRAUSKIENĖ Съдокладчик: Mariya MINCHEVA

Консултация Европейска комисия, 21.1.2022 г. Правно основание член 304 от Договора за функционирането на Европейския съюз Компетентна секция „Заетост, социални въпроси и гражданство“ Приемане от секцията 3.5.2022 г. Приемане на пленарна сесия 18.5.2022 г. Пленарна сесия № 569 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 204/2/4

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК призовава Европейската комисия и държавите членки да укрепят политиките за учене за възрастни, за да превърнат качественото и приобщаващо учене за възрастни за придобиване на житейски умения в право на всички възрастни и да постигнат и надминат целта за 60 % участие в ученето за възрастни годишно. Ефективното прилагане на Европейския стълб на социалните права (ЕССП) изисква също така преодоляване на несъответствията между уменията и потребностите и подобряване на управлението и повишаване на финансирането за ученето за възрастни, включително обучение за персонала. Важно е също така инвестициите, необходимите реформи и ефективният социален диалог, целящи да насърчат развитието на умения в съответствие с първия принцип на ЕССП относно правото на достъп до обучение и учене през целия живот, да бъдат включени в контекста на европейския семестър.

1.2. ЕИСК припомня значението на предишните си становища относно ученето през целия живот и ученето за възрастни във връзка с инициативите относно индивидуалните сметки за обучение и микроквалификациите. По-специално той подчертава, че „повишаването на квалификацията и преквалификацията са от първостепенно значение за подкрепа на екологичния и цифровия преход на промишлените сектори и че те трябва да се разглеждат като социална и икономическа отговорност, като целта е да се осигури приобщаващо обучение за качествени работни места и справедлив преход за всички. Необходими са ориентирани към бъдещето промишлени стратегии, включително ефективни политики в областта на уменията, за да се подкрепи повишаването на квалификацията и преквалификацията на работната сила. Те могат да спомогнат за гарантиране на справедлив и социално приемлив преход към неутрална по отношение на климата икономика чрез балансиране на пазара на труда, което допринася за приобщаваща цифровизация и висококачествени работни места. Предприятията се нуждаят от ефективна подкрепа, за да укрепят и финансират стратегиите си за повишаване на квалификацията и преквалификацията на работната сила с цел насърчаване на иновациите. Същевременно следва да се зачита цялостният икономически и социален интерес. В колективните споразумения следва да се определи достъпът до различните видове платени отпуски за обучение за лични и професионални нужди на работниците.“ ( 1 ) Когато платеният отпуск не е договорен между социалните партньори и е по инициатива на правителство, той следва да се финансира с публични средства.

1.3. Бързият темп на създаване и разпространение на нови технологии трябва да бъде съпътстван от ефективно повишаване на квалификацията и преквалификация. Инвестициите в ученето за възрастни и развитието на умения могат да играят решаваща роля за икономическото възстановяване и за изграждането на социална Европа Индивидуалните сметки за обучение могат да бъдат само един от подходите и финансовите инструменти, които държавите —членки на ЕС, и социалните партньори да обмислят. Предложените мерки следва да не заменят: съществуващите форми на предоставяне на обучение, въведени от работодатели и от публични и частни служби по заетостта; публичната подкрепа за образователните и учебните институции; или други видове подпомагане. По-специално фондовете за обучение, управлявани от социалните партньори, са ефективен начин за осигуряване на обучение в отговор на нуждите, установени на национално и секторно равнище.

1.4. Предлагането на достатъчно квалифицирана работна сила и подобряване на пригодността за заетост е ключово условие, за да могат предприятията и обществото да просперират и да се развиват, да осигуряват заетост и да допринасят за политическите цели, определени от Европейския съюз. И към момента в редица сектори и региони има несъответствие между уменията и потребностите и недостиг на работна ръка, които ще продължат да се задълбочават. В това отношение държавите членки и работодателите имат важна роля при финансирането и стимулирането на участието в обучение. Развитието на уменията трябва да отговаря на нуждите на пазарите на труда, за да може Европа да засили дългосрочната си конкурентоспособност и капацитет за стимулиране на иновациите, което е важно както за предприятията, така и за работниците и служителите.

1.5. Работниците са изправени пред многобройни пречки по отношение на достъпа до обучение. Ако на лицата се предостави по-голям контрол върху собственото им обучение, е важно да се гарантира, че те получават ефективни насоки и подкрепа при избора и достъпа до курсове за обучение, които отговарят на техните нужди. Това също така би гарантирало оптимални инвестиции в обучение, тъй като обучението би съответствало в голяма степен на установените нужди на всяко лице. В случай на обучение, ориентирано към работното място индивидуалният подход може да отслаби връзката между финансирането и съдържанието на предлаганото обучение, като по този начин обучението може да се окаже по-слабо ориентирано към работното място и следователно недостатъчно съобразено с нуждите на работодателите.

1.6. ЕИСК изразява съгласие със становището на тристранния Консултативен комитет за професионално обучение, в което се посочва, че е необходимо условията за достъп и правата на обучение да се адаптират към различни ситуации и реалности чрез подходяща комбинация от мерки. ЕИСК призовава Комисията да зачита разделението на компетенциите и принципа на субсидиарност, както и националните особености и правните рамки на всяка държава членка. При приемането и прилагането на предложенията за индивидуални сметки за обучение и микроквалификации те трябва да бъдат съвместими със съществуващите системи за ППОО на държавите членки, с ролята на колективното договаряне, регулирането на условията на труд и правото на отпуск на работниците.

1.7. ЕИСК призовава Комисията и държавите членки да зачитат съществуващите национални и секторни инструменти и схеми за финансиране и да се прави разграничение между „право/права“ — термини, които все още нямат определение в законодателството или колективните трудови договори в някои страни и отрасли, и „сметка за обучение“. ЕИСК отправя искане в предложенията да се гарантира, че всички възрастни, особено най-уязвимите, имат право на достъп до ефективно, качествено и приобщаващо обучение на служителите, платен отпуск за обучение, пълна квалификация, валидиране на неформалното и самостоятелното учене, както и насоки и консултиране. Към държавите членки се отправя искане да подобрят своите системи за учене за възрастни и за ППОО, когато е необходимо, след ефективен социален диалог и консултации със съответните заинтересовани страни. ЕИСК приветства факта, че индивидуалната сметка за обучение може да се използва за обучение, валидиране и професионално ориентиране.

1.8. ЕИСК подчертава значението на стандартите за качество на пазара на обучение, особено по отношение на микроквалификациите, както и възможните предимства и недостатъци на различните подходи за финансиране на ученето за възрастни (например индивидуалната сметка за обучение), включително съотношението между разходи и ползи, административната тежест и разходите, постигнатата промяна на статуса (по-високо ниво на професионална квалификация), гарантирането на качество, резултатите, свързани с пазара на труда, добавената стойност за кариерното развитие и степента на участие на основната целева група на нискоквалифицираните лица. ЕИСК изразява съжаление, че Комисията не е извършила оценка на въздействието върху микроквалификациите, тъй като предложението може да окаже въздействие върху съществуващите национални разпоредби, особено върху квалификациите и колективните трудови договори. Във връзка с това е необходимо да се осигури ефективен социален диалог и ефективни консултации, включително с организираното гражданско общество, относно възможностите и начините, по които европейските инициативи за индивидуални сметки за обучение и микроквалификации могат да имат добавена стойност за подобряване на националните и секторните системи за обучение.

1.9. ЕИСК подчертава, че каталогът с микроквалификации на доставчиците на ПОО следва да бъде изготвен с участието на социалните партньори и доставчиците на образование и обучение въз основа на стандартите за качество на предлагането. Каталогът следва да включва резултатите от обучението за микроквалификации и тяхното признаване от други доставчици на образование и обучение и от работодателите.

1.10. ЕИСК припомня значението на платения отпуск за обучение ( 2 ) , включително в съответствие с Конвенция № 140 на МОТ (ратифицирана в 11 държави членки ( 3 ) ), и отбелязва, че предложението относно индивидуалните сметки за обучение следва да бъде съвместимо с националните системи, когато се изисква от държавите членки да разработят системи за индивидуални сметки за обучение само за целите на пазара на труда, тъй като в няколко държави членки платеният отпуск за обучение може да се използва и за личностно развитие или за завършване на учебна програма (напр. висше образование).

1.11. ЕИСК припомня на Комисията и на държавите членки, че ефективното участие на социалните партньори в управлението на системите за учене на възрастни, обучение на служителите и платен отпуск за обучение е от съществено значение, и във връзка с това би следвало да се насърчават съвместни действия между социалните партньори. Той подчертава също така значението на консултациите със съответните организации на гражданското общество по въпросите на обучението за възрастни.

1.12. ЕИСК призовава Комисията да подкрепи обмена на добри практики и взаимното учене между държавите членки с участието на социалните партньори. Вниманието следва да бъде насочено върху най-добрия начин за гарантиране на ефективен достъп до обучение и подобряване на системите за учене за възрастни, и по-специално на стратегиите за уменията на държавите членки, както и техните финансови механизми и видове обучение, включително микроквалификациите. Освен това ЕИСК отправя искане тристранният консултативен комитет за професионално обучение да бъде включен в последващите действия във връзка с предложенията и да поеме активна роля в докладването на изпълнението на инициативите и в създаването на рамка за мониторинг в сътрудничество с Комитета по заетостта.

1.13. ЕИСК приканва държавите членки да свържат инициативите за индивидуални сметки за обучение и микроквалификации с прилагането на Препоръка на Съвета от 19 декември 2016 г. относно повишаване на уменията: нови възможности за възрастните ( 4 ) . По този начин ще се гарантира, че всички възрастни с недостатъчни умения или ниска квалификация могат да развият своите основни и професионални умения, както и че получават насоки и са мотивирани да участват в обучения с цел подобряване на своя живот и пригодността си за заетост и да се гарантира, че 80 % от възрастните притежават основни цифрови умения.

1.14. Препоръка на Съвета относно валидирането на неформалното и самостоятелното учене ЕИСК припомня, че индивидуалните сметки за обучение и сходните финансови системи трябва да подпомагат достъпа до признати и валидирани курсове за обучение и да позволяват на работниците да участват в процедури за валидиране на техните умения и професионален опит. Микроквалификациите следва да бъдат признати от съответните органи с участието на социалните партньори. ЕИСК призовава за ефективно прилагане на ( 5 ) и за отпускане на достатъчно публично финансиране за системите за валидиране във всички държави от ЕС. Като гарантират признаване на обучението, работодателите и синдикатите могат да помогнат на работниците да повишат квалификацията си и да допринесат за тяхното професионално развитие и за справедлив преход на пазара на труда.

1.15. ЕИСК счита, че е важно инициативите да са насочени към нуждите от повишаване на квалификацията и преквалификация на възрастните и на работната сила като цяло (работници/служители/самостоятелно заети лица), както и на други целеви групи (напр. трайно безработните, неактивните лица, и по-специално лицата, които се завръщат на работа след родителски отпуск ( 6 ) , хората с увреждания, пенсионерите, жените, младите хора на възраст под 30 години и незаетите с работа, учене или обучение лица), така че те да имат ефективен достъп до качествено и приобщаващо обучение. Необходимо е спешно и по подходящ начин да се обърне внимание на специфичното положение на работниците, упражняващи нестандартни форми на заетост, и самостоятелно заетите лица, като се зачита ключовата роля на социалните партньори по отношение на обучението на работниците. Ролята на предприятията в подкрепа на обучението на техните работници е от съществено значение, както и тази на държавите членки при предоставянето на ресурси за гарантиране на достъп до обучение за възрастни. Тъй като 90 % от свързаните с работата обучения в ЕС се финансират от работодателите ( 7 ) , техният ангажимент и положителна роля в развитието на уменията трябва да бъдат напълно признати и подкрепени от ЕС.

1.16. ЕИСК призовава държавите членки да проучат възможните инструменти за преносимост на индивидуалните сметки за обучение, като например сключването на двустранни споразумения. ЕИСК отправя искане за включване на „система за управление с участието на социалните партньори“ сред стандартите за качество на микроквалификациите на ЕС и отправя искане микроквалификациите да се разглеждат наред с пълните квалификации и обучението на служителите. ЕИСК отправя искане към доставчиците на обучение да публикуват каталози на предлаганите от тях микроквалификации, включително резултатите от обучението, както и политиката си относно признаването на микроквалификациите на други доставчици и предприятия. Подобряването на достъпа до всички форми на качествено и приобщаващо образование и обучение (включително до микроквалификации) за всички учащи, включително групите в неравностойно положение и уязвимите групи, е важно, за да се гарантира равен достъп до пълни учебни програми и квалификации. На хората с нестандартни форми на труд трябва да се предоставя ефективна подкрепа (финансова и нефинансова), за да им се даде възможност за достъп до курсове, включително микроквалификации, за професионално развитие и мобилност, като се гарантира достъпността и използваемостта на материалите и инструментите за обучение, независимо дали са виртуални или не съгласно Директива (ЕС) 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета ( 8 )

2. Общи бележки

2.1. На 10 декември 2021 г. Европейската комисия публикува Предложение на Комисията за препоръка на Съвета относно индивидуални сметки за обучение ( 9 ) и Предложение на Комисията за препоръка на Съвета относно микроквалификациите с цел стимулиране на ученето през целия живот и пригодността за заетост ( 10 ) . Целта на тези инициативи е да подкрепят плана за действие по ЕССП, в който се поставя нова цел до 2030 г. най-малко 60 % от всички възрастни лица да участват в обучение всяка година. Това се прави с цел да се гарантира, че всеки има „право на достъп до качествено и приобщаващо образование, обучение и учене през целия живот“ (1-ви принцип), „независимо от вида и продължителността на трудовото правоотношение“ (5-и принцип), включително „право да прехвърля права на социална закрила и обучение при преходите в професионалния си живот“ (4-ти принцип). За инвестициите е важно също така необходимите реформи и ефективният социален диалог, целящи да насърчат развитието на умения в съответствие с първия принцип на Eвропейския стълб на социалните права относно правото на достъп до обучение и учене през целия живот, да бъдат включени в контекста на европейския семестър.

2.2. За да даде своя принос във връзка с предложението относно индивидуалните сметки за обучение, на 16 август 2021 г. тристранният консултативен комитет за професионално обучение, в който участват представители на правителствата и социалните партньори, прие становище относно индивидуалните сметки за обучение и подсилване на предоставянето на обучение в Европа ( 11 ) . В това тристранно становище се посочва отново, че „пандемията от COVID-19, цифровизацията и декарбонизацията оказват огромно въздействие върху европейската икономика, промишлеността и работната сила в Европа, които са изправени пред голямо предизвикателство на адаптиране към бързо променящите се условия на работа. Пандемията ускори структурните промени в много сектори, увеличавайки темпото на екологичната и цифровата трансформация. Това е обвързано с продължаващите предизвикателства, свързани с демографските промени, новите потребности от обучение и несъответствията между уменията и изискванията на пазара на труда“. В тристранното становище се подчертава също така, че „като се вземат предвид всички реалности на пазара на труда, […] е необходимо условията за достъп и правото на обучение да се адаптират към различните ситуации и реалности чрез подходяща комбинация от мерки“.

2.3. Сред констатациите на проекта на европейските социални партньори относно уменията, иновациите и обучението от 2021 г. също се посочва, че „Предприятията и работниците играят решаваща роля за иновациите и развитието на нови умения и компетентности, които се осигуряват от обученията за служители и са от решаващо значение за адаптирането към променящата се среда. Ето защо осигуряването на обучение и достъпът на служителите до обучение, което отговаря на нуждите на работодателите и работниците за разработването на иновативни технологии и бизнес модели и което дава възможност на работниците да намират и поддържат работни места в съответствие с техните умения, очаквания и компетентности, е от жизненоважно значение.“ ( 12 ) . За тази цел ключово предизвикателство е различните налични инструменти, включително ваучери, платен отпуск за обучение (по закон или чрез колективни трудови договори), лични сметки за обучение или фондове за обучение (междуотраслови или секторни), да бъдат оперативно съвместими и приведени в съответствие със специфичната за страната институционална рамка ( 13 )

2.4. Националното законодателство и/или колективните трудови договори гарантират правото на лицата на образование и обучение, включително учене и обучение на възрастни, а в някои държави членки и платен отпуск за обучение, свързано с работата. В цяла Европа социалните партньори, социалният диалог и колективното договаряне играят ключова роля за улесняване на ефективния достъп на работниците до обучение по различни начини във всяка държава. Те могат да смятат, че съществуващите подходи на национално и/или секторно равнище или други алтернативни подходи към модела на индивидуалните сметки за обучение са по-подходящи, за да се насърчи предоставянето на обучение в националния контекст. Ефективното участие на националните и секторните социални партньори в това отношение следва да бъде зачитано и гарантирано.

2.5. Разнообразните правни рамки и/или рамки за колективно договаряне отразяват избора на всяка държава членка да приеме и прилага собствени политики за обучение и да използва като основа съществуващите механизми за финансиране. По този начин индивидуалната сметка за обучение може да бъде само един от подходите и финансовите инструменти, разглеждани от държавите — членки на ЕС, и социалните партньори. Един универсален подход спрямо всички няма да бъде ефективен и различните системи за обучение на държавите членки и отличителните им секторни особености трябва да се зачитат. Решението дали индивидуалните сметки за обучение да бъдат приети като един от механизмите за предоставяне и финансиране на обучение трябва да остане изцяло в компетенциите на държавите членки по същия начин, по който пазарът на образователни услуги се регулира на национално равнище. ЕИСК подчертава, че държавите членки, след консултации със социалните партньори, също имат свободата да решат да не приемат подхода на индивидуалните сметки за обучение и вместо това могат да адаптират или доразвият съществуващите си подходи за предоставяне на обучение.

2.6. ЕИСК припомня, че „Посочените в настоящата препоръка мерки следва да не заменят предоставянето на обучение от работодатели, от публични и частни служби по заетостта, както и публичната подкрепа за образователните и учебните институции или други видове подпомагане“ ( 14 ) . ЕИСК изразява съгласие, че препоръката „следва да не възпира [държавите членки] да поддържат или създават по-усъвършенствани разпоредби за образование/обучение за възрастни от препоръчаните“ ( 15 ) в препоръката и че тя „следва да не ограничава независимостта на социалните партньори, когато те са отговорни за създаването и управлението на схемите за обучение“ ( 16 )

2.7. ЕИСК се позовава на неотдавнашното си становище ( 17 ) , в което се посочва, че „бързият темп на създаване и разпространение на нови технологии трябва да бъде съпътстван от ефективно повишаване на квалификацията и преквалификация. ЕИСК подчертава, че въздействието на кризата с COVID-19 върху европейското общество и икономика допълнително подчерта значението на ефективните политики в областта на образованието и обучението и висококачествените работни места в подкрепа на устойчивото и справедливо социално и икономическо възстановяване и издръжливост, което е от решаващо значение, за да се помогне на Европа да преодолее последиците от пандемията. Инвестициите в ученето за възрастни и развитието на умения могат да играят решаваща роля за икономическото възстановяване и за социална Европа“.

2.8. ЕИСК припомня, че пречките пред достъпа на възрастните и работниците до обучение са многобройни, включително липса на време, недостатъчно финансиране, мотивация, качествени насоки и консултации, понякога липса на достъпно качествено обучение, подкрепа от работното място (заместване), особено в МСП, и незачитане на равновесието между професионалния и личния живот. Предоставянето на лицата на водеща роля по отношение на собственото им обучение е важно, когато има осигурена гаранция за ефективна подкрепа за получаването на достъп до обучение, съобразено с нуждите на пазара на труда, и за неговото провеждане. Това включва подкрепа за лицата чрез предоставяне на съвети и насоки за подходящи видове обучение. Работниците се нуждаят от достъп до обучение в предприятието, а нискоквалифицираните работници се нуждаят от целенасочена подкрепа, особено по отношение на онлайн обучението. „Онлайн обучението предлага много възможности за разширяване на достъпа до учене за възрастни, но нискоквалифицираните работници може да нямат необходимите умения, за да се възползват в най-голяма степен от този вид обучение и може да се нуждаят от допълнителна подкрепа“ ( 18 )

2.9. За да се преодолеят различните пречки пред достъпа до обучение и да се повиши мотивацията на възрастните за участие в обучение, пречките следва да бъдат разгледани и от гледна точка на заетостта и образователния статус на лицето. Инструментът следва да бъде подкрепен с предоставянето на ефективни насоки и консултиране. Необходимо е да се подобри информационната стратегия. За да се намали съществуващото несъответствие между уменията и потребностите, нуждите от обучение трябва да бъдат определени предварително и курсовете за обучение да бъдат правилно насочени. Необходими са също така цялостни системи за подпомагане на обучението, за да се осигури по-силно взаимодействие между финансовите стимули, услугите по ориентиране и достъпа до процедурите за валидиране и признаване ( 19 )

2.10. ЕИСК изразява загриженост, че изцяло индивидуалният подход може да отслаби връзката между финансирането и съдържанието на предлаганото обучение, като по този начин обучението може да се окаже по-слабо ориентирано към работното място и следователно недостатъчно съобразено с нуждите на работодателите. Тъй като 90 % от свързаните с работата обучения в ЕС се финансират от работодателите ( 20 ) , техният ангажимент и положителна роля в развитието на уменията трябва да бъдат напълно признати и подкрепени от ЕС. Социалните партньори съвместно имат ключова роля за насърчаване на предоставянето на обучение и участието в него. По-специално фондовете за обучение, управлявани от социалните партньори, са ефективен начин за осигуряване на обучение в отговор на нуждите, установени на национално и секторно равнище. Финансовият и нефинансовият принос на отделните лица следва да бъде признат и подкрепен.

2.11. ЕИСК признава допълващата роля, която микроквалификациите могат да играят за разширяване на достъпа до повишаване на квалификацията и преквалификация, като същевременно се вземат предвид променящите се потребности на пазара на труда. ЕИСК приветства също така факта, че държавите членки се насърчават да свържат микроквалификациите с политиките си за заетост, включително с активните политики на пазара на труда, за да допринесат за намаляване на несъответствията между уменията и потребностите в секторите и регионите, като същевременно се спазва достъпът до пълни квалификации. Що се отнася до „възможността за надграждане“ на микроквалификациите, ЕИСК подчертава, че те не трябва да се разглеждат като заместител на пълните квалификации. Поради тази причина държавите членки следва да се насърчават да включат микроквалификациите в националните квалификационни рамки. Социалните партньори следва да участват в разработването на тази рамка на национално равнище и да обмислят как микроквалификациите могат да бъдат признати и добавени към частичните квалификации.

2.12. Микроквалификациите могат да бъдат важни за подпомагане на повишаването на квалификациите и преквалификацията на възрастните или за прехода им към нови възможности за работа, когато стандартите за качество на микроквалификациите са добре дефинирани и ясни за учащите. Макар че микроквалификациите могат да бъдат форма на обучение, достъпна чрез потенциална индивидуална сметка за обучение, те следва да се разглеждат отделно от индивидуалната сметка за обучение и като част от набора от допълнителни инструменти за продължаващо обучение. ЕИСК приветства също факта, че в проекта на препоръка социалните партньори са признати сред доставчиците на микроквалификации и приканва държавите членки да насърчават разработването на микроквалификации, създадени и одобрени от представители на работодателите и работниците чрез социален диалог.

3. Конкретни бележки

3.1. Свободното движение на работници може да помогне за справяне с предизвикателствата, свързани с несъответствията между търсените и предлаганите умения и недостига на умения. Нормативната уредба относно изискванията за квалификация трябва да остане национално правомощие с участието на социалните партньори, например при валидирането на уменията, включително микроквалификациите, и при същевременно намаляване на броя на регулираните професии. По-доброто съгласуване между квалифицирани граждани на трети държави и незаети свободни работни места в ЕС на всяко ниво на квалификация и професионален опит също може да окаже влияние. Предстоящият пакет на Комисията за уменията и талантите ( 21 ) , включително възможните сценарии за създаване на резерв на ЕС от таланти, може да изиграе важна роля в това отношение.

3.2. Колективните трудови договори са важно средство, чрез което предоставянето на платен отпуск за обучение може да насърчи достъпа на работниците до обучение, съобразено с нуждите на пазара на труда. Такива договори играят особено важна роля при определянето на начините за достъп до платен отпуск за обучение на работниците в МСП, които обикновено изпитват по-голяма загуба на производствен капацитет, докато работниците отсъстват поради обучение. Важно е да се подчертае, че законодателните инициативи на равнището на ЕС или на национално равнище не трябва да засегнат процеса на колективно договаряне или автономността на социалните партньори при намирането на решения на въпроси, които са важни за добре функциониращите национални пазари на труда, включително решения за развитие на уменията и за преходи, както и за качествени работни места за работниците в контекста на справедливия преход.

3.3. ЕИСК подчертава значението на стандартите за качество на пазара на обучение, особено по отношение на микроквалификациите, както и възможните предимства и недостатъци на различните подходи за финансиране на ученето за възрастни, например индивидуалната сметка за обучение, включително съотношението между разходи и ползи, административната тежест и разходите, постигнатата промяна на статуса (по-високо ниво на професионална квалификация), гарантирането на качество, резултатите, свързани с пазара на труда, добавената стойност за кариерното развитие и степента на участие на основната целева група на нискоквалифицираните лица. Това е необходимо, за да се осигури ефективен социален диалог и ефективни консултации, включително с организираното гражданско общество, относно възможностите и начините, по които европейските инициативи за индивидуални сметки за обучение и микроквалификации могат да имат добавена стойност за подобряване на националните и секторните системи за обучение. ЕИСК подчертава, че каталогът с микроквалификации на доставчиците на ПОО следва да бъде изготвен с участието на социалните партньори и доставчиците на образование и обучение въз основа на стандарти за качество на предлагането. Каталогът следва да включва резултатите от обучението за микроквалификации и тяхното признаване от други доставчици на образование и обучение и от работодателите.

3.4. ЕИСК счита, че е важно инициативите да са насочени към нуждите от повишаване на квалификацията и преквалификация на възрастните и на работната сила като цяло (работници/служители/самостоятелно заети лица), както и на други целеви групи (напр. дългосрочно безработни, неактивни лица, лица с увреждания, пенсионери и лица, незаети с работа, учене или обучение), така че те също да имат достъп до качествено, ефективно и приобщаващо обучение, което да подпомага пригодността им за заетост. В това отношение подкрепата на държавите членки за гарантиране на ресурси за достъп до учене за възрастни е от съществено значение. Успоредно с това ролята на предприятията за подпомагане на свързаното с работата обучение на техните работници остава жизненоважна. Необходимо е спешно и по подходящ начин да се обърне внимание на особеното положение на работниците, упражняващи нестандартни форми на заетост и самостоятелно заетите лица, което не може да бъде решено само с индивидуални сметки за обучение и микроквалификации, като същевременно се зачита ключовата роля на социалните партньори по отношение на обучението на работниците.

Брюксел, 18 май 2022 година. Председател на Европейския икономически и социален комитет Christa SCHWENG

(1) ОВ C 374, 16.9.2021 г., стр. 16.

(2) ОВ C 374, 16.9.2021 г., стр. 16.

(3) Официални данни на МОТ можете да намерите тук: http://www.ilo.org/dyn/normlex/en/f?p=NORMLEXPUB:11300:0::NO::p11300_instrument_id:312285

(4) ОВ C 484, 24.12.2016 г., стp. 1.

(5) ОВ C 398, 22.12.2012 г., стр. 1;

(6) https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2020/658190/IPOL_STU(2020)658190_EN.pdf

(7) Статистически обобщен доклад относно обучението за възрастни, ЕК, 2020/082020.

(8) Директива (ЕС) 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2016 г. относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор (ОВ L 327, 2.12.2016 г., стp. 1).

(9) COM(2021) 773 final.

(10) COM(2021) 770 final.

(11) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=1223&furtherNews=yes&newsId=10081

(12) BusinessEurope: „Skills, innovation and the provision of, and access to training“ („Умения, иновации, предоставяне и достъп до обучение“).

(13) Cedefop’s financing adult learning database („База данни на Cedefop относно финансирането на обучението за възрастни“).

(14) COM(2021)773 final.

(15) COM(2021) 773 final.

(16) COM(2021) 773 final.

(17) ОВ C 374, 16.9.2021 г., стр. 16.

(18) OECD: „Building back better: enhancing equal access to opportunities for all“ (ОИСР: „По-добро повторно изграждане: подобряване на равния достъп до възможности за всички“)

(19) Cedefop (2020), Empowering people to cope with change („Осигуряване на възможности на хората да се справят с промените“)

(20) Статистически обобщен доклад относно обучението за възрастни, ЕК, 2020/082020.

(21) Предвиден за април 2022 г.