Становище на Европейския икономически и социален комитет относно преформулиране на фискалната рамка на ЕС за устойчиво възстановяване и справедлив преход

(становище по собствена инициатива)

(2022/C 105/03)

Докладчик: Dominika BIEGON

Решение на Пленарната асамблея 25.3.2021 г. Правно основание член 32, параграф 2 от Правилника за дейността становище по собствена инициатива Компетентна секция Икономически и паричен съюз, икономическо и социално сближаване Приемане от секцията 5.10.2021 г. Приемане на пленарна сесия 20.10.2021 г. Пленарна сесия № 564 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 168/3/5

1. Заключения и препоръки

1.1. Европейските фискални правила трябва да бъдат преразгледани: след финансовата криза през 2008—2009 г. недостатъците вече бяха очевидни, а пандемията от COVID-19 поставя още по-сериозни предизвикателства пред настоящата фискална рамка. В предходни становища ЕИСК приветства извършения от Европейската комисия преглед на икономическото управление. В настоящото становище ЕИСК потвърждава позицията си относно необходимостта от реформи и призовава Комисията бързо да продължи преразглеждането на рамката за икономическо управление на ЕС, което понастоящем е спряно. Преди преразгледаната рамка да влезе в сила, Комисията следва да представи насоки за преходен период, по време на който не следва да се задейства процедурата при прекомерен дефицит и на всяка държава следва да се предостави възможност да използва „клаузата за необичайни събития“.

1.2. Бъдещата фискална рамка трябва: а) да засили публичните инвестиции, б) да даде възможност за по-голяма свобода на действие в съответствие с фазата на икономическия цикъл и в) да позволи по-голяма гъвкавост и специфична за всяка държава диференциация по отношение на плановете за коригиране на дълга, като в същото време гарантира фискална устойчивост. Преразглеждането на фискалната рамка на ЕС е наложително не само с цел краткосрочно до средносрочно стабилизиране на икономиката. То е от жизненоважно значение и за финансирането на социално-екологичната трансформация на нашата икономика, за да се гарантират пълна заетост, висококачествени работни места и справедливи преходи.

1.3. По-конкретно основното предложение на ЕИСК във връзка с преразглеждането на фискалната рамка е да се въведе „златно правило“ за публичните инвестиции, каквото ЕИСК вече предложи в предходни становища, в комбинация с правило за разходите. В допълнение към това ЕИСК приветства предложението на Европейския фискален съвет (ЕФС) относно специфичната за всяка държава диференциация по отношение на плановете за фискална корекция.

1.4. Накрая, ЕИСК посочва, че фискалната политика е традиционна област на парламентарната политика и решенията, свързани с нея, засягат цялата структура на държавните разходи и приходи. Следователно както националните парламенти, така и Европейският парламент трябва да получат важна роля в бъдещата рамка за икономическо управление на ЕС.

1.5. Също така е необходимо гражданското общество да се включи в по-голяма степен в европейския семестър както на национално равнище, така и на равнището на ЕС. По този начин може да се установи балансирана икономическа политика, при която всички интереси са съгласувани. Това важи особено за управлението на Механизма за възстановяване и устойчивост, по отношение на което участието на гражданското общество не е задоволително ( 1 ) . Принципът на партньорство, който отдавна е традиция в управлението на европейските структурни и инвестиционни фондове, следва да служи като модел за ефективен механизъм за участие на гражданското общество.

2. Контекст на становището: новите предизвикателства след пандемията от COVID-19

2.1. Европейските фискални правила трябва да бъдат преразгледани. Преди кризата в извършената от Европейския фискален съвет (2019 г.) ( 2 ) оценка на фискалната рамка на ЕС правилно се посочват два основни проблема: първо, фискалните правила обикновено са проциклични: след финансовата криза през 2008—2009 г. фискалната консолидация беше осъществена твърде рано поради огромните опасения за устойчивостта, което доведе европейската икономика до двойна рецесия. Второ, публичните инвестиции в ЕС бяха първата мишена за намаляване на разходите. Ако средният дял на държавните инвестиции за 2015—2019 г. се сравни с този преди кризата (2005—2009 г.), при 20 от 27 държави членки се вижда, че той намалява, в някои случаи с цели 50 %, до такава степен, че в еврозоната стойността на размера на публичния капитал, белязан с отрицателни нетни публични инвестиции, се влоши между 2013 и 2017 г.

2.2. Пандемията от COVID-19 поставя още по-сериозни предизвикателства пред фискалната рамка на ЕС: икономическият спад, заедно с политическите мерки за смекчаване на социалното и икономическото въздействие на пандемията доведоха до значително увеличаване на държавния дефицит и дълг спрямо равнищата на БВП в много държави членки ( 3 ) . Оценките на Европейския фискален съвет (2020 г.) ( 4 ) показват, че ако фискалните правила на ЕС влязат в сила непроменени след премахване на общата клауза за дерогация, очакваният план за намаляване на съотношението на дълга ще създаде прекомерна тежест за някои държави членки, със значителни отрицателни икономически, социални и политически последици, застрашаващи икономическото възстановяване в ЕС.

2.3. Реформирането на фискалните правила на ЕС е наложително не само с цел краткосрочно до средносрочно стабилизиране на икономиката. То е от жизненоважно значение и за финансирането на социално-екологичната трансформация на нашата икономика, за да се гарантират пълна заетост, висококачествени работни места и справедливи преходи. За постигане на целите на ЕС в областта на климата е необходима задълбочена модернизация на капитала. Устойчивата икономика се нуждае от значително разширяване на публичните инвестиции, в противен случай европейските икономики ще бъдат изправени пред фискални рискове, свързани с климата ( 5 ) . В същото време трябва да се гарантира фискална устойчивост. В предишни становища ЕИСК вече подчерта необходимостта от въвеждане на „златно правило“ за публичните инвестиции във фискалната рамка на ЕС ( 6 ) . Тези изисквания остават в сила: за да изпълни Европа своите цели в областта на климата и околната среда, определени за 2030 г., Европейската комисия наскоро оцени общия недостиг на финансиране на около 470 млрд. евро годишно до 2030 г. ( 7 ) Както правилно беше подчертано, „мобилизирането на необходимия обем на финансиране ще бъде значително предизвикателство за политиката“ и очевидно публичните инвестиции ще играят решаваща роля, не на последно място и за стимулиране на частни инвестиции. Тези съображения трябва да бъдат взети предвид при реформата на фискалната рамка на ЕС.

2.4. ЕИСК подчертава, че държавите членки трябва да се справят с предизвикателството, свързано с намаляването на съотношението на публичния дълг към БВП, след като икономическото възстановяване се утвърди, за да се запази достатъчно фискално пространство за противодействие на следващата икономическа криза. Предложеното в настоящото становище правило за разходите (вж. параграфи 3.3.2 и 3.3.3) действително би гарантирало, че държавите членки ще консолидират публичните си финанси в благоприятни периоди.

2.5. ЕИСК подчертава, че при преразглеждането на фискалната рамка на ЕС трябва да се вземе предвид настоящият макроикономически контекст. И МВФ ( 8 ) , и Европейската комисия ( 9 ) заявяват, че съотношението между дълга и БВП би трябвало да се стабилизира в краткосрочен до средносрочен план благодарение на ниските лихвени проценти и увеличените темпове на растеж. Устойчивостта на държавния дълг зависи от (реалния) темп на растеж на БВП, годишното първично салдо и (реалните) лихвени проценти по непогасения държавен дълг. ЕИСК настоятелно призовава Европейската комисия да вземе предвид тези фактори при оценката на устойчивостта на дълга на държавите членки.

2.6. Освен това ЕИСК подчертава, че устойчивите публични финанси до голяма степен зависят от надеждните публични приходи и справедливото данъчно облагане, включващо например борбата срещу данъчните измами и агресивното данъчно планиране. В допълнение обявените нови собствени ресурси следва да допринесат за подобряване на справедливото данъчно облагане, както и за социална и климатична справедливост. С цел да се гарантират устойчиви публични финанси, са необходими и прозрачност на приходите и разходите, отворени договори и постоянно участие на гражданското общество в надзора на управлението на публичните финанси.

2.7. В предходни становища ЕИСК приветства извършения от Европейската комисия преглед на икономическото управление и подчертава необходимостта от преразглеждане ( 10 ) . Също така ЕИСК предложи на Конференцията за бъдещето на Европа да бъде обсъден въпросът за реформиране на икономическото управление на ЕС. Адаптирането на разпоредбите на ДФЕС за икономическото управление към настоящата икономическа реалност на ЕС не следва да бъде табу. ЕИСК припомня този призив, особено на фона на кризата с COVID-19. За да се предотврати връщане към старите фискални правила и да се осъществи преход към насочено към просперитет икономическо управление, ЕИСК настоятелно призовава за възобновяване на процеса на преразглеждане ( 11 ) във възможно най-кратки срокове.

3. Конкретни бележки

3.1. Ребалансиране на икономическото управление на ЕС

3.1.1. Фискалната политика следва да бъде част от по-широка рамка за многостепенно и балансирано управление. ЕИСК подкрепя насочено към просперитет икономическо управление, при което се отдава приоритет на социалното и икономическото благосъстояние на хората, така че никой да не бъде изоставен, като същевременно се гарантира устойчивостта на публичния дълг. Поради това Комитетът призовава за балансирана икономическа политика, при която се подчертава значението и се придава еднаква тежест на редица ключови цели на политиката, като устойчив и приобщаващ растеж, пълна заетост, достоен труд и справедливи преходи, справедливо разпределение на доходите и богатството, обществено здраве и качество на живот, устойчивост на околната среда, стабилност на финансовите пазари, ценова стабилност, добре балансирани търговски отношения, конкурентна социална пазарна икономика и устойчиви публични финанси. Тези цели са в съответствие както с целите, посочени в член 3 от Договора за Европейския съюз, така и с настоящите цели на ООН за устойчиво развитие ( 12 )

3.1.2. За да се подпомогнат държавите членки по пътя им към устойчива и приобщаваща икономика, е необходимо не само да се позволи по-голяма фискална свобода на действие при определени условия. В допълнение към това трябва да се насърчават стимули за реформи. Настоящата рамка за икономическо управление на ЕС се състои от три стълба: а) фискален надзор б) макроикономически надзор и в) координация на социалната политика и политиката по заетостта. Следователно в нея вече е поставен силен акцент върху реформите. В различни емпирични проучвания се подчертава, че въпреки реформите в по-голямата част от предишните специфични за всяка държава препоръки се акцентира върху повишаване на конкурентоспособността и консолидиране на публичните бюджети ( 13 ) . ЕИСК настоятелно призовава институциите на ЕС да бъдат по-балансирани в бъдещите специфични за всяка държава препоръки: фискалните критерии, както и целите на ЕС в областта на климата и Европейският стълб на социалните права също следва да служат като важни ориентири за специфичните за всяка държава препоръки. Специален акцент следва да се постави върху реформите, които подпомагат прехода към екологосъобразна и цифрова икономика (като активни политики по заетостта и схеми за учене през целия живот, включително програми за преквалификация и предлагане на подкрепа при смяна на професията), както и върху реформи, които гарантират, че средствата на ЕС се усвояват ефективно (като например изграждане на технически капацитет в публичните администрации за управление на инвестиционни проекти, ефективни и отворени системи за обществени поръчки и реформи за премахване на други непарични бариери пред ефективната инвестиционна политика).

3.2. Засилване на публичните инвестиции

3.2.1. ЕИСК подчертава, че фискалната рамка на ЕС трябва да бъде реформирана по начин, който защитава по-добре публичните инвестиции ( 14 ) . Мултиплициращият ефект на публичните инвестиции е особено висок и поради това съкращенията в публичните инвестиции оказват особено отрицателно въздействие върху икономическия растеж и заетостта. Съкращенията по-специално в публичните инвестиции и по-общо в държавните разходи са особено вредни по време на икономически спад и рецесия ( 15 ) . В допълнение много изследвания също така посочват публичните инвестиции като катализатор на растежа в дългосрочен план ( 16 ) . Дългосрочното увеличение на публичните инвестиции предоставя освен това по-сигурна основа за планиране на частния сектор ( 17 )

3.2.2. Тези факти оправдават подход, при който публичните инвестиции се третират преференциално, що се отнася до оценката на спазването от страна на държавите членки на фискалните правила на ЕС. ЕИСК подкрепя „златно правило“ за публичните инвестиции ( 18 ) , за да се защити производителността и социалната и екологичната база за благосъстоянието на бъдещите поколения, като същевременно се гарантира фискална устойчивост. Като цяло ЕИСК предлага в преразгледаната фискална рамка да се прилага „златното правило“, което е класическа концепция на публичните финанси ( 19 ) . Това означава, че нетните публични инвестиции трябва да бъдат изключени от изчисляването на основния дефицит. Ако се приложи правило за разходите, както призовава ЕИСК (вж. параграфи 3.3.2 и 3.3.3), нетните публични инвестиции следва също така да бъдат изключени от тавана на публичните разходи, докато инвестиционните разходи ще бъдат разпределени през целия експлоатационен живот вместо за четиригодишен период, както е понастоящем. Нетните публични инвестиции увеличават публичния и/или социалния капитал и осигуряват ползи за бъдещите поколения ( 20 ) . Последните наследяват обслужването на публичния дълг, но в замяна получават съответния увеличен публичен капитал.

3.2.3. ЕИСК подчертава, че златното правило води до преференциално третиране на публичните инвестиции съгласно фискалната рамка на ЕС. То не освобождава правителствата от задължението да обосновават и печелят мнозинства за съответните инвестиционни проекти. Във всички случаи прозрачността и парламентарната отчетност трябва да бъдат запазени, също и за да се гарантира, че се осъществяват само публичните инвестиции, които служат на общото благо.

3.2.4. Като първа стъпка ЕИСК препоръчва фундаментално преразглеждане на „инвестиционната клауза“. Първо, ЕИСК предлага по-гъвкаво тълкуване на „инвестиционната клауза“ в Пакта за стабилност и растеж. Досега тя е използвана рядко, главно поради включените в нея ограничителни критерии за допустимост ( 21 ) . Тези критерии за допустимост следва да бъдат облекчени: по принцип публичните инвестиции следва да оправдават временно отклонение от плана за корекция независимо от позицията на държавата членка в икономическия цикъл и дори тези инвестиции да доведат до превишение над референтната стойност за дефицита от 3 % от БВП.

3.2.5. Понастоящем отклонения от средносрочната бюджетна цел или плана за корекция към нея са допустими само ако са свързани с националните разходи по проекти, съфинансирани от ЕС ( 22 ) . ЕИСК предлага по-широко определение на инвестициите. В същото време то трябва да бъде ясно и приложимо, за да не се допуска „творческо счетоводство“. Насоките на Европейската комисия към държавите членки в контекста на Механизма за възстановяване и устойчивост и определението на инвестициите в него представляват добра отправна точка ( 23 ) , тъй като включват инвестиции в материални активи, но и инвестиции в здравеопазване, социална закрила, образование и обучение, както и инвестиции, насочени към екологичния и цифровия преход.

3.2.6. ЕИСК приветства таксономията за устойчиви дейности. Тя предоставя ясно определение за това какво представлява „екологично устойчива икономическа дейност“, което от своя страна дава възможност за определяне на „екологично устойчиви инвестиции“ ( 24 ) . Поради това ЕИСК препоръчва добре развитата таксономия на ЕС за устойчиви дейности да се използва като основа за оценка на устойчивостта на публичните инвестиции, в комбинация със „златно правило“. Освен това ЕИСК очаква с интерес предложенията на Комисията за екологосъобразно бюджетиране.

3.3. По-голяма свобода на действие за фискалната политика в съответствие с фазата на икономическия цикъл

Реформиране на методите за корекция спрямо фазата на икономическия цикъл или въвеждане на правило за разходите

3.3.1. ЕИСК подчертава, че методът на Европейската комисия за корекция в съответствие с фазата на икономическия цикъл е непрозрачен и е източник на процикличност. Методът на Европейската комисия за определяне на структурното салдо се оказа проблематичен, тъй като върху изчисления потенциален БВП оказва силно влияние текущата икономическа ситуация. В периоди на икономически спад например потенциалният БВП бързо и рязко се преразглежда и понижава, макар и това да не отразява задължително реалните условия ( 25 ) . Преразглеждането с цел понижаване на потенциалния БВП има тежки последици за изчисления структурен дефицит и съответно за установените усилия за консолидация. Намаляването на чувствителността при изчислението на потенциалния БВП към цикличните колебания може да открие значителна фискална възможност за държавите членки за антициклични икономически политики. Това предложение за реформа би могло да се приложи лесно и следва да се вземе предвид само като минимално изискване, за да станат фискалните правила на ЕС по-подходящи за справяне с цикличните колебания. Въпреки това, дори и да бъде реформиран, структурният дефицит ще остане изключително сложна концепция и неговото изчисляване е почти невъзможно да се обясни на гражданите и заинтересованите страни. Поради техническите проблеми и непрозрачността на концепцията следва да се обмислят алтернативни варианти.

3.3.2. Алтернативен вариант на реформа е да се изостави напълно оспорваната концепция за структурния дефицит и вместо това да се приложи правило за публичните разходи в преработена фискална рамка ( 26 ) . За разлика от дефицита, коригиран в съответствие с фазата на икономическия цикъл, публичните разходи могат да се наблюдават в реално време и се контролират директно от правителството. Публичните инвестиции следва да бъдат облагодетелствани чрез разделяне на текущия и инвестиционния бюджет, като само текущият бюджет се подлага на ограничения по отношение на нарастването на номиналните разходи. По този начин подходът на „златното правило“ може да се комбинира с правило за разходите ( 27 )

3.3.3. Номиналните публични разходи ще се изчисляват нето от лихвените плащания и от цикличните държавни разходи. Границите могат да бъдат определени от средносрочния темп на растеж на действителния потенциален БВП плюс целевата инфлация от 2 % на Европейската централна банка (ЕЦБ). Ако цикличните фактори предизвикват намаляване на данъчните приходи (при рецесия) или тяхното повишаване (при бурно развитие), правилото насърчава стабилността, като гарантира, че държавните разходи се увеличават само в предвидените граници. Разходи, надвишаващи установените граници, следва да бъдат разрешени само ако са неутрални по отношение на бюджета, тоест, ако разходите са намалени със същата сума на друго място или ако данъчните приходи се увеличават. В случай на общо намаляване на данъците, темповете на растеж на разходите ще трябва да включват тези оттегляния на ресурси. Предложената комбинация от правило за разходите и „златно правило“ за публичните инвестиции би могла да представлява ефективен инструмент за ограничаване на публичните разходи до устойчиви равнища, като в същото време позволява на автоматичните стабилизатори да работят и дава възможност на правителствата да предприемат дискреционни мерки.

Гъвкав и специфичен за всяка държава план за коригиране на дълга

3.3.4. ЕИСК подкрепя предложението на Европейския фискален съвет (2020 г.) ( 28 ) за въвеждане на специфични за всяка държава елементи в една опростена фискална рамка. По-специално ЕИСК приветства предложението относно диференцирането на фискалната корекция в държавите членки, като същевременно се запази устойчивостта на дълга. Стратегиите за диференцирано за всяка държава намаляване на дълга спрямо БВП следва да се основават на цялостен икономически анализ, като се вземат предвид фактори като първоначалното равнище на дълга и неговия състав, разликите в лихвения процент и растежа по отношение на устойчивостта, перспективите за инфлация, прогнозираните разходи, свързани със застаряването и екологичните предизвикателства, равнищата на безработица и бедност, разпределението на доходите и богатството, вътрешните и външните дисбаланси и преди всичко дали фискалната корекция (напр. необходимият първичен бюджетен излишък) е реалистична ( 29 )

3.3.5. ЕИСК припомня, че фискалните референтни стойности не са определени в самия член 126 от ДФЕС, а в Протокол № 12 в приложението към Договора. Следователно тези стойности могат да бъдат променени с единодушно гласуване в Съвета без официална процедура за изменение на Договора. ЕИСК насърчава институциите на ЕС да разгледат възможността за повишаване на тавана за дълга от 60 %, като същевременно вземат предвид настоящия макроикономически контекст и гарантират фискална устойчивост.

3.3.6. И накрая, в този контекст е важно да се добави, че разчитането единствено на националните автоматични стабилизатори по време на рецесия не съответства напълно на идеята за антициклична политика. Фискалните дефицити, предизвикани от намаленото производство и заетостта, не компенсират напълно цикличните загуби и не са достатъчни, за да се противодейства напълно на цикличния спад. Те са само пасивни и частични антициклични реакции и трябва да бъдат допълнени с активни дискреционни временни отговори на циклични спадове, които да бъдат отменени при подем. В миналото редица държави членки решиха да продължат да намаляват съотношението между дълга и БВП, което доведе до отрицателни икономически последици, при положение че фискалните стимули биха били по-подходящи. При условие че лихвените проценти останат благоприятни, в една бъдеща фискална рамка следва да се допуснат по-големи първични дефицити, като същевременно съотношенията между дълга и БВП се запазят постоянни или бъдат намалени и се гарантира устойчивостта на дълга. Ето защо изключителните клаузи трябва да останат крайъгълен камък на всяка бъдеща фискална рамка на ЕС и следва да бъдат съответно адаптирани.

Дезактивиране на клаузата за дерогация

3.3.7. ЕИСК приветства активирането на общата клауза за дерогация на фискалната рамка и предупреждава да не се прибързва с „нормализирането“, тъй като това би могло да стимулира съкращения и да накара по този начин държавите членки да намалят разходите, за да постигнат средносрочните цели, какъвто беше случаят след 2010 г., предизвиквайки двойна рецесия. Това би противодействало на целта на програмата „Next Generation EU“ и би могло да предизвика нова рецесия.

3.3.8. ЕИСК подкрепя решението на Европейската комисия да продължи да прилага общата клауза за дерогация през 2022 г. и да я дезактивира през 2023 г., при условие че равнището на икономическа активност достигне това отпреди кризата ( 30 ) . Нещо повече, ЕИСК подкрепя твърдението на Европейската комисия, че „специфичните за всяка държава ситуации ще продължат да се вземат предвид след дезактивирането на общата клауза за дерогация“ ( 31 ) . И накрая, Комисията следва да представи насоки за преходен период, докато не бъде въведена новата фискална рамка, по време на който не следва да се активира процедурата при прекомерен дефицит и на всяка държава следва да се предостави възможност да използва „клаузата за необичайни събития“. Освен това ЕИСК призовава Комисията бързо да продължи преразглеждането на рамката за икономическо управление на ЕС, което е спряно. Вместо „нормализиране“ ЕИСК препоръчва да се премине към преразгледана рамка за икономическо управление, както е посочено по-долу ( 32 )

3.4. Международната роля на еврото

3.4.1. Нашата обща валута — еврото — се радва на силна международна репутация и е призната заради глобалното си значение като резервна и търговска валута. Репутацията на еврото като стабилна и надеждна валута зависи от ясни, разбираеми и приложими фискални правила, които засилват публичните инвестиции, за да се даде възможност за модернизация на капитала и да се генерира по-голяма свобода на действие в съответствие с фазата на икономическия цикъл при икономически спад, като в същото време се гарантира устойчивостта на дълга. Ето защо ЕИСК е убеден, че преразглеждането на фискалните правила не трябва по никакъв начин да подкопава стабилността на еврото като основната „опорна“ валута на Съюза. По време на дебата за преразглеждане на фискалните правила следва да се обърне особено внимание на виждането на финансовия пазар за дългосрочните перспективи на еврото като глобално значима валута. Като цяло репутацията на еврото зависи от икономическата, социалната и политическата стабилност.

3.5. Укрепване на ролята на парламентите и гражданското общество в икономическото управление на ЕС

3.5.1. ЕИСК посочва че, фискалната политика е традиционна област на парламентарната политика и решенията, свързани с нея, засягат цялата структура на държавните разходи и приходи. Следователно както националните парламенти, така и Европейският парламент трябва да получат важна роля в бъдещата рамка за икономическо управление на ЕС. Ролята на Европейския парламент следва да бъде укрепена в европейския семестър чрез междуинституционално споразумение. Същевременно трябва да се зачитат принципът на субсидиарност и разделението на правомощията в Договорите. Националните парламенти трябва да търсят отговорност от правителствата за провежданата от тях фискална политика. Поради това те трябва да участват ефективно в европейския семестър и в изпълнението на националните планове за възстановяване.

3.5.2. Също така е необходимо гражданското общество да се включи в по-голяма степен в европейския семестър както на национално равнище, така и на равнището на ЕС. По този начин може да се установи балансирана икономическа политика, при която всички интереси са съгласувани. Това важи особено за управлението на Механизма за възстановяване и устойчивост, по отношение на което участието на гражданското общество не е задоволително ( 33 ) . Принципът на партньорство, който отдавна е традиция в управлението на европейските структурни и инвестиционни фондове, следва да служи като модел за ефективен механизъм за участие на гражданското общество.

3.5.3. В случай на значителни отклонения от показателите, представящи целите на икономическата политика, следва да се проведат преговори между институциите на ЕС и държавите членки. Двете страни следва да разработят решения заедно и на равна основа. Вместо заплашване на засегнатите държави членки с финансови санкции, въвеждането на положителни стимули би могло да облекчи проблема. Насърчаването на приобщаващ и устойчив растеж трябва да бъде основният критерий в препоръките ( 34 )

3.5.4. ЕИСК критикува така наречените „макроикономически условия“ в Регламента за общоприложимите разпоредби, приложими за европейските структурни и инвестиционни фондове, в Регламента относно Механизма за възстановяване и устойчивост и в междуправителствения договор за Европейския механизъм за стабилност, които като цяло позволяват отпускането на средства от ЕС да бъде спряно, ако държавите членки нарушат фискалните правила на ЕС или допринесат за макроикономически дисбаланси. След дезактивирането на клаузата за дерогация тези макроикономически условия могат да предизвикат импулс за съкращения, което да накара държавите членки да намалят разходите, за да постигнат фискалните цели. Това би противодействало на политическата цел за териториално сближаване и на по-широките цели на програмата „Next Generation EU“.

3.5.5. Гъвкавата парична политика продължава да е от жизненоважно значение за устойчивото възстановяване. Европейският парламент би могъл да използва своите годишни резолюции относно ЕЦБ и своите тримесечни изслушвания във връзка с „диалога по въпросите на паричната политика“ с ЕЦБ, за да гласува второстепенни цели и да разработи по-демократичен процес, с насоки за макроикономическата и промишлената политика. Това би позволило по-голямо участие на социалните партньори и гражданите, заедно с националните парламенти. По този начин ЕЦБ ще получи подновена легитимност за разширен набор от цели. Тя би могла да работи ефективно, като използва пълния си набор от инструменти, за да работи за ясен и политически определен набор от политически цели, направлявана от демократичните институции. ЕЦБ е публична институция и може да бъде включена, за да помогне на държавите членки да получат финансиране във времена на повишаване на лихвените проценти, било от гледна точка на ценовата стабилност, или от гледна точка на заетостта, чрез насочване на лихвените проценти и спредовете и чрез целеви парични инструменти.

Брюксел, 20 октомври 2021 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Christa SCHWENG

(1) Резолюция на ЕИСК относно „Участие на организираното гражданско общество в националните планове за възстановяване и устойчивост — Какво работи и какво не?“ (2021 г.) (ОВ C 155, 30.4.2021 г., стр. 1).

(2) Европейски фискален съвет (2019 г.): „Assessment of EU fiscal rules with a focus on the six and two-pack legislation“ (Оценка на фискалните правила на ЕС с акцент върху пакета от шест и пакета от два законодателни акта).

(3) Европейска комисия, „Пролетна Европейска икономическа прогноза за 2021 г.“

(4) Европейски фискален съвет (2020 г.): „Annual Report 2020“ (Годишен доклад за 2020 г.).

(5) Finance Watch (2021), Fiscal Mythology Unmasked. Debunking eight tales about European public debt and fiscal rules“ (Фискалната митология — разкрита. Развенчаване на осем легенди за европейския публичен дълг и фискални правила).

(6) ОВ C 353, 18.10.2019 г., стр. 32; ОВ C 123, 9.4.2021 г., стр. 12 и ОВ C 429, 11.12.2020 г., стр. 227.

(7) Работен документ на службите на Комисията (2020 г.), „Identifying Europe’s recovery needs“ (Идентифициране на нуждите на Европа за възстановяване), SWD(2020) 98 final.

(8) IMF Fiscal Monitor Reports (доклади за фискален мониторинг на МВФ), април 2021 г.

(9) Debt Sustainability Monitor (Обзор за устойчивостта на дълга), Европейска комисия, февруари 2021 г.

(10) ОВ C 429, 11.12.2020 г., стр. 227.

(11) ОВ C 123, 9.4.2021 г., стр. 12.

(12) ОВ C 429, 11.12.2020 г., стр. 227.

(13) Crespy, Amandine и Vanheuverzwijn, Pierre (2019 г.), „What Brussels means by structural reforms: empty signifier or constructive ambiguity?“ (Какво има предвид Брюксел под структурни реформи: несъдържателно означение или конструктивна неяснота?), в „Comparative European Politics (Сравнителна европейска политика), том. 17, бр. 1, стр. 92—111; Hacker, Björn (2019 г.): „A European Social Semester? The European Pillar of Social Rights in Practice“ (Европейски социален семестър? Европейският стълб на социалните права на практика). Брюксел, ETUI.

(14) Вж. също Европейски фискален съвет (2019 г.).

(15) Европейска комисия (2016 г.), „Доклад относно публичните финанси в ИПС през 2016 г.“, институционален документ № 045; J-M Fournier (2016 г.), „The positive effect of public investment on potential growth“ (Положителният ефект на публичните инвестиции върху потенциалния растеж), икономически отдел на ОИСР, работен документ № 1347.

(16) Доклад „Fiscal Monitor“ (Фискален мониторинг) на МВФ (2020 г.), „Policies for the Recovery“ (Политики за възстановяване).

(17) H. Bardt, S. Dullien, M. Hüther and K. Rietzler (2020), For a sound fiscal policy. Enabling public investments“ (За стабилна фискална политика. Подпомагане на публичните инвестиции), IW policy paper № 6/2020 (Документ за политиката на IW № 6 от 2020 г.), Institut der deutschen Wirtschaft (IW), Köln.

(18) ОВ C 429, 11.12.2020 г., стр. 227.

(19) A. Truger (2020 г.), „Reforming EU Fiscal Rules: More Leeway, Investment Orientation and Democratic Coordination“ (Реформиране на фискалните правила на ЕС: Повече свобода, инвестиционна ориентация и демократична координация), Intereconomics, 55(5).

(20) Вж. също P. Bom и J. Ligthart (2014 г.), „What have we learned from three decades of research on the productivity of public capital?“ (Какво научихме от три десетилетия изследвания на производителността на публичния капитал?), Journal of Economic Surveys, 28(5), 889-916.

(21) J. Valero (2019 г.), „New investment clause fails to win EU member state support“ (Новата инвестиционна клауза не успява да спечели подкрепата на държавите — членки на ЕС), Euractiv. Вж. Европейска комисия (2015 г.), „Пълноценно използване на гъвкавостта, заложена в действащите разпоредби на пакта за стабилност и растеж“ (COM(2015) 012 final).

(22) Европейска комисия (2015 г.).

(23) Европейска комисия (2021 г.), „Guidance to Member States. Recovery and resilience plans“ (Насоки за държавите членки. Планове за възстановяване и устойчивост) (SWD(2021) 12 final, част 2/2).

(24) ОВ C 62, 15.2.2019 г., стр. 103.

(25) A. Truger (2015 г.), „Austerity, cyclical adjustment and the remaining leeway for expansionary fiscal policies within the current EU fiscal framework“ (Бюджетните ограничения, корекцията в съответствие с фазата на икономическия цикъл и оставащата свобода на действие за експанзивни фискални политики в рамките на настоящата фискална рамка на ЕС), Journal for a Progressive Economy, 6, 32-37;

(26) ОВ C 429, 11.12.2020 г., стр. 227.

(27) ОВ C 429, 11.12.2020 г., стр. 227.

(28) Европейски фискален съвет (2020 г.).

(29) Европейски фискален съвет (2020 г.).

(30) Европейска комисия (2021 г.): „Координиране на икономическите политики през 2021 г.: преодоляване на COVID-19, подкрепа на възстановяването и модернизиране на нашата икономика“ (COM(2021) 500 final).

(31) Европейска комисия (2021 г.): „Една година от началото на пандемията от COVID-19: ответни мерки на фискалната политика“ (COM(2021) 105 final).

(32) ОВ C 429, 11.12.2020 г., стр. 227.

(33) Резолюция на ЕИСК относно „Участие на организираното гражданско общество в националните планове за възстановяване и устойчивост — Какво работи и какво не?“ (2021 г.) (ОВ C 155, 30.4.2021 г., стр. 1).

(34) ОВ C 429, 11.12.2020 г., стр. 227.