[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 28.7.2009

COM(2009) 403 окончателен

ДОКЛАД НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА И ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ

относно придобития опит по прилагането на регламенти (ЕО) № 852/2004, (ЕО) № 853/2004 и (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. в областта на хигиената на храните {SEC(2009) 1079}

СЪДЪРЖАНИЕ

1. РЕЗЮМЕ 3

2. КОНТЕКСТ 4

3. ПРИДОБИТ ОПИТ СЛЕД 1 ЯНУАРИ 2006 Г. 5

3.1. Цялостен опит 5

3.2. Приложно поле 5

3.3. Определения 6

3.4. Първично производство 6

3.5. Анализ на опасностите и контрол на критичните точки (HACCP) 6

3.6. Процедури по регистрация и одобрение 7

3.7. Здравна и идентификационна маркировка 8

3.8. Наръчници с добри практики 9

3.9. Гъвкавост 9

3.10. Внос 10

3.11. Официален контрол на продукти от животински произход 10

3.12. Микробиологични критерии 11

3.13. Отстраняване на повърхностно замърсяване 12

3.14. Информация за хранителната верига (ИХВ) 12

3.15. Неотложно клане 13

4. ЗАКЛЮЧЕНИЯ 13

1. РЕЗЮМЕ

Член 16 от Регламент (ЕО) № 852/2004[1], член 14 от Регламент (ЕО) № 853/2004[2] и член 21 от Регламент (ЕО) № 854/2004[3] съдържат правно изискване не по-късно от 20 май 2009 г. Комисията да представи на Европейския парламент и на Съвета доклад, в който да направи преглед на опита, придобит по тяхното прилагане, и по целесъобразност да придружи доклада със съответни предложения. Освен това Регламент (ЕО) № 852/2004 съдържа изискването Комисията да разгледа въпроса дали е желателно и осъществимо изискванията на анализа на опасностите и контрола на критичните точки (HACCP) да се разширят и по отношение на предприятията за хранителни продукти, които осъществяват първично производство.

Настоящият доклад е изготвен след обширен процес на консултации. Той се основава на информация, получена от компетентните органи в държавите-членки, представители на предприятия за хранителни продукти и потребителски организации на европейско равнище, както и от Хранителната и ветеринарна служба (ХВС) на Комисията.

Целта на доклада е да представи с факти придобития опит, включително изпитаните затруднения, в хода на прилагането на пакета за хигиената от всички заинтересовани субекти през 2006, 2007 и 2008 г.

Заключението на доклада е, че като цяло държавите-членки са предприели необходимите административни и контролни стъпки, за да гарантират спазването на изискванията, но че все още има място за подобрение по отношение на прилагането. Заключенията са подкрепени от констатациите на одитите и проверките, извършени от Хранителната и ветеринарна служба на Комисията. Консултираните заинтересовани страни считат, че новите принципи и изисквания, въведени с пакета за хигиената, са оказали положително въздействие. В доклада се посочва и ясната позиция, изразена от държавите-членки и заинтересовани страни от частния сектор, изискването за процедури, основани на HACCP, засега да не се разширява по отношение на предприятия за хранителни продукти, които осъществяват първично производство.

Основните установени трудности са свързани с някои условия за освобождаване от приложното поле на регламентите за хигиената, някои определения, посочени в регламентите и процедурата за адаптиране на тези определения, някои практически аспекти на одобряването на обекти, които обработват храни от животински произход, и маркировката на тези храни, режима за внос на някои храни, прилагането на основаните на HACCP процедури в някои предприятия за хранителни продукти и осъществяването на официалния контрол в някои отрасли.

Настоящият доклад не предлага подробни решения на отчетените трудности и поради това не е придружен от предложения. Въз основа на набелязаните трудности обаче Комисията ще разгледа необходимостта от предложения за усъвършенстване на пакета от мерки за хигиената на храните.

Настоящият доклад се придружава от работен документ на службите на Комисията (РДСК), в който могат да бъдат намерени приложенията, към които препраща докладът. Приложение I към този придружаващ документ съдържа използваните в доклада съкращения и технически термини.

2. КОНТЕКСТ

На 29 април 2004 г. Европейският парламент и Съветът приеха „пакет за хигиената на храните“. Той включва три основни акта: регламенти (ЕО) № 852/2004 и (ЕО) № 853/2004, които са предназначени за предприятията за хранителни продукти (ПХП), и Регламент (ЕО) № 854/2004, който заедно с Регламент (ЕО) № 882/2004 относно официалния контрол е предназначен за компетентните органи (КО)[4]. Основните актове са развити по-подробно в три регламента на Комисията, определящи мерките за прилагане (вж. РДСК – приложение III). Освен това Комисията и държавите-членки изготвиха документи с указания (вж. РДСК – приложение IV).

Новите регламенти доведоха до промяна в подхода към политиката по отношение на хигиената на храните. Целта на пакета очевидно беше да опрости съществуващата нормативна база в областта на хигиената на храните (вж. РДСК – приложение V), да я направи по-последователна като раздели различните области (здраве на хората, здраве на животните и официален контрол) и да се съсредоточи върху целите за постигане от ПХП, вместо да се запазят твърде подробни изисквания. Регламентите предлагат широки възможности за адаптиране на техническите изисквания на пакета за хигиената на храните в зависимост от естеството на съответното предприятие за хранителни продукти.

Поради иновативния характер на пакета Европейският парламент и Съветът поискаха от Комисията да представи доклад само три години след началото на неговото прилагане (вж. РДСК – приложение VI). По-специално докладът следва да направи преглед на опита, придобит по прилагането на новите регламенти, и да разгледа въпроса дали е желателно и осъществимо прилагането на принципите на HACCP да се разшири и по отношение на първичното производство.

За да изготви доклада, Комисията проведе двустранни или колективни консултации с всички основни заинтересовани страни (вж. РДСК – приложение VII).

Целта на доклада е да представи с факти опита, придобит през 2006, 2007 и 2008 г. в хода на прилагането на пакета за хигиената от страна на КО и от организациите на заинтересовани страни от частния сектор, както и да установи затрудненията, възникнали във връзка с прилагането.

3. ПРИДОБИТ ОПИТ СЛЕД 1 ЯНУАРИ 2006 Г.

3.1. Цялостен опит

Цялостният опит по прилагането на регламентите за хигиената може да бъде определен като положителен. Като цяло държавите-членки са удовлетворени от структурата и принципите на законодателството за хигиената. Те очевидно не считат, че законодателството се нуждае от основна преработка. За повечето държави-членки е доста рано да дадат балансирана и подробна оценка на опита, който са получили при прилагането на пакета за хигиената.

Мисиите за проверка от страна на ХВС потвърдиха констатацията, че като цяло прилагането на пакета за хигиената не е довело до сериозни затруднения за ПХП и КО. Установените проблеми по време на мисиите бяха, в различна степен, по-значими в малките предприятия.

Държавите-членки считат също за положително изработването, когато е целесъобразно, на документи с указания в помощ на ПХП и КО при прилагане на регламентите за хигиената.

3.2. Приложно поле

В някои случаи от държавите-членки се изисква да установят в националното законодателство конкретни правила за включване на някои дейности, които са изключени от приложното поле на пакета за хигиената.

Държавите-членки посочиха затруднения във връзка с местното доставяне на хранителни продукти в малки количества при прилагането по отношение на трансграничната търговия с държава-членка по местоназначение, която има различен подход към тези дейности. Някои държави-членки посочиха други затруднения във връзка с понятието „предприятия“, които се характеризират с определена продължителност на дейността и определена степен на организация, и прилагането му по отношение на частни лица, които епизодично обработват, приготвят или сервират храна.

Неприложимостта на Регламент (ЕО) № 853/2004 по отношение на дейности, свързани с търговия на дребно, също е създала затруднения. Според мнозинството държави-членки има непоследователност в това, че хладилни складове, извършващи сходни дейности, подлежат на различни правила и режими за одобрение, в зависимост от това дали хладилният склад попада под определението за търговия на дребно или не. По същия начин тълкуването на понятията „странична, локална и ограничена“ по отношение на освобождаването от одобряване за обекти за търговия на дребно също е било източник на затруднения.

Множество организации на заинтересовани страни от частния сектор също изразиха безпокойство по причини, свързани с конкурентоспособността, във връзка с изключването на търговията на дребно, като някои искаха пълно разширяване на приложното поле на Регламент (ЕО) № 853/2004 по отношение на търговията на дребно, а други поискаха преразглеждане на законодателството по отношение на някои дейности, извършвани на нивото на търговията на дребно (например смилане, нарязване на филии), с оглед прилагането на еднакви правила за едни и същи дейности в цялата Общност.

3.3. Определения

Понятието „съставен продукт“ остава трудно за прилагане и поражда известна несигурност както сред ПХП, така и сред КО.

Смята се, че определението за търговия на дребно, посочено в Регламент (ЕО) № 178/2002, е траен източник на затруднения, тъй като изглежда не е напълно адаптирано за целите на пакета за хигиената (вж. още точка 3.2.).

Държавите-членки и множество организации на заинтересовани страни от частния сектор поставиха въпроси във връзка с други определения (например жилища, лагоморфни животни, безгръбначни животни, кръв, обвивки). Те също така поставиха под въпрос процедурата за установяване или изменение на такива определения.

3.4. Първично производство

Настоящите правила за хигиена на храните при първичното производство като цяло се възприемат като подходящи и адекватни с оглед защитата на продуктите от първичното производство срещу замърсяване. При все това, някои държави-членки считат, че е твърде рано да се оцени въздействието на изискванията от пакета за хигиената върху първичното производство. Други държави-членки съобщиха за затруднения във връзка с неясния характер на някои цели, установени в Регламент (ЕО) № 852/2004 и липсата на ясни указания за производителите на първични продукти. Наръчниците с добри практики, когато има такива, се оказаха решаващи инструменти в помощ на производителите на първични продукти при изпълнението на техните задължения (вж. точки 3.5. и 3.8.).

Воденето на документация се възприемаше като източник на затруднения в някои държави-членки, но в различна степен.

3.5. Анализ на опасностите и контрол на критичните точки (HACCP)

( Като цяло прилагането на принципите на HACCP не се поставя под съмнение, тъй като се счита за подходящо да позволи на ПХП да постигат своите цели, свързани с безопасността на храните, и достатъчно гъвкаво, за да подлежи на адаптиране, дори и за малки предприятия за хранителни продукти.

Повечето промишлени предприятия за хранителни продукти имат въведени процедури на основата на HACCP. Забавяния в прилагането бяха отбелязани при заварени кланици с малък капацитет, които се възползват от преходна разпоредба.

В повечето държави-членки обаче бяха констатирани затруднения с тези процедури в малки предприятия за хранителни продукти, и по-специално в микро- и малки обекти за кетъринг и търговия на дребно. Съобщава се, че предоставените от външни консултанти генерични системи в някои случаи не отразяват действителното състояние на предприятието и вменяват повече от задължителните изисквания за документация и справки. Поради това те се оказват неефективни и прекалено скъпи за малките предприятия. В някои държави-членки КО са смекчили проблемите или чрез извършване на анализи на риска за някои видове дейности, или чрез участие в създаването на опростени и практически материали, които да бъдат предоставени на вниманието на малките предприятия. В други държави-членки отраслите на хранително-вкусовата промишленост са били стимулирани да разработят наръчници с добри практики, които се оказаха много полезни инструменти.

Воденето на документация понякога се възприема като административна тежест от малките предприятия за хранителни продукти. Държавите-членки са предприели инициативи за опростяване на тази стъпка и свеждане до минимум на документацията, която трябва да се води.

Някои организации на заинтересовани страни от частния сектор твърдяха, че има различия в държавите-членки по отношение на оценката от страна на КО на процедурите, основани на HACCP. Някои организации посочиха, че КО са склонни да имат високи очаквания от малките предприятия и в някои случаи да преувеличават изискванията за водене на документация. Други посочиха, че размерът и естеството на предприятието са били взети под внимание и че повечето КО работят гъвкаво при прилагането на процедурите, основани на HACCP.

Затруднения бяха установени и по време на мисии за проверка от страна на ХВС във връзка със способността на КО да оценява адекватно процедурите, основани на HACCP. От първия цикъл на проверки през 2006 г. е отбелязан напредък, но все още има място за подобрение.

( Държавите-членки и заинтересовани страни от частния сектор считат за неосъществима идеята изискването за процедури, основани на HACCP, да се разшири по отношение на ПХП, осъществяващи първично производство. Наръчниците с добри практики като цяло се считат за по-добри и по-практични инструменти за производителите на първични продукти в сравнение с процедурите, основани на HACCP.

3.6. Процедури по регистрация и одобрение

( Като цяло не бяха отбелязани сериозни затруднения по отношение на регистрацията на предприятия за хранителни продукти. За регистрацията на предприятия за хранителни продукти (например производители на първични продукти) бяха използвани специфични системи или съществуващите бази данни. Бяха положени усилия и за хармонизиране и свеждане до минимум на информацията, която се изисква предприятията да предоставят на КО, с цел намаляване на административната тежест.

Въпреки това, понякога е трудно да се гарантира, че всички ПХП изпълняват задължението си да се регистрират, например ПХП, които не се свързват със своите КО преди да отворят предприятия за хранителни продукти, брокери на хранителни продукти и търговци в интернет, които не могат да бъдат обхванати лесно. Проблеми са възникнали и във връзка с необходимостта да се регистрират частни лица, които епизодично обработват, приготвят или сервират хранителни продукти.

По принцип КО не налагат такса за извършване на регистрацията.

( Не бяха отбелязани особени проблеми по отношение на предаването на информация за одобрение на КО. При все това, бяха установени затруднения във връзка с вида на обекта, за който се иска одобрение, по-конкретно що се отнася до тези, които извършват дейности от общ характер, като например хладилните складове (вж. точка 3.2.) и обектите за повторно опаковане.

Няколко държави-членки повдигнаха въпроса за одобрението на обекти с предишен малък капацитет. Решения могат да бъдат намерени чрез разпоредбите за гъвкавост, които се съдържат в пакета за хигиената. При все това, тези разпоредби трябва да бъдат популяризирани на национално равнище, което може би е породило известни затруднения в някои държави-членки (вж. точка 3.9.).

Две държави-членки посочиха, че на тяхната територия е трябвало да бъдат одобрени всички предприятия за хранителни продукти.

( Въпреки че вече е възможен достъпът от уебсайта на Комисията до всеки национален сайт, съдържащ списъци на одобрените предприятия за хранителни продукти, някои държави-членки не са спазили договорените спецификации, чиято цел е хармонизиране и кодифициране на представянето на списъците, при съставянето или актуализирането на техните списъци. Поддържането на активни връзки към националните сайтове също трябва да бъде подобрено.

3.7. Здравна и идентификационна маркировка

Не са възникнали сериозни проблеми във връзка с принципите за здравна или идентификационна маркировка. При все това беше съобщено за затруднения по отношение на някои практически аспекти, например ситуации, в които трябва да се приложи нова маркировка за опаковани продукти/пакетирани потребителски стоки и храната се опакова повторно. В такива случаи някои държави-членки считат, че маркировката трябва да отговаря също и на изискванията на официалния контрол и на целите за проследяемост.

3.8. Наръчници с добри практики[5]

( Държавите-членки стимулираха в голяма степен изготвянето на национални наръчници. Участието на КО се различава в отделните държави-членки, но като цяло КО са предоставили на отраслите на хранително-вкусовата промишленост указания за изготвянето на такива наръчници, практически съвети и напътствия. КО участват в процеса на оценяване на тези наръчници и понякога финансово подпомагат тяхното разпространение.

Повечето организации на заинтересовани страни от частния сектор изразиха положително отношение към националните наръчници с добри практики и към оказаната подкрепа от страна на КО. Не могат да се предоставят данни за степента на тяхното използване.

Когато извършват официален контрол, КО вземат под внимание по различен начин използването на наръчници. Някои държави-членки са разработили система от поощрения за онези ПХП, които прилагат утвърдени наръчници, изразяващи се в намаляване на честотата на контрола и на размера на таксите, начислявани от КО за този официален контрол. В други държави-членки проверките наблягат на правилното използване на съответния наръчник, когато се твърди, че такъв се прилага. Трети държави-членки не изискват от ПХП да доказват дали техните мерки за контрол са подходящи, ако спазват наръчника. Наръчниците могат да предлагат полезни указания и за КО и да посочват какво означава добра практика, когато в законодателството се използват изразите „по целесъобразност“, „при необходимост“, „подходящи“ и „достатъчни“.

( Пет наръчника на Общността са вече разработени и са в процес на оценяване. В процес на подготовка са още два наръчника, които ще бъдат подложени на оценка веднага щом бъдат готови. При все това, близо половината от организациите на равнището на ЕС обмисляха или бяха в процес на консултации със своите членове дали трябва да изготвят проект на документи и да спазят процедурата за получаване на одобрение. Останалата половина от организациите посочи, че нямат планове да разработват наръчници на Общността.

3.9. Гъвкавост

За да се защити разнообразието на храните и да се обслужват интересите на потребителите и потребностите на дребните производители, в законодателството бяха включени разпоредби за гъвкавост. В съответствие с принципа на субсидиарност държавите-членки най-добре могат да намерят подходящи решения съобразно местните условия и съответните равнища на хигиена в тези предприятия, без да се правят компромиси с целта за безопасност на храните.

Държавите-членки и заинтересованите страни от частния сектор посочиха, че като цяло са много доволни от гъвкавостта, предвидена в пакета за хигиената, която се счита за добре замислена, така че да отговаря по подходящ начин на местните проблеми. Въпреки това, съдейки по малкото получени до момента уведомления за национални мерки в тази връзка и критиките, изразени от някои предприятия за хранителни продукти (вж. точка 3.6.), вероятно държавите-членки не са използвали всички възможности за гъвкавост, предложени в законодателството.

3.10. Внос

( Държавите-членки считат, че е необходимо в още по-голяма степен да се хармонизират правилата за внос на продукти от животински произход, за които в Регламент (ЕО) № 853/2004 са предвидени специфични изисквания (например жабешки бутчета, охлюви, стопени животински мазнини). Те срещат затруднения и с включването в списъци и контрола на плавателни съдове на трети страни, отговорността за проверките на които е възложена на страна или на държава-членка, различна от държавата на флага.

Опитът показва, че е необходимо изясняване на ситуациите, в които националните правила за внос се прилагат при липса на хармонизирани правила на Общността.

( Неотдавнашни кризи във връзка с внесени съставни продукти потвърдиха необходимостта от по-голям контрол върху тези продукти. Това може да наложи прилагането на по-подробно законодателство и проверки при вноса (например роля на вносителите, специфичен здравен сертификат).

( Опитът показа, че настоящата процедура за включване в списъци на предприятия от трети страни създава затруднения (например по отношение на периода на фигуриране в списъка). Разработването на нови IT инструменти на Общността може да бъде повод за преразглеждането на тази процедура.

3.11. Официален контрол на продукти от животински произход

( Много държави-членки са разработили специфични инструменти за контрол, в т.ч. контролни листове и стандартни оперативни процедури. Те са положили усилия и за обучение, тъй като одитните дейности предполагат съществена концептуална промяна за инспекторите. Държавите-членки изразиха задоволство от инициативата на Комисията за обучение в рамките на програмата „По-добро обучение за по-безопасни храни“, която допълни техните собствени дейности за обучение и предложи специфично обучение по ключови аспекти на пакета за хигиената (например HACCP).

Въпреки това в много държави-членки продължават да са налице затруднения във връзка с одитите, както беше установено от мисиите за проверка на ХВС. Въпреки че от 2006 г. насам е постигнат значителен напредък, все още има място за подобрение.

( Въпреки че в пакета за хигиената вече са включени елементи на осъвременяване от влизането му в сила през януари 2006 г., много държави-членки и организации на заинтересовани страни от частния сектор смятат, че проверките на месни продукти трябва да бъдат преразгледани. Това становище произтича от проблеми с човешките ресурси, срещнати от някои държави-членки при назначаването на официални ветеринарни лекари (ОВЛ) в кланици и от нарастващото значение за здравето на хората на опасности, които не могат да бъдат установени лесно чрез традиционни проверки на месните продукти. Беше посочено, че следва да се засили ролята на официалните помощници, да се изясни допълнително разпределението на задълженията между ПХП, управляващи кланици, и КО, а на кланичния персонал да се възлагат допълнителни задачи за проверка.

Някои държави-членки и организации на заинтересовани страни от частния сектор считат, че използването на кланичен персонал трябва да се разшири по отношение на кланици, в които се колят видове, различни от домашни птици и лагоморфни животни.

( Мисиите на ХВС показаха, че в малък брой държави-членки изследването за Trichinella не се извършва правилно. Освен това в някои държави-членки съществуват затруднения във връзка с акредитацията на вътрешни лаборатории в кланиците. При все това, една държава-членка посочи, че използва само акредитирани лаборатории.

Дания беше призната за район, в който съществува незначителен риск от Trichinella и тя може да ползва дерогация по отношение на режима за изследвания на домашни свине. Получиха се искания и от две други държави-членки. Тази дерогация понастоящем е ограничена само до държави-членки на ЕС и може да се обмисли разширяването ѝ по отношение на трети страни. Две държави-членки изразиха интерес стопанствата да бъдат признати за свободни от Trichinella .

( От 2006 г. насам бяха разкрити различни случаи на измами в хладилни складове в редица държави-членки. Както беше обсъдено и в рамките на законодателството за страничните животински продукти, повечето държави-членки счетоха, че е необходимо да се засилят инструментите за контрол, с които разполагат.

( Други специфични затруднения възникнаха от използването в някои държави, от съображения за хуманно отношение към животните, на химични методи, които не са напълно утвърдени, вместо биологични проби от мишки при рутинни анализи. Очаква се Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) да представи научно становище относно настоящите граници за морски биотоксини и методите за тяхното откриване до декември 2009 г.

3.12. Микробиологични критерии

Въз основа на доклади на ХВС се установява, че предприятията за хранителни продукти само в отделни случаи са гарантирали, през първата година от прилагането на Регламент (EO) № 2073/2005, че са спазвани или поне са вземани под внимание критериите за хигиена на процеса и критериите за безопасност на храните. Освен това много често този въпрос не е бил обект на внимание при официалния контрол от страна на КО. Въпреки че положението се е подобрило през 2007/2008 г., все още има отделни държави-членки, в които посоченият регламент не се прилага по задоволителен начин.

От гледна точка на държавите-членки основното затруднение, за което се съобщава, е свързано с прилагането на критерия Listeria monocytogenes за готови за консумация храни, които могат да поддържат растежа на този патоген.

3.13. Отстраняване на повърхностно замърсяване

Използването на вещества за отстраняването на повърхностно замърсяване от храни от животински произход подлежи на одобрение съгласно процедурата по комитология. Въз основа на становища на ЕОБХ, през 2008 г. Комисията предложи да се направи опит за разрешаване на използването на четири вещества за отстраняване на повърхностно замърсяване от трупове на домашни птици. Европейският парламент, държавите-членки и голяма част от организациите на заинтересовани страни от частния сектор се противопоставиха ясно на подобно разрешение, дори и при строги условия.

В процес на обсъждане с държавите-членки е евентуалното използване на други техники за отстраняване на замърсяване, включително с използване на пара, гореща вода или друго физическо третиране.

3.14. Информация за хранителната верига (ИХВ)

Бяха създадени разпоредби за постепенното въвеждане на ИХВ до края на преходния период (31.12.2009 г.). Две държави-членки посочиха, че не са използвали тези разпоредби.

( В сектор „Птицевъдство“ ИХВ трябваше да се прилага от 1 януари 2006 г. Не беше съобщено за сериозни затруднения, тъй като подобни разпоредби бяха предвидени в предишното законодателство.

( ИХВ е задължителна в сектор „Свиневъдство“ от 1 януари 2008 г., а в сектора на телетата и на конете — от 1 януари 2009 г. Малко на брой затруднения бяха установени в сектор „Свиневъдство“ (вж. по-долу). Все още няма налични доклади за сектора на телетата и на конете.

( За другите животински видове (овце, кози и възрастни говеда) ИХВ ще трябва да стане достъпна до 1 януари 2010 г. Някои държави-членки очакват затруднения, по-специално при животните с индивидуална идентификация.

Срокът за предоставяне на ИХВ преди пристигането на животните беше счетен за труден за спазване във всички случаи в сектор „Свиневъдство“. В бъдеще се очакват подобни затруднения в секторите на други животински видове. Държавите-членки и някои организации на заинтересовани страни от частния сектор подкрепят по-голямата гъвкавост в тази връзка.

Тъй като отговорността за организирането на ИХВ и нейните практически елементи (например документи, начин за обмен на информация) беше възложена на държавите-членки, бяха отбелязани затруднения при търговията в Общността с животни, като се очакват затруднения и при вноса. На равнището на Комисията беше предприета първата стъпка за улесняване на достъпа до информацията, която се изисква от различните държави-членки. Въпреки това някои държави-членки посочиха, че може би е целесъобразно на равнището на Европейския съюз да се разработи и специален формуляр за търговията в рамките на Общността и евентуално за вноса.

Опитът показа също, че е необходимо изясняване на връзката между ИХВ и необходимите здравни сертификати за животни при търговия с живи животни.

3.15. Неотложно клане

Държавите-членки не отчетоха особени затруднения във връзка с практическите правила за неотложно клане, но повдигнаха въпроси по отношение на специалната маркировка и ограничението за пускане на пазара на такова месо. Някои държави-членки подчертаха необходимостта от прилагане на специалната маркировка и за производни продукти. Други държави-членки считат, че не съществуват основания, свързани с безопасността на храните, способни да оправдаят ограничението за пускане на пазара на такова месо, ако то е признато за годно за консумация от човека след проверка преди и след настъпването на смъртта на животното.

4. ЗАКЛЮЧЕНИЯ

Държавите-членки и предприятията за хранителни продукти посочиха, че като цяло са удовлетворени от регламентите за хигиената и че са постигнали добър напредък в приспособяването си към тях. Принципите, въведени с регламентите, намират широка подкрепа. Държавите-членки считат, че законодателството се нуждае от леки корекции, но не и от основно преработване.

Според държавите-членки и организациите на заинтересованите страни от частния сектор прилагането на пакета за хигиената като цяло не е довело до големи затруднения за предприятията за хранителни продукти и компетентните органи. Въпреки това проверките, извършвани от Хранителната и ветеринарна служба от началото на 2006 г., разкриха, че в редица държави-членки проблемите с текущия контрол и хигиенните производствени стандарти налагат допълнително усъвършенстване. Поради това като първа стъпка в решаването на най-силно изразените проблеми, посочени в доклада, е необходимо по-добро прилагане на законодателството от страна на всички участници, ПХП и КО.

Въз основа на гореизложеното Комисията ще обмисли как да се преодолеят набелязаните затруднения. При представяне на предложенията си Комисията ще обърне специално внимание на запазването, в рамките на възможното, на ползите от опростяването, постигнато чрез новата законодателна рамка.

[1] ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1019/2008 (ОВ L 277, 18.10.2008 г., стр. 7).

[2] ОВ L 226, 25.6.2004 г., стр. 22. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1020/2008 (ОВ L 277, 18.10.2008 г., стр. 8).

[3] ОВ L 226, 25.6.2004 г., стр. 83. Регламент, последно изменен с Регламент (ЕО) № 1021/2008 (ОВ L 277, 18.10.2008 г., стр. 15).

[4] Вж. схемата на действащата законодателна рамка в РДСК – приложение II.

[5] Вж. прегледа на наръчниците с добри практики в РДСК - приложение VIII.