BG Официален вестник на Европейския съюз C 317/15

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Отношенията между ЕС и Босна и Херцеговина: ролята на гражданското общество“

(проучвателно становище)

(2009/C 317/03)

Докладчик: г-н Patrik ZOLTVÁNY

С писмо от 2 септември 2008 г. г-жа Margot Wallström, заместник-председател на Европейската комисия, и г-н Olli Rehn, комисар по въпросите на разширяването, в съответствие с член 9 от протокола за сътрудничество между ЕИСК и Европейската комисия, поискаха от Европейския икономически и социален комитет да изготви проучвателно становище относно:

„Отношенията между ЕС и Босна и Херцеговина: ролята на гражданското общество“.

Специализирана секция „Външни отношения“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 23 юни 2009 г. (докладчик: г-н Patrik Zoltvány).

На 455-ата си пленарна сесия, проведена на 15 и 16 юли 2009 г. (заседание от 16 юли 2009 г.), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 147 гласа „за“, 1 глас „против“ и 1 глас „въздържал се“.

1. Основни препоръки в становището

1.1. Препоръки към институциите и органите на Европейския съюз:

— да насърчат правителството на Босна и Херцеговина да изработи стратегия за развитие на гражданско общество (1);

— да увеличат подкрепата, също и финансова, за организациите на гражданското общество в Босна и Херцеговина, за да се запази тяхната независимост от правителството и да се гарантира устойчивостта на осъществяваните от тях проекти;

— да създадат по-подходящи и ефективни схеми за финансова подкрепа, за да се съкратят дългите процедури за кандидатстване и взимане на решения. Това се отнася и до новия инструмент, създаден от Европейската комисия (ЕК) за насърчаване на развитието на гражданското общество и диалога. Подкрепата би трябвало да се предоставя на широк кръг заинтересовани организации и да е гъвкава в съответствие с техните нужди;

— да ускорят преговорите за установяване на безвизов режим и да осигурят активна подкрепа за спазването на техническите и други стандарти;

— да правят разлика между НПО и социалните партньори при създаването и приемането на стратегии за подкрепа;

— да подкрепят програми, насочени към изграждането на капацитет у социалните партньори, с цел подобряване на техните възможности за провеждане на ефективен социален диалог;

— да подкрепят активно социалния и гражданския диалог в Босна и Херцеговина;

— да участват като активен посредник в изготвянето на нова конституция;

— да настояват за прилагането на ратифицирани международни текстове и конституцията на Босна и Херцеговина и за осигуряване на възможност на синдикатите и организациите на работодателите да се регистрират въз основа на специфична правна основа, която ще им даде възможност да работят ефективно;

— да подкрепят систематично проекти, осъществявани от организации на гражданското общество и насочени към разпространението на идеята за европейска интеграция сред цялото общество. Систематичният дебат по въпросите на европейската интеграция би трябвало да обхваща всички части на обществото, включително и гражданското общество;

— да подкрепят проекти, които имат за цел предаването на ноу-хау и опит от държавите-членки на ЕС към Босна и Херцеговина. Приносът на „новите“ държави-членки от Централна и Източна Европа би могъл да има истинска добавена стойност. Институциите на ЕС трябва да отдават повече значение на важността на проектите за „побратимяване“ (twinning) и да ги подкрепят в по-голяма степен. Новосъздаденият инструмент за насърчаване на развитието на гражданското общество и диалога може да предостави подкрепа за такива дейности;

— да дадат възможност на представителите на гражданското общество от Босна и Херцеговина да посещават институциите на ЕС и да участват безплатно в конференциите и проявите, организирани от ЕС;

— да увеличат подкрепата за регионалните мрежи на организациите на гражданското общество в Западните Балкани и да развиват регионални програми;

— да поддържат систематичен диалог с други донори, за да предоставят на организациите на гражданското общество в Босна и Херцеговина и Западните Балкани като цяло добре насочена, ефикасна, ефективна и навременна помощ;

— да провеждат редовно срещи с представителите на организациите на гражданското общество, за да откликват по-гъвкаво на техните очаквания и нужди.

1.2. Предложения на Европейския икономически и социален комитет:

— да се създаде Съвместен консултативен комитет (СКК) между ЕИСК и организациите на гражданското общество от Босна и Херцеговина, за да насърчава и подкрепя гражданския диалог в Босна и Херцеговина;

— да се участва активно в новата Програма за диалог между гражданите, която се управлява от Генерална дирекция „Разширяване“ на ЕК: ЕИСК би могъл да подготвя и организира проучвателни пътувания в ЕС (по-специално до Брюксел) за представители на организации на гражданското общество от Босна и Херцеговина;

— да се предостави възможност на представители на организации на гражданското общество от Босна и Херцеговина да посещават ЕИСК и да се запознаят с дейността му.

1.3. Препоръки към политическите органи в Босна и Херцеговина:

— да създадат правна среда, която да подкрепя развитието на гражданското общество, включително на организациите на работодателите и синдикатите;

— да изградят стратегия за развитие на гражданско общество: тя би създала основа за жизнено гражданско общество като необходим елемент от зряло демократично общество. Стратегията трябва да се изработи в тясно сътрудничеството с организациите на гражданското общество;

— да се поддържа системен диалог по въпросите на организациите на гражданското общество с представителите на тези организации. Правителството би трябвало да има по-всеобхватен подход към гражданското общество;

— да въведат различни стимули за организациите на гражданското общество, също и финансови, за да подкрепят тяхното развитие и устойчивостта на дейностите им. Би трябвало да се разработи прозрачна схема за отпускане на безвъзмездна помощ, която да позволява на организациите на гражданското общество да кандидатстват за грантове, финансирани от държавния бюджет;

— да повишат равнището на диалог и сътрудничество с публичните власти, като гарантират признаването на организациите на гражданското общество (ОГО);

— да решат въпроса с регистрацията на Независимите синдикати на Босна и Херцеговина;

— да подкрепят активно създаването на Икономически и социален съвет на държавно равнище в съответствие с напредъка в създаването на институции на държавно равнище, свързани с икономически и социални въпроси;

— да ускорят работата по изпълнението на условията за безвизов режим;

— да въведат гражданско възпитание в областите, в които работи гражданското общество.

1.4. Препоръки към организациите на гражданското общество в Босна и Херцеговина:

— да насърчават използването на възходящи подходи и самоорганизирането на гражданското общество, което допринася да засилване на обществената ангажираност на ОГО;

— да повишават информираността за ролята на гражданското общество в политическия процес;

— да насърчават изграждането на мрежи и партньорства, т.е. обмена на информация, ноу-хау и опит;

— да повишават познанията за и разбирането на европейската интеграция, политиките на ЕС и европейските институции;

— да засилят дейността, свързана с образование и обучение в рамките на ОГО;

— да насърчават междуетническия и междурелигиозния диалог и да увеличават степента на сътрудничество, свързването в мрежи и туининга между ОГО.

2. Мотиви за становището

2.1. Цели на Европейския съюз в Западните Балкани

Западните Балкани са сред главните регионални приоритети във външната политика на Европейския съюз (ЕС). Основната цел на ЕС относно Западните Балкани е да повиши стабилността и благоденствието в региона. Също толкова важна цел е и подготовката на страните от Западните Балкани за членство в ЕС. За да я постигне, ЕС използва специфични инструменти за предприсъединителна помощ.

Процесът на стабилизиране и асоцииране (ПСА) беше създаден, за да помогне на страните от региона по пътя им към ЕС. Той включва политически диалог, сериозни търговски преференции и финансова подкрепа. Включва и установяването на цялостни договорни отношения, което ще помогне на страните от региона да се подготвят за бъдещото членство. Развитието на гражданското общество и демократизацията са две от целите на ПСА и се очаква да допринесат за политическото, икономическото и институционално стабилизиране на региона. За значителна стъпка към членство в ЕС се счита подписването на Споразумението за стабилизиране и асоцииране (ССА).

2.2. Европейският икономически и социален комитет и Западните Балкани

Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) играе важна роля в подпомагане на развитието на гражданското общество в Западните Балкани. През 2004 г. беше създадена Контактната група за Западните Балкани, която е единственият и конкретен орган на ЕИСК, занимаващ се с този регион. Тя е част от широк кръг други органи на ЕС, които работят в тази област, и се съсредоточава върху добавената стойност, с която може да допринесе за цялостната работа на ЕС по темата.

Основната задача на ЕИСК в Западните Балкани е да наблюдава промените в политическата, икономическата и социалната ситуация в страните от Западните Балкани и отношенията между ЕС и Западните Балкани, по-конкретно в реализирането на Програмата от Солун и развитието на ПСА, да стимулира сътрудничеството между ЕИСК и организациите на гражданското общество на Западните Балкани и националните икономически и социални съвети или сродни институции, както и да насърчава и увеличава обмена на добри практики между организации на гражданското общество от ЕС и техни партньори в Западните Балкани.

3. Политически събития в Босна и Херцеговина

3.1. Настояща политическа ситуация

Политическият процес в Босна и Херцеговина продължава да се влияе от наследството на войната и Дейтънското споразумение, с което се създаде независимата държава Босна и Херцеговина в сегашната ѝ форма. Конкуриращите се политически сили се опитват да извлекат полза от Дейтънското конституционно устройство и същевременно да преодолеят недостатъците му. Необходимостта от опростяване и модернизиране на управлението на Босна и Херцеговина се признава все повече от международната общност, както и в самата Босна и Херцеговина, въпреки че политическото ръководство на ентитетите не дава еднозначна подкрепа за този процес, който се задвижва основно отвън.

През следващите години голямото политическо предизвикателство пред страната ще бъде конституционната реформа, без която не е възможно да се постигне понататъшен напредък към по-демократична и ефективна държава, нито да се осъществи цялостна програма за реформи и сближаване с ЕС. Реформата на Дейтънското конституционно устройство не би могла да бъде наложена отвън, въпреки че международната общност като цяло и ЕС в частност са готови да помогнат. Реформата трябва да дойде в резултат на консенсус между политическите фактори в Босна и Херцеговина и да получи широката подкрепа на гражданите. Този процес, който може да засегне всички сфери, ще бъде много деликатен и завършването му ще отнеме известно време.

Трябва да се отбележи, че мненията на политиците за бъдещето на страната са разнопосочни, а сред гражданите от различните етнически групи все още съществува недоверие. Като цяло преобладава националистическата реторика и лидерите на Босна и Херцеговина не са постигнали напредък в създаването посредством реформата на конституционната уредба на по-функционални и достъпни държавни структури, които да подкрепят процеса на европейска интеграция.

Поради загриженост за политическата стабилност в Босна и Херцеговина и в региона, закриването на Службата на Върховния представител беше отлагано на няколко пъти. През февруари 2008 г. Съветът по прилагане на мирното споразумение (СПМС) реши да обвърже закриването с постигането на напредък от Босна и Херцеговина по пет конкретни цели и две специфични условия (подписването на ССА и стабилно политическо положение). С изключение на окончателното определяне на Бръчко, напредъкът по постигането на петте цели (2) е крайно ограничен.

3.2. Политически отношения с ЕС и съседните държави

3.2.1. Отношения с Европейския съюз

Преговорите по ССА с Босна и Херцеговина (БиХ) започнаха през ноември 2005 г. ССА беше парафирано на 4 декември 2007 г. и подписано на 16 юни 2008 г., след като беше постигнат напредък по четири основни области, определени от Европейската комисия и Съвета през 2005 г (3). До ратифицирането на ССА от всички държави членки на ЕС търговските мерки на ССА се осъществяват чрез временното споразумение, приложимо от 1 юли 2008 г. Наред с другото, ССА формализира търговските преференции, които ЕС дава на босненски продукти от 2000 г. (на автономна основа) и доведе до постепенното отпадане на наложените от Босна и Херцеговина търговски ограничения и прогресивното намаляване на митническите такси за стоки от ЕС. Засега прилагането на временното споразумение е удовлетворително.

Паралелно с преговорите по ССА беше изработено споразумение за облекчен визов режим, което беше подписано на 17 септември 2007 г. и влезе в сила през януари 2008 г. Това споразумение намали, а за някои категории от граждани дори премахна таксите за обработка на молбите за издаване на визи. Със споразумението също се опростиха условията за предоставяне на визи на много групи граждани, в т.ч. студенти, бизнесмени, журналисти и др. На 26 май 2008 г. Европейският съюз започна дискусиите за въвеждане на безвизов режим за босненските граждани. За да завърши преговорите, Босна и Херцеговина следва да постигне напредък в изпълнението на всички критерии.

Относно предприсъединителната финансова подкрепа, през септември 2008 г. беше приет Документът за многогодишно индикативно планиране (ДМИП) за Босна и Херцеговина за 2008-2010 г. Европейската комисия (ЕК) отдели общо 74,8 милиона ЕUR за Босна и Херцеговина по програмата за 2008 г. от Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП). Основните области на интервенция са: укрепване на правовата държава и структурите на държавната администрация, икономическо и социално развитие и демократично стабилизиране. В рамките на Механизма за гражданско общество бяха отпуснати 6,5 млн. EUR за развитието на гражданското общество по националните програми за 2007-2008 г. от ИПП. Организациите на гражданското общество от Босна и Херцеговина се ползват и от програми за регионални дейности и програми за посетители, финансирани от Програмата за няколко бенефициери. Освен това от фондовете на Общността са предоставени 5,7 милиона EUR за подкрепа на бюджета на Службата на Върховния представител до юни 2009 г.

ИПП и оставащата подкрепа по програмата CARDS се осъществяват от делегацията на ЕК в Сараево. Децентрализираното управление на помощта остава средносрочна цел за Босна и Херцеговина. Подготовката за децентрализирано осъществяване напредва бавно. Част от персонала на Националния фонд и Централното звено за финансиране и договаряне (ЦЗФД) към Министерство на финансите (МФ) е назначен и наемането продължава. Сложната институционална и политическа среда в Босна и Херцеговина доведе до значителни забавяния в ратифицирането на рамковото споразумение за ИПП. Все още не е гарантирано самото осъществяване на споразумението. В резултат се бави и прилагането на Програмата за ИПП за 2007 г.

3.2.2. Отношения с Хърватия

Отношенията с Хърватия се измениха съществено от 2000 г. насам. Двете страни постигнаха допълнителни споразумения за връщането на бежанци през границата между Босна и Херцеговина и Хърватия и подписаха Споразумение за свободна търговия, което започна да се прилага почти веднага. През февруари 2008 г. Парламентът на Босна и Херцеговина одобри споразумение с Хърватия за двойното гражданство. Смята се, че около 400 000 граждани на Босна и Херцеговина имат и хърватско гражданство. Все още има неразрешени погранични спорове и остават пречки пред прехвърлянето на дела и екстрадирането на заподозрени за криминални деяния и престъпления против човечеството между Босна и Херцеговина и Хърватия.

3.2.3. Отношения със Сърбия

Отношенията със Сърбия се подобриха значително от падането на режима на Милошевич насам, като дипломатическите отношения бяха установени на 15 декември 2000 г. По време на председателството на Процеса за сътрудничество в Югоизточна Европа (ПСЮЕ) от страна на Босна и Херцеговина през 2003-2004 г. министрите на външните работи на страните от бивша Югославия се срещаха с по-широк кръг от свои колеги от Югоизточна Европа, за да заздравят ангажимента за добросъседски отношения, стабилност, сигурност и сътрудничество в Югоизточна Европа.

По време на предизборната кампания през октомври 2006 г. в Босна и Херцеговина станахме свидетели на откритото засилване на връзките между Република Сръбска (РС) и Сърбия, което достигна своя връх с подписването на преразгледаното Споразумение за специални паралелни отношения на 26 септември 2007 г. в Баня Лука, въпреки че и двете страни подчертаха, че това споразумение по никакъв начин не подрива суверенитета, териториалната цялост или политическата независимост на Босна и Херцеговина.

Но потенциалното напрежение в отношенията между Босна и Херцеговина и Сърбия остава. След като Косово обяви независимост, в РС все повече се използва реторика против духа на Дейтънското споразумение и нараснаха заплахите за отделяне; на 21 февруари 2008 г. Национално събрание на Република Сръбска прие резолюция, в която обвързва положението на РС в Босна и Херцеговина с това на Косово в Сърбия и описва обстоятелствата, при които РС си запазва правото да се отдели.

3.2.4. Регионално сътрудничество

Отношенията с Черна гора са добри и стават все по-активни. Подписани са споразумения за сътрудничество в областта на отбраната, полицейското сътрудничество, гражданската отбрана и трансграничното сътрудничество.

Отношенията с бившата югославска република Македония са добри и в двустранен, и в регионален план. Сключени са споразумения за реадмисия, полицейско сътрудничество и гражданска отбрана.

Отношенията с Албания се активизираха и Босна и Херцеговина реши да открие посолство в Тирана.

Босна и Херцеговина участва активно в програмите и инициативите за регионално сътрудничество, например в ЦЕФТА.

4. Икономическо развитие на Босна и Херцеговина

4.1. Настоящо състояние на икономиката на Босна и Херцеговина

Въпреки че политическата обстановка е трудна, Босна и Херцеговина вече четвърта година отбелязва стабилно икономическо развитие, като растежът на БВП за 2008 г. се оценява на 5,5 %. Инфлацията през първото тримесечие на 2007 г. беше само 1,5 %, но през второто полугодие на 2007 г. започна да се покачва, поради нарастването на цените на храните и транспорта, като през декември достигна 4,9 %, а през август 2008 г. се увеличи още до 9,5 %. Дефицитът по текущата сметка спадна от 21,3 % от БВП през 2005 г. на 11,4 % от БВП през 2006 г., но през 2007 г. отново се увеличи до 12,7 % от БВП. Търговският дефицит спадна от 49,6 % от БВП през 2005 г. на около 37 % от БВП през 2006 г. и 2007 г. За момента е малко вероятно да се постигне ново подобрение, тъй като през 2007 г. се забави експортната експанзия, отново нарасна вносът и вероятно преките чуждестранни инвестиции (ПЧИ) ще намалеят в резултат от световната финансова криза. През 2006 г. общият бюджетен излишък беше 3 % от БВП, в резултат основно от нарастването на приходите след въвеждането на ДДС. През 2007 г. излишъкът намаля до 1,3 % от БВП и през 2008 г. може да има дефицит в резултат от увеличения размер на възстановен ДДС наред с другите фактори.

Както и в други страни в преход, икономиката на Босна и Херцеговина расте, но страната е изправена пред широкоразпространена бедност и социални трудности. Оценките за размера на безработицата варират от 16 % до 44 %. БиХ се сблъсква с последствията на финансовата и икономическа криза, която представлява заплаха за икономическата, социалната и етническата ситуация, както и за отношенията в ЕС и в региона.

Структурата на управление на страната е тромава и поглъща над 50 % от нейния БВП. Способността на правителството да формулира и провежда политика е подкопана от фрагментираните структури, ограничените ресурси, липсата на опит и непоследователния подход към подкрепата на националните възможности.

ЕС е най-големият търговски партньор на Босна и Херцеговина (оборотът с ЕС представлява над 50 % от общия търговски оборот на Босна и Херцеговина). Подписването на ССА и влизането в сила на временното споразумение вероятно ще задълбочат отношенията и ще разширят търговската интеграция с ЕС. Босна и Херцеговина изнася главно за Италия, Германия и Словения. Вносът в Босна и Херцеговина се осъществява от същите държави-членки на ЕС и в по-малка степен от Австрия. Износът от Босна и Херцеговина се основава най-вече на метали, дървесина и изделия от дърво, минерални продукти и химични вещества. Вносът включва главно машини, минерални продукти, храни и химични вещества.

5. Настоящо състояние и роля на организациите на гражданското общество

5.1. Социален диалог

5.1.1. Правна среда

В Босна и Херцеговина социалният диалог не се води официално. Това се дължи на факта, че настоящата конституция не съдържа разпоредби за създаване на държавни управленски институции, които да се занимават със социалната политика и образованието.

И осемте основни конвенции на Международната организация на труда (МОТ) са ратифицирани от Босна и Херцеговина. Свободата на сдружаване е гарантирана в конституциите на Босна и Херцеговина, Федерацията на Босна и Херцеговина (ФБиХ) и Република Сръбска (РС). Двата ентитета и федералната област Бръчко имат свои отделни закони в трудовата област.

Законът на Босна и Херцеговина за асоциациите и фондациите, приет през декември 2001 г., не съдържа разпоредба за регистрирането на синдикална федерация на равнището на Босна и Херцеговина.

Но, според доклада на Европейската комисия за 2008 г. за напредъка, в тази сфера не е постигнат напредък. Фактът, че на държавно равнище все още не съществуват правомощия в областта на заетостта и социалните политики, остава пречка пред развитието на стратегия за заетостта за цялата страна. По конституционни причини Република Сръбска систематично възразява срещу това на държавното равнище да се дава роля по въпросите на вътрешния пазар на труда. Стратегиите за заетостта и проектите за активни мерки за заетост са изработени от Двата ентитета и областта Бръчко. Но между тях почти няма координация.

Подобно е положението в областта на социалния диалог. Конфедерацията на синдикатите не можа да се регистрира на държавно равнище. Регистрацията на синдикатите и тяхното признаване и представителност са синоними в настоящото законодателство. Освен това правното основание и процедурите за социалните партньори са същите като за всички други организации на гражданското общество, като обединенията на потребителите или спортните сдружения, което е непропорционално. Сложната политическа и социална организация в страната продължава да се отразява на диалога между социалните партньори и изглежда, че в обозримо бъдеще няма да има решение. Липсата на яснота по отношение на правната регистрация на синдикатите блокира постигането на по-нататъшен напредък в утвърждаването на колективното трудово договаряне и развитието на доброволното колективно трудово договаряне. Би трябвало да се изготви нов закон, който да замени горепосочения Закон за асоциациите и фондациите, за да се премахне дискреционното правомощие на правителството да решава дали нова организация да бъде регистрирана или не.

5.1.2. Социални партньори

5.1.2.1. Работодатели

В Босна и Херцеговина е трудно да се говори за организации на работодателите на държавно равнище. Тъй като на държавно равнище няма Министерство на труда и много от икономическите въпроси са отговорност на правителствата на ентитетите, на държавно равнище няма официална координация или сътрудничество между организациите на работодателите.

Двете големи организации на работодателите са Сдружението на работодателите на Федерацията на Босна и Херцеговина и Сдружението на работодателите на Република Сръбска. И двете участват в икономическите и социални съвети на равнището на ентитетите. Основните проблеми пред организациите на работодателите и във вътрешен, и във външен план са представителността и ефективното представителство на интересите на членовете им пред публичните власти.

5.1.2.2. Синдикати

Във ФБиХ и РС равнището на синдикализиране в официалния сектор е доста високо. Федерацията на независимите синдикати (Savez Samostalnih Sindikata Bosne i Hercegovine, SSSBiH) организира работниците във ФБиХ, а Конфедерацията на синдикатите на Република Сръбска (Savez Sindikata Republike Srpske, SSRS) - в РС. На учредителна асамблея, която се проведе в Сараево на 24 юни 2005 г., синдикалните конфедерации на ентитетите на Босна и Херцеговина - ФБиХ и РС, създадоха обща единна организация за синдикатите на Босна и Херцеговина (KSBiH). KSBiH подаде искане за регистрация на държавно равнище, но до днес въпросът не е решен.

5.1.3. Оценка на съществуващите механизми

На държавно равнище не съществува икономически и социален съвет, основно поради нежелание въпросът за социалния диалог да се повдига на държавно равнище, предимно в Република Сръбска (4). Има два кодекса на труда – по един за всеки ентитет, а на държавно равнище няма Министерство на труда. Основните въпроси за социалните партньори са: икономическите политики, трудовото право и образованието, които са в ресора на правителствата на ентитетите и на местните власти. В Босна и Херцеговина все още не е създаден истински единен пазар (включително на труда). Икономически и социални съвети съществуват само на равнището на ентитетите и получават финансиране за дейностите си от правителството. Оставащата формална пречка пред създаването на ИСС на държавно равнище е непризнаването на общата единна синдикална организация. Трябва също да се отбележи, че социалните партньори все още имат малък капацитет и е необходимо допълнително вътрешно професионализиране на работата им.

5.2. Граждански диалог

5.2.1. Правна среда

Развитието на гражданското общество в Босна и Херцеговина има кратка история. Преди войната съществуваха редица обществени организации, чиято дейност беше главно в областта на културата и спорта. По време на войната и след това дейността на повечето неправителствени организации (НПО) беше съсредоточена в раздаването на хуманитарни помощи и бавно се пренасочи към стандартни задачи.

НПО може да се регистрират на равнището на държавата, ентитета, кантона (за ФБиХ) или общината. От 2002 г. Законът за асоциациите и фондациите позволява НПО да се регистрират към Министерството на правосъдието на Босна и Херцеговина и да работят навсякъде в страната. Но поради тромавата процедура за получаване на регистрация на държавно равнище и непризнаването на държавната регистрация на равнището на ентитетите (Република Сръбска) много НПО предпочитат да се регистрират на равнището на ентитета. В подписания през 2004 г. Меморандум за разбирателство за създаването на общ регистър за асоциации и фондации в Босна и Херцеговина между правителствата на държавата, ентитетите и област Бръчко се насърчава „увеличаването на свободата на движение на асоциациите и фондациите и се създава система за бърз достъп до информация за всички фондации и асоциации“.

Законът за асоциациите и фондациите беше изменен и влезе в сила през 2008 г. Все още е в сила Правилникът за регистриране от 2002 г., което усложнява процеса на регистрация. Властите на Босна и Херцеговина се стремят да го изменят, за да намалят броя на документите, изисквани при регистрацията. Планира се и въвеждането на онлайн регистрация.

Според проучване, изготвено от екип на ООН в страната (5), един от основните въпроси за ОГО е наскоро въведената система на ДДС. Законът за ДДС, който влезе в сила в Босна и Херцеговина на 1 януари 2006 г., въведе унифицирана данъчна ставка от 17 %, което представлява увеличение на данъците. За наетия от тях персонал ОГО дължат и различни осигуровки (социална, здравна). Освен това даренията се облагат с данъци. Общото чувство е, че данъчни облекчения за организациите на гражданското общество биха били посрещнати радушно и биха облекчили работата им.

Друг важен въпрос е публичното финансиране за ОГО. В повечето случаи ОГО смятат, че публичните средства не се разпределят по достатъчно прозрачен начин. Все още не се прилага законодателството за доброволчеството. От съществено значение остава преодоляването на лошото прилагане на законите и удовлетворяването на необходимостта от хармонизирането им. Някои от ОГО отбелязват, че процесът на законотворчество в Босна и Херцеговина не е прозрачен и достъпен.

Организациите на гражданското общество получават слаба подкрепа от политическите органи, тъй като някои от тях ги възприемат като съперници. Като цяло местните власти не разбират добре ценностите и ползите от партньорството с гражданското общество.

5.2.2. Ситуацията в групите, представляващи други интереси

Общият брой на регистрираните в Босна и Херцеговина НПО вече наближава 8 000 (6), но активните сред тях са по-малко на брой. Приходите на третия сектор се оценяват на 4,5 % от БВП, а оперативните разходи са 2,4 %. Наетите от сектора представляват 1,45 % от икономически активното население (7).

НПО работят предимно в сферата на насърчаването на правата на човека. Други важни сфери на участие от страна на НПО са образованието, въпросите на равноправието между половете, икономическото развитие, хуманитарната помощ, развитието на гражданското общество, здравеопазването, младежта и децата, развитието на общностите.

5.2.3. Оценка на съществуващите механизми

Забелязва се известен напредък в институционализирането на отношенията между властите и неправителствения сектор на държавно равнище. На 7 май 2007 г. Съветът на министрите на Босна и Херцеговина и представители на гражданското общество подписаха Споразумение за сътрудничество между Съвета на министрите на Босна и Херцеговина и неправителствения сектор в Босна и Херцеговина.

В изпълнение на споразумението през октомври 2007 г. беше създаден Борд на гражданското общество. Въпреки че той не представлява цялото гражданско общество, той има 31 подсектора, което го превръща в най-мощният форум на НПО в страната. Все пак са необходими повече усилия от страна на властите, за да се установи редовна и системна комуникация с гражданското общество и да се насърчава неговото участие в изработването на политиките.

6. Ролята на организациите на гражданското общество в процеса на интеграция в ЕС

6.1. Организации на гражданското общество и процеса на европейска интеграция

Европейската идея не присъства много изразено в работата на организациите на гражданското общество. Гражданите разглеждат европейската интеграция на БиХ в далечна перспектива. Повечето ОГО имат ограничен опит за работа с партньорите си от страните на ЕС. Дебатът за ЕС едва започва в БиХ. ОГО насочват проектите си към определените от финансовите донори приоритети – международните организации и правителства и местните донори. Застъпничеството за европейската интеграция на БиХ във всеки сектор все още не е ясно изразено, с изключение на дейностите на международните НПО. Въпреки това 80 % от гражданите на БиХ подкрепят нейното бъдещо членство в ЕС, което е добра отправна точка за дейностите на ОГО, свързани с изпълнението на критериите за членство в ЕС.

Брюксел, 16 юли 2009 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Mario SEPI

(1) Според определението на Европейския икономически и социален комитет, понятието „гражданско общество“ обхваща организациите на работодателите, синдикатите и други неправителствени организации и групи, защитаващи различни интереси.

(2) 1) Приемливо и устойчиво решаване на въпроса за разпределянето на собственост между държавата и другите равнища на управление; 2) Приемливо и устойчиво решаване на въпроса за собствеността на отбранителните сили; 3) Окончателно определяне на статута на Бръчко; 4) Фискална устойчивост (насърчена от споразумение за методика на постоянен коефициент на органа за непряко облагане и създаване на Национален фискален съвет); и 5) Укрепване на принципа на правовата държава (доказано чрез приемане на национална стратегия за военните престъпления, на закон за чужденците и предоставянето на убежище и на национална стратегия за реформа в сектора на правосъдието).

(3) 1) Осъществяване на реформа в полицията в съответствие със споразумението за преструктуриране на полицията от октомври 2005 г.; 2) цялостно сътрудничество с МНТБЮ; 3) приемане и прилагане на цялото необходимо законодателство за публичното радио- и телевизионно разпространение; и 4) създаване на законодателна рамка и административен капацитет, които да позволяват правилното прилагане на ССА.

(4) На 22 август 2007 г. министър-председателят на Република Сръбска, Milorad Dodik, заяви, че правителството на РС няма да подкрепи създаването на социален съвет на равнището на БиХ, [тъй като смята, че] основните икономически и социални въпроси се разглеждат на равнището на ентитетите и че създаването на такъв съвет е политически въпрос.

(5) Работен документ на екип на ООН в Босна и Херцеговина „Основни констатации за нивото на сътрудничество между Агенциите на ООН и организациите на гражданското общество в Босна и Херцеговина“, януари 2007 г.

(6) Данни към февруари 2005 г., предоставени в доклада по финансирания от ЕС проект „Mapping Study of Non-State Actors in Bosnia-Herzegovina“ („Изследване на недържавните фактори в Босна и Херцеговина“), от септември 2005 г.

(7) „Employment, social service provision and the non-governmental organisation (NGO) sector. Status and prospects for Bosnia and Herzegovina. Analysis and policy implications“, Qualitative Study #3, 2 April 2005; DFID Labour and Social Policy Project („Заетост, предоставяне на социални услуги и сектор на неправителствените организации. Състояние и перспективи за Босна и Херцеговина. Анализ и последици за политиката“, качествено изследване №3, 2 април 2005 г.; проект за трудова и социална политика на Департамента по международно развитие на правителството на Великобритания).