Както се посочва в придружаващия работен документ на службите на Комисията относно положението на младежите, достъпът на младежите до възможности по отношение на образованието, заетостта, мобилността и демократичното участие се е подобрявал до края на 2019 г., докато не избухна пандемията от COVID-19. Пандемията доведе до прекъсвания в сферата на образованието, обучението и други учебни дейности, до загуба на възможности за заетост и кариерно развитие, до социално изключване и проблеми с психичното здраве.

Преди пандемията от COVID-19: младите хора в Европа бяха все по-мобилни и свързани, но с неравенства по отношение на образованието и социално-икономическото положение

През 2019 г. в ЕС-28 живееха приблизително 86 милиона младежи (всеки шести бе на възраст между 15 и 29 години). През периода 2010—2019 г. делът на младите хора от общото население на ЕС намаля с 1,8 процентни пункта (най-голям бе спадът в Балтийския и Източноевропейския регион), което потвърждава дългосрочната тенденция на намаляване на броя на младото население. Успоредно с това обаче от 90-те години на XX век насам миграцията на младите хора в рамките на Европа и към нея се ускори.

През 2019 г. един на всеки трима млади хора в ЕС съобщава, че е пребивавал в чужбина най-малко две седмици с цел образование, обучение, работа, обмен или доброволческа дейност. Над 40 % от младите хора, които са обмисляли възможността да заминат в чужбина с цел обучение или доброволческа дейност, но не са го направили, съобщават, че не разполагат с необходимите финансови средства или посочват семейни, лични или свързани с работата причини.

През последните години, до момента на избухване на пандемията от COVID-19, европейските икономики бяха на път да се възстановят от икономическата криза. Въпреки това през 2019 г. над 5 милиона жители на ЕС-28 на възраст между 15 и 29 години продължаваха да са безработни (6,3 % от всички млади хора на възраст 15—29 години, или 11,1 % от младежката работна сила). Между 2015 г. и 2019 г. коефициентът на младежка безработица намалява във всички държави — членки на ЕС, но винаги продължава да надвишава повече от два пъти общия коефициент на безработица. През 2020 г. в контекста на пандемията коефициентът на младежка безработица в ЕС-27 се увеличава от 11,9 % през 2019 г. на 13,3 %. На младите хора им е необходимо повече време, за да се интегрират трайно на пазара на труда, а уязвимите групи остават в неравностойно положение в работната среда.

Младите хора са ангажирани в много форми на гражданско и политическо участие. Те включват организации на гражданското общество и социални движения или ангажираност в неинституционализирани форми на участие, като например ръководеното от младежи глобално движение за климата „Петъци за бъдеще“. Те също така оценяват гласуването като важен канал за демократично участие: над две трети от младите хора в ЕС са гласували поне веднъж на местни, национални или европейски избори. Тенденцията на нарастване бе потвърдена по време на изборите за Европейски парламент през 2019 г. Младите хора също така имат доста или много положително мнение за ЕС и в сравнение с по-възрастните са склонни да имат повече доверие в Съюза и се чувстват удовлетворени от начина, по който функционира демокрацията на национално и европейско равнище.

Използването на интернет е съществена част от живота на младите хора в ЕС-28, като през 2019 г. 90 % от тях са го използвали ежедневно, а 45 % са участвали в дейности за учене в онлайн среда. Благодарение на цифровизацията са създадени много възможности за взаимодействие, учене и участие, но са възникнали и предизвикателства, свързани с цифровите умения и цифровото разделение, както и с потенциалното излагане на опасно съдържание и контакти. Младите европейци, особено хората в селските и отдалечените райони и с по-ниска степен на формално образование, постоянно съобщават за ограничено използване на интернет с цел взаимодействие с публичните органи, участие в електронната търговия и икономиката на сътрудничеството. Предизвикателствата засягат свързаността, широколентовия достъп и наличието на цифрови устройства. Тъй като цифровото оборудване и интернет връзката станаха крайно необходими за обучението, поради свързаните с тях разходи за образование неравенството се задълбочи.

Пандемията от COVID-19 доведе до ускоряване на цифровите тенденции и силно отрицателно въздействие върху образованието, заетостта и психичното здраве

Пандемията от COVID-19 засегна и оказа безпрецедентен натиск върху системите за образование и обучение в целия свят и в Европейския съюз. Ограниченията доведоха до сериозни промени в начините на преподаване и учене, както и в комуникацията и сътрудничеството в рамките на образователните общности. Тези ограничения дадоха отражение върху учащите, техните семейства, учителите, обучаващите, изследователите и ръководителите на институции, както и върху професионалистите в общността, които подкрепят образованието и младежта.

Ученето често е по-затруднено поради липсата на тясно взаимодействие с преподавателите и съучениците, по-малката степен на подробност и забавянията. Физическото и емоционалното благополучие са нарушени, тъй като училищата и университетите не са в състояние да предложат структурирани дейности или достъп до съоръжения и помощни образователни услуги. Социалното измерение на образованието е сериозно засегнато и много младежи изпитват чувства на изолация, тревожност и депресия. Освен това младите хора в неравностойно положение е по-вероятно да бъдат изложени на стресираща домашна среда.

Вследствие на пандемията се проявиха съществуващите социално-икономически неравенства по отношение на възможностите за обучение на децата у дома. Цели групи учащи, включително групи от отдалечени и селски райони, мигранти и бежанци, млади хора със специални образователни потребности и други групи в неравностойно положение, бяха изложени на риск да бъдат изключени от онлайн преподаването и ученето. Много семейства и учащи не разполагаха с необходимата компетентност, ресурси и оборудване, за да се справят с ученето от разстояние; това се оказа сериозен проблем за онези, които обикновено получават целенасочена подкрепа при обучението, субсидирана храна или достъп до различни извънкласни дейности и наставничество.

Накратко, въпреки че затварянето на висшите училища повлия в известна степен на напредъка в обучението на всички учащи, преминаването към учене онлайн оказа непропорционално отрицателно въздействие върху онези, които вече се намираха в неравностойно положение, като увеличи вероятността изложените на риск учащи да отпаднат от училище. След като през предходните години делът на младите хора, незаети с работа, учене или обучение (NEET), постоянно намаляваше, през 2020 г. той се върна на равнището от 2017 г. (13,7 %). Първата оценка на наличните данни също показва, че през изминалата година равнището на социално изключване е нараснало. Младите хора и децата се открояват като лицата, изложени на най-голям риск, особено когато вече се намират в неравностойно положение. Средносрочните и дългосрочните последици от това прекъсване все още не са ясни, но то може да повлияе на бъдещите проценти на преждевременно напусналите училище, както и на равнището на придобиване на умения и на резултатите от обучението.

Освен това пандемията от COVID-19 оказва безпрецедентно въздействие върху психичното и емоционалното здраве на младите хора, което пораждаше безпокойство още преди пандемията. Пандемията променя драматично междуличностните им отношения и поражда чувства на сериозна загриженост и тревожност. Децата, юношите и младежите са изключително засегнати от прекъсването на семейните и социалните връзки, а от икономическата криза, породена от ограниченията на свободата на движение, пострадаха особено много младите европейци.

Вследствие на пандемията от COVID-19 бяха задълбочени съществуващите вече неравенства между младите европейци на пазара на труда в сравнение с останалата част от работещото население. Въпреки че през 2020 г. коефициентът на безработица се е увеличил за всички възрастови групи, при младите хора той е бил по-значителен. Сравнението на коефициентите на младежка безработица през 2019 г. и 2020 г. показва, че тенденцията към намаляване през периода 2013—2019 г. се е обърнала през 2020 г. във всички възрастови групи.

Най-силно засегнати от кризата сектори са онези, в които работят повечето млади европейци (например търговия на дребно, хотелиерство, ресторантьорство). Младите жени е особено вероятно да бъдат засегнати, тъй като те са заети в тези сектори в по-голяма степен от младите мъже. Заетите на стабилни работни места, при които е възможна работа от разстояние, бяха по-малко засегнати от безработицата, отколкото онези в несигурни трудови правоотношения, особено в секторите, в които не е възможна работа от разстояние.

Тъй като повечето млади хора използват социалните мрежи, за да получат достъп до информация (65 % — Евробарометър, 2019 г.), Комисията подкрепи медийната грамотност, за да помогне на младите хора да се справят с дезинформацията, включително във връзка с COVID-19. По отношение на новините относно пандемията през 2020 г. младите европейци са се доверявали най-много на научни източници на информация и на следващо място, на уебстраниците на националните правителства. Младите хора успяха да покажат голяма устойчивост и също така участваха в намаляването на въздействието на пандемията. Много от тях се ангажираха с доброволческа дейност и подкрепа между поколенията.

3.Информация от младежкия сектор

Младежките организации и организациите, осъществяващи дейност в областта на младежката работа, допринасят за изпълнението на редица европейски политики, като например в областта на образованието, приобщаването, здравеопазването и заетостта. Също така те са ключови партньори в изпълнението на стратегията на ЕС за младежта. Данните от Проучването на състоянието на представителството на младежта в ЕС (Study on the landscape of youth representation in the EU) от 2019 г. сочат, че младежкият сектор в ЕС като цяло се разраства и че традиционните младежки структури, като неправителствени организации (НПО) и мрежи, продължават да играят ключова роля. Тези структури във все по-голяма степен използват онлайн методи за информиране, още преди пандемията от COVID-19. НПО често съчетават онлайн социалните мрежи с физическо участие на място, като например работа с училища, младежка работа и набиране на участници по време на събирания.

Комисията следи отблизо състоянието на сектора на младежката работа в ЕС чрез специални инструменти, като например платформата за обмен на информация във връзка с COVID-19, създадена през 2020 г. в партньорство със Съвета на Европа. Извършеният чрез платформата анализ показа, че 70 % от организациите не са били в състояние да поддържат повече от 20 % от дейностите си, почти 60 % от тях е трябвало да преосмислят начина си на работа и как да преминат към цифровизация, а над 85 % са били принудени да отменят една или повече прояви поради пандемията. Въздействието върху представителството на младежта, включително сериозните ограничения на физическото участие, все още трябва да бъде допълнително оценено.

Акцентът в Проучването относно младежката работа в ЕС (Study on youth work in the EU) от 2021 г. е поставен върху нуждите на младежките работници на местно равнище и съществуващите публични политики в контекста на пандемията. В него се посочва, че настоящата ситуация е повишила необходимостта от допълнителни ресурси за компенсиране на допълнителните разходи или на бюджетния дефицит, както и от по-голям достъп до цифрова инфраструктура и материали. Засиленото разгръщане на потенциала на цифровите инструменти за младежка работа би способствало за насърчаване на знанията на младите във връзка с цифровите технологии и за повишаване на осведомеността относно потенциалните рискове, свързани с тях.