Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за създаване на Програма за регистрирани пътници /* COM/2013/097 final - 2013/0059 (COD) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО · Основания и цели на предложението Възможностите, предоставяни от новите технологии в областта на интегрираното управление на границите, се разглеждат активно на равнище ЕС от 2008 г. насам, когато Комисията публикува своето съобщение „Подготовка на следващите стъпки в управлението на границите в Европейския съюз“[1]. В съобщението си Комисията предложи създаването на Програма за регистрирани пътници (RTP) за често пътуващите граждани на трети страни, които са били предварително проучени, за да може преминаването на границата да бъде улеснено. Програмата за регистрирани пътници беше подкрепена със Стокхолмската програма[2], приета от Европейския съвет през декември 2009 г. Европейският съвет от юни 2011 г. призова за „ускоряване на напредъка в областта на „интелигентните граници“. Като първа реакция на този призив на 25 октомври 2011 г.[3] Комисията публикува съобщение относно вариантите за осъществяване на Системата за влизане/излизане и Програмата за регистрирани пътници. Настоящото предложение се представя заедно с предложение за създаване на Система за влизане/излизане и предложение за изменение на Кодекса на Общността, с който се уреждат проверките на външните гранични контролно-пропускателни пунктове и наблюдението на външните граници (Кодекса на шенгенските граници)[4], с цел уреждане на функционирането на двете нови системи. За всяка от системите е представена оценка на въздействието. Настоящото предложение не засяга митническия контрол, т.е. контрола на стоки. · Общ контекст Кодексът на шенгенските граници беше приет на 15 март 2006 г. с цел да бъдат определени условията, критериите и подробните правила за проверки на външните гранични контролно-пропускателни пунктове и за наблюдение на външните граници. В съответствие с член 7 всички лица подлежат на проверки при преминаване на външните граници. Като правило гражданите на трети страни подлежат на обстойни проверки, а гражданите на ЕС и лицата, които се ползват с правото на свободно движение[5]― на минимални проверки. При сега действащите правила за гражданите на трети страни обаче се прилагат едни и същи проверки, независимо от степента на риск, който представляват различните пътниците, или колко често пътуват. Това се дължи на факта, че в сега действащото законодателство не се допускат изключения от принципа на обстойната гранична проверка освен за онези категории граждани на трети страни, които са изрично споменати в Кодекса на шенгенските граници или в Регламента за местния граничен трафик[6], като например държавните глави, трансграничните работници и жителите на гранични райони. Едва малка част от лицата, преминаващи външните граници, могат да се възползват от горепосочените изключения — около два милиона души, което се равнява на 0,2 % от целия пътникопоток. Може да се очаква този брой до голяма степен да остане непроменен, с незначително увеличение поради по-честото използване на режимите на местен граничен трафик. До края на 2010 г. държавите членки са издали 110 000 разрешителни за местен граничен трафик. С цел да се спазват изискванията на Кодекса на шенгенските граници граничната охрана установява дали гражданинът на трета страна отговаря на всички условия за влизане в ЕС при всяко негово влизане (цел на престоя в ЕС, достатъчно средства за издръжка и намерение за завръщане в страната на произход). Това се прави чрез интервюиране на пътника и проверка на необходимите документи, като потвърждение на резервацията за настаняване и билет за обратен полет/пътуване с кораб или влак. Граничната охрана следи и за спазване на срока на разрешен престой в Шенгенското пространство, което понастоящем се извършва чрез изчисляване на срока на престой съобразно положените печати в документа за пътуване. Като се отчита предвиденото увеличаване на пътникопотоците по външните граници, за често пътуващите граждани на трети страни следва да се предвиди алтернативна процедура за гранична проверка, като постепенно се премине от подход, съсредоточен върху третата страна, към подход, съсредоточен върху лицата. На практика Програмата за регистрирани пътници ще действа по границите по следния начин. На всеки регистриран пътник ще бъде издаван токен под формата на машинночитаема карта, съдържаща еднозначен идентификатор (т.е. номер на заявлението), която при пристигане и заминаване на границата се прекарва през автоматични врати. На вратите токенът, документът за пътуване (и номерът на визовия стикер, ако е приложимо), както и пръстовите отпечатъци на пътника, ще бъдат разчетени и сравнени с тези, съхранявани в централното хранилище и други бази данни, включително във Визовата информационна система (ВИС) за притежателите на виза. Ако пътникът премине успешно през всички проверки, той може да продължи през автоматичните врати. В случай на възникнал проблем граничната охрана му оказва съдействие. Преминаването на границите ще бъде улеснено и при ръчните гранични проверки, тъй като на граничната охрана няма да се налага да задава допълнителни въпроси на регистрирания пътник, например местоназначението на пътуването и наличието на достатъчно средства за издръжка. За да се премине към пълна автоматизация на граничните проверки за регистрираните пътници, както е описано по-горе, задължително предварително условие ще бъде създаването на Система за влизане/излизане (EES), със или без биометрични данни, чрез която да се регистрират влизанията и излизанията през външните граници на гражданите на трети страни, извършващи краткосрочен престой. Системата за влизане/излизане ще позволи да бъде премахнато задължението за подпечатване на документа за пътуване, предвидено в Кодекса на шенгенските граници, тъй като ръчното подпечатване ще бъде заменено с автоматично регистриране и изчисляване на престоя. След като задължението за подпечатване престане да съществува, извършването на справка на външните граници ще стане задължително, за да се гарантира, че гражданинът на трета страна не е превишил законното си право на престой в Шенгенското пространство. Тази справка може да се извършва автоматично, като се използват машинночитаемата зона на документите за пътуване или пръстови отпечатъци. Програмата за регистрирани пътници заедно със Системата за влизане/излизане ще спомогнат много за подобряване на управлението и контрола на пътническите потоци на границата чрез едновременно засилване на проверките и ускоряване на преминаването на границите за често пътуващите граждани на трети страни, които са били предварително проучени. Законодателната финансова обосновка, приложена към настоящото предложение, се основава на проучване на разходите за Системата за влизане/излизане и Програмата за регистрирани пътници, извършено от външен изпълнител. Въз основа на изложените по-горе съображения целта на настоящото предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета е: – уреждането на условията и редът за достъп до Програмата за регистрирани пътници, – определянето на целта, функционалните характеристики и отговорностите във връзка със „системата токен[7]—централно хранилище“ като система за съхраняване на данни за регистрираните пътници и – поверяването на Агенцията за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието[8] (наричана по-нататък „Агенцията“) разработването и оперативното управление на централното хранилище и изготвянето на техническите спецификации за токена. Настоящият регламент представлява основният инструмент от правната уредба на Програмата за регистрирани пътници. С цел да се допълни тази правна уредба, се налага изменението и на Кодекса на шенгенските граници в посока улесняване на преминаването на границите за гражданите на трети страни, като това предложение се представя успоредно с настоящото предложение. Освен това, едновременно с гореспоменатите предложения се представя и предложение за създаването на Система за влизане/излизане, в която да се регистрират влизанията и излизанията на гражданите на трети страни. · Съществуващи разпоредби в областта на предложението Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници). Регламент (ЕО) № 1931/2006 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правилата за местния граничен трафик по външните сухопътни граници на държавите членки и за изменение на разпоредбите от Шенгенската конвенция. Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС). Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс). Регламент (ЕС) № 1077/2011 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейска агенция за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието. 2. КОНСУЛТАЦИЯ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО · Консултация със заинтересованите страни Консултацията със заинтересованите страни е описана в придружаващата оценка на въздействието. · Оценка на въздействието Първата оценка на въздействието[9] бе извършена през 2008 г. при подготовката на съобщението на Комисията по тази тема, а втората оценка на въздействието бе завършена през 2013 г.[10] В първата оценка бе направен анализ на вариантите на политиката и тяхното най-вероятно въздействие и бе стигнато до заключението, че трябва да се създаде Програма за регистрирани пътници за гражданите на трети страни. След като бяха проведени консултации и предварителна проверка, във втората оценка на въздействието бяха анализирани основни варианти за осъществяване. След анализ на различните варианти и техните подварианти беше установено, че най-подходящият вариант, за да се гарантира безпроблемно преминаване на пътникопотоците по външните граници, без да се намалява нивото на сигурност в рамките на ЕС, е създаването на Програма за регистрирани пътници за често пътуващите граждани на трети страни, които са били предварително проучени и проверени, при която данните (биометрични данни, буквено-цифрови данни и еднозначeн идентификационен номер) се съхраняват в централно хранилище, а еднозначният идентификатор (номерът на заявлението) — в токен. При този вариант използването на лични данни в дадена информационна система на ЕС е сведено до минимум, тъй като граничната охрана на първата линия на контрол няма достъп до тях и по този начин се избягват основните недостатъци, свързани със сигурността, които би имала система, основаваща се единствено на токен. Предпочитаният вариант следва да бъде подплатен с подходящи разпоредби за защита на данните. За да се постигне това, е необходимо да се прилагат същите разпоредби за защита на данните, каквито се прилагат спрямо ВИС, както и да се запазят настоящите практики, в това число съхраняването на информацията за максимален срок от пет години. Личните данни, запазени в централното хранилище (биометричните и буквено-цифровите данни от заявленията), не следва да бъдат съхранявани по-дълго от необходимото за целите на Програмата за регистрирани пътници. Целесъобразно е данните да се пазят за срок не по-дълъг от пет години, за да може данните за предишни заявления да бъдат взети предвид при оценката на последващи заявленията по Програмата за регистрирани пътници или при подновяване на достъпа до нея, като се има предвид и фактът, че пръстовите отпечатъци, пазени в хранилището (за срок от 59 месеца), се използват повторно. Освен това, петгодишен срок на съхраняване ще позволи предоставянето на достъп до Програмата за регистрирани пътници в продължение на пет години без подаването на ново заявление. Първоначален достъп до Програмата за регистрирани пътници следва да се предоставя за срок от една година. Срокът на достъп може да бъде удължен за период от две години, последван от още две години без подаването на ново заявление. След изтичането на петгодишния срок на валидност, следва да бъде подадено ново заявление за подновяване на достъпа. Тази практика ще бъде в съответствие с издаването на многократна виза (за максимален срок от пет години) на пътниците, чиито данни се съхраняват във ВИС за срок от пет години. В централното хранилище следва да се съхраняват четири пръстови отпечатъка, за да може на външните гранични контролно-пропускателни пунктове да бъде извършена точна проверка на всеки регистриран пътник. Съхраняването на отпечатъци от четири пръста осигурява наличността на достатъчно данни при всякакви обстоятелства, като същевременно количеството съхранявани данни остава в разумни граници. Съхраняването само на един или два пръстови отпечатъка може да създаде проблеми на пътниците и на граничните органи по външните граници, тъй като изображението на пръстовите отпечатъци може да е зацапано, изопачено или непълно. Това важи най-вече за Програмата за регистрирани пътници, тъй като достъпът може да бъде предоставен за пет години и едни и същи пръстови отпечатъци може да се използват повторно (за срок от 59 месеца), ако регистрираният пътник подаде ново заявление. Граничната охрана ще има достъп до данните, съхранявани в централното хранилище, само за целите на оценяване на заявленията, отнемане или удължаване на достъпа до Програмата за регистрирани пътници, при изгубване или кражба на токена или ако възникнат други проблеми във връзка с улесненото преминаване на границата от регистрираните пътници. При извършване на граничната проверка граничната охрана ще получава единствено положителен или отрицателен отговор от централното хранилище, без допълнителни уточнения. Следователно чрез предпочитания вариант се постига добър баланс между сигурност, улесняване и защита на данните. За да се гарантира лесен достъп до Програмата за регистрирани пътници гражданите на трети страни следва да може да подадат заявление в консулството на всяка държава членка или на всеки външен граничен контролно-пропускателен пункт. Това ще осигури по-голям брой участници в програмата, с което ще се помогне на държавите членки да управляват пътникопотоците по външните гранични контролно-пропускателни пунктове. Заявленията следва да се разглеждат въз основа на същите критерии като тези, използвани за издаването на многократни визи. Разглеждането на заявленията, подадени от членовете на семейството на граждани на Съюза, обаче се извършва, като се използват критериите, използвани при разглеждането на заявленията им за издаване на входни визи. Държавите членки могат да решат дали да използват и внедрят системи за автоматизиран граничен контрол по външните си гранични контролно-пропускателни пунктове. Несъмнено е обаче, че съчетаването на критерии за проучване на пътниците като тези, използвани за издаването на многократни визи, с напълно автоматизиран граничен контрол ще окаже максимално общо въздействие за улесняване на преминаването на границата от регистрираните пътници. Освен това по този начин се поддържа висока степен на сигурност, като същевременно се спазват основните права. Това е и най-икономичният подход, като се имат предвид разходите, свързани с по-строга процедура на проучване на пътниците и полуавтоматизиран граничен контрол. Пълната автоматизация ще бъде икономически ефективно средство, особено по най-натоварените гранични контролно-пропускателни пунктове, където вече са налице проблеми с капацитета и опашки. Всяка държава членка обаче ще трябва да прецени за всеки отделен граничен контролно-пропускателен пункт дали внедряването на система за автоматизиран граничен контрол ще придаде добавена стойност на пропускателния капацитет на пункта, като по този начин се съкрати времето за преминаване на границата от пътниците, освободят се човешки ресурси и държавата членка се сдобие с инструмент за управление на увеличаващите се пътникопотоци по границите си. Независимо от това дали се използват съоръжения за автоматизиран граничен контрол улесненото преминаване на границите следва да се прилага на всички външни гранични контролно-пропускателни пунктове за всички граждани на трети страни, на които е даден достъп до Програмата за регистрирани пътници. С цел да се осигури надеждна проверка на кандидатите, ще бъде необходимо да се обработват биометрични данни (пръстови отпечатъци) в централното хранилище и да се извършва проверка на биометричните данни на външните гранични контролно-пропускателни пунктове[11]. Комитетът за оценка на въздействието преразгледа проекта за оценка на въздействието и на 14 март 2012 г. даде становище. Препоръките за подобрения бяха включени в окончателната версия на доклада. По-специално бяха направени следните промени: беше усъвършенстван и изяснен базовият сценарий; на проблема беше дадено по-широко определение, за да включи поуките от разработването на други широкомащабни информационни системи и поуките във връзка със системите за автоматизиран граничен контрол и националните програми за регистрирани пътници, прилагани в държавите членки и държавите извън ЕС; връзките към приложенията и към оценката на въздействието от 2008 г. бяха подобрени; становищата на заинтересованите страни бяха отразени възможно най-широко, като се има предвид, че те бяха доста общи по своя характер; по-подробно беше обяснен методът, използван за изчисляване на разходите, и по-точно бяха отразени очакваните разходи и ползи за различните заинтересовани страни; беше изяснено преразпределянето на граничната охрана, като се държи сметка за очакваното увеличаване на пътническите потоци; и накрая, беше добавено ясно обобщение на становището на Европейския надзорен орган по защита на данните. 3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО · Обобщение на предлаганите мерки Следва да се определят целта и функционалните характеристики на Програмата за регистрирани пътници, включително на системата токен—централно хранилище, и отговорностите, свързани с тях. Освен това е необходимо да се възложи на Агенцията за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието да разработи, създаде и управлява оперативно централното хранилище и да изготви техническите спецификации за токена въз основа на предварително заложените оперативни изисквания. Следва да се уредят редът и условията за разглеждане на заявленията по Програмата за регистрирани пътници и за съхраняване на данните за регистрираните пътници. Подробно описание на предложението е представено в отделен работен документ на службите на Комисията. · Правно основание Правното основание за настоящия регламент са член 74 и член 77, параграф 2, букви б) и г) от Договора за функционирането на Европейския съюз. Член 77, параграф 2, букви б) и г) са подходящото правно основание за подробно уреждане на мерките относно преминаването на външните граници на държавите членки и за разработване на стандартни условия и ред, които да бъдат спазвани от държавите членки при проверка на лицата по тези граници. Член 74 е подходящото правно основание за създаване и поддържане на Програмата за регистрирани пътници и за определяне на реда за обмен на информация между държавите членки, за да се осигури сътрудничество между компетентните органи на държавите членки, както и между тези органи и Комисията, в областите, предвидени в дял V от Договора. · Принцип на субсидиарност Съгласно член 74 и член 77, параграф 2, букви б) и г) от Договора за функционирането на Европейския съюз Съюзът има правомощие да приема мерки, свързани с контрола на лицата и ефективното наблюдение при преминаването на външните граници на държавите членки. С цел увеличаващите се пътникопотоци и предоставяните от новите технологии възможности да бъдат взети предвид, действащите разпоредби на ЕС за режима на движение през външните граници на държавите членки следва да бъдат изменени. За установяването на хармонизирани правила за улеснено преминаване на границите от регистрираните пътници е необходим е общ режим, така че улесняването да е в сила за всички шенгенски гранични контролно-пропускателни пунктове, без да е необходимо извършването на отделно проучване на пътниците и без да се занижава равнището на сигурност. Следователно целта на предложението не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки. · Принцип на пропорционалност Член 5 от Договора за Европейския съюз гласи, че действията на ЕС не трябва да надхвърлят необходимото за постигане на целите на Договора. Чрез избраната форма това действие на ЕС трябва да може да постигне целта си и да бъде приложено по възможно най-ефективния начин. Предложената инициатива доразвива достиженията на правото от Шенген, за да се гарантира еднакво прилагане на общите правила на външните граници от всички държави членки. Следователно предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност. · Избор на инструмент Предлагани инструменти: регламент. Други средства не са подходящи поради следната причина: С настоящото предложение ще бъдат създадени правилата за граничните проверки по външните граници, които са еднакви за всички държави членки. Следователно единственият възможен правен инструмент е регламентът. · Основни права Предложеният регламент може да се отрази на основните права, по-специално на защитата на личните данни (член 8 от Хартата на основните права на ЕС) и правото на ефективни правни средства за защита (член 47 от Хартата). В предложението се съдържат гаранции, по-специално в членове 15 и 16 при отказ или отнемане на предоставения до Програмата за регистрирани пътници достъп, като в такъв случай е предвидено правото на ефективни правни средства за защита, както и в членове 48 и 49 относно правото на информация, достъп, поправяне и заличаване на данните, използвани за целите на регламента, в които разпоредби също се съдържа правото на ефективни правни средства за защита, предвидено в член 51. 4. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА Предложението на Комисията за следващата многогодишна финансова рамка (МФР) включва предложение за отпускане на 4,6 млрд. евро за фонд „Вътрешна сигурност“ за периода 2014—2020 г. В това предложение 1,1 млрд. евро са заделени като индикативна сума за разработването на Системата за влизане/излизане и Програмата за регистрирани пътници, като се приема, че разходите за разработване ще започнат да бъдат усвоявани едва от 2015 г.[12] В рамките на наличните средства това финансово подпомагане ще обхване не само разходите за централните компоненти за целия период на МФР (на равнище ЕС — както разходите за разработване, така и оперативните разходи), но също така и разходите за разработване на националните компоненти на тези две системи. Предоставянето на финансово подпомагане за националните разходи за разработване ще гарантира, че при наличието на трудни икономически обстоятелства на национално равнище проектите няма да бъдат застрашени или забавени. Това включва сума от 146 млн. евро за разходи на национално равнище, свързани с подслоняване на информационните системи, пространство за подслоняване на терминалното оборудване и пространство за офисите на обслужващия персонал. Също е така е включена сума от 341 млн. евро за разходи на национално равнище, свързани с поддръжката, като например за лицензи за хардуер и софтуер. След като новите системи бъдат пуснати в действие, възможно е бъдещите оперативни разходи в държавите членки да бъдат финансирани от националните им програми. Предлага се държавите членки да могат да използват 50 % от средствата, отпуснати за националните програми, за да финансират оперативните разходи за информационните системи, използвани за управлението на миграционните потоци през външните граници на Съюза. Тези разходи може да включват разходите за управление на ВИС, ШИС и нови системи, създадени през периода, разходите за персонал, разходите за обслужване, наемане на обезопасени помещения и др. По този начин бъдещият инструмент ще осигури, при необходимост, приемственост във финансирането. Разходите за автоматизация ще варират значително в зависимост от броя на монтираните автоматични врати. 5. ДОПЪЛНИТЕЛНА ИНФОРМАЦИЯ · Участие Настоящото предложение доразвива достиженията на правото от Шенген, що се отнася до преминаването на външните граници. Следователно трябва да се вземат предвид описаните по-долу последици във връзка с различните протоколи и споразумения с асоциираните страни: Дания: В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), Дания не участва в приемането от Съвета на мерки по дял V от трета част на ДФЕС. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го прилага в националното си право. Обединеното кралство и Ирландия: В съответствие с членове 4 и 5 от Протокола относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, Решение 2000/365/EО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и Решение 2002/192/EО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участват в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген Обединеното кралство и Ирландия не участват в приемането на Регламента за създаване на Програма за регистрирани пътници, не са обвързани от него, нито от неговото прилагане. Исландия и Норвегия: Процедурите, посочени в Споразумението, сключено от Съвета, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, са приложими, тъй като настоящото предложение доразвива достиженията на правото от Шенген, както е посочено в приложение А на това споразумение[13]. Швейцария: Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген[14]. Лихтенщайн: Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген[15]. Кипър: Настоящият регламент представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г. България и Румъния: Настоящият регламент представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г. 2013/0059 (COD) Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за създаване на Програма за регистрирани пътници ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, Като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 74 и член 77, параграф 2, букви б) и г) от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия[16], след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[17], като взеха предвид становището на Комитета на регионите[18], след консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: (1) Граничните проверки трябва да осигуряват висока степен на сигурност, като същевременно времето за чакане е сведено до възможния минимум. Като се има предвид увеличаването на пътническите потоци по външните граници, за да бъдат постигнати тези цели, е необходимо намирането на нови решения. Ако съществува по-голямо диференциране на граничните проверки, държавите членки ще могат да извършват опростени проверки на гражданите на трети страни, за които се преценява, че представляват малък риск. (2) Гражданите на ЕС имат достъп до системи за автоматизиран граничен контрол, които са доказали своята ефикасност за ускоряването на граничните проверки. Тези системи следва да станат достъпни и за гражданите на трети страни, за да се ограничи времето за чакане, като същевременно се осигури висока степен на сигурност. (3) В съобщението на Комисията „Подготовка на следващите стъпки в управлението на границите в Европейския съюз“[19] от 13 февруари 2008 г. се посочва, че като част от европейската стратегия за интегрирано управление на границите е необходимо създаването на програма за регистрирани пътници (RTP) за често пътуващите граждани на трети страни и въвеждането на съоръжения за автоматизиран граничен контрол с цел улеснено преминаване на външните граници. (4) Европейският съвет от 19 и 20 юни 2008 г. подчерта, че е важно да продължи работата по разработване на стратегията на ЕС за интегрирано управление на границите, в това число за по-пълноценното използване на новите технологии с цел подобряване на управлението на външните граници. (5) В съобщението на Комисията „Пространство на свобода, сигурност и правосъдие за гражданите“[20] от 10 юни 2009 г. се подчертава, че е необходимо създаването на програма за регистрирани пътници, за да се осигури безпроблемно влизане в Съюза. (6) На заседанието си на 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет призова за бърз напредък на работата по инициативата за „интелигентни граници“. Като първа реакция на този призив на 25 октомври 2011 г. Комисията публикува съобщението „Интелигентни граници — варианти и бъдещи действия“. (7) Програмата за регистрирани пътници следва да има за цел да улесни преминаването на външните граници на Съюза от често пътуващи граждани на трети страни, които са били предварително проверени и проучени. (8) Разпоредбите във връзка с програмата следва да бъдат общи за всички държави членки, така че регистрираният пътник да може да се възползва от улеснена гранична проверка на всички външни гранични контролно-пропускателни пунктове на държавите членки, без да е необходимо всяка отделна държава члена да извършва нова предварителна проверка и предварително проучване на пътниците. (9) Необходимо е да бъдат уточнени целите на Програмата за регистрирани пътници и техническата ѝ структура, да бъдат изработени правилата за нейното действие и използване и да бъдат определени отговорностите във връзка с програмата, категориите данни, които да се подават до нея, целите и критериите, според които тези данни се подават, органите с разрешен достъп до данните, както и допълнителните правила за обработване на данните и за защита на личните данни. (10) Агенцията за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието (наричана по-нататък „Агенцията“), създадена с Регламент (ЕС) № 1077/2011 на Европейския парламент и на Съвета на 25 октомври 2011 г. за създаване на Европейска агенция за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието[21], следва да отговаря за разработването и оперативното управление на централизирана система, състояща се от централно хранилище, резервно централно хранилище, единни интерфейси във всяка държава членка, мрежови входни точки и комуникационна инфраструктура между централното хранилище и мрежовите входни точки. Освен това, за да се гарантира оперативната съвместимост на Програмата за регистрирани пътници в целия Съюз, Агенцията следва да отговаря за изготвянето на техническите спецификации за токена. Държавите членки следва да отговарят за разработването и оперативното управление на собствените си национални системи. (11) Централното хранилище следва да бъде свързано с националните системи на държавите членки, за да може компетентните органи на държавите членки да обработват данните от заявленията по Програмата за регистрирани пътници. (12) С цел да се осигури надеждна проверка на регистрираните пътници е необходимо еднозначният идентификатор (номерът на заявлението), биометричните данни (пръстовите отпечатъци) и буквено-цифровите данни, извлечени от заявлението, да се съхраняват в централното хранилище, еднозначният идентификатор да се съхранява в токена, а биометричните данни да се проверяват на външните граници. Буквено-цифровите данни и пръстовите отпечатъци следва да се съхраняват в отделни раздели на централното хранилище, които не трябва да са свързани помежду си. Връзката между буквено-цифровите данни и пръстовите отпечатъци следва да се установява само чрез еднозначния идентификатор. (13) Гражданите на трети страни, желаещи да участват в Програмата за регистрирани пътници, следва да докажат необходимостта или да обосноват намерението си да пътуват често или редовно, по-специално по професионални причини или поради семейното си положение, като например в качеството си на предприемачи, държавни служители, осъществяващи редовни официални контакти с държавите членки и институциите на Съюза, представители на организации на гражданското общество, пътуващи с цел участие в обучения, семинари и конференции, научни изследовтели, лица, участващи в икономически дейности, членове на семейството на граждани на Съюза, членове на семейството на граждани на трети страни, които пребивават законно в държава членка. (14) Достъп до Програмата за регистрирани пътници, ако такъв бъде поискан, по принцип следва да се предоставя на гражданите на трети страни, притежаващи многократна виза или виза тип D със срок на валидност минимум една година, или на притежателите на разрешение за пребиваване, издадено от държава членка. (15) Ако гражданин на трета страна кандидатства за многократна виза и за достъп до Програмата за регистрирани пътници, компетентните органи могат да решат да разгледат и да вземат решение и по двете заявления едновременно, въз основа на едно и също интервю и едни и същи удостоверителни документи. (16) Достъп до Програмата за регистрирани пътници по принцип следва да се предоставя на членове на семейството на граждани на Съюза. Членовете на семейството на граждани на Съюза също следва да могат да се възползват от Програмата за регистрирани пътници дори ако не пребивават на територията на Съюза, но често пътуват до държава членка, за да придружават или да се присъединят към гражданина на Съюза. Проверките на преминаващите външните граници членове на семейството на граждани на Съюза трябва да се извършват в съответствие с Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки[22]. (17) Критериите, използвани за разглеждане на заявленията, подадени от членове на семейството на граждани на Съюза, следва да са същите като тези, използвани за разглеждане на заявленията за визи, подадени от членове на семейството на граждани на Съюза. Това ще бъде в съответствие със съществуващата политика за управление на границите. (18) Необходимо е да се определят компетентните органи на държавите членки, чиито надлежно оправомощени служители имат достъп да въвеждат, изменят, заличават, правят справки или търсят по данните за конкретните цели на Програмата за регистрирани пътници в съответствие с настоящия регламент, доколкото това е необходимо за изпълнението на задачите им. (19) Обработването на данните от Програмата за регистрирани пътници, които се съхраняват в централното хранилище, следва да е пропорционално на определените цели и да е необходимо за изпълнението на задачите на компетентните органи. Когато използват Програмата за регистрирани пътници, компетентните органи следва да гарантират, че се зачитат човешкото достойнство и неприкосновеността на личността на лицето, чиито данни са поискани, и не се допуска дискриминация, основана на пол, раса, етнически произход, религия или убеждение, увреждане, възраст или сексуална ориентация. (20) Следва да се предвидят планове за действие в извънредни ситуации и пътниците, авиокомпаниите/превозвачите и всички органи, работещи на граничния контролно-пропускателен пункт, да бъдат запознати с тях. Така например ако даден регистриран пътник поради някаква причина не може да използва системата за автоматизиран граничен контрол и е пренасочен към ръчна гранична проверка, следва особено внимателно да се следи за това, че произтичащите от това процедури се извършват при пълно спазване на основните права. (21) Личните данни, запазени в централното хранилище (биометричните и буквено-цифровите данни), не следва да бъдат съхранявани по-дълго от необходимото за целите на Програмата за регистрирани пътници. Целесъобразно е данните да се пазят за срок не по-дълъг от пет години, за да може буквено-цифровите данни за предишни заявления да бъдат взети предвид при оценката на последващи заявления по Програмата за регистрирани пътници, като се има предвид и фактът, че пръстовите отпечатъци, пазени в хранилището (за срок от 59 месеца), се използват повторно. По-кратък срок не би бил достатъчен за тези цели. Данните следва да бъдат заличени след изтичане на срока от пет години, освен ако има основания да бъдат заличени по-рано. Максималният срок на валидност на достъпа до Програмата за регистрирани пътници следва да бъде пет години. (22) С цел да се улесни процедурата при следващо кандидатстване, следва в рамките на срок от 59 месеца пръстовите отпечатъци, които вече са въведени в централното хранилище, да могат да бъдат копирани. След изтичането на този срок пръстовите отпечатъци следва да бъдат снети отново. (23) С цел да се улесни процедурата за кандидатстване, кандидатът следва да може да подаде заявление за достъп до Програмата за регистрирани пътници в консулството на всяка държава членка или на всеки външен граничен контролно-пропускателен пункт. Всяка държава членка следва да може да разгледа заявлението и да вземе решение по него въз основа на заявление по общ образец и общи правила и критерии за допустимост. По принцип следва да се проведе интервю. (24) Поради необходимостта от регистриране на биометрични данни в централното хранилище личното явяване на кандидата — най-малко при първото кандидатстване — следва да е основно изискване при разглеждане на исканията за достъп до Програмата за регистрирани пътници и за свързаните с нея решения. (25) При процедурата за автоматизирана гранична проверка на външните граници проверката на самоличността следва да се осъществи чрез съпоставяне с биометричните данни, съхранявани в централното хранилище. Тази проверка следва да бъде възможна само при едновременното физическо представяне на токен и пръстови отпечатъци. При процедурите за автоматизирана и ръчна гранична проверка достъпът следва да се проверява чрез съпоставяне с буквено-цифровите данни, съхранявани в централното хранилище, като токенът бъде физически представен на границата. За граничната охрана, извършваща гранични проверки на първа линия, резултатът от проверката на самоличността и предоставения достъп следва да бъде единствено положителен или отрицателен отговор. (26) Следва да се предвидят подходящи мерки за наблюдение и оценка на настоящия регламент. Ефективното наблюдение на прилагането на настоящия регламент изисква оценка през редовни интервали от време. (27) Статистическите данни са важно средство за наблюдение на процедурите за гранична проверка и могат да служат като ефикасен инструмент за управление. Следователно такива данни следва да се събират редовно в общ формат. (28) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни[23] се прилага за обработването на личните данни от държавите членки, извършвано по силата на настоящия регламент. Въпреки това, някои точки следва да бъдат по-подробно уредени по отношение на законосъобразността на обработването на лични данни, отговорността за обработването на данните, защитата на правата на субектите на данни и надзора на защитата на данните. (29) Регламент (ЕО) № 45/2001 от 18 декември 2000 г. на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и свободното движение на такива данни[24] се прилага към дейностите на институциите и органите на Съюза при изпълнението на функциите им на лица, отговорни за оперативното управление на системата токен—централно хранилище. Въпреки това, някои точки следва да бъдат по-подробно уредени по отношение на законосъобразността на обработването на лични данни, отговорността за обработването на данните и надзора на защитата на данните. (30) Надзорните органи, създадени съгласно разпоредбите на член 28 от Директива 95/46/ЕО, следва да следят за законосъобразността на обработването на лични данни от страна на държавите членки, а Европейският надзорен орган по защита на данните, създаден с Регламент (ЕО) № 45/2001, следва да наблюдава дейностите на институциите и органите на Съюза във връзка с обработването на лични данни, като се вземат предвид ограничените функции на институциите и органите на Съюза по отношение на данните. (31) Европейският надзорен орган по защита на данните и надзорните органи следва активно да си сътрудничат, за да осигурят координиран надзор на Програмата за регистрирани пътници. (32) Държавите членки следва да установят система от санкции за нарушаване на разпоредбите на настоящия регламент и да осигурят тяхното прилагане. (33) За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията[25]. (34) С цел приемането на техническите изменения на приложенията на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приемането на техническите изменения на приложенията в съответствие с член 58. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета. (35) Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати в частност в Хартата на основните права на Европейския съюз, и по-специално защитата на личните данни (в член 8 от регламента) и правото на ефективни правни средства за защита (в член 51 от регламента), и следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи. (36) Доколкото създаването на обща програма за регистрирани пътници и установяването на общи задължения, условия и ред за съхраняване на данните за регистрираните пътници не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно поради мащаба и последиците на действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел. (37) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право. (38) Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва, в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген[26]. Следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане. (39) Настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген[27]. Следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. (40) По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген[28], които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение[29]. (41) По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген[30], които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г., във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета[31]. (42) По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген[32], които попадат в областта, посочена в член 1, буква А от Решение 1999/437/ЕО от 17 май 1999 г., във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета[33]. (43) По отношение на Кипър настоящият регламент представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г. (44) Настоящият регламент представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г. (45) Тъй като регистрираните пътници са били подложени на всички необходими проверки и предварително проверени от държавите членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, и понеже не представляват риск за България, Румъния и Кипър, тези три държави членки могат едностранно да признаят членството на регистрираните пътници в Програмата за регистрирани пътници, за да може пътниците да се възползват от улеснените гранични проверка на външните граници, ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: ГЛАВА I Общи разпоредби Член 1 Предмет Настоящият регламент урежда условията и реда за достъп до Програмата за регистрирани пътници (RTP) и определя целта, функционалните характеристики и отговорностите на системата токен—централно хранилище като система за съхраняване на данните за регистрираните пътници по Програмата за регистрирани пътници. Член 2 Структура на Програмата за регистрирани пътници 1. Програмата за регистрирани пътници се основава на система за съхраняване на данни за регистрираните пътници, която се състои, от една страна, от токени, държани от отделните пътници, и, от друга страна, от централно хранилище — централизирано физическо хранилище, в което се съхраняват данните от Програмата за регистрирани пътници, наричани заедно „система токен—централно хранилище“. 2. Техническата архитектура на системата токен—централно хранилище е по-подробно уредена в член 21. 3. Агенцията за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието (наричана по-нататък „Агенцията“) отговаря за разработването и оперативното управление на централното хранилище, единния интерфейс във всяка държава членка, мрежовите входни точки и комуникационната инфраструктура между централното хранилище и мрежовите входни точки. Агенцията отговаря също така за изготвяне на техническите спецификации за токена. Член 3 Определения За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения: (1) „Програма за регистрирани пътници (RTP)“ е програма, позволяваща на гражданите на трети страни, които са предварително проучени и на които е предоставен достъп до нея, да се възползват от облекчени гранични проверки на външните граници на Съюза; (2) „регистриран пътник“ е гражданин на трета страна, на когото е предоставен достъп до Програмата за регистрирани пътници в съответствие с настоящия регламент; (3) „Агенция“ е Европейската агенция за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието, създадена с Регламент (ЕС) № 1077/2011; (4) „централно хранилище“ е централизирано физическо хранилище, в което се съхраняват данните от Програмата за регистрирани пътници; (5) „токен“ е устройство, което се използва за съхраняване на еднозначен идентификатор, приписан на даден регистриран пътник. Еднозначният идентификатор свързва пътника с данните за него, въведени в централното хранилище; (6) „оперативно управление“ са всички задачи, необходими за поддържане на доброто функциониране на широкомащабни информационни системи, включително отговорността за комуникационната инфраструктура, използвана от тях; (7) „разработване“ са всички задачи, необходими за създаване на широкомащабна информационна система, включително комуникационната инфраструктура, използвана от нея; (8) „компетентни органи“ са визовите и граничните органи по смисъла на член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета[34], както и органите, на които е възложено в съответствие с националното законодателство да извършват проверки на лицата на външните гранични контролно-пропускателни пунктове в съответствие с Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета[35]; (9) „гражданин на трета страна“ или „пътник от трета страна“ е всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 20 от Договора, нито е гражданин на трета страна, който по силата на споразумение между Съюза и неговите държави членки, от една страна, и тази трета страна, от друга страна, има право на свободно движение, равностойно с това на гражданите на Съюза; (10) „заявление по образец“ е предвиденото в приложение I заявление по единен образец за достъп до Програмата за регистрирани пътници; (11) „биометрични данни“ са пръстовите отпечатъци; (12) „документ за пътуване“ е паспорт или друг еквивалентен документ, който дава право на притежателя си да преминава външните граници и в който може да се положи виза; (13) „проверка“ е процесът на сравняване на групи от данни с цел установяване на истинността на твърдяна самоличност (съпоставяне едно към едно); (14) „буквено-цифрови данни“ са данни, представени чрез букви, цифри, специални знаци, интервал и препинателни знаци; (15) „национална система“ е хардуерът, софтуерът и националната комуникационна инфраструктура за свързване на терминалите на компетентните органи по смисъла на член 23, параграф 2 с мрежовите входни точки във всяка държава членка; (16) „система токен—централно хранилище“ е система за съхраняване на данни за регистрираните пътници, състояща се от централно хранилище и токен; (17) „отговорна държава членка“ е държавата членка, която е въвела данните в централното хранилище; (18) „общ център за приемане на заявления“ е център по смисъла на член 41, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета[36]; (19) „надзорен орган“ е надзорният орган, създаден в съответствие с разпоредбите на член 28 от Директива 95/46/ЕО. Глава II Ред и условия за подаване на заявления за достъп до Програмата за регистрирани пътници Член 4 Органи и държави членки, компетентни за разглеждането на заявленията за достъп до Програмата за регистрирани пътници и вземането на решение по тях Органите, компетентни да разглеждат заявления за достъп до Програмата за регистрирани пътници и да вземат решение по тях, са надлежно оправомощените служители на визовите и граничните органи на всяка държава членка. Член 5 Подаване на заявления 1. Гражданин на трета страна може да подаде заявление за достъп до Програмата за регистрирани пътници до консулството на всяка държава членка, до всеки общ център за приемане на заявления или на всеки външен граничен контролно-пропускателен пункт. Онлайн заявление по образец се приема, ако такова е налице. 2. От кандидатите може да се изисква предварително да уговорят час за подаването на заявление. По принцип уговорената среща се провежда в срок до две седмици от датата, на която срещата е поискана. 3. При първо кандидатстване за достъп до Програмата за регистрирани пътници кандидатът трябва да се яви лично с цел снемане на пръстовите му отпечатъци, интервю и проверка на документа за пътуване. 4. Когато кандидатът подава онлайн заявление или спрямо него се прилага параграф 5, биометричните данни се събират, документът за пътуване се проверява и интервюто се провежда, ако е приложимо, когато е взето решението по заявлението и е издаден токенът. 5. Без да се засягат разпоредбите на член 8, компетентните органи може да не прилагат изискването по параграф 3, ако кандидатът притежава разрешение или карта за пребиваване или ако кандидатът им е известен като добросъвестен и надежден. 6. При подаване на заявлението кандидатът трябва: а) да е навършил 12 години; б) да представи заявление по образец в съответствие с член 6; в) да представи документ за пътуване в съответствие с член 7; г) да позволи снемането на пръстовите му отпечатъци в съответствие с член 8; д) да представи удостоверителни документи в съответствие с член 9 и приложение II, ако е приложимо; е) да плати таксата в съответствие с член 10. 7. Кандидатът може да оттегли заявлението си по всяко време преди вземането на решение по него. Член 6 Заявление по образец 1. Всеки кандидат подава попълнено и подписано заявление по образец. Малолетните и непълнолетните кандидати подават заявление по образец, подписано от лицето, упражняващо постоянно родителски права, или от законния настойник. 2. Държавите членки предоставят заявлението по образец безплатно, като то трябва да е широко разпространено и лесно достъпно за кандидатите. 3. Заявлението по образец съществува най-малко на следните езици: официалния език или официалните езици на съответната държава членка, официалния език или официалните езици на третата страна или страни, в които може да се подаде заявлението, и официалния език или официалните езици на съседните трети страни, когато е приложимо. 4. Държавите членки информират кандидатите за езика или езиците, които може да се използват при попълване на заявлението по образец. Член 7 Документ за пътуване Кандидатът представя машинночитаем документ за пътуване (МЧДП) или електронен машинночитаем документ за пътуване, чийто срок на валидност обхваща най-малко периода на искания достъп до Програмата за регистрирани пътници и който е издаден през предходните пет години. В документа за пътуване е поставена изискваната виза или той се придружава от изискваното машинночитаемо разрешение или карта за пребиваване. От друга страна кандидатът може да кандидатства за виза едновременно с кандидатстването за достъп до Програмата за регистрирани пътници, когато е приложимо. Член 8 Биометрични данни 1. При първо искане на достъп до Програмата за регистрирани пътници държавите членки събират биометрични данни от кандидатите, състоящи се от техните четири пръстови отпечатъка, снети дигитално от положени върху равна повърхност пръсти, в съответствие с гаранциите, установени в Конвенцията на Съвета на Европа за защита на правата на човека и основните свободи, Хартата на основните права на Европейския съюз и Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на детето. 2. Ако не е възможно да се съберат четири пръстови отпечатъка, се събира максималният възможен брой пръстови отпечатъци. Държавите членки осигуряват наличието на подходящ ред, предоставящ гаранции за зачитане на достойнството на лицето, в случай че възникнат затруднения при снемане на пръстовите отпечатъци. 3. Когато пръстовите отпечатъци, снети от кандидата при предходно заявление, са въведени в централното хранилище за първи път преди по-малко от 59 месеца преди датата на новото заявление, те може да се копират при последващото заявление. Когато обаче съществува основателно съмнение относно самоличността на кандидата или не може да се установи незабавно, че пръстовите отпечатъци са снети в срока, предвиден в първа алинея, компетентните органи снемат пръстовите отпечатъци на кандидата. 4. Спецификациите за разделителната способност и използването на пръстовите отпечатъци за биометрична проверка в Програмата за регистрирани пътници се определят от Комисията в съответствие с член 37. 5. Пръстовите отпечатъци се снемат от квалифицирани и надлежно оправомощени служители на компетентните органи. 6. Пръстовите отпечатъци не са свързани с буквено-цифровите данни и се въвеждат в отделни раздели на централното хранилище. Член 9 Удостоверителни документи 1. При подаване на заявление за достъп до Програмата за регистрирани пътници кандидатът трябва да представи: а) документи, указващи целта на пътуването; б) доказателство за наличието на достатъчно средства за издръжка, които да покриват разходите за пътуване и настаняване за следващите две пътувания; в) документи, удостоверяващи професионалното или семейното му положение, като например качеството му на предприемач, държавен служител, осъществяващ редовни официални контакти с държавите членки и институциите на Съюза, представител на организация на гражданското общество, пътуващ с цел участие в обучения, семинари и конференции, лице, участващо в икономически дейности, член на семейството на гражданин на Съюза, член на семейството на гражданин на трета страна, който пребивава законно в държава членка. 2. Когато кандидатът е член на семейството на гражданин на Съюза, който се ползва с право на свободно движение, кандидатът трябва да представи само карта за пребиваване, издадена от държава членка, когато е приложимо, и доказателство за своята самоличност, гражданство и родствена връзка с гражданина на Съюза, за когото се прилага Директива 2004/38/ЕО. 3. Когато гражданин на трета страна едновременно подава заявление за издаване на многократна виза и заявление за достъп до Програмата за регистрирани пътници на едно и също място, изисква се само един набор от удостоверителни документи. 4. Ако притежател на многократна виза по-късно подаде заявление за достъп до Програмата за регистрирани пътници на същото място, откъдето е издадена многократната му виза, удостоверителните документи, представени за издаването ѝ, може да се използват при оценката на заявлението за достъп до Програмата за регистрирани пътници. Ако съществува съмнение дали представените по-рано удостоверителни документи са актуални, държавата членка може да поиска нови удостоверителни документи в срок от десет работни дни. Неизчерпателен списък на удостоверителните документи, които компетентните органи може да изискат от кандидата, се съдържа в приложение II. 5. Държавите членки може да изискват от кандидатите да представят доказателство за финансово подпомагане и/или за настаняване при частно лице, като попълнят формуляр, изготвен от съответната държава членка. Такова доказателство може да бъде поискано най-много за следващите две пътувания. В този формуляр се посочва по-специално: а) срокът на финансово подпомагане и/или на настаняване; б) дали той служи като доказателство за финансово подпомагане и/или за настаняване; в) дали канещото лице е физическо лице, дружество или организация; г) самоличността на канещото лице и данни за връзка с него; д) имената на поканените кандидати; е) адресът на настаняване; ж) евентуални родствени връзки с канещото лице. Освен на официалния език или официалните езици на държавата членка, формулярът се изготвя на поне още един официален език на институциите на Европейския съюз. В самия формуляр на подписващото го лице се предоставя информацията, предвидена в член 48, параграф 1. Образец от формуляра се нотифицира на Комисията. 6. Компетентните органи може да не прилагат едно или няколко от изискванията, предвидени в параграф 1, ако кандидатът притежава разрешение за пребиваване или ако кандидатът им е известен като добросъвестен и надежден. Член 10 Такса 1. Кандидатите заплащат такса, предвидена в приложение III. 2. Размерът на таксата се адаптира периодично, за да отразява административните разходи. На Комисията се дава правомощието да приема делегирани актове за адаптиране на размера на такса в съответствие с член 59. 3. Тази такса се събира в евро, в националната валута на третата страна или във валутата, обичайно използвана в третата страна, в която е подадено заявлението, и не се възстановява, независимо от резултата от заявлението, нито пък в случай, че заявлението бъде оттеглено. 4. Когато таксата се събира във валута, различна от евро, нейният размер се определя и редовно се адаптира въз основа на обменния курс на еврото, определен от Европейската централна банка. Размерът на събираната такса може да бъде закръглен. 5. На кандидата се дава печатна или електронна квитанция за платена такса. ГЛАВА III Разглеждане на заявленията и вземане на решение по тях Член 11 Допустимост 1. Компетентните органи се уверяват, че: – кандидатът е навършил 12 години; – заявлението съдържа елементите, предвидени в член 5, параграф 6, букви б), в) и д); – биометричните данни на кандидата са събрани; – таксата е събрана. 2. Когато компетентните органи установят, че предвидените в параграф 1 условия са изпълнени, заявлението се счита за допустимо и компетентните органи трябва: – да приложат процедурите, предвидени в член 24; – да продължат да разглеждат заявлението. 3. Когато компетентните органи установят, че предвидените в параграф 1 условия не са изпълнени, заявлението се счита за недопустимо и компетентните органи няма да разгледат заявлението, като незабавно: – върнат заявлението по образец и всички представени от кандидата документи; – унищожат събраните биометрични данни. Член 12 Разглеждане на заявлението 1. Само компетентните органи по член 4 разглеждат заявленията и, при необходимост, провеждат интервюта. 2. При разглеждане на заявлението компетентният орган проверява: а) дали кандидатът отговаря на условията за влизане по член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 562/2006; б) дали представените от кандидата документ за пътуване, виза, разрешение или карта за пребиваване, според приложимото, са валидни и не са неистински, фалшифицирани или подправени; в) дали кандидатът може да докаже необходимостта или да обоснове намерението си да пътуват често и/или редовно; г) дали кандидатът преди това не е пресрочвал максималния срок на разрешен престой на територията на държавите членки и дали може да докаже своята добросъвестност и надеждност, по-специално действителното си намерение да напусне територията в определения срок; д) обосновката на кандидата за целта и условията на планирания престой; е) дали кандидатът доказва финансовото си положение в страната на произход или пребиваване и притежава достатъчно средства за издръжка както за срока на планирания престой, така и за завръщането си в страната на произход или пребиваване, или дали може да придобие тези средства по законен начин; ж) дали кандидатът не е лице, за което има подаден сигнал в Шенгенската информационна система (ШИС); з) дали кандидатът не се счита за заплаха за обществения ред, вътрешната сигурност, общественото здраве или международните отношения на някоя държава членка, и по-специално дали няма подаден сигнал в националните бази данни на държавите членки с цел да се откаже влизане на посочените по-горе основания; и) дали достъпът на кандидата до Програмата за регистрирани пътници преди това е бил предоставен, удължен, отказан или отнет. Когато се прави проверка дали кандидатът отговаря на условията за влизане по член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 562/2006, особено внимателно се преценява дали той представлява риск от незаконна имиграция или риск за сигурността на държавите членки и дали има намерение да напусне територията на държавите членки преди изтичане на срока на разрешения престой. 3. Средствата за издръжка за планирания престой се преценяват с оглед на продължителността и целта на престоя и въз онова на средните цени в съответната държава членка (или съответните държави членки) за храна и настаняване от среден клас, като за база се използват референтните суми, установени от държавите членки в съответствие с член 34 от Кодекса на шенгенските граници. Доказателство за финансово подпомагане и/или за настаняване при частно лице може също да представлява доказателство за наличието на достатъчно средства за издръжка. 4. Заявлението се разглежда по-специално въз основа на автентичността и надеждността на представените документи и истинността и надеждността на направените от кандидата изявления. Ако компетентна за разглеждането на заявлението държава членка има съмнения относно лицето, относно неговите изявления или представените удостоверителни документи, тя може да се консултира с други държави членки, преди да вземе решение по заявлението. 5. При разглеждането на дадено заявление компетентните органи могат, в надлежно обосновани случаи, да поискат представянето на допълнителни документи, предвидени в член 9. 6. Предишен отказ за достъп до Програмата за регистрирани пътници не води до автоматичен отказ при подаването на ново заявление. Новото заявление се оценява въз основа на цялата налична информация. 7. Критериите, използвани за разглеждане на заявленията, подадени от членове на семейството на граждани на Съюза, са същите като тези, използвани за разглеждане на заявленията им за визи. Член 13 Решение по заявлението 1. Решението по заявление, което е допустимо в съответствие с член 11, се взема от компетентните органи в срок от 25 календарни дни, считано от деня на подаване на заявлението. 2. Освен в случай на недопустимо или оттеглено от кандидата заявление, се взема решение за: а) предоставяне на достъп до Програмата за регистрирани пътници в съответствие с член 14; или б) отказ на достъп до Програмата за регистрирани пътници в съответствие с член 15. ГЛАВА IV Предоставяне, удължаване на срока, отказ или отнемане на достъпа до Програмата за регистрирани пътници Член 14 Предоставяне на достъп и удължаване на срока на достъп до Програмата за регистрирани пътници 1. Първоначален достъп до Програмата за регистрирани пътници се предоставя за срок от една година. При поискване срокът на достъп може да бъде удължен за период от две години, последван от още две години без подаване на ново заявление, ако пътникът е спазвал правилата и разпоредбите, уреждащи преминаването на външните граници и пребиваването в Шенгенското пространство. Предоставеният срок на достъп не може да превишава срока на валидност на документа или документите за пътуване, визата, разрешението или картата за пребиваване, ако е приложимо, и се определя с оглед на разглеждането, извършено по член 12. 2. При спазване на изискванията по същество, установени с настоящия регламент, достъпът до Програмата за регистрирани пътници се предоставя без допълнителни формалности на лицата, притежаващи многократна виза или виза тип D със срок на валидност минимум една година, на лицата, за които тече процедура за издаване на такава виза, на лицата с разрешение за пребиваване и на членовете на семейството на граждани на Съюза. 3. При вземането на решение за предоставяне на достъп до Програмата за регистрирани пътници данните, предвидени в член 26, се въвеждат в централното хранилище. 4. При вземането на решение за предоставяне на достъп до Програмата за регистрирани пътници данните, предвидени в член 27, се въвеждат в токена. 5. При вземането на решение за удължаване на срока за достъп до Програмата за регистрирани пътници данните, предвидени в член 30, се въвеждат в централното хранилище. Член 15 Отказ на достъп до Програмата за регистрирани пътници 1. Достъпът до Програмата за регистрирани пътници се отказва, ако кандидатът: а) представи документ за пътуване, който е невалиден, неистински, фалшифициран или подправен; б) не притежава валидно разрешение за пребиваване, карта за пребиваване или виза, ако такава се изисква съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001[37], и не отговаря на изискванията, за да му бъде издадена такава; в) не е доказал необходимостта или обосновал намерението си да пътува често и/или редовно; г) преди това е пресрочил максималния срок на разрешен престой на територията на държавите членки и не може да докаже своята добросъвестност и надеждност, по-специално действителното си намерение да напусне територията в определения срок; д) не е представил обосновка за целта и условията на планирания престой; е) не е доказал финансовото си положение в страната на произход или пребиваване и не притежава достатъчно средства за издръжка за срока на планирания престой и за завръщането си в страната на произход или пребиваване или не може да придобие тези средства по законен начин; ж) е лице, за което има подаден сигнал в ШИС; з) се счита за заплаха за обществения ред, вътрешната сигурност, общественото здраве или международните отношения на някоя държава членка, по-специално когато има подаден сигнал в националните бази данни на държавите членки с цел да се откаже влизане на посочените по-горе основания; или и) ако са налице основателни съмнения относно автентичността на представените от кандидата удостоверителни документи, истинността на тяхното съдържание или надеждността на направените от кандидата изявления. 2. Кандидатът се уведомява за решението за отказ и за основанията за него посредством стандартния формуляр, съдържащ се в приложение IV. 3. Без да се засяга правото на съдебно обжалване, в съответствие с процесуалното право на държавата членка, взела окончателното решение по заявлението, кандидатът, на когото е отказан достъп до Програмата за регистрирани пътници, има право в съответствие с правото на ефективни правни средства за защита[38] да обжалва решението пред съответния компетентен орган и да поиска преразглеждане на отказа или поправяне на евентуални грешки. Жалби се завеждат срещу държавата членка, взела решението по заявлението и в съответствие с националното право на тази държава членка. Държавите членки предоставят на кандидатите информация относно предвидения в приложение IV ред за обжалване. 4. В случай на отказ на достъп до Програмата за регистрирани пътници в централното хранилище се въвеждат данните по член 28. Член 16 Отнемане 1. Достъпът до Програмата за регистрирани пътници се отнема: а) когато стане очевидно, че условията за предоставяне на достъп до Програмата за регистрирани пътници не са били изпълнени; б) когато стане очевидно, че условията за предоставяне на достъп до Програмата за регистрирани пътници вече не са налице; в) по искане на регистрирания пътник. 2. Достъпът може да бъде отнет съгласно параграф 1 по всяко време от компетентните органи на всяка държава членка. 3. Ако органи, различни от компетентните органи, знаят за обстоятелства, с оглед на които достъпът до Програмата за регистрирани пътници следва да бъде отнет съгласно параграф 1, те незабавно информират компетентните органи. 4. Регистрираният пътник се уведомява за решението за отнемане на достъпа до Програмата за регистрирани пътници и за основанията за него посредством стандартния формуляр, съдържащ се в приложение IV. 5. Без да се засяга правото на съдебно обжалване, в съответствие с процесуалното право на държавата членка, която е отнела достъпа до Програмата за регистрирани пътници, регистрираният пътник, чийто достъп до Програмата за регистрирани пътници е отнет, има право в съответствие с правото на ефективни правни средства за защита[39] да обжалва решението за отнемане пред съответния компетентен орган и да поиска преразглеждане на решението или поправяне на евентуални грешки, освен ако достъпът бъде отнет по искане на регистрирания пътник в съответствие с параграф 1, буква в). Жалбите се завеждат срещу държавата членка, взела решението за отнемане и в съответствие с националното право на тази държава членка. Държавите членки предоставят на кандидатите информация относно предвидения в приложение IV ред за обжалване. 6. В случай на отнемане на достъпа до Програмата за регистрирани пътници в централното хранилище се въвеждат данните по член 29. 7. Когато отнемането на достъпа е поискано от регистрирания пътник, той има право да поиска незабавно заличаване на неговите данни. Държавите членки информират регистрирания пътник за това негово право. ГЛАВА V Административно управление и организация Член 17 Администрация 1. Компетентните органи пазят архиви на заявленията. Всяко лично досие съдържа заявлението по образец, копия от съответните удостоверителни документи, списък на направените проверки и референтния номер на предоставения до Програмата за регистрирани пътници достъп, за да могат служителите, при необходимост, да проследят обстоятелствата, при които е взето решението по заявлението. 2. Личните досиета се пазят за целия период на достъп до Програмата за регистрирани пътници. 3. Когато достъпът до Програмата за регистрирани пътници е отказан или отнет, досиетата се пазят за максимален срок от две години. Този срок започва да тече от датата на решението на компетентния орган за отказ или отнемане на достъпа. Заявленията, оттеглени от кандидатите, се заличават незабавно. Държавите членки могат да съхраняват досиетата, включително удостоверителните документи, в електронна форма. Член 18 Ресурси за разглеждане на заявления, издаване на токени, наблюдение и изготвяне на статистически данни 1. Всяка държава членка отговаря за определянето на реда за подаване и разглеждане на заявленията, както и за издаване на токените. 2. Държавите членки предвиждат достатъчен брой подходящо квалифицирани служители, които да изпълняват задълженията, свързани с разглеждане на заявленията, по начин, който осигурява сравнително добро и еднородно качество на услугите за гражданите. 3. Компетентните органи осигуряват подходящо обучение на своите служители и отговарят за предоставянето на тези служители на пълна, точна и актуална информация относно съответното законодателство на Съюза и национално законодателство. 4. Компетентните органи осигуряват често и адекватно наблюдение на реда за разглеждане на заявленията и за издаване на токени и предприемат коригиращи мерки при установяване на отклонения от разпоредбите и процедурите на настоящия регламент. 5. Държавите членки изготвят годишни статистически данни относно Програмата за регистрирани пътници в съответствие с таблицата, съдържаща се в приложение V. Тези статистически данни се предоставят на Агенцията до 1 март всяка година, която ги публикува. Член 19 Поведение на служителите 1. Компетентните органи осигуряват любезен прием на кандидатите. 2. При изпълнението на служебните си задължения компетентните органи зачитат човешкото достойнство. Всички предприети мерки трябва да са пропорционални на преследваните от тях цели. 3. При изпълнението на своите задължения компетентните органи не трябва да дискриминират кандидатите или регистрираните пътници на основание пол, расов или етнически произход, религия или убеждения, увреждания, възраст или сексуална ориентация. Член 20 Информация за обществеността Държавите членки предоставят на обществеността цялата необходима информация във връзка със заявленията за достъп до Програмата за регистрирани пътници, и по-специално: а) критериите, условията и реда за кандидатстване; б) сроковете за разглеждане на заявленията; в) дължимите такси; г) местата за подаване на заявленията. ГЛАВА VI Техническа архитектура на системата токен—централно хранилище, категории данни и въвеждане на данните от компетентните органи Член 21 Техническа архитектура на системата токен—централно хранилище Системата токен—централно хранилище се състои от: а) централно хранилище, състоящо се от главно хранилище и резервно хранилище, което може да осигури всички функционални характеристики на главното хранилище в случай на отказ на главното хранилище; б) единен интерфейс във всяка държава членка, основан на общи технически спецификации и еднакъв за всички държави членки; в) мрежови входни точки, които са част от единния интерфейс и представляват националните точки за достъп, свързващи определената в член 3, параграф 15 национална система на всяка държава членка с централното хранилище; г) комуникационна инфраструктура между централното хранилище и мрежовите входни точки; и д) токен, основан на общи технически стандарти. Член 22 Категории данни в системата токен—централно хранилище 1. Единствено следните категории данни се регистрират в централното хранилище: а) буквено-цифровите данни относно кандидата и данните относно достъпа, който му е бил предоставен, отказан, отнет или чийто срок е бил удължен, в съответствие с член 25, параграфи 1—4, член 26 и членове 28, 29 и 30; б) биометричните данни, предвидени в член 25, параграф 5. Буквено-цифровите и биометричните данни се регистрират в отделни раздели на централното хранилище. 2. В токена се регистрира само еднозначният идентификационен номер в съответствие с член 27. Член 23 Въвеждане, изменяне, заличаване, извършване на справки и търсене на данни 1. Достъпът до централното хранилище и токена с цел въвеждане, изменяне, заличаване, извършване на справки или търсене на данните по член 22, параграф 1 в съответствие с настоящия регламент е запазен изключително и само за надлежно оправомощените служители на компетентните органи за предвидените в настоящия регламент цели. Достъпът на тези органи е позволен единствено за изпълнението на техните задачи, свързани с тези цели, и е пропорционален на преследваните цели. 2. Всяка държава членка определя компетентните органи, чиито надлежно оправомощени служители разполагат с достъп да въвеждат, изменят, заличават, извършват справки и търсят в данните, които са регистрирани в централното хранилище или в токена. Всяка държава членка своевременно предава на Агенцията списък с тези органи, включително посочените в член 52, параграф 4 органи, и я уведомява за всяко изменение на този списък. 3. В срок от 4 месеца след влизането в сила на настоящия регламент Агенцията публикува в Официален вестник на Европейския съюз консолидиран списък на предвидените в параграф 2 органи. При наличието на изменения в него Агенцията публикува актуализиран консолидиран списък веднъж годишно. Член 24 Ред за въвеждане на данни от заявленията 1. Когато съгласно член 11 заявлението е допустимо, компетентният орган незабавно създава досие, като въвежда в централното хранилище предвидените в член 25 данни, доколкото от кандидата се изисква да предостави тези данни. 2. Когато поради причини от правно естество предоставянето на определени данни не се изисква, съответните полета се отбелязват с „не се прилага“. Член 25 Данни, които се въвеждат при подаване на заявление за достъп до Програмата за регистрирани пътници Компетентният орган въвежда следните данни в досието: (1) еднозначния номер на заявлението; (2) информация относно хода на досието, указваща, че е бил поискан достъп до Програмата за регистрирани пътници; (3) органа, до когото е подадено заявлението, включително неговото местонахождение; (4) следните данни се вземат от заявлението по образец: а) фамилно име; собствено име или имена; б) фамилно име по рождение (предишно фамилно име или имена), държава на раждане, гражданство; и пол; в) дата на раждане, място на раждане; г) вид и номер на документа за пътуване, издаващ орган и дата на издаване и на изтичане на срока на валидност; д) място и дата на подаване на заявлението; е) ако е приложимо, съгласно член 9, параграф 5, данните на лицето, поемащо разноските по време на престоя, които са: i) в случай на физическо лице — фамилно и собствено име, адрес на лицето и телефонен номер; ii) в случай на дружество или друга организация — наименование и адрес на дружеството/организацията, фамилно и собствено име на лицето за контакт в това дружество/организация и телефонен номер; ж) основни цели на пътуванията; з) домашен адрес на кандидата и телефонен номер; и) ако е приложимо, номер на визовия стикер; й) ако е приложимо, разрешение или карта за пребиваване; к) настоящото занятие и работодател; за учащи: наименование на учебното заведение; л) в случай на непълнолетни и малолетни лица — фамилно и собствено име на лицето, упражняващо родителски права или назначено за законен настойник. (5) пръстови отпечатъци в съответствие с член 8. Член 26 Данни, които се добавят в централното хранилище при предоставяне или отнемане на достъп до Програмата за регистрирани пътници 1. Когато е взето решение за предоставяне на достъп до Програмата за регистрирани пътници, компетентният орган, който е предоставил достъпа, добавя следните данни към досието: а) информация относно хода на досието, указваща, че е бил предоставен достъп до Програмата за регистрирани пътници; б) органа, предоставил достъп, включително неговото местонахождение; в) мястото и датата на решението за предоставяне на достъп до Програмата за регистрирани пътници; г) началната дата и датата на изтичане на срока на валидност на достъпа. 2. Когато дадено заявление е оттеглено от кандидата, преди да е взето решение дали да му бъде предоставен достъп до Програмата за регистрирани пътници, компетентният орган посочва, че по тази причина работата по заявлението е била прекратена, както и датата на прекратяването, и заличава данните от досието. Член 27 Данни, които се въвеждат в токена при предоставяне на достъп до Програмата за регистрирани пътници 1. Когато е взето решение за предоставяне на достъп до Програмата за регистрирани пътници, компетентният орган, който е предоставил достъпа, добавя в токена еднозначен идентификационен номер. Еднозначният идентификационен номер съвпада с номера на заявлението. 2. Токенът се предава на кандидата. Член 28 Данни, които се добавят в централното хранилище при отказ на достъп до Програмата за регистрирани пътници 1. Когато е взето решение за отказ на достъп до Програмата за регистрирани пътници, компетентният орган, който е отказал достъпа, добавя следните данни към досието: а) информация относно хода на досието, указваща, че е бил отказан достъп до Програмата за регистрирани пътници; б) органа, отказвал достъп до Програмата за регистрирани пътници, включително неговото местонахождение; в) мястото и датата на решението за отказ на достъп до Програмата за регистрирани пътници. 2. В досието се посочват също така основанията за отказ на достъп до Програмата за регистрирани пътници, които представляват едно или няколко от основанията, изброени в член 15, параграф 1. Член 29 Данни, които се добавят в централното хранилище при отнемане на достъпа до Програмата за регистрирани пътници 1. Когато е взето решение за отнемане на достъпа до Програмата за регистрирани пътници, компетентният орган, който е взел решението, добавя следните данни към досието: а) информация относно хода на досието, указваща, че достъпът до Програмата за регистрирани пътници е бил отнет; б) органа, отнел достъпа, включително неговото местонахождение; в) мястото и датата на решението за отнемане на достъпа до Програмата за регистрирани пътници. 2. В досието се посочват основанията за отнемане на достъпа до Програмата за регистрирани пътници, които представляват едно или няколко от основанията, изброени в член 16, параграф 1. Член 30 Данни, които се добавят в централното хранилище при удължаване на срока на достъп до Програмата за регистрирани пътници Когато е взето решение за удължаване на срока на достъп до Програмата за регистрирани пътници, компетентният орган, който е взел решението, добавя следните данни към досието: а) информация относно хода на досието, указваща, че срокът на достъп до Програмата за регистрирани пътници е бил удължен; б) органа, удължил срока на достъп, включително неговото местонахождение; в) мястото и датата на решението; г) началната дата и датата на изтичане на удължения срок; ГЛАВА VII Използване на данните Член 31 Използване на данните за разглеждане на заявленията, при изгубване или кражба на токена или при възникване на проблеми с улесненото преминаване на границите от регистрираните пътници 1. Компетентният орган прави справка в централното хранилище за целите на разглеждане на заявленията и на свързаните с тях решения, включително на решението за отнемане или удължаване на достъпа до Програмата за регистрирани пътници. Освен това компетентните органи правят справка в централното хранилище при изгубване или кражба на токена или ако възникнат проблеми с улесненото преминаване на границите от регистрираните пътници. 2. За посочените в параграф 1 цели компетентните органи извършват търсене по една или няколко от следните категории данни: а) еднозначния номер на заявлението; б) данните по член 25, параграф 4, букви а), б) и в); в) данните от документа за пътуване, предвидени в член 25, параграф 4, буква г); г) визовия стикер, разрешението или картата за пребиваване, ако е приложимо. 3. Ако търсенето по една или няколко от категориите данни, изброени в параграф 2, покаже, че в централното хранилище са регистрирани данни за кандидата, компетентният орган получава достъп до досието, но не и до раздела, съдържащ биометричните данни. 4. Компетентният орган извършва търсене в раздела на централното хранилище, съдържащ биометричните данни, с цел удължаване на срока на достъп до Програмата за регистрирани пътници и ако възникнат проблеми с улесненото преминаване на границите от регистрираните пътници само ако токенът и пръстовите отпечатъци са едновременно представени от регистрирания пътник. Ако това търсене покаже, че в централното хранилище са регистрирани данни за регистрирания пътник, компетентният орган получава достъп до досието, включително до биометричните данни. 5. Компетентният орган извършва търсене в раздела на централното хранилище само по биометрични данни, без да използва токена, единствено с цел разглеждане на заявленията, вземане на решение дали да се отнеме достъпът до Програмата за регистрирани пътници и ако токенът е изгубен или откраднат. Ако това търсене покаже, че в централното хранилище са регистрирани данни за кандидата, компетентният орган получава достъп до досието, включително до биометричните данни. Член 32 Използване на данните на външните гранични контролно-пропускателни пунктове за гранични проверки 1. С цел улесняване на преминаването на границата от регистрираните пътници чрез проверка на самоличността на регистрирания пътник, наличието на достъп до Програмата за регистрирани пътници и/или изпълнение на условията за влизане или излизане от територията на държавите членки в съответствие с Кодекса на шенгенските граници, компетентният орган има достъп до централното хранилище, за да извършва търсене по еднозначния идентификационен номер (токена) и номера на документа за пътуване, така че да провери дали на регистрирания пътник е предоставен достъп до Програмата за регистрирани пътници, както и неговата самоличност чрез проверка на пръстовите му отпечатъци. 2. Ако при търсенето по изброените в параграф 1 данни се установи, че в централното хранилище има регистрирани данни за регистрирания пътник, компетентният орган получава единствено положителен или отрицателен отговор за това, без допълнителни уточнения. 3. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, при извършването на ръчна гранична проверка компетентният орган може да провери ръчно самоличността на регистрирания пътник, като провери визуално документа му за пътуване. Член 33 Използване на данните с цел отчитане и статистика Компетентните органи правят справка със следните данни единствено с цел отчитане и статистика, без да се допуска установяване на самоличността на отделни кандидати: (1) информация относно хода на досието; (2) настоящо гражданство на кандидата; (3) дата и място на подаване на заявлението; (4) вид на решението относно достъпа до Програмата за регистрирани пътници и неговите основания; (5) вид на документа или документите за пътуване и страна, която го е издала; (6) компетентен орган, включително неговото местонахождение, когато е взето решение за предоставяне, отказ, отнемане или удължаване на срока на достъп до Програмата за регистрирани пътници, и дата на решението; (7) цели на пътуването; (8) изгубени или откраднати токени. ГЛАВА VIII Срок на съхраняване, изменяне на данните и изгубване или кражба на токена Член 34 Срок на съхраняване на данните 1. Всяко лично досие се съхранява в централното хранилище за максимален срок от пет години, без това да засяга заличаването, предвидено в член 16, параграф 7, член 26, параграф 2 и член 35, и поддържането на регистри, предвидено в член 45. Този срок започва да тече от: а) датата, на която изтича срокът на предоставения или удължения достъп до Програмата за регистрирани пътници; б) датата на създаване на досието в централното хранилище, ако заявлението е било оттеглено; в) датата на решението на компетентния орган, ако достъпът до Програмата за регистрирани пътници е бил отказан или отнет. 2. При изтичане на предвидения в параграф 1 срок централното хранилище автоматично заличава личното досие. 3. Регистрираният пътник може да задържи токена. Член 35 Изменяне на данните и заличаване на данните преди изтичане на установения срок 1. Само отговорната държава членка има право да изменя данните, които е въвела в централното хранилище, като поправи или заличи тези данни. 2. Ако отговорната държава членка разполага с доказателства, че обработените в централното хранилище данни са неверни или че те са били обработени в централното хранилище в нарушение на настоящия регламент, тя проверява съответните данни и, ако е необходимо, незабавно ги поправя или заличава. Това може да се извърши и по искане на регистрирания пътник. 3. Ако държава членка, различна от отговорната държава членка, разполага с доказателства, че обработените в централното хранилище данни са неверни или че те са били обработени в централното хранилище в нарушение на настоящия регламент, тя незабавно информира отговорната държава членка. Отговорната държава членка проверява съответните данни и, ако е необходимо, незабавно ги поправя или заличава. 4. Ако преди изтичането на предвидения в член 34, параграф 1 срок кандидатът придобие гражданство на държава членка, досиета, свързани с това лице, се заличават незабавно от централното хранилище от компетентния орган на държавата членка, чието гражданство е придобило лицето. 5. Ако отказът на достъп до Програмата за регистрирани пътници бъде отменен от съд или от комисия за обжалване, държавата членка, която е отказала достъпа, заличава предвидените в член 28 данни веднага след като решението за отмяна на отказа на достъп до Програмата за регистрирани пътници стане окончателно. Индивидуалното заявление, което е предмет на решението на съда или на комисията за обжалване, се преразглежда от компетентния орган, който взема предвид становището на съда или на комисията за обжалване. Член 36 Изгубване или кражба на токена 1. Регистрираният пътник информира издаващия орган, ако неговият токен е бил изгубен или откраднат. 2. Когато загубата или кражбата на токен бъде съобщена на компетентните органи от трета страна, компетентните органи блокират предоставения до Програмата за регистрирани пътници достъп и информират държавата членка, предоставила достъпа. Отговорната държава членка информира регистрирания пътник за изгубването или кражбата на токена по телефона, факса, пощата или електронната поща. 3. Когато загубата или кражбата на токен бъде съобщена от регистрирания пътник, отговорната държава членка проверява дали му е бил предоставен достъп до Програмата за регистрирани пътници. По искане на регистрирания пътник отговорната държава членка издава нов токен. В противен случай предоставеният достъп се блокира. 4. Регистрираният пътник поема разходите за издаването на нов токен. Глава IX Разработване, действие и отговорности Член 37 Приемане от Комисията на мерки за изпълнение 1. Комисията приема мерките, необходими за разработването, техническото изпълнение и развитието на централното хранилище, единните интерфейси и комуникационната инфраструктура, и по-специално за: а) спецификациите за разделителната способност и използването на пръстовите отпечатъци за биометрична проверка в Програмата за регистрирани пътници в съответствие с член 8; б) конструирането на физическата архитектура на системата, включително на комуникационната ѝ инфраструктура; в) въвеждането на данните в съответствие с член 24; г) достъпа до данните в съответствие с членове 31, 32 и 33; д) съхраняването, изменянето, заличаването на данните и заличаването на данните преди изтичането на установения срок в съответствие с членове 34 и 35; е) блокирането на предоставения достъп при изгубване или кражба на токена в съответствие с член 36; ж) поддържането и достъпа до регистрите в съответствие с член 45; з) изискваните експлоатационни характеристики; и) изготвянето на оперативните изисквания, включително конструирането на токена. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане по член 57. Член 38 Разработване и оперативно управление 1. Агенцията отговаря за разработването на главното хранилище, резервното хранилище, единните интерфейси, включително мрежовите входни точки и комуникационната инфраструктура между националните системи и мрежовите входни точки, и за изготвянето на техническите спецификации за токена във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящия регламент и след приемането от Комисията на мерките, предвидени в член 37. След одобрението на Комисията, Агенцията приема техническите спецификации за токена и за централното хранилище, единните интерфейси и комуникационната инфраструктура. Разработването се състои в изготвянето и изпълнението на технически спецификации, провеждането на изпитвания и извършването на цялостна координация на проекта. Агенцията извършва цялостно изпитване на централното хранилище съвместно с държавите членки. Комисията информира Европейския парламент за резултатите от изпитването. 2. Агенцията отговаря за оперативното управление на главното хранилище, резервното хранилище и единните интерфейси. Тя следи, в сътрудничество с държавите членки и след анализ на разходите и ползите, за това винаги да се използва най-добрата налична технология. Агенцията също така отговаря за оперативното управление на комуникационната инфраструктура между централното хранилище и мрежовите входни точки. Оперативното управление на централното хранилище обхваща всички задачи, необходими за осигуряването на 24-часов режим на работа, 7 дни в седмицата, в съответствие с настоящия регламент, по-специално необходимите поддръжка и технологично разработване, за да се гарантира, че системата функционира със задоволително оперативно качество, по-специално по отношение на времето, необходимо за извършване на запитване до централното хранилище от консулските служби и граничните контролно-пропускателни пунктове, което следва да е възможно най-кратко. 3. Без да се засягат разпоредбите на член 17 от Правилник за длъжностните лица на Европейския съюз, Агенцията прилага съответните правила за професионалната тайна или други равностойни задължения за поверителност по отношения на всички свои служители, които работят с данни от Програмата за регистрирани пътници. Това задължение е в сила и след като служителите напуснат длъжността си или работата си или след прекратяване на дейността им. Член 39 Отговорности на държавите членки 1. Всяка държава членка отговаря за: а) разработването на своята национална система, свързването ѝ с централното хранилище и издаването на токени; б) организирането, управлението, действието и поддръжката на националната си система; в) управлението и мерките за достъп на компетентните органи до централното хранилище в съответствие с настоящия регламент и за съставянето и редовното актуализиране на списък на служителите и техните профили. 2. Всяка държава членка определя националния орган, който ще предоставя достъп на компетентните органи до централното хранилище, и свързва този национален орган с мрежовата входна точка. 3. Всяка държава членка използва автоматизирани процедури за обработване на данните. 4. Преди да получат разрешение за обработване на данните, съхранявани в централното хранилище, служителите на органите, които имат право на достъп до него, преминават подходящо обучение за сигурността на данните и правилата за защита на данните. 5. Разходите, свързани с националните системи, както и тези с подслоняването на националния интерфейс, се поемат от бюджета на Съюза. Член 40 Отговорност за използването на данните 1. Всяка държава членка гарантира, че данните се обработват законно, и по-специално, че само надлежно оправомощени служители имат достъп до обработените в централното хранилище данни за изпълнение на своите задачи в съответствие с настоящия регламент. По-специално отговорната държава членка гарантира, че: а) данните се събират по законен начин; б) данните са законно изпратени в централното хранилище; в) данните са точни и актуални към момента на предаването им на централното хранилище. 2. Агенцията гарантира, че централното хранилище действа в съответствие с настоящия регламент и мерките за изпълнение, предвидени в член 37. Агенцията по-специално: а) предприема необходимите мерки, за да гарантира сигурността на централното хранилище и комуникационната инфраструктура между централното хранилище и мрежовите входни точки, без да се засяга отговорността на всяка държава членка; б) гарантира, че само надлежно оправомощени служители имат достъп до обработваните в централното хранилище данни за изпълнение на задачите на Агенцията в съответствие с настоящия регламент. 3. Агенцията информира Европейския парламент, Съвета и Комисията за мерките, които предприема в съответствие с параграф 2 за пускане в действие на Програмата за регистрирани пътници. Член 41 Съхраняване на данните в национални архиви 1. Дадена държава членка може да съхранява в националните си архиви буквено-цифровите данни, които е въвела в централното хранилище, в съответствие с целите на Програмата за регистрирани пътници и в съответствие с действащите правни разпоредби, включително разпоредбите относно защитата на данните. 2. Данните не се съхраняват в националн