I.Въведение

Пандемията от COVID-19 доведе до внезапна и дълбока рецесия в целия свят. Въпреки силната, координирана и иновативна реакция на национално равнище и на равнището на ЕС все още има много неясноти. По-конкретно не е сигурно колко време ще продължи кризата и как точно ще засегне живота и икономиките ни. Трябва да защитим европейските граждани, тяхното здраве и работните им места, като същевременно гарантираме справедливост, устойчивост и макроикономическа стабилност в целия Съюз. Въпреки че пандемията е засегнала всички държави членки, мащабът на въздействието, както и темпът и силата на възстановяването, ще варират значително в различните региони.

Според прогнозата от лятото на 2020 г. икономиката на еврозоната ще се свие с 8,7 % през 2020 г., а през 2021 г. ще нарасне с 6,1 %, докато икономиката на ЕС се очаква да се свие с 8,3 % през 2020 г. и да нарасне с 5,8 % през 2021 г. През второто тримесечие заетостта също намаля повече от когато и да било, въпреки че нейният спад е много по-малък от този на брутния вътрешен продукт в контекста на безпрецедентната подкрепа, въведена в държавите членки и в ЕС чрез новия инструмент SURE , и безпрецедентната гъвкавост при използването на средства по линия на политиката на сближаване в рамките на Инвестиционната инициатива в отговор на коронавируса . Икономическата перспектива зависи главно от развитието на пандемията и от ограниченията на стопанската дейност, въведени за нейното овладяване. Подкрепата за политиката на национално равнище и на равнището ЕС ще бъде от решаващо значение за възстановяването. В този контекст перспективите за растеж и заетост се очаква да бъдат положително повлияни от постигнатото на 21 юли 2020 г. споразумение в рамките на Европейския съвет относно следващата многогодишна финансова рамка и инструмента Next Generation EU. Трябва да направим всичко възможно на равнището на Съюза и на държавите членки, за да постигнем най-доброто от това историческо споразумение.

Реакцията на Съюза беше от решаващо значение. Понастоящем се провеждат преговори между Европейския парламент и Съвета относно следващата многогодишна финансова рамка и новия инструмент Next Generation EU с цел спешното финализиране на работата по всички правни актове. Тази работа трябва да бъде приключена до 1 януари 2021 г., за да могат програмите да станат оперативни в срок. Пълното мобилизиране на капацитета на бюджета на ЕС е ключът към бързото и устойчиво възстановяване. След като бъде прието от Съвета, от решаващо значение е Решението за собствените ресурси да бъде одобрено от всички държави членки в съответствие с техните конституционни изисквания, преди Комисията да може да започне да взема заеми от финансовия пазар за финансиране на програмите по Next Generation EU. Следователно бързото въвеждане на Next Generation EU зависи в решаваща степен от това одобрение.

Механизмът за възстановяване и устойчивост ще бъде един от основните инструменти за възстановяването с безпрецедентната сума от 672,5 милиарда евро под формата на заеми и безвъзмездни средства, авансово отпуснати като финансова подкрепа през особено важните първи години на възстановяването. В своите планове за възстановяване и устойчивост държавите членки ще включат своите национални програми за реформи и инвестиции, съставени в съответствие с целите на политиката на ЕС, насочени към екологичния и цифровия преход. Механизмът ще подкрепи усилията на държавите членки за ефективно укрепване на тяхната социална и икономическа устойчивост, а оттам и на потенциала за растеж на техните икономики и създаването на работни места, с което се допринася за целите на ЕС.

Механизмът за възстановяване и устойчивост е символ на решимостта на ЕС да се справи с предизвикателствата с помощта на съвместен подход. Запазването на функционирането на единния пазар беше от ключово значение, за да се даде тласък на възстановяването, както и за да се осигури лоялна конкуренция и да се предотвратят смущения в трансграничните вериги за създаване на стойност и в свободното движение на работници и стоки. То ще насърчи сближаването във възходяща посока на жизнения стандарт и ще предотврати нарушаването на равнопоставените икономически условия. Ефективното прилагане на инструмента Next Generation EU може да осигури 2 % допълнителен брутен вътрешен продукт до 2024 г. и да създаде 2 милиона работни места, наред с другото, чрез ускоряване на екологичния и цифровия преход. С течение на времето този допълнителен растеж се очаква да доведе до самофинансиране на Механизма за възстановяване и устойчивост чрез допълнителни дейности и допълнителни данъчни приходи, генерирани за държавите членки и ЕС.

Тези мерки на политиката на ЕС трябва да бъдат приложени възможно най-бързо. Въпреки че споразумението относно пакета за възстановяване помага да се ограничи несигурността, ефективното изпълнение през следващите години е от ключово значение за подкрепа на възстановяването. Непосредственият приоритет е Съюзът да работи с държавите членки, за да се гарантира решителен напредък в определянето на правилните приоритети за реформи и инвестиции в съответствие с европейските цели, а след това да се гарантира тяхното ефективно изпълнение.

II.Механизъм за възстановяване и устойчивост: постигане на целта на ЕС за конкурентоспособна устойчивост

Механизмът за възстановяване и устойчивост се основава на целта на ЕС за постигане на конкурентоспособна устойчивост и сближаване чрез нова стратегия за растеж — Европейския зелен пакт. Преминаването към устойчив и приобщаващ икономически модел, който е възможен благодарение на по-широкото разпространение и навлизане на цифровите и чистите технологии, може да превърне Европа в лидер на преобразуването. Вместо да се отклонява от програмата от преди COVID-19, Механизмът за възстановяване и устойчивост следва да ускори действията за справяне с вече съществуващите предизвикателства, като същевременно се избягват всякакви нови пречки, свързани с кризата. Четирите измерения — устойчивост на околната среда, производителност, справедливост и макроикономическа стабилност, определени в Годишната стратегия за устойчив растеж от 2020 г., следва да останат водещи принципи, на които да се базират плановете на държавите членки за възстановяване и устойчивост. Тези приоритети стоят в основата на европейския семестър и гарантират, че новата програма за растеж е най-добрата за хората и за планетата.

Устойчивата конкурентоспособност и устойчивостта са двете страни на една и съща монета. Това беше подчертано от кризата с COVID-19. Устойчивост е способността не само за устояване и справяне с предизвикателствата, но също така и за осъществяване на преходи по устойчив, справедлив и демократичен начин. По-малко устойчивите държави — членки на ЕС, и по-малко устойчивите сектори изпитаха повече трудности да устоят на кризата и да се справят с нея. Без адекватен отговор това ще се отрази на техните икономически и социални резултати през следващите години и десетилетия. Различията в устойчивостта на отделните части на ЕС също оказват влияние върху социалното, икономическото и териториалното сближаване, както и върху сближаването в рамките на еврозоната и ефективността на единната парична политика. Чрез предоставянето на широкомащабна финансова подкрепа за публични инвестиции и реформи, като същевременно насърчава кохезията и сближаването, Механизмът за възстановяване и устойчивост ще направи икономиките и обществата на държавите членки по-устойчиви и по-добре подготвени за бъдещето. Необходимо е също да се подобри устойчивостта на някои вериги на доставките от основно значение, особено за секторите, които са най-силно изложени на външни сътресения.

Механизмът за възстановяване и устойчивост ще помогне за възстановяването на щетите от кризата и ще подготви по-добро бъдеще за следващите поколения. Създалата се сега по-голяма задлъжнялост е пряко средство за справяне с предизвикателствата, пред които ще бъдат изправени бъдещите поколения. Мащабните инвестиции, необходими за стимулиране на икономиката, трябва да намалят тежестта върху раменете им, а не да я увеличават. Ето защо Механизмът за възстановяване и устойчивост трябва да ръководи и изгражда по-устойчива, издръжлива и справедлива Европа за следващото поколение в съответствие с целите на ООН за устойчиво развитие.

Преодоляването на кризата, свързана с климата и околната среда, е определящо предизвикателство за нашето време и това е възможност за рестартиране на нашите икономики по устойчив начин. Това изисква спешни и устойчиви действия от страна на всички участници в обществото, за да се опази здравето, благоденствието и благосъстоянието на хората в Европа и в целия свят. Европейският зелен пакт е нашият политически ангажимент и нашият отговор на това предизвикателство. Това е и стратегията на Европа за растеж, която има за цел превръщането на ЕС в справедливо и благоденстващо общество с ресурсно ефективна и конкурентоспособна икономика. Икономическият отговор на кризата, свързана с COVID-19, предлага уникална възможност за ускоряване на екологичния преход. Преодоляването на тази криза ще изисква мащабни инвестиции и значителни реформи, които ще бъдат подкрепени до голяма степен от Механизма на ЕС за възстановяване и устойчивост. За постигането на екологичния преход са необходими реформи за насочване на публични и частни инвестиции към действия в областта на климата и околната среда и дълбоки промени в различните ни политики. Освен отстраняването на краткосрочните щети от кризата, нашите инструменти за възстановяване трябва да поставят икономиката на правилния път към дългосрочен устойчив растеж и заетост с цел постигане на неутралност по отношение на климата до 2050 г. и отделяне на икономическия растеж от използването на ресурсите. Това предлага ключова възможност за модернизиране на традиционните промишлени модели и за инвестиране в иновационни екологични технологии и в по-устойчива и цифрова инфраструктура, като по този начин се ускори преходът към по-устойчива, издръжлива и приобщаваща Европа. Освен това, тъй като частното потребление представлява над половината от брутния вътрешен продукт на ЕС, насърчаването на по-устойчиви модели на потребление ще бъде ключов фактор за тази трансформация.

Цифровият преход е от ключово значение за укрепване на социалната и икономическата устойчивост на ЕС и държавите членки, техния потенциал за икономически растеж и създаването на работни места. Пандемията от COVID-19 ускори тенденциите към цифровата трансформация. Държавите членки предприеха мерки за засилване на цифровата инфраструктура, предоставиха онлайн обучения или подпомогнаха МСП в техните усилия за цифровизация. Кризата обаче показа също така недостатъци и разкри уязвими места. Продължават да съществуват различия по отношение на цифровизацията на икономиките и обществата. Остатъчните пречки и неравномерният достъп до инфраструктура продължават да забавят напредъка и Европа все още до голяма степен е зависима от други региони за многобройни ключови цифрови способности или услуги. Като се надгражда върху научния и технологичния експертен опит на Европа, разработването на преобразяваща и ориентирана към бъдещето стратегия за научни изследвания, иновации и разпространение е единственият начин да се гарантира растежът на производителността и конкурентоспособността на Европа и по този начин да се защити нейния технологичен суверенитет, който е ключов аспект на нейната отворена стратегическа автономност.

Пандемията от COVID-19 подчерта спешната необходимост от решаване на отдавна съществуващи проблеми, които засягат справедливостта в обществото. Това включва готовността и устойчивостта на националните системи за здравеопазване и социална закрила, както и равен достъп до финансово достъпни и качествени здравни грижи, системи за дългосрочни грижи и грижи в детска възраст, демографски промени, глобализация или цифров и екологичен преход. Предизвикателствата, на които трябва да се отговори, могат да обхващат области, като заетостта, уменията, здравеопазването, образованието, по-специално за справяне с нарастващите неравенства и подкрепа за онези, които са най-силно засегнати от кризата, като младите поколения, жените и уязвимите групи. Пандемията от COVID-19 също показа необходимостта от създаване на по-справедлива и устойчива бизнес среда и от преосмисляне на условията на труд в много сектори. Продължителният период на ограничение на свободата на движение даде тласък на онлайн услугите и електронната търговия — тенденция, която вероятно ще се запази. Понастоящем обаче онлайн средата е доминирана от няколко големи участника с нарастваща пазарна мощ и подвижни данъчни основи, понякога в ущърб на способността на много от по-малките европейски предприятия да стартират и разширят дейността си в рамките на единния пазар. Особено внимание следва да се обърне на подкрепата за секторите, играещи ключова роля за нашите демокрации, особено медийния сектор, където подкрепата следва да се предоставя по начин, който зачита и насърчава свободата и плурализма на медиите. Необходимо е също така да се подкрепят регионите, отраслите и работниците, които са най-силно засегнати от екологичния преход, и да се смекчат социално-икономическите последици от прехода. Това е необходимо, за да се гарантират равни и справедливи възможности за гражданите и предприятията.

След финансовата и икономическа криза от 2008 г. Икономическият и паричен съюз е много по-издръжлив на кризи, но пред макроикономическата стабилност възникват нови предизвикателства. Кризата, предизвикана от COVID-19, е много различна от финансовата криза от 2008 г. Тя поражда преки отрицателни въздействия за икономическата дейност и води до потенциални последици за макроикономическата стабилност, които трябва да бъдат преодолени чрез бързи и решителни действия. Съществуващият риск от дисбаланси се влошава с появата на нови дисбаланси. Следователно непосредственият приоритет е да се насърчи устойчивото възстановяване. Ще се изискват непрекъснато наблюдение и бдителност, а държавите членки следва да предприемат мерки във връзка с възникващите дисбаланси чрез реформи, които повишават устойчивостта на икономиката и обществото. Механизмът за възстановяване и устойчивост ще предостави средствата за подпомагане на държавите членки да се справят с тези икономически и социални предизвикателства, пред които са изправени. Държавите членки следва да продължат да използват по подходящ начин фискалната гъвкавост през 2021 г. в подкрепа на икономиката. Публичните финанси ще играят роля за осигуряване на стимули за устойчив и приобщаващ растеж, осигуряване на икономическа стабилност и способност за подкрепа на търсенето и предоставяне на помощ по време на нужда. Пандемията от COVID-19 оказва значителен натиск върху икономическата дейност с отрицателни последици върху държавния и частния дълг. Когато икономическите условия го позволяват, ще настъпи моментът да се осъществят фискални политики, насочени към постигането на предпазливи средносрочни фискални позиции, като същевременно се насърчават инвестициите, двойния преход и социалното приобщаване.

Конкурентоспособната устойчивост изисква откритост и силен единен пазар. Участието на частни заинтересовани страни и инвеститори е необходимо, за да се гарантира успехът на функциониране на Механизма за възстановяване и устойчивост. Публичните средства не следва да заместват, нито да изтласкват частните инвеститори, а да допълват и насочват частните инвестиции, когато това е необходимо, т.е. когато системни или пазарни неефективности или щети, дължащи се на епидемията от COVID-19 и последвалата икономическа криза, не позволяват на пазара да се възстанови самостоятелно и да се постигнат целите на политиката. Запазването на равнопоставените условия на конкуренция в рамките на единния пазар е необходимо, за да се насърчат иновациите и да се ускори възстановяването.

III.Основни принципи, залегнали в плановете за възстановяване и устойчивост: определяне на приоритетите за държавите членки

Европейският семестър предоставя добре установена рамка за координиране на икономическите политики, която да насочва Съюза и държавите членки по време на предизвикателствата на възстановяването и двойния преход. Плановете на държавите членки за възстановяване и устойчивост следва да осигуряват ефективното преодоляване на предизвикателствата на политиката, изложени в приетите от Съвета специфични за всяка държава препоръки. От интерес за всички ще е да бъдат задоволени едновременно нуждите от реформи и от инвестиции. Към тях трябва да се подходи едновременно за постигане на взаимно подсилващо се въздействие.