Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно специфични изисквания по отношение на задължителния одит на предприятия от обществен интерес /* COM/2011/0779 окончателен - 2011/0359 (COD) */





Обяснителен меморандум 1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО Непосредствено след кризата във и извън Европа бяха предприети мерки, чиято основна цел беше спешното стабилизиране на финансовата система. Докато ролята на банките, хедж фондовете, агенциите за кредитен рейтинг, надзорните органи или централните банки беше нееднократно обсъждана и задълбочено анализирана, почти никакво внимание не беше отделено на ролята одиторите по време на кризата — или всъщност ролята, която те трябваше да изпълнят. Като се има предвид, че много банки отчетоха големи загуби по балансови и задбалансови позиции в периода 2007―2009 г. , много граждани и инвеститорите не могат да разберат как одиторите са заверили без резерви отчетите на своите клиенти (в частност на банките) за тези периоди. Важно е да се отбележи, че в условията на криза, когато 4 588.9 млрд. EUR на данъкоплатците бяха отпуснати за подпомагане на банките между октомври 2008 г. и октомври 2009 г., като тази помощ представлява 39 % от БВП на ЕС-27 през 2009 г.[1], всички елементи на финансовата система трябва да бъдат подобрени. Провеждането на строг одит е от първостепенно значение за възстановяването на доверието в пазара Той допринася за защитата на инвеститорите, като осигурява лесно достъпна, разходоефективна и надеждна информация относно финансовите отчети на предприятията. Чрез него се намаляват евентуално и цената на капитала за одитираните предприятия, тъй като се осигурява повече прозрачност и надеждност на финансовите им отчети. Важно е да се подчертае, че законът възлага на одиторите провеждането на задължителни одити на финансовите отчети на дружествата, които се ползват с ограничена отговорност и/или имат разрешение да предоставят услуги във финансовия сектор. Тази функция е в отговор на обществената им роля да предоставят мнение относно достоверността и точността на финансовите отчети на тези дружества. С приемането през 1984 г. на директива (Директива 1984/253/ЕИО), по силата на която са хармонизирани процедурите за одобряване на одиторите, в ЕС се въвеждат правила, които частично регулират задължителния одит. През 2006 г. беше приета Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО на Съвета (наричана по-нататък Директива 2006/43/EО), с която значително се разшири обхватът на предходната директива. Финансовата криза разкри слабости в задължителния одит особено по отношение на предприятия от обществен интерес (ПОИ) ― предприятия, които са от значителен обществен интерес поради тяхната стопанска дейност, размер, броя на служителите им или които поради корпоративната си форма имат широк кръг от заинтересовани страни. Следователно настоящото предложение определя условията за извършването на задължителния одит на финансовите отчети на ПОИ. 2. РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО Комисията проведе консултация от 13 октомври до 8 декември 2010 г[2]. Общо бяха получени почти 700 отговора от различни заинтересовани страни, включително одитори, надзорни органи, инвеститори, представители на академичните среди, дружества, публични органи, браншови организации и частни лица. Както показа консултацията, съществуват едновременно желание за промяна и за запазване на статуквото: участници, които имат добре установени позиции на пазара, се обявяват срещу промени. От друга страна, особено малки и средни одиторски дружества, както и инвеститорите заявяват, че неотдавнашната финансова криза е разкрила сериозни недостатъци. Обобщение на получените отговори от допитването е на разположение на: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/audit/summary_responses_en.pdf Допълнително бяха обменени мнения на конференцията на високо равнище по въпросите на одита, организирана от Комисията на 10 февруари 2011 г[3] На 13 септември 2011 г. Европейският парламент прие по собствена инициатива доклад в отговор на Зелената книга на Комисията и я призовава да създаде условия за повече прозрачност и конкуренция на пазара на одиторските услуги[4]. Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) прие подобен доклад на 16 юни 2011 г[5]. Въпросите бяха поставени за обсъждане и на вниманието на държавите-членки на заседанието на Комитет по финансови услуги от 16 май 2011 г. и на заседанието на регулаторния комитет за одит от 24 юни 2011 г. В съответствие с принципите на „по-добро регулиране“ в оценката на въздействието са посочени различните проблемни области, поради които може да се наложи предприемането на регулаторни действия: · Разминаване между това, което заинтересованите страни очакват от одита, и резултатите, които одиторите могат действително да постигнат. · Независимостта на оценката не е нито гарантирана, нито доказана, в условия при които одитът се е превърнал на практика в една от множество търговски услуги. Липсата на редовни тръжни процедури за одиторски услуги и на периодична ротация на одиторските дружества е лишило одита от основния му етичен принцип: професионална скептичност. · Концентрация на пазара и липса на избор: пазарът е толкова поляризиран, че рядко одиторът на ПОИ не е от „големите четири“ одиторски дружества. В повечето от държавите-членки „големите четири“ одиторски дружества извършват одита на повече от 85 % от големите публично търгувани дружества. В резултат от оценката на въздействието бяха определени следните предпочитани варианти на политики: · Следва да се уточни и конкретизира обхватът на задължителния одит и да се подобри информацията, която одиторът предоставя на потребителите, одитираните предприятия, одитните комитети и надзорните органи. · Забраната одиторите да предоставят на одитираните предприятия услуги, различни от извършването на одит, и дори забраната на предоставянето на такива услуги като цяло ще отговори на необходимостта от засилване на независимостта и професионалната скептичност. Освен това по-строги правила в процедурата за назначаването на одитори и въвеждането на задължителна ротация на одиторското дружество биха допринесли за по-високо качество на одита. · За да се улесни обективният избор на одитор, следва да се забранят договорни клаузи, които ограничават избора на одиторско дружество, да се засили прозрачността на качеството на одита и на дейността на одиторските дружества и да се въведе сертифициране на качеството на одита. · За да се разшири изборът на доставчици на одит, следва да се премахнат ограниченията върху собствеността · Следва да се засилят правомощията на националните надзорни органи в областта на одита и да се установи сътрудничество на равнището на ЕС в рамките на Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП). Докладът за оценката на въздействието във връзка с настоящото предложение е на разположение на: http://ec.europa.eu/internal_market/auditing/index_en.htm 3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО 3.1 Правно основание Съществуващата Директива 2006/43/ЕО е приета въз основа на член 50 от Договора за функционирането на ЕС. Изискването относно правото на установяване (например изискванията, които се отнасят до одобряването/регистрацията на одитори) и измененията към него, остават в обхвата на директивата[6]. Настоящият регламент, който се основава на член 114 от ДФЕС, съдържа специфични допълнителни изисквания, които се отнасят до извършването на задължителен одит на ПОИ. 3.2. Субсидиарност и пропорционалност По отношение на контрола върху одиторските услуги сега действащите правила на ЕС предоставят широки правомощия на държавите-членки, а пък те от своя страна разчитат основно секторът да се регулира сам. По време на кризата стана ясно, че саморегулацията не работи, погледнато в дългосрочен план. Освен това изложените в оценката на въздействието проблеми не могат да бъдат разрешени на национално ниво, тъй като ще се появят значителни различия в регулаторната рамка и това на свой ред би нарушило сериозно единния пазар. Поради взаимосвързания характер на пазарите на ценни книжа и финансовите участници одитът следва да се хармонизира в целия Европейски съюз. Изключително важно е ролята на одиторите, тяхната независимост и пазарната структура да се разглеждат на равнището на Съюза, тъй като ПОИ в Европа често упражняват трансгранични дейности. Важно е да се отбележи, че законодателството за защитата на инвеститорите, както и регулирането на финансовите институции вече се прилага на равнището на Съюза. Освен това прилагането на координиран подход на равнището на Съюза, съчетано с международна подкрепа, също би намалило риска от регулаторен арбитраж. Предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност и не надхвърля необходимото за постигане на набелязаните цели. 3.3. Подробно обяснение на предложението В членове 39—43 от Директива 2006/43/ЕО са предвидени определени изисквания, които засягат задължителните одити на ПОИ. Тези изисквания вече няма да бъдат част от директивата, а ще бъдат включени (и допълнително доразвити) в настоящия регламент. Регламентът е подходящ и съответстващ правен инструмент за осигуряване на високо качество на одити на ПОИ. Прякото прилагане на регламента предоставя по-голяма правна сигурност. Също така законодателството ще се прилага от една и съща дата в целия Съюз, като по този начин се избягват проблеми, свързани с късното транспониране на законодателството от държавите-членки[7]. Освен това един регламент предоставя най-висока степен на хармонизация: задължителните одити ще се извършват при еднакви по същество правила във всички държави-членки. 3.3.1. Дял I (Предмет, приложно поле и определения) Регламентът се прилага по отношение на одитори, които извършват задължителни одити на ПОИ, и по отношение на одитираните ПОИ, например правила за одиторския комитет, който ПОИ трябва да създаде. За целите на настоящия регламент определенията, които се прилагат в изменената Директива 2006/43/ЕО, следва да се прилагат и тук. С развитието на финансовия сектор възникват нови категории финансови институции съгласно правото на Съюза, поради което е уместно в определението на ПОИ да бъдат включени и инвестиционните посредници, платежни институции, предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), институции за електронни пари и алтернативни инвестиционни фондове. 3.3.2. Дял II (Условия за извършването на задължителен одит на предприятия от обществен интерес) Глава I (Независимост и избягване на конфликт на интереси) Одиторът следва да установи подходящи политики и процедури, за да гарантира, че са спазени задълженията по силата на регламента по отношение на независимостта, вътрешните системи за контрол на качеството и надзора над служителите. Бивши одитори, основните партньори по одита или техните служители нямат право да заемат важни ръководни постове в одитираното предприятие, да бъдат членове на одиторския комитет на одитираното предприятие, да бъдат членове без изпълнителни функции на административния орган или да участват в надзорния орган на одитираното предприятие в рамките на две години след прекратяване на одитния ангажимент. Таксите за предоставянето на одитираното предприятие на свързани с одита финансови услуги следва да не надхвърлят 10 % от таксите за одит, платени от предприятието. Освен това следва да се прилагат подходящи защитни механизми, когато общият размер на таксите ― такси за одита и за свързаните с него финансови услуги ― които одиторът получава от ПОИ, достигне значителен процент от неговите общи годишни такси. При всички случаи задължителният одитор, одиторското дружество или член на мрежата, в която участва одиторското дружество, няма да имат право да предоставят на одитираните от тях предприятия определени услуги, които са напълно несъвместими с функцията на одита за защита на независимия обществен интерес, докато за други услуги, които не са напълно несъвместими с услугите по извършване на одит, одиторският комитет или компетентният орган ще имат правомощието да преценят в зависимост от конкретните обстоятелства дали могат да бъдат предоставени на одитираното предприятие. Въпреки това, могат да се предоставят свързани с одита финансови услуги. Комисията е оправомощена да актуализира списъците на разрешени и забранени услуги в съответствие с условията, определени в дял VI. В допълнение големите одиторски дружества следва да насочат своята професионална дейност към извършването на задължителен одит, като следва да нямат право да предлагат услуги, които не са свързани с извършването на одит. Преди да приеме или да продължи даден ангажимент, одиторът следва да прецени дали съществуват рискове относно неговата независимост и да потвърди независимостта си пред одиторския комитет. Глава II (Поверителност и професионална тайна) Одиторите не могат да мотивират неспазване на разпоредбите на настоящото предложение, позовавайки се на професионалната тайна. Член 13 гарантира, че по време на одита може да се обменя необходимата информация. Въпреки това, тези разпоредби не позволяват на одитора да си сътрудничи с органи на трета държава по начин, различен от формите на сътрудничество, предвидени в глава XI от Директива 2006/43/ЕО. Глава III (Извършване на задължителния одит) Съгласно регламента одиторът следва да предприеме необходимите стъпки, за да си изгради мнение за това дали финансовите отчети дават вярна и точна представа и са изготвени съгласно съответната рамка за финансово отчитане. Това не включва изразяване на увереност по отношение на бъдещата жизнеспособност на одитираното предприятие, нито на ефективността или ефикасността, с която управителният или административният орган провежда или ще провежда дейността на предприятието. Това изключение обаче следва да не възпрепятства одитора да изпълни задачите, които ще осигурят правилно провеждане на одита, нито спазването на изискванията за докладване. С предложението се засилва принципът на професионална скептичност. Одиторът трябва винаги да следи за вероятността от наличието на съществени неточности, дължащи се на грешка или измама, независимо от предишния му опит с предприятието. Установени са основни изисквания за извършването на задължителен одит. Одиторското дружество следва да определи основен одиторски партньор, който да бъде активно ангажирани в извършването на задължителния одит. Също така следва да бъдат предвидени и достатъчно ресурси, да се поддържа досие на клиента и на одита и одиторът трябва да се увери, че всички организационни изисквания се прилагат правилно. При наличието на нарушение, което има или може да има сериозни последствия за надеждността на задължителния одит, одиторът следва да предприеме подходящи мерки за справяне с възникналите последици и предотвратяване на евентуално повторение на нарушението. При одита на консолидирани финансови отчети, когато одиторът на групата не е в състояние да документира одиторската работа, извършена от одитора(ите) от трета държава, той трябва да предприеме подходящи мерки, включително да извърши допълнителна работа по одита, и да уведоми компетентния орган за това. Одиторът/одиторското дружество следва да извършва собствена проверка на вътрешния контрол на качеството преди представянето на одиторския доклад. Проверката следва да се извършва от одитор, който не участва в задължителния одит, с който е свързана вътрешната проверка за качеството. Глава IV (Докладване във връзка с одита) Съдържанието на одиторския доклад, който се оповестява публично, е разширено, така че в него се обяснява използваната методология, по-специално каква част от баланса е била пряко проверена и каква част е била подложена на проверки на системите и проверки за съответствие, нивата на същественост, прилагани при одита, основните области, в които съществува риск от съществена неточност на финансовите отчети, дали задължителният одит е бил планиран за откриване на измами и, в случай на квалифицирано или отрицателно мнение или на невъзможност за изразяване на мнение ― мотивите за тези решения. В него трябва да са обяснени също разликата в тежестта на проверките по същество и проверките за съответствие в сравнение с предходната година. Одиторът следва също така да изготви по-обемен и по-подробен доклад за одиторския комитет. В него се предоставя по-подробна информация относно извършения одит, относно състоянието на предприятието (например като действащо предприятие) и констатациите от одита заедно с необходимите обяснения. В този допълнителен доклад също така се представя (и обосновава) пред одиторския комитет извършената одиторска работа. Той се представя на одиторския комитет и на ръководството на одитираното предприятие, но няма да се оповестява публично (като се има предвид, че неговото съдържание ще включва търговски тайни и евентуално обвързана с ценообразуването информация). При поискване обаче одиторът трябва да предостави доклада на компетентния орган. По силата на повечето директиви за финансовите услуги одиторът е задължен да разкрие пред компетентните органи, които упражняват надзор над ПОИ, всеки факт или решение относно ПОИ. Сега обхватът на това задължение е разширен, за да включва всички ПОИ. Освен това компетентните органи, упражняващи надзор върху кредитните институции и застрахователните предприятия, следва да си сътрудничат редовно с одиторите. Глава V (Доклад за прозрачност на задължителните одитори и одиторските дружества и съхраняване на документация) От одиторите ще се изисква да разкриват финансова информация, показваща по-специално техния общ оборот, разделен на одиторски такси, платени от ПОИ, одиторски такси, платени от други предприятия и такси за други услуги. Те следва също така да разкриват финансова информация на равнището на мрежата, към която принадлежат. Докладите за прозрачност на одиторите на ПОИ следва да са придружени от декларация за корпоративното управление на самото дружество. Допълнителна информация относно одиторските такси следва да бъде предоставена на компетентните органи с оглед улесняване на техните надзорни функции. Одиторът следва да съхранява определени документи и информация за период от пет години. 3.3.3. Дял ІІІ (Назначаване на задължителни одитори или одиторски дружества от предприятия от обществен интерес) За да се засили независимостта и капацитета на одиторския комитет, в състава му следва да влизат членове, които нямат изпълнителни функции, като поне един член трябва да има опит и знания в областта на одита, а друг в областта на счетоводството и/или одита. Предложението за назначаване на одитора по време на събранието на акционерите следва да се основава на препоръка от одиторския комитет. Препоръката трябва винаги да съдържа обосновка на предложеното решение. Също така, с изключение на случаите на подновяване на одиторския ангажимент, препоръката следва да съдържа поне две възможности (без заварения одитор), като одиторският комитет трябва да предостави надлежно обосновано предпочитание към един от тях. Препоръката на одиторския комитет следва да бъде направена след извършване на надлежна тръжна процедура. В случай на кредитни институции или застрахователни предприятия одиторският комитет следва да предостави своята препоръка на пруденциалния надзорен орган, който следва да има право да наложи вето върху предложения избор. Следва да се забрани сключването на договорни клаузи с трети страни, по силата на които се ограничава възможността на одитираното предприятие да избере одитор. С цел да се отстрани рискът от установяване на близки отношения, вследствие на честото назначаване от одитираното предприятие на едно и също одиторско дружество в продължение на десетки години, с регламента се въвежда задължителна ротация на одиторските дружества след максимален период от 6 години, който при определени обстоятелства може да бъде удължен на 8 години. Ако предприятие от обществен интерес е назначило двама или повече задължителни одитори или одиторски дружества, максималната продължителност на ангажимента ще бъде 9 години; като по изключение срокът може да бъде удължен на 12 години. Предвижда се и изчаквателен период преди одиторското дружество да може отново да извърши задължителен одит на същото предприятие. С цел да се осигури гладък преход бившият одитор е задължен да изпрати на новия одитор приемен протокол със съответната информация. Одиторският комитет, един или повече акционери, компетентните органи и компетентните органи за надзор върху ПОИ са оправомощени да предявяват иск пред национален съд за освобождаването от длъжност на одитора, в случай че са налице основателни причини. 3.3.4. Дял IV (Наблюдение на дейностите на одиторите и одиторските дружества, извършващи задължителен одит на предприятия от обществен интерес) Глава I (Компетентни органи) Всяка държава-членка следва да определи един компетентен орган, който да отговаря за надзора над одиторите и одиторските дружества, които извършват одит на ПОИ. Тези органи следва да разполагат с достатъчно персонал и да бъдат независими от одиторите. По отношение на служителите на компетентните органи е в сила задължението за спазване на професионална тайна. Компетентните органи следва да имат всички надзорни и разследващи правомощия, необходими за упражняване на техните функции, но нямат влияние върху съдържанието на одиторските доклади. Компетентните органи следва да си сътрудничат на национално равнище с органа, отговарящ за одобряването и регистрирането на задължителните одитори и одиторски дружества (Директива 2006/43/EО), и с други органи за надзор над ПОИ например банковия или застрахователния надзор. Глава II (Гарантиране на качеството, разследване, наблюдение на пазара, планиране на действия при непредвидени ситуации и прозрачност на дейността на компетентните органи) Задачите на компетентните органи включват: · проверки на гарантирането на качеството на извършените задължителни одити. Тези проверки следва да отговарят на обема и обхвата на дейността на проверявания одитор; · разследване с цел откриване, коригиране и предотвратяване на неправилно извършени задължителни одити на ПОИ; · наблюдаване на развитието на пазара за предоставяне на услуги, свързани със задължителния одит на ПОИ; · редовно проследяване на възможни заплахи за непрекъснатостта на операциите на големите одиторски дружества, включително рискове, дължащи се на високата концентрация, и изискване от големите одиторски дружества да приемат планове за действия при извънредни ситуации, за да се справят с такива заплахи; · изискване за прозрачност на работата им, включително и публикуването на отделни доклади относно проверките за гарантиране на качеството. Глава ІІІ (Сътрудничество между компетентните органи и връзки с европейски надзорни органи) С регламента се изисква сътрудничеството на равнището на ЕС между компетентните органи да се извършва в рамките на ЕОЦКП, като по този начин ще се замести сегашният механизъм за сътрудничество под егидата на Европейската група на представителите на органите за надзор върху одиторите (EGAOB) ― експертна група, председателствана от Европейската комисия. ЕОЦКП вече работи в областта на одита (и счетоводството) на ПОИ и правната рамка предвижда ЕОЦКП, Европейският банков орган (ЕБО) и Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) да си сътрудничат в рамките на техния съвместен комитет в областта на одита. ЕОЦКП трябва да създаде постоянен вътрешен комитет, в състава на който трябва да влизат най-малко представители на националните компетентни органи. ЕОЦКП следва да изготви насоки по няколко въпроса: например относно съдържанието и представянето пред одиторския комитет на одиторския доклад и допълнителния доклад, относно надзорната дейност на одиторския комитет или провеждането на проверки за гарантиране на качеството. Въвежда се „доброволно“ общоевропейско сертифициране на качеството на одита, за да се подобри публичното представяне, признанието и репутацията на всички одиторски дружества, които имат капацитета да провеждат одити на ПОИ с високо качество. ЕОЦКП следва да публикува изискванията за получаване на сертификат заедно с евентуалните административни последици и такса. Националните компетентни органи следва да участват в разглеждането на заявлението за сертификат. Относно разследването и проверките на място компетентните органи следва да уведомят компетентния орган на другата държава-членка, ако преценят, че се извършват или са били извършвани дейности в нарушение на разпоредбите на настоящия регламент. Освен това компетентният орган на държава-членка може да поиска провеждането на разследване от компетентния орган на друга държава-членка на територията на последната. Освен това ЕОЦКП може по искане на един или повече компетентни органи да създаде колегии на компетентните органи, за да се улесни изпълнението на определени задачи. Глава IV (Сътрудничество с одитори на трета държава и с международни организации и органи) Компетентните органи и ЕОЦКП могат да сключват споразумения за сътрудничество, предвиждащи обмен на информация с компетентните органи на трети държави само ако предаваната информация е предмет на гаранции за професионална тайна и при условие че се спазват правилата за защита на данните. 3.3.5. Дял V (Надзорни мерки и санкции) С цел подобряване на съответствието с изискванията на настоящия регламент и след Съобщението на Комисията от 9 декември 2010 г., озаглавено „По-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги“[8], се засилват правомощията на компетентните органи да приемат надзорни мерки и да налагат санкции. Предвидени са административни парични санкции за одитори и ПОИ, извършители на установените нарушения. Дейността на органите следва да бъде прозрачна относно санкциите и мерките, които се прилагат. 3.3.6. Дял VІ (Докладване и преходни и заключителни разпоредби) Предвижда се преходен режим за влизането в сила на задължението за ротация на одиторските дружества, задължението за организиране на процедура за подбор на одиторско дружество и създаването на одиторски дружества, които предоставят само одиторски услуги. 3.3.7. Регулаторни технически стандарти и спазване на член 290 от ДФЕС С цел да се отчете развитието на одита и пазара на одиторски услуги от ЕОЦКП се изисква да представи регулаторни технически стандарти на Комисията, с които да се вземат предвид развитията в одита и пазара на одиторски услуги, за да се уточнят техническите изисквания относно съдържанието на предавателния протокол, който новият одитор трябва да получи, и създаването на европейски сертификат за качество за одитори, които извършват задължителни одити на ПОИ. Комисията е оправомощена да приеме тези технически стандарти като делегирани актове. На 23 септември 2009 г. Комисията прие предложения за регламенти за създаване на ЕБО, ЕОЗППО (Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и ЕОЦКП (Европейския орган за ценни книжа и пазари)[9]. В тази връзка Комисията иска да припомни направените от нея декларации по отношение на членове 290 и 291 от ДФЕС при приемането на регламентите за създаване на европейските надзорни органи, според които: „По отношение на процедурата за приемане на регулаторни стандарти Комисията подчертава уникалния характер на сектора на финансовите услуги, който произтича от структурата Ламфалуси и е изрично признат в Декларация 39 към ДФЕС. Комисията има сериозни съмнения обаче дали ограничаването на ролята ѝ при приемане на делегирани актове и мерки за изпълнение е в съответствие с членове 290 и 291 от ДФЕС.“ 4. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА Предложението на Комисията няма пряко или косвено отражение върху бюджета на Европейския съюз. По-специално задачите, които биха могли да бъдат възложени на надзорните органи на ЕС, както е посочено в предложението, не предполагат допълнително финансиране от ЕС. 2011/0359 (COD) Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно специфични изисквания по отношение на задължителния одит на предприятия от обществен интерес (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПEЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 114 от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[10], след консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните[11], в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: (1) На одиторите и одиторските дружества, извършващи задължителни одити, е поверена по закон функция да извършват задължителни одити на предприятия от обществен интерес с оглед повишаване на общественото доверие в годишните и консолидираните финансови отчети на тези предприятия. Обществената функция на задължителния одит означава, че широк кръг от хора и институции разчита на качеството на работата на одитора, извършващ задължителен одит. Доброто качество на одита допринася за нормалното функциониране на пазарите чрез подобряване на пълнотата и ефективността на финансовите отчети. По този начин одиторите изпълняват изключително важна обществена роля. (2) Съгласно законодателството на Съюза финансовите отчети, включващи годишните счетоводни отчети или консолидираните счетоводни отчети на кредитни институции, застрахователни предприятия, емитенти на ценни книжа, допуснати за търгуване на регулиран пазар, платежни институции, ПКИПЦК, институции за електронни пари и алтернативни инвестиционни фондове подлежат на одит от едно или повече лица, които имат право да извършват такива одити в съответствие с правото на Съюза, а именно: член 1, параграф 1 от Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции[12], член 1, параграф 1 от Директива 91/674/ЕИО на Съвета от 19 декември 1991 г. относно годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети на застрахователните предприятия[13], член 4, параграф 4 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране на изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО[14], член 15, параграф 2 от Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 г. относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на Директиви 97/7/EО, 2002/65/EО, 2005/60/EО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО[15], член 73 от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК)[16], член 3, параграф 1 от Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно предприемането, упражняването и пруденциалния надзор на дейността на институциите за електронни пари и за изменение на Директиви 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 2000/46/ЕО[17], и член 22, параграф 3 от Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 година относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, и за изменение на директиви 2003/41/ЕО и 2009/65/ЕО и на регламенти (ЕО) № 1060/2009 и (ЕС) № 1095/2010[18]. Освен това съгласно член 4, параграф 1, точка 1 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти и за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО[19] също се изисква годишните счетоводни отчети на инвестиционните посредници да бъдат одитирани, в случаите в които не се прилагат Четвъртата Директива на Съвета 78/660/ЕИО от 25 юли 1978 г. относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества[20] или Седмата директива на Съвета 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 г. относно консолидираните счетоводни отчети[21] . (3) Условията за одобряване на лицата, които отговарят за извършването на задължителен одит, както и минималните изисквания за извършването на задължителен одит са определени в Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети, за изменение на Директиви 78/660/EИО и 83/349/EИО на Съвета и за отмяна на Директива 84/253/ЕИО[22]. (4) По време на неотдавнашната финансова криза много банки отчетоха големи загуби по балансови и задбалансови позиции в периода 2007―2009 г. Този факт повдигна не само въпроса как одиторите са одобрили без резерви финансовите отчети на клиентите си за тези периоди, но и въпроса за годността и адекватността на действащата законодателна рамка. На 13 октомври 2010 г. Комисията публикува Зелена книга за изготвяне на одитна политика: поуки от кризата[23], с която сложи началото на широко обществено допитване в общия контекст на реформата на регулирането на финансовите пазари относно ролята и обхвата на одита и подобряването на функцията на одита, за да се спомогне за засилване на финансовата стабилност. От общественото допитване стана ясно, че правилата от Директива 2006/43/ЕО относно извършването на задължителния одит на годишните и консолидираните счетоводни отчети на предприятия от обществен интерес може да бъдат значително подобрени. На 13 септември 2011 г. Европейският парламент прие по собствена инициатива доклад в отговор на Зелената книга. На 16 юни 2011 г. и Европейският икономически и социален комитет прие доклад по същия въпрос. (5) Важно е да се определят подробни правила, с цел да се гарантира, че задължителният одит на предприятия от обществен интерес е с подходящо качество и се извършва от задължителни одитори и одиторски дружества, които спазват стриктни изисквания. Чрез прилагането на общ регулаторен подход следва да се подобрят почтеността, независимостта, обективността, прозрачността, отговорността и надеждността на задължителните одитори и одиторските дружества, които извършват задължителен одит на предприятия от обществен интерес, като по този начин ще се допринесе за качеството на задължителния одит в Съюз и за гладкото функциониране на вътрешния пазар, като същевременно се постигне високо ниво на защита на потребителите и инвеститорите. С разработването на отделен акт относно предприятията от обществен интерес следва също така да се гарантира последователно хармонизиране и еднакво прилагане, като по този начин ще се допринесе за по-ефективното функциониране на вътрешния пазар. (6) Финансовият сектор се развива, вследствие на което възникват нови категории финансови институции съгласно правото на Съюза. Значението на новите структури и дейности извън традиционната банкова система се разширява и тяхното въздействие върху финансовата стабилност нараства. Следователно е уместно определението на предприятие от обществен интерес да обхване и други финансови институции и субекти, като например инвестиционните посредници, платежните институции, предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), институциите за електронни пари и алтернативни инвестиционни фондове. (7) Одитът на годишни и консолидирани финансови отчети има за цел да се даде правна гаранция на инвеститорите, заемодателите и деловите партньори, които имат дялово участие или стопански интерес в предприятията от обществен интерес. Поради това одиторите и одиторските дружества, извършващи задължителни одити, следва да бъдат напълно независими при извършването на задължителния одит на такива субекти и да избягват конфликти на интереси. С цел да се определи независимостта на одиторите и одиторските дружества, трябва да се вземе предвид концепцията за мрежата, в която работят одиторите и дружествата. (8) Подходящата вътрешна организация на задължителните одитори и одиторски дружества следва да допринесе за предотвратяването на рискове за тяхната независимост. Така собствениците или акционерите на одиторско дружество, както и лицата, които го управляват, не трябва да се намесват при извършването на задължителен одит по какъвто и да е начин, който застрашава независимостта и обективността на одитора, който извършва задължителен одит от името на одиторското дружество. Освен това задължителните одитори и одиторските дружества следва в рамките на своите организации да въведат подходящи вътрешни политики и процедури по отношение на служителите и други лица, участващи в дейността по задължителния одит, за да се гарантира, че те спазват законовите си задължения. Тези политики и процедури следва да бъдат насочени по-специално към предотвратяване и преодоляване на евентуалните рискове за независимостта и към гарантиране на качеството, обективността и задълбочеността на задължителния одит. Тези политики и процедури следва да отговарят на мащаба и сложността на стопанската дейност на задължителния одитор или одиторското дружество. (9) Одиторите, одиторските дружества и техните служители следва по-специално да се въздържат да извършват задължителен одит на предприятие, в което имат стопански или финансов интерес, и да търгуват с финансови инструменти, емитирани, обезпечени или по друг начин покрити от одитирано предприятие, с изключение на инвестиции в диверсифицирани колективни инвестиционни схеми. Задължителният одитор или одиторското дружество следва да се въздържат от участие във вътрешните процеси на вземане на решение от одитираното предприятие. Задължителните одитори или техните служители не трябва да имат право да заемат длъжност на управленско ниво или да участват в управителен или друг съвет на одитираното предприятие, преди да е изтекъл подходящ период от време след края на одита. (10) Размерът на таксите, получавани от едно одитирано предприятие, и тяхната структура може да застрашат независимостта на задължителния одитор или одиторското дружество. Следователно е важно да се гарантира, че одиторските такси не са обвързани с определени условия и че е установена специфична процедура за гарантиране на качеството на одита за случаите, в които таксите за одит от един единствен клиент са значителни по размер. При прекомерна зависимост от един клиент задължителният одитор или одиторското дружество следва да се въздържат от извършване на въпросния задължителен одит. (11) Съществува риск от нарушаване на независимостта на задължителни одитори и одиторски дружества или членове на техните мрежи, ако те предлагат на одитираните предприятия услуги, различни от задължителния одит. Ето защо е целесъобразно да се изиска задължителният одитор, одиторското дружество и членовете на тяхната мрежа да не предоставят на одитираните от тях предприятия услуги, различни от одита. Когато одиторско дружество предоставя на дадено предприятие услуги, различни от одита, това би попречило на одиторското дружество да извърши задължителен одит на това предприятие, като по този начин ще се намали броят на одиторските дружества, които могат да извършват задължителен одит ― по-специално по отношение на одит на големи предприятия от обществен интерес, когато пазарът е концентриран. Затова, за да се гарантира, че един минимален брой одиторски дружества е в състояние да предоставя одиторски услуги за големите предприятия от обществен интерес, е целесъобразно да се изиска големите одиторски дружества да съсредоточат своята професионална дейност върху извършване на задължителен одит и да нямат право да предприемат други услуги, които не са свързани с тяхната функция за задължителен одит като например консултантски услуги. (12) С оглед избягването на конфликти на интереси е важно задължителният одитор или одиторското дружество, преди да приеме или продължи ангажимента за задължителен одит на предприятие от обществен интерес, да прецени дали са изпълнени свързаните с независимостта изисквания и по-специално дали възникват рискове за независимостта във връзка с отношенията с това предприятие. С цел да запази тази независимост е важно също така те да отбелязват всички рискове за тяхната независимост и независимостта на техните служители и други лица, участващи в процеса на задължителния одит, както и взетите защитни механизми за смекчаване на тези рискове. Освен това, когато рискът за тяхната независимост е твърде голям, дори след като е приложен защитен механизъм за смекчаването му, те следва да подадат оставка или да не приемат ангажимента за извършване на одит. Задължителният одитор или одиторското дружество следва да потвърждават ежегодно пред одиторския комитет на одитираното предприятие своята независимост и да обсъждат с комитета всякакви рискове за тяхната независимост, както и приложените защитни механизми за смекчаване на тези рискове. (13) С Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни[24] се урежда обработката на лични данни, извършвана в държавите-членки в контекста на настоящия регламент и под надзора на компетентните органи на държавите-членки, в частност на обществени независими органи, определени от държавите-членки. С Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на тези данни[25] се урежда обработването на лични данни, извършвано от ЕОЦКП в рамките на настоящия регламент и под контрола на Европейския надзорен орган по защита на данните. Всеки обмен или предаване на информация от компетентните органи следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни, предвидени в Директива 95/46/ЕО, и всеки обмен или предаване на информация от страна на ЕОЦКП следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни, предвидени в Регламент (ЕО) № 45/2001. (14) Важно е задължителните одитори и одиторските дружества да спазват правата на защита на личния живот и личните данни на своите клиенти. Поради това те следва да бъдат обвързани със строги правила относно поверителността и професионалната тайна, които обаче не следва да възпрепятстват правилното прилагане на настоящия регламент или сътрудничеството с одитора на групата по време на извършването на одит на консолидираните финансови отчети, когато предприятието-майка е в трета държава, при условие че се спазват разпоредбите на Директива 95/46/ЕО. Въпреки това тези разпоредби не следва да позволяват на задължителния одитор или одиторското дружество да си сътрудничат с органи на трети държави извън формите на сътрудничеството, предвидени в глава XI от Директива 2006/43/ЕО. Тези правила за поверителност следва да се прилагат също така по отношение на всеки задължителен одитор или одиторско дружество, които са прекратили участието си в конкретна задача за одит. (15) В резултат на задължителния одит се изразява становище относно достоверността и точността на финансовите отчети на одитираните предприятия. Заинтересованите страни обаче може да не са наясно с ограниченията при одита (същественост, начини на получаване на извадка, роля на одитора в установяването на измама и отговорността на управителите), което може да доведе до разминаване в очакванията. С цел да се намали това разминаване, е важно да се предостави повече яснота относно това какво се включва в приложното поле на задължителния одит. (16) Въпреки че ръководството на одитираното предприятие носи основната отговорност за предоставянето на финансова информация, ролята на одиторите е да опонират на ръководството, представяйки гледна точка на потребителите. С цел подобряване на качеството на одита е важно да се засили професионалната скептичност на одитора по отношение на одитираното предприятие. Одиторите следва да осъзнават вероятността за наличието на съществено несъответствие, дължащо се на измама или грешка, независимо от това, че предишният опит на одитора е показал, че ръководството на одитираното предприятие действа честно и почтено. Гарантирането на качеството на одита следва да бъде основният критерий при организиране на одита и при осигуряване на необходимите ресурси за изпълнение на задачите. Почтеността на задължителния одитор, одиторското дружество и техния персонал е от изключително значение за изграждане на обществено доверие в задължителния одит и финансовите пазари. Следователно всяко нарушение, което може да има сериозни последствия за добросъвестното извършване на дейностите, свързани със задължителния одит, изисква подходяща реакция. Задължителният одитор или одиторското дружество следва да документират по подходящ начин извършената във връзка с одита работа. (17) В случай на консолидирани финансови отчети е важно отговорностите на задължителните одитори, които одитират различни структури на групата, да бъдат ясно разграничени. За тази цел одиторът на групата следва да носи пълната отговорност за одиторския доклад. (18) Извършването на строга проверка на вътрешния контрол на качеството на работата при всеки ангажимент за задължителен одит би допринесло за високото качество на одита. Следователно задължителният одитор или одиторското дружество не следва да издават одиторския си доклад, докато не бъде извършена такава проверка на вътрешния контрол на качеството. (19) Резултатите от задължителния одит следва се съдържат в одиторския доклад, който се представя на вниманието на заинтересованите страни. С цел да се увеличи доверието на заинтересованите страни във финансовите отчети на одитираното предприятие е особено важно одиторският доклад да е добре обоснован и подкрепен с доказателства, като съдържанието му се разширява, за да включи допълнителна информация, специфична за извършения одит. Одиторският доклад следва да включва достатъчно информация относно използваната при одита методология, по-специално каква част от баланса е била пряко проверена и каква част е била подложена на проверки на системите и проверки за съответствие, нивата на същественост, прилагани при одита, основните области на риск от съществени неточности в годишните и консолидираните финансови отчети, дали задължителният одит е бил планиран за откриване на измами и ― в случай на квалифицирано или отрицателно мнение или отказ от изразяване на мнение ― причините за това решение. (20) Значението на задължителния одит би се повишило особено за одитираното предприятие, ако бъде подобрена комуникацията между задължителния одитор или одиторското дружество, от една страна, и одиторския комитет, от друга страна. Освен редовната комуникация по време на извършването на задължителния одит е важно задължителният одитор или одиторското дружество да предоставят на одиторския комитет допълнителен и по-подробен доклад за резултатите от задължителния одит. Подобни подробни доклади следва да са на разположение на надзорните органи на предприятия от обществен интерес, но не и на широката общественост. (21) И сега задължителните одитори или одиторски дружества предоставят на надзорните органи на предприятия от обществен интерес информация за факти или решения, които биха могли да представляват нарушение на правилата, уреждащи дейностите на одитираното предприятие или пречка за непрекъснатата дейност на одитираното предприятие. Изпълнението на надзорните задачи също би се улеснило, ако от надзорните органи на кредитните и финансовите институции се изисква да установят редовно сътрудничество със задължителните одитори и одиторски дружества на тези институции. (22) С цел да се повиши доверието в работата на задължителните одитори и одиторски дружества, които извършват задължителен одит на предприятия от обществен интерес, както и тяхната отговорност, е важно да се засилят изискванията към задължителните одитори и одиторските дружества да докладват по отношение на прозрачността на тяхната дейност. Поради това от задължителните одитори и одиторските дружества следва да се изисква да оповестяват одитираната финансова информация, показваща по-специално техния общ оборот, разделен на одиторски такси, платени от предприятия от обществен интерес, одиторски такси, платени от други субекти и такси за други услуги. Те следва също така да разкриват финансова информация на равнището на мрежата, към която принадлежат. Докладите за прозрачността на дейността на одиторските дружества следва да са придружени от декларация за тяхното корпоративно управление, от която да става ясно дали одиторското дружество прилага процедури за добро корпоративно управление. Допълнителна информация относно одиторските такси следва да бъде предоставена на компетентните органи с оглед улесняване на техните надзорни функции. (23) Одиторските комитети или органите, имащи еквивалентна функция в рамките на одитираното предприятие, имат решаваща роля за високото качество на задължителния одит. Особено важно е да се засили независимостта и техническа компетентност на одиторския комитет, като се изисква мнозинството от неговите членове да бъдат независими, като поне един член на комитета е компетентен в областта на одита и един — в одита и/или счетоводството. В Препоръката на Комисията от 15 февруари 2005 г. относно ролята на директорите, които не са изпълнителни директори, и на надзорните директори на дружества, чиито ценни книжа се търгуват на организирани пазари, и на комитетите на (надзорния) съвет[26] се предвижда създаването и работата на одитните комитети. Имайки предвид обаче размера на управителните и други съвети на дружествата с ограничена пазарна капитализация и на малки и средни предприятия от обществен интерес, би било целесъобразно функциите, възложени на одиторския комитет на тези предприятия или на орган, изпълняващ равностойни функции в рамките на одитираното предприятие, да бъдат изпълнявани от административния или надзорния орган като цяло. Предприятия от обществен интерес, които са ПКИПЦК или алтернативни инвестиционни фондове, следва да бъдат освободени от задължението да имат одиторски комитет. Това освобождаване е продиктувано от факта, че когато тези фондове функционират единствено с цел обединяване на активи, използването на одиторски комитет не е уместно. ПКИПЦК и алтернативните инвестиционни фондове, както и техните дружества за управление оперират в строго определена регулаторна среда и подлежат на специфични механизми за регулиране като например контрол от страна на техния депозитар. (24) Важно е също така да се засили ролята на одиторския комитет при избора на нов задължителен одитор или одиторско дружество, за да може общото събрание на акционерите или членовете на одитираното предприятие да вземат информирано решение. Следователно, когато прави предложение пред общото събрание, съветът следва да разясни дали спазва препоръката на одиторския комитет и ако не ― причините за това. Препоръката на одиторския комитет следва да включва поне два възможни варианта за одитния ангажимент и надлежно обосновано предпочитание към един от тях, така че общото събрание да може действително да направи избор. За да предостави справедлива и правилна обосновка в своята препоръка, одиторският комитет следва да използва резултатите от задължителната процедура за подбор, организирана от одитираното предприятие, под отговорността на одиторския комитет. Като част от процедурата за подбор одитираното предприятие трябва да покани задължителни одитори или одиторски дружества, включително малки дружества, да представят предложения за одитен ангажимент. Тръжните документи следва да съдържат ясни и недискриминационни критерии за подбор, които трябва да бъдат използвани за оценяване на предложенията. Като се има предвид обаче, че тази процедура за подбор би могла да доведе до несъразмерно високи разходи за предприятията с ограничена пазарна капитализация или за малки и средни предприятия от обществен интерес поради техния размер, е уместно тези предприятия да бъдат освободени от това задължение. (25) Правото на общото събрание на акционерите или членовете на одитираното предприятие да избират задължителния одитор или одиторско дружество би било напразно, ако одитираното предприятие може да сключи договор с трета страна, с който се ограничава този избор. Поради това всяка договорна клауза, поета от одитираното предприятие по отношение на трета страна, относно назначаването или ограничаването на избора на определен одитор или одиторско дружество, се счита за нищожна и невалидна. (26) Назначаването на повече от един задължителен одитора или одиторски дружества от предприятията от обществен интерес ще засили професионалния скептицизъм и ще допринесе за повишаване на качеството на одита. Тази мярка заедно с наличието на по-малки одиторски дружества биха улеснили развитието на капацитета на тези дружества, като по този начин се допринася за увеличаване на избора на задължителните одитори и одиторски дружества от предприятията от обществен интерес. Затова тези предприятия трябва да бъдат насърчавани и да им се създадат стимули да назначават повече от един задължителен одитор или одиторско дружество да извършва задължителния одит. (27) С цел преодоляване на риска от установяване на близки отношения и следователно да се засили независимостта на одиторите и одиторските дружества, е важно да се установи максимална продължителност на одитния ангажимент на задължителен одитор или одиторско дружество във връзка с дадено одитирано предприятие. Следва да се въведе постепенен ротационен механизъм и по отношение на най-старшия персонал, участващ в задължителния одит, включително основните партньори по одита, извършващи задължителен одит от името на одиторското дружество. Важно е също така да се предвиди подходящ срок, в рамките на който такъв задължителен одитор или одиторско дружество да не може да извършва задължителен одит на същото предприятие. За да се гарантира плавен преход, бившият одитор трябва да предаде на встъпващия одитор предавателен протокол със съответната информация. (28) За да се защити независимостта на одитора, е важно той да може да бъде освобождаван от длъжност, само в случай че са налице подходящи основания за това и след като тези основания са съобщени на органа или органите, отговарящи за надзора. В случай че са налице подходящи основания, но одитираното предприятие не предприеме действия, одиторският комитет, акционерите, компетентните органи, отговорни за надзора над одиторите и одиторските дружества, или компетентните органи, отговорни за надзора над предприятията от обществен интерес, следва да имат право да сезират национален съд относно освобождаването от длъжност на одитора. (29) С цел да се гарантира високо ниво на доверие на инвеститорите и потребителите във вътрешния пазар чрез избягване на конфликти на интереси, задължителните одитори и одиторските дружества следва да подлежат на подходящ контрол от страна на компетентните органи, които са независими от упражняващите одиторската професия и които имат подходящ капацитет, опит и ресурси. Националните компетентни органи следва да разполагат с необходимите правомощия за изпълнение на техните надзорни функции, включително право на достъп до документи, да изискват информация от всяко лице и да извършват проверки. Те следва да са специализирани в надзора на финансовите пазари, спазването на задълженията за финансово отчитане или в надзор по отношение на задължителния одит. Надзорът за спазването на задълженията, които са в сила за предприятията от обществен интерес, следва да се упражнява от компетентните органи, отговорни за надзора над тези предприятия. Следва задължителните одитори или одиторски дружества да не могат да упражняват каквото и да е неправомерно влияние върху финансирането на компетентните органи. (30) Качеството на надзора би се подобрило, ако органите, натоварени с различни задачи на национално равнище, си сътрудничат ефективно. Затова органите, които са компетентни да упражняват контрол върху спазването на задълженията, приложими по отношение на задължителния одит на предприятията от обществен интерес, трябва да си сътрудничат с органите, отговарящи за одобрението и регистрирането на задължителните одитори и одиторските дружества, както и с органите, които упражняват надзор върху предприятията от обществен интерес, и с отделите за финансово разузнаване, посочени в Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2006 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм[27]. (31) Външното гарантиране на качеството на задължителните одити е от определящо значение за високото качество на одита. То повишава достоверността на публикуваната финансова информация и осигурява по-добра защита на акционерите, инвеститорите, кредиторите и другите заинтересовани страни. Затова задължителните одитори и одиторските дружества следва да подлежат на система за гарантиране на качеството, която е под отговорността на компетентните органи, като по този начин се осигурява обективност и независимост от одиторската професия. Проверките за гарантиране на качеството трябва да бъдат организирани така, че всеки задължителен одитор или одиторско дружество, извършващи одит на предприятия от обществен интерес, да подлежат на проверка за гарантиране на качеството поне веднъж на всеки три години. В Препоръката на Комисията от 6 май 2008 г. относно външно гарантиране на качеството на задължителни одитори или одиторски дружества, които извършват одит на предприятия от обществен интерес[28], е описано как следва да се извършват проверките. Проверките за гарантиране на качеството трябва да отговарят на мащаба и сложността на дейността на проверявания задължителен одитор или одиторско дружество. (32) Разследванията помагат за откриване, предотвратяване и коригиране на неправилното провеждане на задължителен одит на предприятия от обществен интерес. Поради това компетентните органи следва да бъдат оправомощени да извършат разследвания на задължителните одитори и одиторските дружества. (33) С времето пазарът за предоставяне на услуги, свързани със задължителния одит на предприятия от обществен интерес, се развива. Поради това е необходимо компетентните органи да следят развитието на пазара, особено по отношение на вероятността от ограничаване на избора на одитор и рисковете от високата концентрация на пазара. (34) Преустановяването на дейността на важни одиторски дружества може да прекъсне предоставянето на одиторски услуги на пазара и би могло да доведе до по-нататъшно структурно натрупване на риск на пазара. В тази връзка компетентните органи следва като превантивна мярка да изискат от най-големите одиторски дружества във всяка държава-членка да изработят планове за действие при извънредни ситуации за справяне с евентуално събитие, заплашващо непрекъснатостта на дейността на съответното дружество. В тези планове може да бъдат предвидени мерки за организираната ликвидация на засегнатото дружество. (35) Прозрачността на дейността на компетентните органи следва да допринесе за повишаване на доверието на инвеститорите и потребителите във вътрешния пазар. Затова компетентните органи трябва да имат задължението редовно да докладват за дейността си и да публикуват доклади за отделните проверки. (36) Сътрудничеството между компетентните органи на държавите-членки може да допринесе значително за осигуряване на трайно високо качество на задължителния одит в Съюза. Следователно, когато това е необходимо, компетентните органи на държавите-членки следва да си сътрудничат при изпълнение на надзорните си задължения по отношение на задължителните одити. Те следва да спазват принципа, че регулирането и надзорът се извършват от държавата-членка по произход, в която задължителният одитор или одиторско дружество са одобрени и където е централното управление на одитираното предприятие. Сътрудничеството между компетентните органи ще бъде значително засилено, ако бъде организирано в рамките на Съвместния комитет на европейските надзорни органи (ЕНО) под ръководството на Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейския орган за ценни книжа и пазари)[29]. ЕОЦКП със съдействието на Европейския банков орган (ЕБО), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган)[30], и на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване)[31], следва да допринесе за това сътрудничество, като предоставя съвети и насоки на националните компетентни органи. (37) Обхватът на сътрудничеството между компетентните органи на държавите-членки следва да включва обмен на информация, сътрудничество по отношение на проверките за гарантиране на качеството, оказване на съдействие при разследвания, свързани с извършването на задължителен одит на предприятия от обществен интерес, включително и в случаите, когато поведението, което е предмет на разследване, не представлява нарушение на законови или подзаконови разпоредби, които са в сила в съответните държави-членки, и планирането на действията при непредвидени ситуации. Сътрудничеството между компетентните органи на държавите-членки може да се осъществява под формата на колегии от компетентни органи и делегирането на задачи помежду им. Подобно сътрудничество трябва да е съобразено с концепцията за мрежа, в която работят одиторите и дружествата. Компетентните органи и европейските надзорни органи следва да спазват съответните правила за поверителност и професионална тайна. (38) Признаването на пригодността на задължителните одитори и одиторските дружества да извършват задължителен одит на предприятия от обществен интерес следва да улесни достъпа на одиторите и на дружествата до други клиенти. Следователно е важно да се предвиди сертификат за качество в европейски мащаб, който да бъде разработен от ЕОЦКП. Националните компетентни органи следва да участват в разглеждането на заявлението за сертификата. (39) Взаимодействието между капиталовите пазари налага националните компетентни органи и европейските надзорни органи да бъдат оправомощени да си сътрудничат с надзорните органи и органи на трети държави по отношение на обмена на информация или проверките за гарантиране на качеството. Когато обаче сътрудничеството с органи на трети държави е свързано с работни документи по одита или други документи, държани от задължителните одитори или одиторските дружества, следва да се прилагат процедурите на Директива 2006/43/ЕО. (40) За да се гарантира гладкото функциониране на капиталовите пазари са необходими устойчив одиторски капацитет и конкурентен пазар за услуги за задължителен одит, който да предоставя достатъчно голям избор на одиторски дружества, които са в състояние да извършват задължителни одити на предприятия от обществен интерес. ЕОЦКП следва да докладва относно промените, до които е довел настоящият регламент в структурата на пазара за одиторски услуги. Когато извършва такъв анализ, ЕОЦКП следва да вземе предвид въздействието, което националните правила за гражданска отговорност, приложими по отношение на задължителните одитори, оказват върху структурата на пазара за одиторски услуги. Въз основа на този доклад и други подходящи доказателства Комисията следва да представи доклад за въздействието, което националните правила, свързани с отговорността на задължителните одитори, оказват върху структурата на пазара за одиторски услуги, и да предприеме стъпките, които смята за необходими в резултат от констатациите си. (41) С цел подобряване на спазването на изискванията на настоящия регламент и след съобщението на Комисията от 9 декември 2010 г., озаглавено „По-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги“[32], следва да се дадат повече права на компетентните органи да предприемат надзорни мерки и налагат санкции. Следва да се предвидят административни парични санкции за установени нарушения от задължителните одитори, одиторските дружества и предприятията от обществен интерес. Компетентните органи следва да прилагат открито тези санкции и мерките. Приемането и публикуването на санкции следва да зачита основните права, както са определени в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на зачитане на личния и семейния живот (член 7), правото на защита на личните данни (член 8) и правото на ефективна правна защита и на справедлив съдебен процес (член 47). (42) Лицата, които сигнализират за нарушение, може да предоставят нова информация на вниманието на компетентните органи, която да им помогне за откриването и санкционирането на нередности, включително измами. Поради страх от репресивни мерки или липса на стимули лицата, които сигнализират за нарушения, може да се въздържат да предприемат действия. Затова държавите-членки трябва да създадат подходящи условия, за да поощряват тези лица да ги информират за евентуални нарушения на разпоредбите на настоящия регламент и да ги предпазват от отмъщение. Държавите-членки могат също така да им предоставят стимули за действие. Подобни стимули трябва да се предоставят на лицата, сигнализиращи за нарушение, само ако те разкриват нова информация, която те не са правно задължени да съобщават, и ако тази информация доведе до налагане на санкция за нарушаване на настоящия регламент. Държавите-членки трябва също да гарантират, че в прилаганите от тях схеми за защита на лицата, сигнализиращи за нарушения, се включват механизми, които осигуряват подходяща защита на лицето, за което се отнася съобщената информация, по-специално по отношение на правото на защита на неговите лични данни, както и процедури, гарантиращи правото на същото лице на защита и на изслушване преди приемане на решение във връзка с него, както и на правото му да използва ефикасни правни средства за защита пред съд срещу решение, което се отнася до него. (43) С оглед да се вземат предвид развитията в одита и пазара на одиторски услуги на Комисията следва да бъде предоставено правомощието за определяне на технически изисквания относно съдържанието на предавателния протокол, който встъпващият задължителен одитор или одиторско дружество следва да получи, и относно въвеждането на европейски сертификат за качество за задължителните одитори и одиторски дружества, които извършват задължителен одит на предприятия от обществен интерес. (44) С цел да се отчете техническото развитие на финансовите пазари, на одита и одиторската професия и да се уточнят изискванията, предвидени в настоящия регламент, Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз. В частност използването на делегирани актове е необходимо, за да се приведе в съответствие списъкът със свързани одитни услуги и с услуги, различни от извършване на одит, както и да се определи размерът на таксите, които ЕОЦКП може да начислява за издаването на европейски сертификат за качество на задължителните одитори и одиторски дружества. От основно значение е Комисията да провежда необходимите консултации при подготвителната си работа, включително на експертно ниво. При подготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да гарантира предаването навреме и по подходящ начин на съответните документи едновременно на Европейския парламент и на Съвета. (45) С цел да се гарантира правната сигурност и плавният преход към режима, предвиден в настоящия регламент, е важно да се въведе преходен режим относно влизането в сила на задължението за ротация на одиторските дружества, задължението за организиране на процедура за подбор на одиторското дружество и преобразуването на одиторски дружества в дружества, които предоставят само одиторски услуги. (46) Тъй като целите на настоящия регламент ― а именно изясняване и по-добро определяне на ролята на задължителния одит по отношение на предприятията от обществен интерес, подобряване на информацията, която задължителният одитор или одиторското дружество предоставят на одитираното предприятие, инвеститорите и другите заинтересовани страни, подобряване на средствата за комуникация между одиторите и надзорните органи на предприятията от обществен интерес, предотвратяване на всякакви конфликти на интереси, възникващи от предоставянето на предприятията от обществен интерес на услуги, различни от извършване на одит, смекчаване на риска от потенциален конфликт на интереси поради съществуващата система на „одитираното предприятие избира и плаща на одитор“ или на риска от сближаване, улесняване на смяната на задължителния одитор или одиторското дружество, както и избора на доставчик на одита за предприятията от обществен интерес, увеличаване на избора на доставчици на одит на предприятия от обществен интерес и подобряване на ефективността, независимостта и последователността на регулирането и надзора над задължителните одитори и одиторски дружества, предоставящи задължителен одит на предприятия от обществен интерес, включително по отношение на сътрудничеството на равнище ЕС ― не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат с оглед на техния мащаб да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели. (47) С настоящия регламент се зачитат основните права и се съблюдават принципите, признати в частност от Хартата на основните права на Европейския съюз, по-конкретно правото на зачитане на личния и семейния живот (член 7), правото на защита на личните данни (член 8), свободата на стопанска инициатива (член 16), правото на ефективна правна защита и на справедлив съдебен процес (член 47), презумпцията за невиновност и правото на защита (член 48), принципа на законност и пропорционалност на престъпленията и наказанията (член 49), правото на всеки да не бъде съден или наказван два пъти за едно и също престъпление (член 50), като той следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи, ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: Дял I Предмет, приложно поле и определения Член 1 Предмет Настоящият регламент определя изискванията за извършването на задължителния одит на годишните и консолидираните финансови отчети на предприятия от обществен интерес, правилата за организацията и подбора на задължителните одитори и одиторски дружества от страна на предприятията от обществен интерес, за да се насърчи тяхната независимост и да се избегнат конфликти на интереси, както и правилата за надзор за спазването на тези изисквания от страна на задължителните одитори и одиторските дружества. Член 2 Приложно поле 1. Настоящият регламент се прилага по отношение на: а) задължителните одитори и одиторските дружества, които извършват задължителен одит на предприятия от обществен интерес; б) предприятията от обществен интерес. 2. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат разпоредбите на Директива 2006/43/ЕО. Член 3 Определения За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 2 от Директива 2006/43/ЕО с изключение на определенията за „одиторски доклад“ и „компетентен орган“. Член 4 Големи предприятия от обществен интерес За целите на настоящия регламент „големи предприятия от обществен интерес“ включват следното: а) по отношение на предприятията, определени в член 2, точка 13, буква а) от Директива 2006/43/ЕО, 10-те най-големи емитента на акции във всяка държава-членка, измерени спрямо пазарната капитализация на основата на котировките в края на годината, и във всеки случай всички емитенти на акции, чиято средна стойност на пазарната капитализация е над 1 000 000 000 EUR на основата на котировките в края на годината през предходните три календарни години; б) по отношение на предприятията, определени в член 2, точка 13, букви б)―е) от Директива 2006/43/ЕО, всеки субект, чието общо балансово число към датата на приключване на баланса надхвърля 1 000 000 000 EUR; в) по отношение на предприятията, определени в член 2, точка 13, букви ж) и з) от Директива 2006/43/ЕО, всеки субект, чийто общ размер на управляваните активи към датата на приключване на баланса е над 1 000 000 000 EUR. Дял ІІ Условия за извършване на задължителен одит на предприятия от обществен интерес ГЛАВА I НЕЗАВИСИМОСТ И ИЗБЯГВАНЕ НА КОНФЛИКТ НА ИНТЕРЕСИ Член 5 Независимост и обективност Задължителният одитор или одиторското дружество предприемат всички необходими стъпки, за да гарантират, че извършването на задължителен одит на предприятие от обществен интерес не е повлияно от никакви съществуващи или евентуални конфликти на интереси, или от стопанска дейност или друг вид зависимост, свързана със задължителния одитор или одиторското дружество, извършващи задължителния одит, и, когато е приложимо, с тяхната мрежа, управители, одитори, служители, всички други физически лица, чиито услуги са предоставени на разположение или под контрола на задължителния одитор или на одиторското дружество, или всяко лице, върху което задължителният одитор или одиторското дружество упражняват пряко или непряко контрол. Член 6 Вътрешна организация на одиторите и одиторските дружества 1. Задължителният одитор или одиторското дружество спазва следните организационни изисквания: а) одиторското дружество въвежда подходящи политики и процедури, за да гарантира, че собствениците или акционерите му, както и членовете на административните, управителните и надзорните органи на дружеството или на свързано дружество не се намесват в извършването на задължителен одит по какъвто и да е начин, който застрашава независимостта и обективността на задължителния одитор, който извършва задължителен одит от името на одиторското дружество; б) задължителният одитор или одиторското дружество разполага с надеждни административни и счетоводни процедури, механизми за вътрешен контрол, ефективни процедури за оценка на риска и ефективни контролни и защитни мерки във връзка със системите за обработка на информацията. Механизмите за вътрешен контрол са предназначени да осигурят спазване на решенията и процедурите на всички равнища в одиторското дружество или на работната структура на задължителния одитор. Задължителният одитор или одиторското дружество въвежда и поддържа процедури за вземане на решение и организационна структура, в които ясно и в писмена форма се определят процедурите по докладване и се разпределят функциите и отговорностите; в) задължителният одитор или одиторското дружество прилага подходящи политики и процедури, за да гарантира, че неговите служители и всички други физически лица, чиито услуги са предоставени на негово разположение или са под негов контрол, и които участват пряко в дейности по задължителния одит, притежават необходимите знания и опит за изпълнение на възложените им задължения; г) задължителният одитор или одиторското дружество приема подходящи политики и процедури, за да гарантира, че възлагането на подизпълнители на важни одитни функции не се извършва по начин, който уврежда качеството на вътрешния контрол на задължителния одитор или одиторско дружество и способността на компетентните органи да упражняват надзор върху спазването от страна на задължителния одитор или одиторското дружество на задълженията, предвидени в настоящия регламент; д) задължителният одитор или одиторското дружество въвежда подходящи и ефективни организационни и административни механизми за предотвратяване, откриване, отстраняване или управление и оповестяване на рискове за независимостта, посочени в член 11, параграф 2; е) задължителният одитор или одиторското дружество установява подходящи процедури и стандарти за извършване на задължителен одит на предприятия от обществен интерес, менторство, надзор и преразглеждане на дейностите на служителите и организиране на структурата на одитното досие, посочено в член 15, параграф 5; ж) задължителният одитор или одиторското дружество изгражда система за вътрешен контрол на качеството, за да гарантира качеството на задължителния одит на предприятия от обществен интерес. Системата за контрол на качеството следва да обхваща най-малко процедурите и стандартите, описани в буква е). В случай на одиторско дружество, отговорността за системата за вътрешен контрол на качеството се носи от лице, което е задължителен одитор; з) задължителният одитор или одиторското дружество използва подходящи системи, ресурси и процедури, за да гарантира непрекъснатостта и редовния характер на осъществяването на своята дейност, свързана със задължителния одит i) задължителният одитор или одиторското дружество прилага политика, която да не позволява на него и на неговите служители да участват в престъпление или закононарушение при извършването на тяхната работа. Задължителният одитор или одиторското дружество също така въвежда подходящи и ефективни организационни и административни механизми за регистрирането на нарушения и тяхното отстраняване, които имат или могат да имат сериозни последици за надеждността на дейностите, свързани със задължителния одит; й) задължителният одитор или одиторското дружество разполага с подходящи политики за определяне на възнагражденията, които да предоставят достатъчни стимули за постигане на резултати, за да се осигури качествен одит. По-специално възнагражденията и оценката на работата на служителите не трябва да зависят от размера на приходите, които задължителният одитор или одиторското дружество получава от одитираното предприятие; к) задължителният одитор или одиторското дружество наблюдава и оценява адекватността и ефективността на своите системи, механизмите за вътрешен контрол и вътрешния контрол на качеството и механизмите, създадени в съответствие с настоящия регламент, и предприема подходящи мерки за отстраняване на пропуските. Задължителният одитор или одиторското дружество извършва годишна оценка на системата за вътрешен контрол на качеството, посочена в буква ж). Задължителният одитор или одиторското дружество документира констатациите от тази оценка, както и всякакви предложени мерки за промяна на системата за вътрешен контрол на качеството. Политиките и процедурите, посочени в първата алинея, се документират и съобщават на служителите на задължителния одитор или одиторското дружество. Възлагането на подизпълнител на функциите за одит, както е предвидено в буква г), не засягат отговорността, която задължителният одитор или одиторското дружество носи по отношение на одитираното предприятие. 2. При спазването на изискванията на параграф 1 от настоящия член задължителният одитор или одиторското дружество взема под внимание мащаба и сложността на своите дейности. Задължителният одитор или одиторското дружество доказва пред компетентния орган, както е посочено в член 35, параграф 1, че спазването на изискванията отговаря на мащаба и сложността на дейностите на задължителния одитор или одиторското дружество. Член 7 Независимост от одитираното предприятие 1. Задължителният одитор или одиторското дружество и всеки притежател на права на глас в одиторско дружество са независими от одитираното предприятие и не участват във вземането на решения в одитираното предприятие. 2. Задължителният одитор, одиторското дружество, техните основни партньори по одита, техните служители, както и всяко друго физическо лице, чиито услуги са предоставени на разположение или са под контрола на такъв одитор или одиторско дружество и което участва пряко в дейностите по задължителния одит , както и тясно свързаните с тях лица по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 2004/72/ЕО на Комисията[33], нямат право в рамките на техните дейности, свързани със задължителния одит, да купуват или продават или да извършват сделки с финансови инструменти, издадени, гарантирани, или по друг начин покрити от одитираното предприятие, с изключение на дялови участия в диверсифицирани колективни инвестиционни схеми, включително управлявани фондове, като например пенсионни и животозастрахователни фондове. 3. Лицата или дружествата, посочени в параграф 2, не могат да участват, нито да влияят по друг начин върху определянето на задължителен одит на конкретно одитирано предприятие, ако: а) притежават финансови инструменти на одитираното предприятие, с изключение на дялови участия в диверсифицирани колективни инвестиционни схеми; б) притежават финансови инструменти на предприятие, свързано с одитираното предприятие, притежаването на които може да породи или да се възприеме като пораждащо конфликт на интереси, с изключение на дялови участия в диверсифицирани колективни инвестиционни схеми; в) са били доскоро в трудови, стопански или в друг вид отношения с одитираното предприятие, които могат да породят или да се възприемат като пораждащи конфликт на интереси. 4. Лицата или дружествата, посочени в параграф 2, не могат да искат или да приемат парични средства, подаръци или услуги от лица, с които задължителният одитор или одиторското дружество има договорни отношения. 5. Национални мерки относно професионалната етика, приети в съответствие с член 21, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО, които не са съвместими с параграфи 2, 3 и 4, не се прилагат. Член 8 Наемане на трудов договор от предприятията от обществен интерес на бивши задължителни одитори или на служители на задължителните одитори или одиторските дружества 1 Задължителният одитор или основен одиторски партньор, който от името на одиторско дружество извършва задължителен одит на предприятие от обществен интерес, не може преди да изтекат най-малко две години от момента, в който е подал оставка от одитния ангажимент като задължителен одитор или основен одиторски партньор , да заема някоя от следните длъжности: а) ключов ръководен пост в одитираното предприятие; б) член на одиторския комитет на одитираното предприятие или, ако такъв комитет не съществува — на органа, изпълняващ равностойни на одиторския комитет функции; в) член без изпълнителни функции на административния орган или член на надзорния орган на одитираното предприятие. 2. Служителите на задължителен одитор или одиторско дружество, извършващи задължителен одит на предприятие от обществен интерес, както и всяко друго физическо лице, чиито услуги са предоставени на разположение или са под контрола на такъв одитор или дружество, и когато тези служители или други физически лица са лично одобрени като задължителни одитори, не могат да заемат някоя от длъжностите, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), преди да изтече най-малко една година след приключване на прякото им участие в дейностите, свързани със задължителния одит. Член 9 Одиторски такси 1. Таксите за предоставяне на задължителен одит на предприятия от обществен интерес не са условни такси. За целите на първа алинея условни такси са такси за одитни ангажименти, изчислени върху предварително определена основа, свързана с резултат от дадена сделка или резултатите от извършената работа. Таксите не се смятат за условни, ако са определени по силата на решение на съда или компетентния орган. 2. Когато задължителният одитор или одиторското дружество предоставя на одитираното предприятие свързани с одита финансови услуги, както е посочено в член 10, параграф 2, таксите за тези услуги не трябва да превишават 10 % от таксите, платени от одитираното предприятие за задължителния одит. 3. Когато размерът на таксите, получени от одитираното предприятие от обществен интерес, представляват повече от 20 % или ― за две последователни години ― повече от 15 % от общите годишни такси, получени от задължителния одитор или одиторското дружество, извършващо задължителния одит, одиторът или одиторското предприятие оповестява пред одиторския комитет факта, че общата сума на тези такси представлява повече от 20 % или 15 %, според случая, от общия размер на получените от дружеството такси, и провежда обсъжданията, предвидени в член 11, параграф 4, буква г). Одиторският комитет преценява дали одитният ангажимент подлежи на проверка за контрол на качеството от друг задължителен одитор или одиторско дружество преди да бъде издаден одиторският доклад. Когато общият размер на таксите, получени от предприятие от обществен интерес, което е предмет на задължителен одит, представлява в продължение на две последователни години 15 % или повече от общите годишни такси, получени от задължителния одитор или одиторското дружество, извършващо задължителния одит, одиторът или дружеството информира за това компетентния орган, посочен в член 35, параграф 1. Компетентният орган, посочен в член 35, параграф 1, решава въз основа на обективни обстоятелства, представени от задължителния одитор или одиторското дружество, дали задължителният одитор или одиторско дружество на това предприятие може да продължи да извършва задължителния одит за допълнителен период, който при всички случаи не може да бъде по-дълъг от две години. Когато одитираното предприятие е освободено от задължението да има одиторски комитет, одитираното предприятие решава коя организация или орган на предприятието осъществява комуникацията със задължителния одитор или одиторското дружество за целите на предвидените в настоящия параграф задължения. Член 10 Забрана на предоставянето на услуги, различни от извършване на одит 1. Задължителният одитор и одиторското дружество, извършващи задължителен одит на предприятия от обществен интерес, може да предоставя на одитираното предприятие, на неговото предприятие майка и на контролираните от него предприятия услуги по задължителния одит и свързаните с него финансови услуги. Когато задължителният одитор принадлежи към мрежа, член на тази мрежа може да предоставя на одитираното предприятие, на неговото предприятие майка и на контролираните от него предприятия в рамките на Съюза услуги по задължителния одит или свързаните с него финансови услуги. 2. За целите на настоящия член свързани с одита финансови услуги са: а) одит или преглед на междинните финансови отчети; б) изразяване на увереност относно декларациите за корпоративно управление; в) изразяване на увереност относно корпоративната социална ангажираност; г) изразяване на увереност или удостоверяване във връзка със задължителното за финансови институции отчитане пред надзорните органи, което е извън обхвата на задължителния одит и има за цел да подпомогне регулаторите при изпълнение на техните функции, като например отчитане на капиталовите изисквания или конкретни коефициенти на платежоспособност, чрез които се определя каква е вероятността дадено предприятие да продължи да обслужва задълженията си; д) удостоверяване на спазването на данъчните изисквания, когато такова удостоверяване се изисква от националното законодателство; е) други задължения, свързани с одитната дейност, наложени по отношение на задължителния одитор или одиторското дружество по силата на законодателството на Съюза. 3. Задължителният одитор и одиторското дружество, извършващи задължителен одит на предприятия от обществен интерес, може пряко или косвено да предоставя на одитираното предприятие, на неговото предприятие майка и на контролираните от него предприятия услуги, различни от извършване на одит. Когато задължителният одитор принадлежи към мрежа, никой член на тази мрежа не може да предоставя на одитираното предприятие, на неговото предприятие майка и на контролираните от него предприятия в рамките на Съюза услуги, различни от извършване на одит. За целите на настоящия член услуги, различни от извършване на одит, са: а) услуги, които при всички случаи водят до конфликт на интереси: i) експертни услуги, които не са свързани с одита, данъчни консултации, услуги, свързани с общото управление и други консултантски услуги; ii) водене на счетоводство, изготвяне на счетоводна документация и на финансови отчети; iii) разработване и внедряване на процедура за вътрешния контрол или за управление на риска, свързана с подготовката и/или контрола на финансовата информация, включена във финансовите отчети, и консултации във връзка с риска; iv) услуги по остойностяване, предоставяне на становища за обективност или отчети за апортни вноски; v) актюерски или правни услуги, включително разрешаване на спорове; vi) разработване и внедряване на информационни технологии за финансовите системи на предприятията от обществен интерес, посочени в член 2, точка 13, букви б)―й) на Директива 2006/43/EО; vii) участие във вътрешния одит на одитирания клиент и предоставяне на услуги, свързани с работата на звеното по вътрешен одит; viii) услуги в качеството на брокер или дилър, инвестиционен консултант или услуги по инвестиционно банкиране; б) услуги, които може да доведат до конфликт на интереси: i) услуги в областта на човешките ресурси, включително подбора на висшето ръководство; ii) предоставяне на уверителни писма на инвеститорите във връзка с емитирането на ценни книжа на предприятието; iii) разработване и внедряване на информационни технологии за финансовите системи на предприятията от обществен интерес, посочени в член 2, точка 13, букви б)―й) на Директива 2006/43/EО; iv) услуги във връзка с провеждането на комплексна проверка от името на продавача или купувача при евентуални сливания и придобивания и предоставяне на уверения относно одитираното предприятие на други страни във финансова или корпоративна сделка; Чрез дерогация от първа и втора алинеи посочените в буква б), подточки iii) и iv) услуги могат да бъдат предоставяни от задължителен одитор или одиторско дружество след получаване на предварително одобрение от компетентния орган, посочен в член 35, параграф 1). Чрез дерогация от първа и втора алинеи посочените в буква б), подточки i) и ii) услуги могат да бъдат предоставяни от задължителен одитор или одиторско дружество след получаване на предварително одобрение от одиторския комитет, посочен в член 31 от настоящия регламент. 4. Когато член на мрежата, към която принадлежи задължителният одитор или одиторското дружество, извършващи задължителен одит на предприятие от обществен интерес, предоставя услуги, различни от извършването на одит, на предприятие, учредено в трета държава и контролирано от одитираното предприятие от обществен интерес, задължителният одитор или одиторското дружество преценява дали неговата независимост е повлияна от това предоставяне на услуги от член на мрежата. Ако независимостта му е повлияна, задължителният одитор или одиторското дружество прилага защитни механизми за смекчаване на заплахите, причинени от предоставянето на услуги в трета държава. Задължителният одитор или одиторското дружество може да продължи да извършва задължителен одит на предприятието от обществен интерес, ако може да обоснове в съответствие с член 11, че такова предоставяне на услуги не засяга професионалната му преценка и одиторския доклад. При всички случаи участие във вземането на решения в одитираното предприятие и предоставянето на услугите, посочени в параграф 3, буква а), подточки ii) и iii) , се разглеждат като засягащи независимостта на одитора или дружеството. Предоставянето на услугите, посочени в параграф 3, букви а), подточки i) и iv)―viii), се счита, че влияе на независимостта на одитора или дружеството Задължителният одитор или одиторското дружество може да се обърне към компетентния орган за становище по този въпрос. 5. Когато одиторското дружество получава повече от една трета от годишните си одиторски приходи от големи предприятия от обществен интерес и принадлежи към мрежа, чиито членове имат комбинирани годишни приходи от одит над 1 500 млн. EUR в рамките на Европейския съюз, то спазва следните изисквания: а) не може пряко или непряко да предоставя на предприятие от обществен интерес услуги, различни от извършването на одит; б) не може да принадлежи към мрежа, която предоставя в рамките на Съюза услуги, различни от извършването на одит; в) лице, предоставящо услугите, посочени в параграф 3, не може да притежава пряко или непряко повече от 5 % от капитала или от правата на глас в одиторското дружество; г) лицата, предоставящи услугите, посочени в параграф 3, не могат заедно да притежава пряко или непряко повече от 10 % от капитала или от правата на глас в одиторското дружество; д) такова одиторско дружество не може пряко или непряко да притежава повече от 5 % от капитала или от правата на глас в лицето, предоставящо услугите, изброени в параграф 3. 6. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 68 с цел да изменя списъка на свързаните с одита финансови услуги, посочени в параграф 2, както и списъка на услугите, различни от извършване на одит, посочени в параграф 3 от настоящия член. При използване на тези правомощия Комисията взема предвид развитието в областта на одита и одиторската професия. Член 11 Подготовка за задължителния одит и оценка на рисковете за независимостта 1. Преди да приеме или продължи с изпълнението на ангажимент за задължителен одит на предприятие от обществен интерес, задължителният одитор или одиторското дружество оценява и документира следното: – дали изпълнява изискванията за вътрешната организация съгласно член 6; – дали изпълнява изискванията по членове 7, 9 и 10; – дали разполага с компетентни служители, време и ресурси, за да извърши одита по подходящ начин; – дали в случай на одиторско дружество, основният одитен партньор е одобрен като задължителен одитор в държавата-членка, изискваща задължителния одит; – дали са изпълнени условията по член 33; – без да се засягат разпоредбите на Директива 2005/60/ЕО, почтеността на предприятието от обществен интерес. 2. Задължителният одитор или одиторското дружество преценява дали съществуват рискове за неговата независимост. Задължителният одитор или одиторското дружество не извършва задължителен одит, ако съществува каквото и да е пряко или непряко финансово, стопанско, трудово-правно или друго взаимоотношение между задължителния одитор, одиторското дружество или мрежата и одитираното предприятие, което може да бъде причина обективна, разумна и информирана трета страна да заключи, че независимостта на задължителния одитор или одиторското дружество е накърнена. Ако независимостта на задължителния одитор или одиторското дружество е повлияна от рискове за самооценка или от личен интерес, задължителният одитор или одиторско дружество не извършва задължителния одит. Ако независимостта на задължителния одитор или одиторското дружество е повлияна от риск за застъпничество, сближаване, доверие или заплашване, задължителният одитор прилага защитни механизми за смекчаване на тези рискове. Ако значимостта на рисковете превишава приложените защитни механизми така, че неговата независимост е накърнена, задължителният одитор или одиторското дружество не извършва задължителния одит. 3. Задължителният одитор или одиторското дружество документира оценките, посочени в параграфи 1 и 2, и документират в работните документи по одита всички съществени рискове по отношение на неговата независимост, както и приложените защитни механизми за смекчаване на тези рискове. 4 Задължителният одитор или одиторското дружество: а) потвърждава ежегодно в писмена форма пред одиторския комитет своята независимост от одитираното предприятие; б) потвърждава ежегодно в писмена форма пред одиторския комитет имената на партньорите по одита, старшия ръководител и ръководителя на основния екип, провеждащ задължителния одит, удостоверявайки, че не съществува конфликт на интереси; в) изисква разрешение от одиторския комитет да предоставя на одитиранто предприятие услугите, различни от извършването на одит, посочени в член 10, параграф 3, буква б), подточки i) и ii); г) изисква разрешение от компетентния орган, посочен в член 35, параграф 1, да предоставя на одитиранто предприятие услугите, различни от извършването на одит, посочени в член 10, параграф 3, буква б), подточки iii) и iv); д) обсъжда с одиторския комитет рисковете по отношение на неговата независимост и защитните механизми, приложени за смекчаване на тези рискове, както е документирано от него в изпълнение на параграф 3. Когато одитираното предприятие е освободено от задължението да има одиторски комитет, одитираното предприятие решава коя организация или орган на предприятието изпълнява функциите, възложени на одиторския комитет по силата на настоящия параграф. ГЛАВА II ПОВЕРИТЕЛНОСТ И ПРОФЕСИОНАЛНА ТАЙНА Член 12 Поверителност и професионална тайна Задължителните одитори или одиторските дружества, включително тези, които са приключили задължението си във връзка с даден одитен ангажимент, и бивши задължителни одитори или одиторски дружества не могат да се позовават на правилата за поверителност и за опазване на професионалната тайна, посочени в член 23, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО, за да предотвратят прилагането на разпоредбите на настоящия регламент. Член 13 Разкриване на информация пред одитори от трети държави и органи на трети държави 1. Когато задължителен одитор или одиторско дружество извършва задължителен одит на предприятие от обществен интерес, което е част от група от предприятия, чието предприятие майка е установено в трета държава, посочените в член 23, параграф 1 от Директива 2006/43/ЕО правила за поверителността и професионалната тайна не могат да възпрепятстват задължителния одитор или одиторското дружество да предадат съответните документи по извършената одитна дейност на одитора на групата, който се намира в трета държава, ако тези документи са изключително необходими за подготовката на одита на консолидираните финансови отчети на предприятието-майка. Предаването на информация на одитора на групата, намиращ се в трета държава, се извършва в съответствие с разпоредбите на глава IV от Директива 95/46/ЕО и приложимите национални правила за защита на личните данни. 2. Задължителният одитор или одиторското дружество, извършващи задължителен одит на предприятие от обществен интерес, което е емитирало ценни книжа в трета държава или е част от група, която изготвя консолидираните финансови отчети в трета държава, могат да предават притежаваните от тях работни или други документи, свързани с одита на това предприятие, на компетентните органи на съответните трети държави при условията, определени в член 47 от Директива 2006/43/ЕО. ГЛАВА III ИЗВЪРШВАНЕ НА ЗАДЪЛЖИТЕЛНИЯ ОДИТ Член 14 Обхват на задължителния одит 1. При извършване на задължителен одит на предприятие от обществен интерес, задължителният одитор или одиторското дружество предприема необходимите стъпки с оглед изразяване на мнение за това дали годишните или консолидираните финансови отчети на предприятието от обществен интерес дават вярна и точна представа в съответствие с прилаганата рамка за финансово отчитане и, когато е уместно, дали такива годишни или консолидирани финансови отчети отговарят на законовите изисквания, както е посочено в член 22. Тези стъпки включват най-малко изискванията, предвидени в членове 15—20. Задължителният одитор или одиторското дружество изразяват мнението в съответствие с членове 21―25. 2. Без да се засягат изискванията за докладване, предвидени в членове 22 и 23, обхватът на задължителния одит не включва изразяване на увереност относно бъдещата жизнеспособност на одитираното предприятие, нито на ефективността или ефикасността, с които управителният или административният орган ръководят или ще ръководят дейността на предприятието. Член 15 Професионален скептицизъм При извършване на задължителен одит на предприятие от обществен интерес задължителният одитор или одиторското дружество поддържа професионален скептицизъм през целия одиторски процес, отчитайки, че е възможно да съществуват съществено несъответствие, дължащо се на факти или поведение, указващо нередности, включит