P6_TA(2007)0031

Ролята на жените в Турция

Резолюция на Европейския парламент за ролята на жените в обществения, икономическия и политическия живот в Турция (2006/2214(INI))

Европейският парламент,

- като взе предвид съобщението на Комисията от 8 ноември 2006 г., озаглавено "Стратегия за разширяване и основни предизвикателства през периода 2006—2007 г." (COM"(2006)0649), и по-специално — съдържащия се в него доклад за напредъка на Турция,

- като взе предвид съобщението на Комисията от 9 ноември 2005 г., озаглавено "Стратегически документ от 2005 г. относно разширяването" (COM(2005)0561),

- като взе предвид резолюцията си от 27 септември 2006 г. относно напредъка на Турция към присъединяване [1],

- като взе предвид резолюцията си от 6 юли 2005 г. относно ролята на жените в обществения, икономическия и политически живот в Турция [2],

- като взе предвид решението на Европейския съвет от 17 декември 2004 г. за откриване на преговори с Турция за присъединяване към Европейския съюз на 3 октомври 2005 г.,

- като взе предвид достиженията на общностното право в областта на правата на жените и равенството между половете,

- като взе предвид Препоръка Rec(2003)3 на Комитета на министрите на Съвета на Европа от 12 март 2003 г. към държавите-членки относно балансираното участие на жени и мъже в политическия процес и процеса на вземане на решения от обществено значение,

- като взе предвид Конвенция № 177 от 1996 г. на МОТ относно надомния труд,

- като взе предвид доклада, озаглавен "Жените и заетостта", на Съвместния консултативен комитет ЕС—Турция към Европейския икономическия и социален комитет, изготвен в Кайсери (Турция) на 14 юли 2006 г.,

- като взе предвид доклада на турската парламентарна комисия относно ритуалните убийства, убийствата на честта и насилието срещу жени и деца от 2006 г.,

- като взе предвид решението на Европейския съд за правата на човека от 10 ноември 2005 г. относно нормативната уредба в Турция във връзка с носенето на забрадки във висшите учебни заведения [3],

- като взе предвид Конвенцията на Организацията на Обединените нации за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените (CEDAW) от 1979 г. и Факултативния протокол към нея от 1999 г., които съставляват част от международното право и по които Турция е страна съответно от 1985 г. и 2002 г., и като взе предвид член 90 от Конституцията на Турция, който гласи, че международното право има предимство пред турското национално право,

- като взе предвид член 45 от своя правилник,

- като взе предвид доклада на Комисията по правата на жените и равенството между половете (A6-0003/2007),

А. като има предвид, че приемането на достиженията на общностното право е задължително за страните кандидатки за присъединяване към Европейския съюз и като има предвид, че правата на жените и равенството между половете са част от достиженията на общностното право;

Б. като има предвид, че в доклада на Комисията за напредъка на Турция към присъединяване, съдържащ се в гореспоменатия Стратегически документ от 9 ноември 2005 г., наред с другото, се посочват следните основни тревожни обстоятелства във връзка с положението на жените: насилие срещу жени, по-специално домашно насилие и престъпления вимето на честта, висок процент неграмотност, ниско равнище на участие на жени в парламента и местните представителни органи, както и ниско равнище на участие на жени и преобладаваща дискриминация на пазара на труда, предвид факта, че икономическата независимост е от основно значение за тяхната еманципация и следва да бъде особена грижа за Турция;

В. като има предвид, че в доклада си от 2006 г. за напредъка на Турция Комисията е направила заключение, че правната уредба във връзка с правата на жените като цяло е задоволителна, но прилагането ѝ остава предизвикателство;

1. Подчертава, че зачитането на правата на човека, включително правата на жените, е conditio sine qua non за членство в ЕС и призовава Комисията да превърне правата на жените в централен въпрос на преговорите с Турция;

2. Приветства започването на активната фаза на присъединителните преговори между Турция и Европейския съюз; въпреки това, изразява съжаление от забавянето на процеса на реформи в Турция през последната година и продължаващите проблеми с правата на жените;

Прилагане на законодателството и координация

3. Отбелязва, че правната уредба относно правата на жените е като цяло задоволителна, но счита, че прилагането ѝ все още съдържа недостатъци; потвърждава в тази връзка призива си за пълно и ефективно прилагане на достиженията на общностното право в областта на правата на жените, по-специално в победните региони на страната;

4. Призовава турското правителство да ускори прилагането на новото законодателство относно правата на жените и да гарантира, че то е в пълно съответствие с изискванията на достиженията на общностното право и се прилага ефективно на практика;

5. Изтъква, че новият турски Наказателен кодекс, влязъл в сила през юни 2005 г., съществено засилва основните права на жените, но европейските директиви относно равенството между мъжете и жените все още не са напълно въведени в националното законодателство; отбелязва с безпокойство направените (неуспешни) опити за отмяна на законодателството относно правата на жените;

6. Изразява възмущение от факта, че в някои части на югоизточна Турция момичетата не се регистрират при раждане и това затруднява борбата срещу принудителните бракове и престъпленията в името на честта, доколкото пострадалите нямат официална самоличност; настойчиво призовава турските власти да продължат да вземат всички необходими мерки, за да се гарантира, че всички деца в Турция се регистрират при раждане;

7. Подчертава, че турското правителство следва да поддържа и, при необходимост, да създаде законова система за регистриране на бракове в цялата страна, така че да се гарантира пълно ползване от страна на всеки мъж и жена на правата, свързани с гражданството, като например достъп до образование и здравни грижи, както и равен достъп до трудовия пазар;

8. Приветства създаването в Турция на Консултативен съвет за положението на жените ("Съвета"), който ще предоставя съвети за планирането и прилагането на държавните политики, свързани с правата на жените;

9. Подчертава необходимостта от включване на социални партньори, представители на органи и неправителствени организации (НПО), занимаващи се с въпросите на равенството на половете, и представители на синдикатите в рамките на Съвета, които понастоящем не участват в него, и настойчиво призовава съответните органи да използват Съвета ефективно, за да се постигне ефикасно съгласуване между заинтересованите страни;

Гражданско общество

10. Отбелязва продължаващото си безпокойство във връзка със сътрудничеството между НПО и турското правителство;

11. Призовава всички НПО, включително свободните и независими организации на жените, да бъдат третирани по еднакъв начин;

12. Счита, че срещата на турския държавен министър, отговарящ за правата на жените, с представители на 55 организации на жените в Турция , наред с решението за създаване на по-структурирано сътрудничество и ефективна координация между министерството и НПО, представлява добра практика, която следва да се възпроизвежда редовно; очаква този политически израз да приеме практическо изражение в бъдеще под формата на конкретни инициативи и мерки;

13. Призовава Комисията и турското правителство да признаят ролята на НПО за правата на жените като основни и важни партньори посредством официални и постоянни структури и институции и да включат НПО в процеса на преговорите за присъединяване към ЕС по структуриран начин въз основа на установените процедури;

14. Призовава турското правителство да започне мащабна кампания, чрез която да се внуши на цялото общество представата за жената като действащ фактор за икономическото и социално развитие;

15. Признава растящата загриженост на НПО за правата на жените относно проблемите, които НПО за правата на жените могат да срещнат по време на продължителните процедури за получаване на грантове от ЕС и при провеждане на проектите, за които са получили грантове;

16. Приветства създаването на Център за развитие на гражданското общество (ЦРГО), който работи за подпомагане на развитието на гражданското общество;отбелязва, че много НПО за правата на жените се колебаят преди да кандидатстват и в резултат на това не успяват да се възползват от този особено важен източник на финансиране;

17. Призовава Комисията да предостави допълнителна помощ, наред с другото, чрез изграждане на капацитета на други центрове за предоставяне на помощ;

Данни, отправни точки и цели

18. Отбелязва, че все още има липса на точни данни за положението на жените в Турция и че съществуващите данни все още не обхващат всички проблеми, свързани с положението, ролята и правата на жените;

19. В тази връзка приветства инициативата, която бе започната в началото на 2007 г. от турския Държавен статистически институт, за осигуряване на "статистическа информация по пол", свързана с обществения, културния и икономическия живот, в т.ч. данни за разликата в заплащането на двата пола;

20. Приветства съвместния проект между ЕС и Турция, озаглавен "Насърчаване на равенството между половете", чиято цел е да увеличи възможностите на заинтересованите страни за закрила на жените срещу домашно насилие, и приветства, като част от проекта, инициативата, озаглавена "Национално изследване за причините и последиците от насилието срещу жени", чиято цел е да се създаде база данни за насилието срещу жени;

21. Призовава турското правителство да предостави конкретни и достоверни данни за процента на неграмотност сред жените, за равния достъп на жените до образование, за проблемите, свързани с участието на жените на пазара на труда, за насилието срещу жени и за убийствата на честта и принудителните бракове;

22. Призовава Комисията да посочи в докладите си до Европейския съвет относно хода на реформите ясни насоки и точни краткосрочни, средносрочни и дългосрочни цели за правата на жените;

23. Призовава турското правителство да гарантира, че всички жени, независимо от техния език, раса, етническа принадлежност, цвят, политически възгледи, убеждения и религия, са включени в програмите за правата на жените;

24. Изразява тревога от наблюденията на Комисията, че Законът за закрила на семейството се прилага само частично и призовава турското правителство незабавно да започне да прилага този закон правилно и ефективно, доколкото това ще допринесе за защита на положението и правата на жените в семейството;

Насилие срещу жени

25. Отбелязва, че насилието срещу жени все още е проблем и осъжда проявите на насилие срещу жени, включително убийства на честта, домашно насилие, принудителни бракове и многобрачие;

26. Отчита забележката на Комисията, че независимо от разпоредбите на новия турски Наказателен кодекс, в който "убийството на честта" е посочено като квалифициран състав на престъплението умишлено убийство, постановяваните от съда присъди, както посочва Комисията, отразяват смесена картина; призовава съдебните власти да прилагат и тълкуват правилно и ефективно разпоредбите на Наказателния кодекс, за да се избегнат този род престъпления; и да гарантират, че престъпленията срещу жените няма да се ползват от никакво намаляване на присъдата, нито от смекчаващи вината обстоятелства;

27. Изразява дълбока загриженост от факта, че продължават самоубийствата на жени, извършвани под влияние на семейството, особено в източните и югоизточните региони; призовава турските власти да осигурят закрила на жените срещу този вид натиск, упражняван върху тях от семействата им, и да представят конкретни и достоверни данни за самоубийствата сред жени, по-специално в тези региони;

28. Призовава публичните институции (съдебни органи, администрация, полиция, здравна система и т.н.) да гарантират, че жените, пострадали от насилие в Турция , получават необходимата закрила;

29. Подчертава, че в случаите на непредоставяне на закрила и помощ на пострадали, следва да се предприеме разследване от страна на съдебните органи чрез публичните институции и да се положат усилия за предприемане на дисциплинарни мерки срещу отговорните лица;

30. Приветства официалното циркулярно писмо, издадено от министър-председателя вследствие на доклада на турската парламентарна комисия относно ритуалните престъпления, престъпленията на честта и насилието срещу жени, като дава указания на всички министерства, публични институции и органи на местното самоуправление да приведат в изпълнение предложените решения за справяне с насилието срещу жени; призовава турското правителство да формулира задължителни и практически указания за изпълнение на това циркулярно писмо, да осигури достатъчен бюджет за предприемане на необходимите мерки и да посочи последиците от неизпълнението;

31. Приветства официалното циркулярно писмо, издадено от турското министерство на вътрешните работи на 9 януари 2007 г., което създава план за действие за координация на политиките с цел предотвратяване на престъпления на честта и ритуални престъпления, което циркулярно писмо изисква строго прилагане на закона за създаване на приют във всяка община с над 50000 жители, за създаване на специални комисии във всеки голям град с цел координиране на усилията за подпомагане на жертвите на престъпленията на честта и ритуалните престъпления и за вземане на мерки за оказване на психологическа и финансова подкрепа и закрила на жертвите;

32. Приветства инициативата, насочена към образоване на войниците на наборна военна служба по въпросите на предотвратяването на насилие срещу жени и за включване в учебните програми на полицейските школи на въпроси като правата на жените като част от правата на човека, равенството между половете, насилието срещу жени и престъпленията на честта;

33. Призовава турското правителство и Комисията да разглеждат насилието като цяло, и в частност престъпленията на честта, като приоритет и да създадат специални домове със засилена охрана, включително в югоизточните региони на Турция, така че жените да разполагат с домове в близост до тяхното местонахождение; призовава за мерки за подкрепа и помощ за безплатните консултационни центрове за жени в югоизточна Турция, например KA-MER, настоява за икономическо развитие, съсредоточено върху жените в региони, където те са уязвими на насилие; подчертава важността на систематичното разследване и ефективното наказване, и следователно на обучението на полицейските и съдебните органи по въпросите на равенството между половете и борбата с насилието; изтъква необходимостта от инструктиране на съдиите да прилагат нови закони за налагане на строги наказания за насилие като цяло и за престъпления на честта, принудителни бракове и многобрачие в частност, както и значението на защитата на свидетелите; настоятелно призовава турското правителство да сключи специално споразумение с Комисията относно участието в програмата за предотвратяване и борба с насилието над децата, младежите и жените и за защита на жертвите и рисковите групи (програма "Дафне") и да задели необходимите за целта финансови средства в националния бюджет;

34. Изтъква, че на жените трябва да се предоставят не само закрила, но преди всичко всякакви психологически грижи и съвети; настоява тези услуги да се предоставят в домовете за жени и на място в регионите с висок процент на самоубийства сред жените и насилие срещу жени;

35. Призовава турското правителство да създаде връзки с всички граждански, социални или религиозни обединения в обществото, за да започнат кампании, насочени по-специално към младежите, чрез които да се разпространява съзнанието, че насилието срещу жени и деца е сериозно нарушение на правата на човека, както и да се създаде чувство на отвращение към всички форми на насилие;

Домове

36. Отбелязва, че домовете за жени, жертви от насилие в Турция с обявен капацитет от 469 места, които обаче са предоставили услуги на 5512 жени [4], не отговарят на потребностите на население от близо 70 милиона, като в същото време и най-скромните възможности, предоставени от действащото законодателство, и по-конкретно дом за всяка община с над 50000 жители, не се използват в достатъчна степен;

37. Призовава турското правителство да осигури ефективност, сигурност и наличие на достатъчен брой домове за нуждите на жените;

38. Приветства създаването на телефонна линия за помощ "183 социални услуги за семейства, жени, деца и лица с увреждания", чрез която да се съобщава за случаи на насилие, и приветства също създаването на национална линия за спешна помощ, номер 157, за жертви на трафик на хора, и изразява увереност, че тези линии за помощ могат да послужат на ЕС като добър пример;

39. Призовава за пореден път Турция да ратифицира Допълнителен протокол № 12 към Европейската конвенция за защита правата на човека;

40. Призовава турското правителство да извърши структурни и персонални подобрения в домовете за жени и да отстрани слабостите, станали причина за оплаквания;

41. Насърчава турското правителство да положи повече усилия за засилване на сътрудничеството между държавни институции/местни органи за управление и независими организации на жените; настоятелно го призовава също да предостави финансова помощ за независимите и самостоятелни домове за жени;

Участие в политиката

42. Отбелязва, че участието на жените в политиката в Турция е твърде слабо; подчертава обстоятелството, че дискриминацията по отношение на жените може в някои случаи да бъде преодоляна по-успешно чрез временни положителни дискриминационни мерки, които се допускат, наред с другото, от CEDAW, както и това, че съществува абсолютна необходимост от жени на ръководни длъжности и участващи във вземането на решения, които да бъдат модели за подражание;

43. Препоръчва да бъдат предложени мерки, за да се гарантира подходящо представителство на жени в избирателните списъци, като най-добрия възможен начин за подобряване на участието на жените в политиките на Турция в краткосрочен план;

44. Призовава турските политически партии да приемат вътрешни правила, гарантиращи присъствието на жени в ръководните им органи на всички равнища;

45. Настойчиво призовава политическите партии в Турция, още от предстоящите избори през 2007 г., да включат повече кандидати жени в избирателните списъци, да предоставят на жените подходяща роля в партийната йерархия;

46. Изразява дълбоко съжаление от факта, че все още не е създадена постоянна комисия за правата на жените и равенството между половете в турския парламент; подчертава, че обещанията, дадени от турското правителство и от някои политически партии в партийните им програми, трябва да бъдат спазени и подчертава, че комисията следва да бъде създадена във възможно най-кратък срок;

47. Изразява безпокойство от бележката на Комисията, че жените продължават да са уязвими от дискриминационни практики, които, наред с другото, се дължат на липсата на образование и високия процент неграмотност в страната , и призовава турското правителство да гарантира равенството между половете по отношение на достъпа до образование и пазара на труда, особено в югоизточните региони; в тази връзка призовава за мерки в образователния сектор, за да получи преподавателският състав познания по въпросите на пола и да поддържа система от стимули, за да се задържат момичетата в училище ; призовава и за изграждане на съзнание в учениците от двата пола за равните права на жените и мъжете и правата на жените на самоопределение, включително чрез образователни наръчници със специална насоченост по въпросите на пола;

Образование

48. Отбелязва, че по данни на УНИЦЕФ всяка година между 600000 и 800000 момичета, навършили задължителната възраст за посещаване на училище, биват възпрепятствани от своите семейства или не посещават училище поради логистични затруднения;

49. Приветства образователната кампания за момичета, озаглавена "Да тръгнем на училище, момичета", довела до записването на 222800 момичета в училище ; приветства също "Кампанията в подкрепа на националното образование", достигнала до близо 5 милиона души за четири години, повечето от които жени в селски райони и момичета, които не са имали възможност да посещават училище;

50. Подчертава значението на образованието и потенциалния му принос за икономическата независимост на жените; призовава турските власти да създадат система за наблюдение и контрол, за да се задържат момичетата в образователната система; подчертава колко важно е момичетата и жените в училищната система да имат по-голям достъп до колежи и университети и повече занимания с дисциплини като например психология, които да ги подготвят и образоват, така че да са в състояние да помагат на други малтретирани жени;

Участие в пазара на труда

51. Отбелязва, че процентът на участие на жени на пазара на труда продължава да е изключително нисък, под 25 %, и е много нисък, съпоставен със средния процент на заетост от 49 % в 27-те държави-членки на ЕС, както и че процентът на заетост сред жените е спаднал до около 20 %, противно на повишаването на участието на жените в сивия сектор на икономиката, което често е резултат на съчетание от ниско образователно равнище сред повечето жени, липса на институционализирана, масово разпространена, достъпна и финансово поносима система за грижи за децата, възрастни роднини и такива, страдащи от увреждания, и полово разделение на труда в обществото;

52. Подчертава забележките на Комисията във връзка с равните възможности, че е необходимо привеждане в съответствие с достижения на общностното право, по-специално по отношение на отпуска за отглеждане на дете, равното заплащане, равния достъп до заетост и правната уредба на социално осигуряване при полагане на труд;

53. Въз основа на изложеното по-горе, приветства проекти като съвместния датско-турски проект, озаглавен "Засилване на равенството в заетостта", и предстоящия проект, озаглавен "Подкрепа за предприемачество на жените", както и сътрудничеството между Garanti Bank и KAGIDER (Асоциация на жените предприемачи) относно облекченията за отпускане на кредити до 30000 USD и безплатното обучение, предоставяно на жени предприемачи;

54. Призовава турското правителство да създаде орган или органи за насърчаване, анализ, контрол и подпомагане на равното третиране на пазара на труда, включително професионална квалификация по смисъла на член 8 от Директива 76/207/EИО на Съвета от 9 февруари 1976 г. относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и условията на труд [5];

55. Приканва социалните партньори и турското правителство да вземат необходимите мерки, за да гарантират прехода от сива към легална икономика; призовава Комисията да превърне подкрепата за тези усилия в един от своите приоритети;

56. Настоява турското правителство да предостави точни данни за дискриминацията по отношение на жените, включително за достъпа на жени, носещи забрадки, до пазара на труда, за да се установи дали е налице риск от косвена дискриминация, основана на пола;

57. Приканва турското правителство да подобри положението на надомните работници, повечето от които са жени; в тази връзка настойчиво призовава Турция да подпише и ратифицира гореспоменатата Конвенция № 177 на МОТ относно надомния труд и да разшири приложното поле на турския Кодекс на труда по отношение на надомните работници;

58. За пореден път призовава турското правителство да състави и прилага национален план за действие за жените и заетостта с точно определени срокове и конкретни цели, каквато е практиката понастоящем в държавите-членки на ЕС;

59. Приканва турския министър на труда и социалните партньори да включат въпросите на равенството между половете в своите политики и в колективните трудови договори, и приканва турските синдикати да организират труда в сивия сектор на икономиката и да обучат синдикални представители по въпросите на равенството между половете; приветства в тази връзка инициативите на конфедерацията на турските синдикати Türk-IS;

60. Подчертава важната роля на социалните партньори за популяризиране на правата на жените и тяхното участие в икономическия , обществения и политическия живот; насърчава социалните партньори да положат повече усилия за популяризиране на участието на жените в органи, ангажирани в социалния диалог;

61. Взема решение да оценява редовно напредъка в областта на правата на жените в Турция в допълнение към и наред с годишния доклад на Комисията за напредъка и да измерва напредъка на Турция в областта на правата на жените според мерките, определени в доклада за напредъка;

*

* *

62. Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, генералния секретар на Съвета на Европа, специалния докладчик на ООН относно насилието срещу жени, генералния директор на Международната организация на труда и на правителството и парламента на Турция.

[1] Приети текстове, P6_TA(2006)0381.

[2] ОВ C 157 E, 6.7.2006, стр. 385.

[3] Leyla Şahin срещу Турция, Дело № 44774/98.

[4] Източник: Nimet Çubukçu, турски държавен министър, отговарящ за правата на жените.

[5] OВ L 39, 14.2.1976, стр. 40. Директива, изменена с Директива 2002/73/EО на Европейския парламент и на Съвета (OВ L 269, 5.10.2002, стр. 15).

--------------------------------------------------