BG Официален вестник на Европейския съюз C 302/16

Публикация на заявка за промяна съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни

2010/C 302/12

Настоящата публикация предоставя право на възражение срещу заявката в съответствие с член 7 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета (1). Декларациите за възражение трябва да бъдат получени в Комисията в срок от шест месеца от датата на настоящата публикация.

ЗАЯВКА ЗА ПРОМЕНИ

РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 510/2006 НА СЪВЕТА

ЗАЯВКА ЗА ПРОМЕНИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 9

„BEAUFORT“

ЕО №: FR-PDO-0217-0106-07.07.2009

ЗГУ ( ) ЗНП ( Х )

1. Рубрика от спецификацията на продукта, която подлежи на промяна:

—  Наименование на продукта —  Описание на продукта — Географски район —  Доказателство за произход —  Метод на производство —  Връзка —  Етикетиране —  Национални изисквания —  Друго (да се посочи)

2. Вид на промяната/промените:

—  Промяна в единния документ или в резюмето — Промяна в спецификацията на регистрирано ЗНП или ЗГУ, за които не са публикувани нито единен документ, нито резюме —  Промяна в спецификацията, за която не се изисква промяна в публикувания единен документ (член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 510/2006) —  Временна промяна в спецификацията, като последица от налагането на задължителни санитарни или фитосанитарни мерки от страна на публичните органи (член 9, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 510/2006)

3. Промяна/промени:

3.1. Определение на географския район:

Добавяне към списъка на общините на географския район на ЗНП „Beaufort“ на следните общини или части от общини: Tours en Savoie и Montsapey (департамент Savoie) изцяло, Albertville (департамент Savoie) отчасти за райони по кадастър E2, E3, E4.

Обяснение:

Получени бяха заявки за включване в района на производство на ЗНП „Beaufort“.

Извършено бе проучване с експертна комисия, с цел да бъдат изяснени по-добре елементите, които характеризират района на производство. Това проучване завърши с определянето на набор от критерии, което позволи да се отговори положително на някои от представените заявки.

Елементите, които са характерни за района на производство Beaufort, могат да бъдат обобщени по следния начин.

Този район включва геологичната част на вътрешните Алпи, характерна с наличието на почви с кристална структура, които се свързват с глинести и седиментни почви. Откритостта на високите участъци и широките склонове е обусловило обширни тревни площи (или високопланински пасища), чиято височина е от 1 500 до 3 000 метра.

Тези различни височини дават възможност тревата да расте на периоди през целия летен сезон от юни до септември, богата на фуражни видове.

Местното население е въвело многопластова земеделска система, която включва използване на ниската част, предназначена често за косене, допълващо използването на високопланинските пасища, където пасат млечните животни. През лятото хората и животните следват растенето на тревата и се местят в зависимост от височината.

Сиренето „Beaufort“ следователно е продукт на приспособяването на човека към неблагоприятните природни условия в тази част на Северните Алпи.

И накрая, целият район на производство е белязан с историческото и настоящото присъствие на изготвяне на пресовано мазно сирене.

За производството на сирене от Beaufort има свидетелства от ХVII-ти век насам.

След като бе проверено, че предложените територии имат посочените по-горе характеристики, беше решено те да бъдат включени в района на производство на сиренето „Beaufort“.

3.2. Връзка с географската среда:

Няма съществени промени, формулирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 510/2006.

ЕДИНЕН ДОКУМЕНТ

РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 510/2006 НА СЪВЕТА

„BEAUFORT“

ЕО №: FR-PDO-0217-0106-07.07.2009

ЗГУ ( ) ЗНП ( Х )

1. Наименование:

„Beaufort“

2. Държава-членка или трета държава:

Франция

3. Описание на земеделския продукт или храна:

3.1. Вид продукт:

Клас 1.3 Сирена

3.2. Описание на продукта, за който се отнася наименованието от точка 1:

„Beaufort“ е сирене, произведено по технология за пресовано сирене, изключително от пълномаслено краве мляко, приготвено в сурово състояние и подсирено, сварено, пресовано и осолено в саламура, както и повърхностно, и узрявало в течение най-малко на 5 месеца. Консистенцията му е мека и маслена, с цвят от слонова кост до бледожълт, може да има известен брой фини хоризонтални браздички и малки шупли („яребичи очи“). Питите имат плоска форма с вдлъбната стена, от 20 до 70 kg, с диаметър от 35 до 75 cm и височина на стената от 11 до 16 cm, с гладка, чиста и твърда кора, с равномерен цвят от жълто до кафяво, съдържащи не по-малко от 48 % мазнини на 100 g сирене след пълно изсушаване, като съдържанието на сухо вещество в 100 g сирене не трябва да бъде по-малко от 61 g на 100 g сирене в узряло състояние.

Всяка пита се идентифицира с поставяне на синя казеинова плочка, съдържаща знака на съответната мандра.

Когато сиренето се продава пакетирано, парчетата трябва задължително да имат по една страна с характерната за наименованието коричка; тази коричка може обаче да бъде почистена от петна. Когато сиренето се продава настъргано, е забранено използването на наименованието „Beaufort“.

Млякото, използвано за производството, трябва да бъде единствено от млекодайни стада, съставени от крави местни породи Tarine и Abondance, отговарящи на критериите от основния раздел на родословната книга или удостоверени като такива по признати фенотипични характеристики.

3.3. Суровини (само за преработените продукти):

Суровините, влизащи в състава на „Beaufort“, са:

— суровото и пълномаслено мляко след всяко доене, взето от неохладено мляко, или от смес на млякото от две доенета, едното от които е взето не по-късно от два часа след неохладеното издоено мляко, а другото след охлаждане,

— сирището, получено от накисване на сиренината след варене. Ако се налага, може като добавка да се използва закупено сирище,

— термофилната закваска се състои в основната си част от лактобацили. Допълнителното варене на сиренината служи едновременно за развъждане на закваска (дрожди) и получаване на сирище,

— солта, добавена при първо осоляване в течение на 24 часа в саламура, и след това при зреенето,

— на сиренето се поставя синя казеинова плочка и елементи за проследяване, изписани с хранително мастило.

За производството на сирене „Beaufort“ е забранено използването на всякакви други продукти.

3.4. Фураж (само за продукти от животински произход):

Фуражът за млечните крави от породи Tarine и Abondance се състои от:

— през зимния период от не по-малко от 13 kg сено, към които могат да се добавят 3 kg смляна суха люцерна. Допълнителният фураж не може да надхвърля 1/3 от теглото на средната основна хранителна дажба за лактиращото млекодайно стадо. Комбинираните фуражи се правят от определени видове и нетрансгенни сортове и трябва да отговарят на следните технически характеристики: 0,94 UFL, 123 PDIE и 119 PDIN,

— през летния сезон от опасена трева. В долината допълването от същия вид като през зимния период може да бъде 2,5 kg/ден за една лактираща крава, взето средно за млекодайното стадо. На високопланинските пасища допълнението е не повече от 1,5 kg/на лактираща крава на ден, взето средно за млекодайното стадо,

— между двата вида основна хранителна дажба през пролетта и през лятото се допуска преходен период от 15 дни.

Добавяне на фураж с произход извън района се прави само при необходимост. Най-малко 75 % от количеството сено и паша, необходимо за млекодайното стадо, са от географския район, за да може най-малко 75 % от млекодобива да е от фуражи, произхождащи от района.

Най-малко 20 % от годишните потребности от сено са с произход от географския район.

Ливадите са обект на традиционно отглеждане на стадото и разпределяне на животинските изпражнения. Разпръскването на утайки от пречистването на отпадни води или на получени от тях продукти е забранено на ливадите, пасищата и високопланинските пасища, използвани от сектора за производство на „Beaufort“.

3.5. Специфични етапи на производство, които трябва да бъдат извършени в определения географски район:

Млекодобивът, производството и зреенето в течение на най-малко 5 месеца се извършват в географския район.

3.6. Специфични правила за рязане, настъргване, опаковане и др.:

Когато сиренето се продава пакетирано, парчетата трябва задължително да имат по една страна с характерната за наименованието коричка; тази коричка може обаче да бъде почистена от петна. Когато сиренето се продава настъргано, е забранено използването на наименованието „Beaufort“.

3.7. Специфични правила за етикетиране:

Етикетът на сирената, имащи право да носят защитеното наименование за произход „Beaufort“, трябва да включва наименованието, изписано с букви, чиито размери са равни най-малко на две трети от най-големите букви, фигуриращи на етикета.

Използването на всякакви качествени определения или на други думи, придружаващи посоченото защитено наименование за произход, е забранено на етикетите, в рекламите, фактурите или търговските документи с изключение на:

— специалните търговски или фабрични марки,

— термините: „été“ и „chalet d'alpage“, чието използване се допуска при определените по-долу условия: а) „été“ (лято) за млечни продукти, произведени от юни до октомври, включително млякото от високопланински пасища; б) „chalet d'alpage“ за продукти от летния сезон, произвеждани два пъти дневно в алпийски хижи на височина над 1 500 метра по традиционни способи при използване най-много на млекодобива от едно-единствено стадо в хижата.

В допълнение към синята казеинова плочка, характерна за „Beaufort“, на сирената, произведени съгласно условията, допускащи използването на качественото определение „chalet d'alpage“, трябва да има допълнителна казеинова плочка, описана в горната точка. Освен това всяка година производителите, използващи определението „chalet d'alpage“, трябва преди качването на високопланински пасища да поемат ангажимент пред Institut national des appellations d'origine (френския Национален институт за запазени наименования за произход) да спазват специалните условия на производство, описани по-горе.

Когато сиренето се продава пакетирано, парчетата трябва задължително да имат по една страна с характерната за наименованието коричка; тази коричка може обаче да бъде почистена от петна.

Когато сиренето се продава, след като е било първо настъргано, използването на наименованието „Beaufort“ е забранено.

4. Кратко определение на географския район:

Регионът за производство на „Beaufort“ обхваща планинските масиви на Beaufortain, Tarentaise и Maurienne. Той включва част от департамента Savoie (Савоя) и прилежаща част от департамента Haute Savoie (Горна Савоя).

Млекодобивът, производството и зреенето на сирената се извършват в географския район, който обхваща териториите на следните общини:

Департамент Savoie Област Albertville: Кантон Albertville: Rognaix, La Bâthie, Cevins, Saint-Paul-sur-Isère, Esserts-Blay, Tours-en-Savoie, част от община Albertville, включваща райони по кадастър E2, E3 и E4. Кантон Ugine: La Giettaz, Flumet, Notre-Dame-de-Bellecombe, Crest-Voland, Cohennoz, Saint-Nicolas-la-Chapelle. Кантон Beaufort: Beaufort, Hauteluce, Queige, Villard-sur-Doron. Кантон Bourg-Saint-Maurice: Bourg-Saint-Maurice, Les Chapelles, Montvalezan, Sainte-Foy-Tarentaise, Séez, Tignes, Val-d′Isère, Villaroger. Кантон Aime: Aime, Bellentre, La Côte-d′Aime, Granier, Landry, Mâcot-la-Plagne, Montgirod, Peisey-Nancroix, Valezan. Кантон Bozel: Les Allues, Bozel, Brides-les-Bains, Champagny-en-Vanoise, Feissons-sur-Salins, Montagny, La Perrière, Planay, Pralognan-la-Vanoise, Saint-Bon-Tarentaise. Кантон Moûtiers: Aigueblanche, Les Avanchers-Valmorel, Le Bois, Bonneval, Feissons-sur-Isère, Fontaine-le-Puits, Hautecour, Moûtiers, La Léchère, Notre-Dame-du-Pré, Saint-Jean-de-Belleville, Saint-Marcel, Saint-Martin-de-Belleville, Saint-Oyen, Salins-les-Thermes, Villarlurin. Област Saint-Jean-de-Maurienne: Кантон Aiguebelle: Montsapey. Кантон La Chambre: La Chambre, La Chapelle, Les Chavannes-en-Maurienne, Montaimont, Montgellafray, Notre-Dame-du-Cruet, Saint-Alban-des-Villards, Saint-Avre, Saint-Colomban-des-Villards, Saint-Etienne-de-Cuines, Saint-François-Longchamp, Sainte-Marie-de-Cuines, Saint-Martin-sur-la-Chambre, Saint-Rémy-de-Maurienne. Кантон Saint-Jean-de-Maurienne: Albiez-le-Jeune, Albiez-Montrond, Le Châtel, Fontcouverte-la-Toussuire, Hermillon, Jarrier, Montricher-Albanne, Montvernier, Pontamafrey-Montpascal, Saint-Jean-d′Arves, Saint-Jean-de-Maurienne, Saint-Julien-Mont-Denis, Saint-Pancrace, Saint-Sorlin-d′Arves, Villarembert, Villargondran. Кантон Saint-Michel-de-Maurienne: Orelle, Saint-Martin-d′Arc, Saint-Martin-de-la-Porte, Saint-Michel-de-Maurienne, Valloire, Valmeinier. Кантон Modane: Aussois, Avrieux, Fourneaux, Freney, Modane, Saint-André, Villarodin-Bourget. Кантон Lanslebourg-Mont-Cenis: Bessans, Bonneval-sur-Arc, Bramans, Lanslebourg-Mont-Cenis, Lanslevillard, Sollières-Sardières, Termignon.

Департамент Haute-Savoie Област Bonneville: Кантон Sallanches: община Praz-sur-Arly. Кантон Saint-Gervais-les-Bains: част от общината, образувана от четирите високопланински пасища, означени както следва в кадастралния опис: La Roselette, Les Besoëns, Les Tierces и Les Coins.

5. Връзка с географския район:

5.1. Специфична характеристика на географския район:

Естествената околна среда на защитеното наименование „Beaufort“ се характеризира с принадлежността си към планинските масиви от вътрешната зона на Алпите, определени от:

— компактните вътрешни масиви с кристална структура, както и със седиментни скали от региона на Briançon,

— отчасти външните масиви с кристална структура, свързващи меки седиментни скали от шистов тип с твърдите скали с кристална структура,

— отсъствие на скали от твърд варовик на големи площи,

— „меки“ форми на релефа, характерни обикновено за глинестите почви и изключващи срутване на големи блокове,

— климат, характерен за вътрешните и междинните Алпи, защитени от прякото въздействие на западните потоци (общо взето, по-слаби валежи, по-голяма осветеност, отколкото в останалата част на Северните Алпи), отговарящ на границата на зоната на Mélèze и нейните близки краища.

Този специфичен район има обширни площи с високопланинска трева на височина между 1 500 и 3 000 m (преобладаващ алпийски пояс), характерни със своята флора, богата на двусемеделни растения, които придават на пасищната трева вкус на подправки. Тези обширни площи и височинното им разпределение по големи склонове са една от важните особености на района на ЗНП „Beaufort“.

На тези високопланински пасищни площи са се развили земеделски практики, които, взети всяка поотделно или всички заедно, не се срещат в тези мащаби другаде в Алпите или образуват единствена по рода си система.

Тази организация е описана схематично от M. DUBOIS (1996 г.) по трудовете на ARBOS (1922 г.), BLANCHARD (1938 г.), и REFFAY (1967 г.).

„В началото на ХХ-ти век се различават две големи системи на производство:

— системата на високите планини, които обединявали под ръководството на пастири голям брой млечни крави (от 50 до повече от 100), необходими за ежедневното производство на големи пити пресовано сирене,

— системата на ниските планини, където стопанствата били семейни. Доенето ставало в хижата при разпръскване на тор или торова течност върху частните терени на високопланинските пасища, които били култивирани или косени. Възможни били премествания на добитъка за паша, с цел изкачване на по-голяма височина или използване на друг склон на планината. Те били обаче значително по-редки, отколкото във високите планини. Стадата, малки по размери, били пазени. Производството на малки пити сирене от вида „Reblochon“ или „Tomme“ се извършвало в хижата. Понякога млякото се доставяло в мандрите.“

В Алпите само в северните им дялове, чийто климат е достатъчно влажен, се е запазило отглеждането на млечни крави. В останалите части на Алпите планинските пасища са били заети след 1960 г. от овце или в по-малка степен — от кози.

Понастоящем размерите на високопланинските пасища и големият брой на високо разположените земеделски стопанства остават характерни белези на географския район Beaufort. Всъщност високо разположените земеделски стопанства от областите на географския район представляват 92 % от високо разположените стопанства на департамент Savoie.

— Преместванията на стадата по по-високите планински пасища са се запазили благодарение на въвеждането на подвижната доилна машина, т.е. вече не се мести цялото стопанство. Срещат се и двете системи от високите и от ниските планини, които отговарят по принцип на наличието или липсата на подвижна доилна инсталация, която се мести на всеки 2 до 7 дена. Местата за пренощуване се изравняват с брана, когато остава време за това. Доенето в хижата е все още честа практика във Val d’Arly и Maurienne.

— Преработката на високопланинското пасище е много по-рядка практика, която е била изместена от създаването на мандри за преработка, разположени в долината. От друга страна, системата на високопланинските пасища, в сравнение с другите системи млечни стопанства, изисква все още значително човешко присъствие и дава възможност за запазването на малки структури, изчезнали в наши дни в равнината.

В Beaufortain и Tarentaise се наблюдават също практики на усилена поддръжка: доилната машина се премества понякога два пъти на ден, сборните места за изчакване и почивка се изравняват редовно с брана. Тези планински пасища, включващи широк набор от височини и изложения, се редуват по принципа на следване на растежа на тревата, като се използва доброто височинно разпределение на растителността.

Планинските пасища са давали и все още дават възможност да бъдат освободени площи от долината, които да бъдат окосени и така да се събере фураж за зимата. Ниските части, разполагащи с площи за косене, са особено благоприятни.

Подобрените транспортни връзки са довели до значителни промени на този баланс; преработката на високопланинските пасища е вече рядка практика, тъй като има възможност млякото да бъде докарано в долината. Така в наши дни ниските части са мястото, където се произвеждат сирената, с изключение на хижите, където се прави „Beaufort Chalet d’Alpage“.

Избите на високопланинските пасища дават наистина възможност да започне зреенето, но тази работа продължава в долината, където се върши от специализиран персонал.

5.2. Специфична характеристика на продукта:

В семейството на пресованите сирена сиренето „Beaufort“ отдавна заема специално място. Така например по време на земеделското проучване от 1929 г. наименованието „Beaufort“ се откроява ясно от останалите сирена тип „Gruyère“. „Горският инспектор уточнява, че сиренето „Gruyère de Beaufort“ се продава под наименованието „Beaufort“, а не вече само като „Gruyère“, което му позволява да бъде продавано по-скъпо.“

Тази разлика се открива отново в текстовете, посветени на производството на „Gruyère“ в Савоя (Savoie), написани този път от директора на училището за сиренарство в Bourg-Saint-Maurice. Във въведението той уточнява, че: „Сиренето „Gruyère“ се произвежда във Франция само в департаментите Est, Jura, Doubs, Haute-Savoie, Savoie от частично обезмаслено краве мляко.“ След това авторът добавя, че главните центрове на производство в Савоя се намират в областите Albertville и Chambéry, „където се произвежда почти изключително сирене „Gruyère“, тип „Emmental“ и „Comté“. В други части на Савоя се произвежда много характерно специално сирене „Gruyère“ под наименованието „le Beaufort“, което се получава чрез преработка на пълномаслено, т.е. необезмаслено мляко, а именно в долините на Beaufort, Haute-Tarentaise и Maurienne. Този вид сирене се произвежда главно на високопланинските пасища, на височина между 1 500 и 2 000 m.“ … По-нататък той направо споменава наименованието „Beaufort“, като пише, че това високопланинско сирене се нарича „от Beaufort“. Сиренето „Gruyère du Beaufortain“, ценено от туристите, които прииждат все по-многобройни, приема следователно характерно наименование, а именно „Beaufort“. Така то заявява характерната си специфичност, а именно производството на високопланински пасища, за чието изчезване в други части на Алпите са допринесли мандрите.

През 1945 г. Декрет № 45-1245, който определя всички френски сирена, дава наименованието „Beaufort“ на сирената, „произведени изключително от краве мляко, пресовани и осолени, със суха кора … районът на производство е ограничен до департаментите Savoie и Haute Savoie“.

И понастоящем „Beaufort“ се отличава от останалите пресовани сирена, по-специално чрез:

— производството си след доене от сурово пълномаслено мляко,

— използването на дървена форма, наречена „cercle à forme“ (моделиращ кръг), която придава вдлъбнатост на стената на сиренето,

— традиционни практики на преработка (използване на закваска от диви дрожди с полагане във форми от ленено платно и с характерния кръг, изискващ обръщане по време на пресоването),

— консистенция без дупки или почти без дупки.

5.3. Причинно-следствена връзка между географския район и качеството или особеностите на продукта (за ЗНП) или специфично качество, репутация или друга особеност на продукта (за ЗГУ):

Особеностите на околната среда, описани в точка 5.1, обуславят голямо богатство на флората и голямо многообразие на наличните растителни групи. Тук са представени всички фитосоциологични групи тревни площи и пустеещи земи, използвани като високопланински пасища.

Според DORIOZ et al. (2000 г.) „става въпрос за десетина растителни групи, обхващащи общо над 250 до 300 вида висши растения. Почвените контрасти и взаимодействията между почвите и практиките обясняват тези големи различия в растителната покривка (DORIOZ 1995 г.; INRA, 1994 г.). Почвите се променят много бързо, на декаметрично ниво, в зависимост от продължителността на снежното покритие, местните скелетни почви, ветровете откъм долината и водната циркулация по хълмовете, и накрая, в зависимост от свличанията на скалите, между различните склонове на една и съща планина (DORIOZ и VAN OORT, 1991 г.). Този променлив характер се изразява, на едно и също място, дори през един и същи ден на паша, с много разнообразно предлагане на фураж, идващ от цяла гама растения, от калцифилни до ацидофилни, от ксерофилни до пресни (LEGROS et al., 1987 г.; DORIOZ, 1995 г.).“

В едно неотдавнашно изследване (BORNARD и BASSIGNANA, 2001a и 2001b) центърът Cemagref, Гренобъл, е идентифицирал 19 прерийни типа в зависимост от агрономическото използване и като продължение на Valle d'Aosta. Авторите отбелязват във връзка с някои от тези прерийни типове аналогия, от една страна, с тревните площи на външните и влажни Северни Алпи (BORNARD и DUBOST, 1992 г., BRAU-NOGUE, 1996 г.) и, от друга страна, с тревните площи на вътрешните френски Южни Алпи (JOUGLET, 1999 г.).

По този начин, от гледна точка на привлекателността, подобно на средиземноморската флора, добре позната заради вкусовете и ароматите си, алпийската флора, когато валежите са сравнително ограничени, какъвто е случая с вътрешните Алпи, представлява вероятно ароматна смес, която се проявява в много специфичните и подчертано характерни вкусови качества на сиренето „Beaufort“ (DUMONT и ADDA, 1978 г., BUCHIN et al., 1999 г.; ASSELIN et al., 1999 г., в DORIOZ et al., 2000 г.).

Така някои планински пастири считат, че групите от местностите с дълготрайна снежна покривка („combe à neige“), с видове като Ligusticum mutellina, изобилстват с трева, особено благоприятна за качеството на сиренето (PARTY, 1995 г.).

Земеделската система се основава на оползотворяването на това голямо растително богатство посредством стада от местните раси Tarine и Abondance, отглеждани в съответствие със земеделски практики, обвързани изцяло с околната среда. През 1963 г. E. QUITTET дава следното описание: „расата Tarine притежава забележителни качества на издръжливост и устойчивост на най-суровите условия на живот, дължащи се до голяма степен на нейния начин на живот (престои през лятото на планински пасища на височина от 1 500 до 2 000 m). Тя се поддържа дълго време в добро състояние въпреки редовните отелвания. Расата има забележителна способност да използва, при приемливи стойности на млеконадоя, груб фураж през зимния период … Tarine е превъзходна млечна раса, особено при тежки климатични условия.“

Ето защо преработката на неохладеното мляко позволява да се запазят първоначалните му качества и съответства напълно на изискванията за производство на мазен продукт, без обезмасляване, при използване на закваска от диви дрожди. Използването на изпъкнал кръг дава възможност за приспособяване към големите разлики в млеконадоя на високопланинските пасища, за поддържане на температурата във вътрешността на сиренето при пресоването му, за стабилизиране на формата на питата … Зреенето в студена изба, важен етап за качеството на сиренето, се доближава най-много до климатичните условия на производство и е напълно подходящо за производството на сирене от мазен тип.

В своето съчетание практиките на производство и преработка представляват система, съответстваща на особеностите на продукта, която дава възможност да се запази ароматното многообразие, дължащо се на специфичната флора, чак до крайния продукт.

Препратка към публикуваната спецификация:

[член 5, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 510/2006]

http://www.inao.gouv.fr/repository/editeur/pdf/CDCAOP/CDCBeaufort.pdf

(1) ОВ L 93, 31.3.2006 г., стp. 12.