[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 17.10.2007

COM(2007) 620 окончателен

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ И КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ

Модернизиране на социалната закрила за по-голяма социална справедливост и икономическо сближаване: стремеж към активно приобщаване на хората, които са най-отдалечени от пазара на труда

1. Въведение

Стратегията на ЕС за растеж и работни места[1] дава резултати: растежът се е ускорил, заетостта нараства, а безработицата спада в цяла Европа. При все това, няма съмнение, че е необходимо още много, за да може Европа да реализира целия си потенциал и напълно да постигне целите от Лисабон за икономическо и социално развитие.

Голяма част от населението на Съюза остава социално изключено, като 16% от населението на Европа е изложено на риск от изпадане във финансова бедност, всеки пети човек обитава жилище под стандартите, 10% живеят в домакинства, в които никой не работи, дългосрочната безработица достига 4%, а делът на преждевременно напускащите училище е над 15%. Друго измерение на социалното изключване, което придобива значимост, е липсата на достъп до информационни технологии[2].

При все че е един от най-богатите региони в света, Европейският съюз със своите държавите-членки е все още далече от целта, поставена от Европейския съвет при стартирането на Лисабонската стратегия през март 2000 г. а решителни действия по премахването на бедността. Макар че ситуациите в държавите-членки се различават значително, обхватът на бедността и многобройните лишения, които все още се откриват в ЕС, се смятат за социално, морално и икономически нетърпими.

Помощта за хората, маргинализирани по отношение на обществото и на пазара на труда, е колкото икономически, толкова и социален приоритет. Няма никакво противоречие между ефикасна динамична икономика и икономика, която поставя социалната справедливост в центъра на своето внимание, те са тясно взаимозависими. От една страна, икономическото развитие е необходимо, за осигуряването на социално подпомагане. От друга страна, връщането обратно на работа на тези, които в най-голяма степен са изключени от пазара на труда, при условие, че могат да работят, както и подпомагането на тяхната социална интеграция, са неразделна част от Лисабонската стратегия, която цели мобилизирането на пълния потенциал на нашите човешки ресурси.

За да подпомогне на държавите-членки да мобилизират трудоспособното население и да осигури необходимата подкрепа за нетрудоспособните, Комисията предложи цялостна стратегия, която може да бъде наречена активно приобщаване [3]. Тя комбинира подпомагане на доходите в достатъчна степен, позволяващо на хората достоен живот, свързан с пазара на труда чрез възможности за работа или професионално обучение и чрез подобрен достъп до социални услуги за подпомагане. Активното приобщаване в този смисъл се явява изцяло допълващо към подхода „гъвкавост и сигурност” („flexicurity“), като се насочва към маргинализираните лица на пазара на труда. То оформя „активна социална държава”, като осигурява индивидуални пътища към трудова заетост и като гарантира, че нетрудоспособните могат да живеят достойно и да дават своя принос за обществото според възможностите си. Следователно, активното приобщаване допринася за Лисабонската стратегия и също така е съставна част от социалното измерение на Стратегията на ЕС за устойчиво развитие.

През пролетта на 2006 г. Комисията предприе обществени консултации[4], които включваха консултация в съответствие с член 138 от Договора за ЕО относно необходимостта от действие на ниво ЕС за насърчаване на активното приобщаване на хората, с най-ограничен достъп до пазара на труда. Въз основа на резултатите от тази консултация и последвалите инициативи, включително задълбоченото проучване от страна на Комитета за социална закрила на националните планове за действия за борба с бедността и социалното изключване, шестата конференция на хората, живеещи в бедност (4-5 май 2007 г.) и конференцията на заинтересованите лица относно активното приобщаване (15 юни 2007 г.), Комисията разработи предложенията, представени в настоящото съобщение, включително предприемането на втория етап от консултации в съответствие с член 138, параграф 3 от Договора за ЕО.

2. Отговори на допитванията

2.1 Цялостна подкрепа за подновените усилия на ЕС за активно приобщаване

Отговорите на допитването от 2006 г. показаха, че препоръката на Съвета от 1992 г. относно „ Общи критерии относно достатъчните ресурси и социалното съдействие в системите за социална закрила“[5] все още се счита за референтен инструмент за политика на ЕС във връзка с бедност и социално изключване. Те подчертаха, че препоръката не е загубила своята актуалност, но трябва да се направи повече за пълното й прилагане, по-специално във връзка с изясняване на критериите и статистическите инструменти, които могат да се използват като мярка за сравнение, за да се определи степента на точност на схемите за минимални доходи.

Отговорите също така показаха, че точността на схемите за минимални доходи е трябвало да бъде оценена в по-широкия контекст на достъпа до заетост. Ето защо мнозинството изрази удовлетворение от цялостния подход, възприет от Комисията[6]. Макар и с резерви по отношение на строги правила на ниво ЕС, неуместни за разнородните ситуации в Европа, повечето респонденти подкрепят подновяване на усилията на ниво ЕС. По-специално, силна подкрепа получи формулирането на общи европейски принципи, едновременно с укрепване на Отворения метод за координация (ОМК).

2.2 Необходимост от по-цялостен подход

Освен това в различните отговори се набляга на факта, че успешното прилагане на подхода за активно приобщаване зависи от взаимодействието между отделните му компоненти. Адекватното подоходно подпомагане трябва да бъде комбинирано с възможности на пазара на труда и по-добър достъп до качествени услуги.

Социалното включване и участието на пазара на труда са неотделими. За да бъде устойчива интеграцията на пазара на труда, хората в неравностойно положение трябва най-напред да бъдат подпомогнати с достатъчно средства, а службите за индивидуална заетост и социалните служби да засилят тяхното социално участие и годност за работа. Ако успеят да си намерят работа, трябва да се насърчава задържането им на работа, за да се избегне ситуацията на "въртящата се врата", при която хората са принудени да напуснат длъжността поради неадекватни трудови умения или поради недостатъчно обръщане на внимание на лични и социални пречки. Освен това, трудовата заетост per se невинаги е гаранция срещу изпадане в бедност, тъй като 8% от работещите в ЕС са изложени на риск от изпадане в бедност: това обяснява настоятелния призив от страна на организации на гражданското общество и професионални съюзи за създаване на качествени работни места.

Социалното подпомагане и социалните служби трябва да подкрепят интеграцията на отделните лица на пазара на труда, да повишават тяхната възможност за доходи и да намаляват зависимостта им от помощи и от риска за пренасяне на бедността от едно поколение към друго. При все това, няколко респонденти подчертаха, че въздействието на правилата за допустимост спрямо хора в най-уязвимо положение трябва да се наблюдава внимателно, особено поради факта, че нивата на социално подпомагане вече са по-ниски от линията на риск от изпадане в бедност в повечето държави-членки.

2.3 Отговори от социалните партньори

Съобщението, с което започна първият етап от допитването, подчертаваше ролята на социалните партньори в много държави-членки в изготвянето и наблюдението на активни политики на пазара на труда и в преговорите относно минималните възнаграждения. В своя отговор по първия етап от допитването в съответствие с член 138, социалните партньори не подкрепиха нито един от законодателните варианти на ниво ЕС за активно приобщаване, те подкрепиха по-скоро укрепването на съществуващия Отворен метод за координация, както и за по-интегриран подход. Те също така показаха ясно, че играят ключова роля за увеличаването на работните места за хора в неравностойно положение и за въвеждането на подходящи процедури за наемане, както беше показано и от последните тристранни споразумения.

По-специално, социалните партньори припомниха, че тяхната работна програма за периода 2006-2008 г. подчертава как могат да се справят с въпроса с групите в неравностойно положение. Те се ангажираха да направят това, като предприемат изготвянето на съвместен анализ на ключови предизвикателства, пред които са изправени пазарите на труда в Европа, в който се разглеждат въпроси като интеграцията на хора в неравностойно положение на пазара на труда чрез определяне на приоритети, които да бъдат включени в рамка от действия за заетост и чрез договаряне на автономно рамково споразумение, или за интеграцията на групи в неравностойно положение на пазара на труда или в обучението през целия живот.

В дебата, който последва представянето на резултатите от допитването стана ясно, че социалните партньори играят централна роля в насърчаване на задържането на работа: хората в неравностойно положение, които са си намерили работа, може да се нуждаят от продължителна подкрепа, например по отношение на възможности за обучение на работното място и обучение през целия живот, както и от подходящи и гъвкави работни условия, които да помогнат на маргинализираните лица да съвместяват работата със своите усилия да се справят с неравностойно социалноположение (като например липса на подходящо жилище, отговорности да полагат грижи за зависещи от тях лица и здравословни проблеми). С други думи, процесът на социална реинтеграция не свършва на входа на предприятието.

2.4 Участие и интеграция на всички заинтересовани участници

Отговорите на допитването също така подчертаха, че успехът на политиките за активно приобщаване зависи от привличането и сътрудничеството на някои участници. Местните и национални правителства имат основна отговорност да изготвят, финансират и прилагат политики за гарантиране на интеграцията на хора, които са най-отдалечени от пазара на труда. Доставчиците на услуги – частни, публични или смесени – играят ключова роля в прилагането на тези политики на местно равнище. Организации на гражданското общество представляват и подпомагат бенефициерите на подобни мерки. Самите лица в неравностойно положение трябва да бъдат ангажирани, консултирани и оправомощени, с оглед подобряване на ефективността на обществените политики.

Твърде често тези участници действат в несвързани области на социални политики и политики на заетост. За да бъде успешен, подходът на активното включване трябва да насърчава интегриран процес на изпълнение на местно, регионално, национално и европейско ниво на политика и в трите елемента на осигуряване: минимален доход, активни мерки на пазара на труда и социални услуги.

3. По-добро разбиране на проблема с бедността и социалното изключване: последно развитие на политиката

Посланията в резултат от допитванията трябва също така да бъдат разгледани в контекста на разнообразните развития на политиките на ЕС от стартирането на Лисабонската стратегия.

Отвореният метод за координация в областта на социалната закрила и социалното включване и Европейската стратегия за трудова заетост допринесоха за по-добро разбиране на сложните явления на бедност и социално изключване и са силни инструменти за насърчаване на по-цялостен подход, интегриращ трите основни елемента на активно приобщаване.

Съвместният доклад за 2007 г. относно социална закрила и социално включване показва, че трябва да се обърне по-голямо внимание на минималните ресурси, така че никой да не бъде „забравен”. В това отношение адекватността на схемите за минимални доходи е от съществена важност за решаване на основните социални проблеми и за насърчаване на пълната социална интеграция на всички граждани на ЕС, като им помага да развият пълния си потенциал. Но многобройните разновидности на неравностойно положение изискват многобройни и интегрирани решения, включително пазари на труда, които насърчават интеграцията, и предоставяне на социално подпомагане.

Реализирането на потенциала на пазарите на труда, които насърчават интеграцията в борбата срещу бедността и изключването е основен проблем на държавите-членки по Европейската стратегия за трудова заетост. Те се споразумяха да предлагат нов старт на всяко безработно лице в рамките на шест месеца на безработица при младежи и дванадесет месеца при възрастни хора. До 2010 г. 25% от дългосрочно безработните лица би трябвало да участват в активна мярка. В Основните насоки за заетостта[7] през периода 2005-2008 г. се признава, че усилията за повишаване на процента на трудова заетост вървят редом с повишаване на привлекателността на работните места, качеството на работното място и ръста на производителността на труда, както и намаляването на дела на „работещи бедни”. Значението на пазарите на труда, които насърчават интеграцията, беше почертано отново в Съвместния доклад за трудова заетост за 2007 г.[8], където беше заявено, че „… държавите-членки отделят повече внимание на реформите на пазара на труда, които оказват въздействие върху бедността и изключването и които насърчават по-дълга професионална дейност. Те обединяват усилия да предложат активна подкрепа на лицата в най-неравностойно положение… “. Балансирането на двете цели за облекчаване на бедността и същевременно увеличаване на стимулите за предлагане на работна ръка е предизвикателство за отговорните органи за изготвянето на политики, които трябва също така да вземат предвид бюджетните разходи, свързани с всяка реформа на данъчната система и помощите.

Социалните служби понастоящем се считат за ключови стълбове на европейското общество и европейската икономика и подобряването на достъпа до качествени социални услуги се превърна в един от ключовите приоритети, определени от държавите-членки за справяне с бедността и социалното изключване[9]. Препоръката от 1992 г. вече призова държавите-членки да вземат всички мерки, за да предоставят възможност на засегнатите лица да получат подходящо социално подпомагане. Оттогава насам се появиха нови социални рискове, свързани с прехода към постиндустриални знания и икономика, основана на услугите, с демографски промени и социални тенденции като по-голяма индивидуализация. Тези нови рискове пораждат повишена потребност от качествени социални услуги и индивидуално подпомагане.

Информационните технологии също играят важна роля в този контекст и Комисията наскоро предприе инициативи за подобряване на предлагането на социални услуги и на услуги в областта на здравеопазването чрез използването на технологии на информационното общество[10].

4. Предвиждано действие на ЕС :

Водена от резултатите от тази консултация и от гореописаните процеси, Комисията предлага задълбочаване на Отворения метод за координация в тази област чрез приемането на общи принципи и тяхното последващо наблюдение и оценяване, при пълно спазване на принципа на субсидиарност и зачитане на автономията, както и различното състояние и потребности на всяка държава-членка.

Отвореният метод за координация се превърна в основен инструмент за разпространяване на най-добри практики и осигуряване на трайно следване на целите на ниво ЕС. В националните доклади, представени от държавите-членки във връзка с ОМК през 2006 г., активното включване е подчертано и анализирано като основен приоритет. На базата на общи принципи ОМК ще продължи наблюдението и оценката на всички аспекти на подхода на активното включване. Специфичните особености ще бъдат договаряни от Комитета за социална закрила.

В рамките на ОМК държавите-членки, естествено, запазват отговорността за определяне на степента на подпомагане на доходите и за създаване на подходящо съчетание между социално подпомагане, предоставяне на социални услуги и финансова привлекателност на труда — равновесие, което зависи от социалните и политически предпочитания, социалните и културни традиции и съображенията за справедливост и ефективност при разглеждането на различните видове неравностойно положение.

Общите принципи на всяка от трите насоки на социалното включване ще подчертае необходимостта от цялостен подход и ще осигури конкретна и интегрирана рамка за тяхното прилагане. Този структуриран процес е от съществена важност за идентифицирането на най-добрите отговори на политиките по отношение на общото социално предизвикателство да се гарантира на всички граждани на ЕС основното право на социално и жилищно подпомагане, както и да се гарантира достоен живот за всички[11].

Предвид определянето и приемането на общи принципи, както и дефинирането на елементите на стратегията на активното включване, Комисията ще публикува Препоръка , която ще послужи за основа за заключения на Съвета и за резолюция на Европейския парламент.

Общите принципи за трите насоки ще бъдат разработени в съответствие с основните цели, описани по-долу.

4.1 Подпомагане на доходите, достатъчно за предотвратяване на социално изключване

Основните елементи на препоръката от 1992 г. относно подпомагането на доходите, записани в раздели от А до В(3), остават изцяло уместни в предвижданата стратегия. Те се отнасят по-специално до:

(1) признаването на основното право на всеки човек на достатъчни средства и социално подпомагане, за да живее по начин, съвместим с човешкото достойнство;

(2) превръщането на това право в предмет на общите принципи, включително активната годност за работа или за професионално обучение за хората, чиито възраст, здравословно състояние и семейно положение позволяват такава активна годност или, по целесъобразност, предмет на мерки за икономическа и социална интеграция в на други лица;

(3) прилагането на това право в съответствие с практически насоки, по-специално чрез определяне на сумата на средствата, считана за достатъчна да покрие основните потребности във връзка с човешкото достойнство, в съответствие с подходящи показатели, като например статистически данни за средния чист доход, домашно потребление, законно установената минимална заплата или равнищата на цените. Необходимо е да се направят уговорки за периодично преразглеждане на тези суми въз основа на тези показатели, с оглед продължаване на задоволяване на потребностите.

4.2 Връзка с пазара на труда

В съответствие с насоките за трудова заетост, новите общи принципи ще подчертаят необходимостта от отстраняване на пречките пред пазара на труда с активни и превантивни мерки на пазара на труда, включително ранно идентифициране на потребности, съдействие, насоки и обучение при търсенето на работа като част от индивидуализирани планове за действие.

С оглед на финансовата привлекателност на труда за търсещите работа, необходимо е също така да се продължи преразглеждането на стимулите и на демотивиращите фактори, произтичащи от данъчната система и системата за помощи, включително управлението и условията за помощи, като същевременно се гарантират адекватни равнища на социална закрила.

За да се подпомогне включването на хора в неравностойно положение, подходящите политики относно частта от пазара на труда, която обхваща търсенето на работа, включват разширяването на социалната икономика, развитието на нови източници на работни места в отговор на колективните потребности, финансови стимули за работодателите да наемат служители, антидискриминационно и трудово законодателство[12].

4.3 Връзка към по-добър достъп до качествени услуги

Новите общи принципи ще се насочат към двете понятия, определени като съществени в ОМК, както и към продължаващия диалог с организациите на гражданското общество[13], т.е.

- Достъпност на услуги, състояща се от наличност (включително пространствен и физически достъп) и финансова достъпност;

- Качество на услугите, състоящо се от: участие на потребителя; мониторинг, оценка на изпълнението и споделяне на най-добрите практики; инвестиране в човешки капитал; работни условия; рамка за равенство както в политиките за наемане на служители, така и в осигуряването на услуги; координация и интеграция на услугите и адекватна физическа инфраструктура, особено във връзка със социалните домове[14].

Всички услуги от общ интерес, включително мрежови индустриални сектори като транспорт и обществени услуги, както и финансови услуги, играят важна роля за гарантиране на социално и териториално сближаване. Универсалният достъп до основни услуги трябва да се гарантира и Комисията се ангажира да насърчава това във всички свои политики[15]. Независимо от перспективата за активно включване, основните принципи ще се насочат към социални услуги от общ интерес.

Освен законно установените и допълнителни схеми за социална сигурност и здравно обслужване, социалните услуги от общ интерес включват други съществени услуги, предоставяни пряко на отделното лице, които играят превантивна роля и имат значение за социално сближаване, улесняват социалното включване и гарантират основните права[16]. Те включват:

(1) Съдействие на лица, изправени пред лични проблеми или кризи (като безработица, свръхзадлъжнялост, наркотична зависимост или разпадане на семейството);

(2) Дейности за гарантиране, че засегнатите лица са в състояние напълно да се реинтегрират в обществото и на пазара на труда (като рехабилитация, езиково обучение за имигранти, професионално обучение и реинтеграция) и за гарантиране на финансово достъпни грижи за деца;

(3) Дейности за интеграция на лица с дългосрочни проблеми в здравословното състояние или на лица с увреждания;

(4) Социални домове.

5. Подпомагаща рамка на ЕС

Прилагането на новите общи принципи ще бъде подпомагано на равнище ЕС от систематично осъществяване на мониторинг и оценка и чрез други инициативи или инструменти, допълващи усилията на държавите-членки.

Като припомня значението на ролята на европейските социални партньори за успешното прилагане на подхода за активно приобщаване, Комисията изразява удовлетворение от техните ангажименти към работната програма за периода 2006-2008 г. Заедно със социалните партньори Комисията ще проучикак могат допълнително да се разработят автономни инициативи за повишаване на взаимодействията с другите елементи на политика и участници в подхода за активно приобщаване, като публичните органи на властта – включително тези, които са най-активни в тази сфера, т.е. често регионални и местни органи – доставчици на услуги и неправителствени организации.

Финансовите инструменти на ЕС вече играят ключова роля в насърчаване на разработването на политики на приобщаване въз основа на достъп до пазара на труда. Европейският социален фонд предоставя дългосрочна финансова рамка, допълваща национални и други източници на финансови средства. Комисията ще насърчи използването на разпоредбите на новия регламент на ЕСФ за подпомагане на мерки за активно приобщаване, а именно: a) разработване и изпитване на интегрирани пътища за активно социално и икономическо приобщаване; б) включване на иновационни подходи за интеграция, които имат ясно предимство в сравнение със сегашните практики и в) разпространение и обмен на добри практики за насърчаване на социалното включване във всички държави-членки.

Успехът на предвиждания подход зависи от ангажираността и пълноценното включване на национални, регионални и местни участници. Те трябва да играят централна роля в разработването и прилагането на политики за активно приобщаване на равнище ЕС. Техните най-добри практики понастоящем не получават популярността, която заслужават. Следователно, Комисията ще подкрепя, включително с ресурсите, достъпни в рамките на програмата PROGRESS, създаването на мрежа от местни обсерватории , в партньорство с мрежи от местни органи, доставчици на услуги и неправителствени организации на ЕС, за мониторинг и насърчаване на най-добри практики, особено във връзка с достъп до качествени услуги.

6. Заключения и следващи стъпки

6.1 Консултиране със социалните партньори

В съответствие с член 138, параграф 3 от Договора за ЕО, социалните партньори се приканват да изразят своите становища относно подхода, описан в настоящото съобщение, и по-специално относно:

- Предложеният инструмент, а именно задълбочаване на ОМК в тази област чрез приемане на общи принципи и тяхното последващо наблюдение и оценка..

- Съдържанието на общите принципи относно достатъчни ресурси, пазари на труда, които насърчават интеграцията, и достъп до качествени услуги, както е посочено в раздели от 4.1 до 4.3 от настоящото съобщение.

- Подпомагаща рамка на ЕС , както е описана в раздел 5 от настоящото съобщение.

Социалните партньори също се приканват да добавят допълнителни коментари и да проучат възможността за последващи инициативи по въпросите, които разгледаха в първия етап от допитването, във връзка със специфичната им роля за насърчаване на задържането на работа (вижте раздел 2.3 по-горе) и възможните взаимодействия между техните действия и другите елементи на подхода за активно приобщаване.

6.2 Консултация с всички заинтересовани лица

Предвид тематиката на тази инициатива и необходимостта от ангажиране на всички заинтересовани участници (вижте раздел 2.4), Комисията също така приканва всички заинтересовани страни, включително публичните органи на всички равнища, организации на гражданското общество и доставчиците на услуги, да изразят своите възгледи относно съдържанието на настоящото съобщение. По-специално, Комисията иска техните становища относно ефективността и целостта на своите предложения за насърчаване на активното приобщаване.

Настоящото съобщение е адресирано и до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите.

6.3 Следващи стъпки

С оглед включване на всички заинтересовани институции и организации на ниво ЕС и на национално ниво, съобщението ще бъде достъпно на интернет страницата на Генерална дирекция „Трудова заетост, социални въпроси и равни възможности” на адрес:

http://ec.europa.eu/employment_social/consultation_en.html.

Всички заинтересовани страни следва да изпратят своите коментари или предложения само на следния електронен адрес:

empl-active-inclusion@ec.europa.eu.

Коментарите следва да се изпратят не по-късно от 28 февруари 2008 г. Комисията ще проучи задълбочено получените предложения, ще обяви публично заключенията си и ще гарантира последователното предприемане на съгласувани мерки.

[1] Заключения на Председателството на Европейския съвет в Лисабон на 23-24 март 2000 г. и COM(2005) 24.

[2] По-специално, 44% от европейците нямат никаква степен на умения за работа с интернет и компютърни умения.

[3] COM(2006) 44 от 8.2.2006 г.

[4] COM(2006) 44.

[5] Препоръка на Съвета от 24 юни 1992 г. (92/441/ЕИО). Вижте също така Препоръка на Съвета от 27 юли 1992 г. (92/442/ЕИО).

[6] За резултатите от консултацията: http://ec.europa.eu/employment_social/social_inclusion/active_inclusion_en.htm.

[7] Вижте “Насоки за политиките по заетостта на държавите-членки (2005-2008 г.)” ОВ L 205 от 6.8.2005 г., стр. 21.

[8] Съвет на Европейския съюз (6706/07).

[9] Съвет на Европейския съюз (7341/05).

[10] COM(2007) 332 от 14.6.2007 г.

[11] Харта на основните права на Европейския съюз, член 34, параграф 3.

[12] SEC(2007) 329 от 6.3.2007 г., стр. 51-58.

[13] Вижте http://www.peer-review-social-inclusion.net/key-issues/quality-and-accessibility-of-social-services/, по-специално Halloran J. и K. Calderon-Vera (2007) “Достъп до качествени социални услуги – Стратегически документ”.

[14] Предстоящото съобщение относно социалните услуги от общ интерес (СУОИ) ще разгледа неяснотите относно прилагането на нормите на Общността. Inter alia , то ще проучи как по-добре да се прилагат правила за публични поръчки в сферата на СУОИ. Освен това, то ще допълни това пояснение с допълнителни инициативи за определяне и оценка на качеството.

[15] COM(2004) 374 от 12.5.2004 г.

[16] COM(2006) 177 от 26.4.2006 г.