BG Официален вестник на Европейския съюз C 44/123

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Инструмент за сътрудничество за развитие на Европейския съюз — ролята на организираното гражданско общество и на социалните партньори“

2011/C 44/20

Докладчик: г-н Guiseppe IULIANO

На пленарната си сесия, проведена на 16 юли 2009 г., Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността си, да изготви становище по собствена инициатива относно:

„Инструмент за сътрудничеството за развитие (ИСР) на Европейския съюз – ролята на организираното гражданско общество и на социалните партньори“.

Специализирана секция „Външни отношения“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 17 юни 2010 г.

На 464-тата си пленарна сесия, проведена на 14 и 15 юли 2010 г. (заседание от 15 юли), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 123 гласа „за“, без гласове „против“ и „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

Достойният труд в политиките за сътрудничество на ЕС и засилване на подкрепата за социалните партньори

1.1 Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) оценява като цяло положително новия ИСР, чието важно значение за подпомагане на политиката на ЕС в сферата на сътрудничеството за развитие по света е безспорно. Въз основа на тази предпоставка ЕИСК препоръчва институционално укрепване на политиките за сътрудничество в рамките на новия Договор от Лисабон, като подкрепя централната роля и първостепенната отговорност на Комисията в планирането на политиките и стратегиите в сферата на сътрудничеството за развитие и подновява своята подкрепа за ролята на Европейския парламент посредством укрепване на процедурата за демократичен и бюджетен контрол (democratic scrutiny и budgetary control).

1.2 ЕИСК потвърждава необходимостта от по-нататъшно насърчаване на практическото прилагане на целите, съдържащи се в концепцията за достоен труд (decent work). Ето защо ЕИСК иска от институциите на ЕС, особено от Комисията и Съвета, да подкрепят с конкретни мерки прилагането на концепцията за достоен труд в политиките за сътрудничество за развитие и по-специално да въведат достойния труд в плана за действие за постигане на Целите на хилядолетието за развитие.

1.3 Социалните партньори (организации на работниците и на работодателите) са главни действащи лица в социалния диалог, който на свой ред е съставен елемент на достойния труд, и поради това следва да бъдат разглеждани като важни участници и събеседници на ЕС в този контекст. Социалните партньори трябва да се интегрират напълно в политическия диалог и да се ползват от насочена пряко към тях подкрепа.

1.4 ЕИСК подчертава важната роля на частния сектор в развитието. Във връзка с това ЕИСК припомня понятието за корпоративна социална отговорност, което, въз основа на зачитане на основните стандарти за труд и за опазване на околната среда, придава прозрачност на ангажимента към социалните и екологичните аспекти с оглед на по-справедливото развитие на страните, в които тези предприятия осъществяват своята дейност.

1.5 ЕИСК препоръчва планиране, при което социалните партньори да бъдат вземани под внимание в по-голяма степен, особено при процедурите за възлагане на обществени поръчки в сферата на услугите, отнасящи се до подкрепа на икономическите и социалните права.

Роля и представителност на гражданското общество и на социалните партньори в инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР)

1.6 ЕИСК подчертава принципно решаващата роля на организациите на гражданското общество за насърчаване на демократичното развитие на народите и държавите, които получават помощ, което да се осъществява напълно самостоятелно и независимо от политическата ориентация на правителствата. За целта ЕИСК иска увеличаване на ресурсите, предназначени за подкрепа на гражданското общество и на социалните партньори посредством тематичните програми на ИСР, като същевременно призовава към засилване на взаимното допълване между тези програми и географските програми на посочения инструмент, особено що се отнася до бюджетната подкрепа.

1.7 Самите механизми на ИСР за подкрепа на гражданското общество следва да бъдат укрепени, така че то да може да изпълнява своята роля на всички равнища: при определяне на политическите приоритети и техния мониторинг, както и при осъществяване на инициативи за развитие. Ето защо ЕИСК препоръчва да се направи оценка и да се разработят начини на провеждане на консултации и на функциониране на програмите на Комисията, които да бъдат в съответствие с характеристиките и нуждите на заинтересованите страни (Actor Based Approach).

1.8 В този смисъл ЕИСК счита, че е необходимо признаване на международното измерение на гражданското общество както на политическо, така и на оперативно равнище. Това намира максимален израз в организациите, чийто членове са и от северните, и от южните части на света, например социалните партньори, кооперативното движение и т. н. Тъй като представляват световни инстанции, с тези организации трябва да могат да се провеждат официални консултации по време на процесите на планиране на политическите приоритети на ЕС в сферата на сътрудничеството, и то на постоянна основа. В този контекст ЕИСК би могъл да предложи своя принос като институция, улесняваща включването на организациите на гражданското общество в процеса на вземане на решения от страна на ЕС в сферата на сътрудничеството за развитие.

1.9 ЕИСК потвърждава колко е важно на действащите лица от гражданските общества на трети страни да се отдели по-голяма роля, включително чрез пряката подкрепа за регионални мрежи на гражданското общество в южните части на света. За целта ЕИСК предлага в Цел 3 на програмата „Недържавни действащи лица“ на ИСР да се включат ресурси за подкрепа на дейностите по координация и развитие на капацитета на мрежите в южните части на света съвместно с вече съществуващите ресурси за мрежите на север, така че да има последователност в политиките и действията в световен мащаб.

Подобряване на ефикасността на ИСР

1.10 ЕИСК приема положително бележките на Европейската сметна палата и препоръчва да се подкрепят програми с по-голяма продължителност – така наречените „рамкови споразумения“, насочени основно към стратегическите цели на организациите на гражданското общество.

1.11 ЕИСК съветва също така да се разгледа възможността да бъдат разширени критериите за използване на вторичното отпускане на субсидии (sub-granting), така че то да бъде функционално и да допълва програмите, основаващи се на рамкови споразумения и насочени към подобряване на ефикасността на управлението на наличните ресурси.

1.12 ЕИСК подчертава, че е необходимо да се засили устойчивостта на проектите за развитие и предлага: — включването на организационните аспекти от изграждането/развитието на капацитет (capacity building/capacity devеlopment) на организациите в южните части на света като хоризонтален компонент на всички проекти за развитие; — възможността за извършване на предварителни проучвания относно осъществимостта на самите проекти.

1.13 ЕИСК счита за нужно да се укрепят етапите на подбор, мониторинг и оценка на дейностите в областта на сътрудничеството с цел да се подобри тяхната ефикасност. По-конкретно Комитетът подчертава: — необходимостта да се установяват по-преки отношения и стратегически диалог между Европейската комисия и организациите кандидати както на централно, така и на периферно равнище; — необходимостта да се поощрява (чрез стратегии и финансиране) по-голямото пряко участие на самите отговорници за програмите на Комисията в практическото осъществяване на дейностите на централно и на периферно равнище; — необходимостта да се предвиди участието на отговорник в делегациите на ЕС, който да бъде натоварен с развитието на отношенията с гражданското общество.

2. Инструменти и програми на Европейския съюз за външна помощ

2.1 В контекста на финансовите перспективи на ЕС за периода 2007-2013 г. започна дълъг процес на реорганизиране на финансовите програми на ЕС за външна помощ. Новата рамка включва географски инструменти, а именно ИПП (Инструмент за предприсъединителна помощ, включващ страните кандидатки и потенциални кандидатки), ENPI (Европейски инструмент за съседство и партньорство, предназначен за страните от Кавказ, Централна Европа и Средиземноморието), ИСР (Инструмент за сътрудничество за развитие), ICI (Инструмент за сътрудничество с индустриализираните страни), както и тематични инструменти, а именно ЕИДПЧ (демокрация и права на човека) (1), SI (Инструмент за стабилност) и INSC (Инструмент за сътрудничество в областта на ядрената безопасност, предназначен за подобряване на безопасността на атомните реактори в световен мащаб). За прилагането на тематичните инструменти не се изисква съгласието на органите на трети страни.

2.2 В рамките на това разделение ИСР е специфичният инструмент за сътрудничество за развитие (2). На свой ред той съдържа географски и тематични програми (3), ресурсите за които се отпускат по различни начини, като например чрез бюджетна подкрепа, субсидии, обществени поръчки, подкрепа за международни организации.

2.3 Важно е да се отбележи, че категориите действащи лица – потенциални получатели на ресурсите на ИСР бяха силно разширени, особено що се отнася до субсидиите. От традиционната представа за НПО, които работят в сферата на развитието, като главни действащи лица на гражданското общество в процеса на сътрудничество за развитие, се премина към една по-детайлна концепция, разглеждаща най-сетне социалните партньори и по-специално синдикатите като нови действащи лица, които могат да работят с този инструмент (4).

2.4 ЕИСК пое инициативата да представи настоящото становище вследствие на текущия процес на средносрочен преглед (mid-term review) на ИСР, както и по повод на настоящия процес на структуриран диалог (5), с цел да се внесат препоръки в подкрепа на основната роля на организациите на гражданското общество в сътрудничеството (6), подчертавайки по-специално приноса на социалните партньори за развитието.

3. Общи бележки

3.1 Трябва да се споменат най-новите елементи в общата рамка на Европейския съюз и в сътрудничеството за развитие, съдържащи се в Договора от Лисабон, влязъл в сила на 1 декември 2009 г. Новите елементи на Договора от институционална гледна точка са свързани с назначаването на върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и учредяването на Европейска служба за външна дейност (European External Action Service – EEAS) (7), работеща под негово ръководство. Делегациите на ЕС, които са истински дипломатически представителства, също са под ръководството на Върховния представител и ще бъдат включени в EEAS. Въпреки че съгласно Договора политиките на сътрудничество за развитие са от правомощията на комисаря, отговарящ за развитието, все пак в мандата на Върховния представител се включва задачата да гарантира последователност и координираност на действията на ЕС в международен план. Според неотдавнашното предложение на Върховния представител (8) разработването на програмните документи за дейностите на най-големите инструменти за сътрудничество (тематични и географски) би трябвало да бъде отговорност на EEAS (под наблюдението на комисаря, отговарящ за развитието). Тази схема би могла да съдържа известен риск за нарушаване на независимостта на политиките за развитие, които в този смисъл биха могли да бъдат повлияни и подчинени на целите на външната политика на ЕС и на държавите-членки. Ето защо ЕИСК подкрепя централната роля и първостепенна отговорност на Комисията за планиране на политиките и стратегиите за сътрудничество за развитие и потвърждава подкрепата си за ролята на Европейския парламент посредством укрепване на процедурата за демократичен и бюджетен контрол (democratic scrutiny и budgetary control).

3.2 ЕИСК оценява като цяло положително новия инструмент ИСР, чието важно значение за подпомагане на политиката на ЕС в сферата на сътрудничеството за развитие по света е безспорно. Също така Комитетът има положително отношение спрямо обединяването на редица предишни програми в един единствен регламент за ИСР, който дава възможност за по-голяма прозрачност на планирането и управлението на ресурсите. Освен това ЕИСК констатира постоянно нарастващия размер на финансовите ресурси, заделени за този сектор, а този факт превръща Европейския съюз в един от най-големите финансови донори в световен мащаб в областта на сътрудничеството за развитие. ЕИСК приветства и включването на социалните партньори сред новите партньори, които са допустими за финансиране чрез ИСР. Накрая, ЕИСК счита, че има голямо съответствие между третираните от този инструмент теми и стратегическите приоритети, очертани от неговата специализирана секция „Външни отношения“ (9).

3.3 Все пак ЕИСК иска да подчертае съществуването на някои изисквания от общ характер, отнасящи се до практическото прилагане на целите на ИСР и ролята на организираното гражданско общество и на социалните партньори в сътрудничеството за развитие.

3.4 ЕИСК обръща внимание на необходимостта да се насърчава все повече практическото прилагане на целите, залегнали в концепцията за достоен труд (decent work). На международно равнище достойният труд беше изрично включен в Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР), определени от Обединените нации в полза на борбата срещу бедността и, следователно, като инструмент на сътрудничеството за развитие. На европейско равнище достойният труд беше включен официално в политиките за развитие през 2006 г. (10), както и в целите на ИСР. Въпреки това все още съществуват трудности в сферата на планирането и преговорите за сътрудничеството между ЕС и трети страни по отношение на конкретното прилагане на концепцията за достойния труд. Ето защо е изненадващо, че самата Европейска комисия в своето неотдавнашно съобщение „Пролетен пакет за развитието“ (11) не споменава достойния труд. Във връзка с това ЕИСК призовава Комисията, Съвета и Парламента да включат отново достойния труд в политиките за развитие и да му отредят по-значимо място на практика.

3.5 ЕИСК напомня, че свободата на сдружаване/договаряне и социалният диалог са основни елементи на прилагането чрез социалните партньори на политиките за подкрепа на достойния труд. Както припомня самата Европейска комисия, „ЕС счита, че спазването на социалните права и на стандартите на труд е от решаващо значение за справедливото и трайно социално и икономическо развитие“, от което следва, че „основните действащи лица са социалните партньори (предприятия и синдикати) (…) Синдикатите често са най-силните масови организации в страните партньори и служат като пазители на международните стандарти на труд“ (12). Освен това през 2005 г. самият Съвет на ЕС включва това схващане в декларацията относно консенсус за развитието: „икономическите и социалните партньори, включително и синдикатите, имат определяща роля като двигатели на демокрацията, на социалната справедливост и на правата на човека“ (13). Ето защо ЕИСК подчертава, че социалните партньори трябва да се разглеждат в този контекст като важни действащи лица и партньори на ЕС. Социалните партньори трябва да бъдат изцяло интегрирани в политическия диалог и да се ползват от пряка подкрепа.

3.6 ЕИСК подчертава важното значение на ролята, която частният сектор, воден от принципите за свобода на предприемачеството, играе в динамиката на развитието с оглед насърчаването на подходяща интеграция на трети страни в световната икономика. ЕИСК подчертава, че корпоративната социална отговорност (КСО) може да допринесе за по-нататъшното увеличение на отговорността на частния сектор за по-справедливото развитие на страните, в които предприятията осъществяват своята дейност. Основана на спазването на основните стандарти на труд и включена в световните приоритети за защита на околната среда и за устойчиво производство, корпоративната социална отговорност допринася за укрепване на социалните и екологичните аспекти в рамките на осъществяваните чрез ИСР дейности.

3.7 ЕИСК препоръчва планиране, насочено в по-голяма степен към включването на социалните партньори, включително при процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги по въпроси, които се отнасят до подкрепа на социалните и икономическите права. Във връзка с това ЕИСК констатира, че обществените поръчки в сферата на услугите често пъти обхващат теми като социалния диалог, трудовите и социалните права. Въпреки това сегашните критерии за подбор (организационни и финансови изисквания към организацията кандидат) често възпрепятстват равнопоставеното и балансирано участие на самите социални партньори, които фактически трябва да се разглеждат като основните действащи лица в тези сектори.

3.8 Затвърждава се тенденцията ЕС да канализира значителна част от ресурсите за сътрудничество за развитие посредством така наречената бюджетна подкрепа (budget support) (14). Въпреки че този подход може да се обясни с положителната логика, целяща да повиши ролята на страните бенефициери и същевременно да ги направи по-отговорни за собствените им процеси на развитие, все пак съществува риск да бъде ограничен основният принос на гражданското общество за ефективното демократично развитие на народите и на правителствата, които получават помощ (15). Укрепването на независимостта на гражданското общество е гаранция за устойчиво развитие и като такава би трябвало да бъде приоритетна цел на политиките на сътрудничество за развитие. Ето защо ЕИСК подчертава необходимостта да се увеличат ресурсите за подкрепа на гражданското общество (тематичните програми) (16), така че да се осъществява двойна функция: действителен мониторинг на бюджетната подкрепа (17) и реализиране на практика на допълнителни действия, които не биха могли да се осъществят само чрез сътрудничество на правителствено равнище (18). Това се отнася и за географските програми (19), като подкрепата за гражданското общество следва да бъде включена в тях като се спазват критериите за прозрачност, за адекватно планиране и определяне на специфични цели и същевременно се съблюдава и защитава правото на инициатива.

3.9 В този смисъл ролята на социалните партньори е от съществено значение за тематичните програми (освен „Недържавни действащи лица“), като програмата „Инвестиране в хората“ (обхващаща сферите на социалното сближаване, човешкото и социалното развитие, равенството между мъжете и жените и здравето) или програмата „Миграция и убежище“ (насочена към утвърждаване на законни начини за миграцията на работна ръка), или пък програмата „Околна среда и природни ресурси“ (насочена към дейности по контрол върху устойчивостта на околната среда чрез гражданското общество в развиващите се страни) и програмата „Продоволствена сигурност“. По-конкретно, темата „трудова заетост, социално сближаване и достоен труд“ (20) (включена в програмата „Инвестиране в хората“) би трябвало да отразява в по-голяма степен ролята на социалните партньори и на социалния диалог, а освен това и развитието на основните отрасли на селското стопанство би трябвало да бъде включено изрично в приоритетите на програмата „Продоволствена сигурност“ (21).

3.10 Предвид целите на ИСР е очевидна необходимостта да се възприемат глобални стратегии за осъществяване на сътрудничеството за развитие. Това е валидно и за организациите на гражданското общество, особено когато те се характеризират с международно измерение. Международното измерение на гражданското общество намира своя най-голям израз в организациите, чийто членове са от северните и южните части на света (например социалните партньори, кооперативното движение и т.н. (22). Тези организации представляват световни интереси и затова с тях трябва да могат да се провеждат формални консултации по време на процесите на планиране на политическите приоритети на ЕС в областта на сътрудничеството с правителствата на страните бенефициери. Във връзка с това ЕИСК се позовава на механизмите за консултация и процесите на вземане на решения, прилагани понастоящем в ОИСР и в Съвета на Европа (23).

3.11 ЕИСК изтъква колко е важно да се придаде повече тежест на действащите лица от гражданското общество, особено в трети страни, посредством пряката подкрепа, предоставяна на регионалните мрежи на гражданското общество в южните части на света. За целта ЕИСК предлага в Цел 3 на програмата „Недържавни действащи лица“ на ИСР да се включат ресурси за подкрепа на дейностите по координиране и развитие на капацитета на мрежите в южните части на света (с цел да се консолидират възможностите им за представителство), съвместно с вече съществуващите механизми за мрежите на север. Подкрепата на международните и регионалните мрежи би допринесла за укрепването на последователното прилагане в световен мащаб на политики и дейности от сферата на сътрудничеството за развитие.

3.12 Поради това е необходимо самите инструменти на ИСР в подкрепа на гражданското общество да бъдат укрепени, за да може то да изпълнява ролята си на всички равнища: при определяне на политическите приоритети и техния мониторинг, както и при осъществяването на инициативи за развитие. Ето защо ЕИСК предлага да се прецени необходимостта от разработване на начини на провеждане на консултации и на функциониране на програмите на Комисията, които да бъдат в съответствие с характеристиките на съответните действащи лица (Actor Based Approach). Ясно е, че към настоящия момент съществува очертан спектър от действащи лица в сътрудничеството на международно равнище, имащи свое поле на действие, цели, стратегии, организационни и оперативни системи.

4. Специфични бележки

4.1 В своя неотдавнашен доклад (24) относно участието на недържавните действащи лица Европейската сметна палата се спира на необходимостта за организациите на гражданското общество да се въведе финансиране на програмите с по-голяма продължителност – така наречените „рамкови споразумения“, насочени предимно към стратегически цели. ЕИСК споделя и препоръчва тази насока.

4.2 ЕИСК също така предлага да се търсят възможности за разширяване на критериите за използване на вторичното отпускане на субсидии (sub-granting), така че то да бъде функционално и да допълва програмите, основаващи се на рамкови споразумения, за да се достигне по-лесно до организациите по места. Освен това по този начин би се създала по-ефикасна система за управление на наличните ресурси от страна на Европейската комисия като се избягва фрагментиране на инициативите.

4.3 ЕИСК подчертава необходимостта от укрепване на устойчивостта на проектите за развитие и предлага: — включването на организационните аспекти от изграждането на капацитета на организациите в южните части на света (разглеждано не само като умение да се управляват дейности по проекта) като хоризонтален компонент във всички проекти за развитие; — възможността за извършване на предварителни проучвания относно осъществимостта на самите проекти – както се подчертава в доклада на Сметната палата, началото на дейностите по проекта обикновено се забавя поради недостатъчен анализ на местните потребности (25). Предварителното финансиране на такива проучвания би спомогнало проектът да стане оперативен още от самото начало (26).

4.4 ЕИСК счита за нужно да се укрепят етапите на подбор, мониторинг и оценка на дейностите в областта на сътрудничеството с цел да се подобри тяхната ефикасност. По-конкретно Комитетът подчертава: — необходимостта да се преразгледа сега действащата процедура за подбор на проекти, която по бюрократични причини много често не позволява да бъде избрано най-подходящото предложение. Следователно изглежда, че е необходимо да се възприемат по-пряк подход и стратегически диалог между Европейския съюз и организациите кандидати както на централно, така и на периферно равнище, както и модел на участие в действията, които трябва да се предприемат; — необходимостта да се поощрява (чрез стратегии и финансиране) по-голямото пряко участие на самите отговорници за програмите на Комисията в практическото осъществяване на дейностите. Това би позволило да се извършва ефективен мониторинг на резултатите, като се улесняват взаимоотношенията между финансиращ орган и бенефициер и реалната оценка на въздействието на проектите на последен етап както на централно, така и на периферно равнище; — необходимостта да се предвиди участието във всяка делегация на ЕС на отговорник за отношенията с гражданското общество. С влизането в сила на Договора от Лисабон делегациите представляват истински дипломатически представителства на Съюза. Още повече, както се вижда от гореизложеното, делегациите ще бъдат част от EEAS и дейността им трябва да бъде все по-добре координирана с тази на представителствата на отделните държави-членки. Ето защо изглежда наложително да се укрепят в институционално отношение позициите на лицата за контакт с организациите на гражданското общество в самите делегации.

Брюксел, 15 юли 2010 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Mario SEPI

(1) Вж. становището на ЕИСК относно „Европейски инструмент за демокрация и права на човека“, REX/263, 2009 г.

(2) Бюджетът на ИСР за периода 2007-2013 г. възлиза на 16,897 милиарда евро: http://www.developmentportal.eu/wcm/subsite/snv1v2/content/view/53/81/. Сред инструментите за сътрудничество трябва да припомним и Европейския фонд за развитие (ЕФР), предназначен за страните от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн, който обаче не е част от бюджета на ЕС. Бюджетът на десетия ЕФР за периода от 2008 г. до 2013 г. възлиза на 22 682 милиона евро: http://europa.eu/legislation_summaries/development/overseas_countries_territories/r12102_en.htm.

(3) Географски програми: Латинска Америка, Азия, Централна Азия, Близък Изток и Южна Африка. Тематични програми: Продоволствена сигурност, Инвестиране в хората, Миграция и убежище, Недържавни действащи лица и местни органи, Околна среда и природни ресурси. Вж http://ec.europa.eu/europeaid/infopoint/publications/europeaid/153a_en.htm. За периода 2007-2013 г. ресурсите за географските и тематичните програми са разпределени, както следва: 10,57 милиарда евро за географските (60 %) и 5,596 милиарда евро за тематичните (33 %).

(4) Вж. Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно финансовия инструмент за сътрудничество за развитие (ОВ L 379 от 27.12.2006 г.).

(5) „Структуриран диалог относно включването на гражданското общество и на местните власти в сътрудничеството за развитие“ е инициатива на Европейската комисия от 2009 г. за обсъждане на ролята на гражданското общество и на местните власти в сътрудничеството. Въпреки че диалогът не е преговорен процес, той е насочен към изграждане на общи позиции по цитираните теми, включвайки също така държавите-членки на ЕС, Европейския парламент и представители на гражданското общество. Вж. http://ec.europa.eu/europeaid/who/partners/civil-society/structured-dialogue_en.htm.

(6) В този смисъл ЕИСК припомня, че именно вследствие на форума в Акра от 2008 г. организациите на гражданското общество са изцяло признати като действащи лица на развитието („independent development actors in their own right“,) наравно с правителствата и международните организации, член 20 от Програмата за действие от Акра: http://siteresources.worldbank.org/ACCRAEXT/Resources/4700790-1217425866038/AAA-4-SEPTEMBER-FINAL-16h00.pdf.

(7) В състава на EEAS ще бъде включен персонал на съответните направления на Генералния секретариат на Съвета и на Комисията, както и от националните дипломатически служби на държавите-членки. EEAS е служба sui generis, независима както от Комисията, така и от Съвета. Вж. http://eeas.europa.eu/background/index_en.htm.

(8) Член 8: http://eeas.europa.eu/docs/eeas_draft_decision_250310_en.pdf.

(9) ЕИСК разполага с комитет „ЕС-АКТБ“, отговарящ за отношенията с тези страни. Вж. библиография на становищата на ЕИСК относно европейския фонд за развитие (ЕФР).

(10) Съобщение на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите „Осигуряване на достоен труд за всички“ (COM(2006) 249 окончателен).

(11) Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите „План за действие на ЕС от дванадесет точки в подкрепа на Целите на хилядолетието за развитие“ (COM(2010) 159 окончателен).

(12) Съобщение на Комисията до Съвета и до Европейския парламент „Ролята на Европейския съюз в насърчаването на правата на човека и разпространението на демокрацията в трети страни“ (COM(2001) 252 окончателен).

(13) ОВ C 46 от 24.2.2006, стр. 1, параграф18.

(14) Бюджетната подкрепа предвижда пряко отпускане на финансови ресурси от страна на ЕС на страната бенефициер чрез съответните финансови институции. Бюджетната подкрепа може да бъде от общ характер – в подкрепа на национална стратегия за развитие, или от секторен характер – насочена към конкретни теми като например здравето, образованието и т. н. http://ec.europa.eu/europeaid/how/delivering-aid/budget-support/index_en.htm.

(15) Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Ролята на гражданското общество в рамките на новата стратегия за Западните Балкани“ (ОВ C 80 от 30.3.2004 г.).

(16) Изпълнението на тематичните програми, за разлика от географските, не се нуждае от съгласието на страната бенефициер.

(17) Има се предвид основната роля, която организациите на гражданското общество могат да изпълняват в мониторинга и контролирането на ресурсите, предназначени за сътрудничеството за развитие, с цел преодоляване на евентуални проявления на корупция.

(18) EuropeAid понастоящем приключва проучвания в тази насока. Вж. „Engaging non state actors in new aid modalities“ в: https://webgate.ec.europa.eu/fpfis/mwikis/aidco/index.php/Structured_dialogue#WG2:_T1:_New_aid_modalities_and_CSOs_and_LAs_challenges_and_opportunities.3F и „Complementarity of EC financial instruments in the field of human rights and democracy“, Information note, aidco.e.4 (2009)338553, 29.10.2009 г.

(19) Към днешна дата изглежда, че по-голямата част от финансовата подкрепа за географските програми се отпуска посредством „бюджетна подкрепа“, като по този начин се оставя на заден план подкрепата за гражданското общество на местно равнище. Следва да се припомни, че географските програми трябва да бъдат одобрени от страната бенефициер.

(20) Трябва да се отбележи, че финансовите ресурси за тази тема са едва 21 % от размера на финансовата помощ по програма „Инвестиране в хората“ 2007-2013 г. Вж. „Mid-term review of Strategy Paper for Thematic Programme (2007 – 2013)“ (Средносрочен преглед на стратегическия документ за тематичните програми (2007 – 2013 г.).

(21) Становище на ЕИСК относно „Търговия и продоволствена сигурност“, докладчик: г-н Campli, REX 273, 2009 г..

(22) Социалните партньори (организации на работниците и работодателите) са организирани на европейско и международно равнище. На европейско равнище: Business Europe за работодателите и Европейската конфедерация на синдикатите (CES) за работниците; на международно равнище: Международната организация на работодателите (IOE) и Международната конфедерация на профсъюзите (CSI). Кооперативното движение също е организирано на европейско и международно равнище: Cooperatives Europe и International Co-operatives Alliance. Накрая следва да се добавят всички онези организации, кооперации и взаимоспомагателни дружества, които съставляват „социалната икономика“ в съответствие с определението от конференцията на МОТ в Йоханесбург, 19-21 октомври 2009 г. („Социалната икономика – африканският отговор на световната криза“).

(23) Вж. съответно ролята на Консултативния комитет на профсъюзите (TUAC) и на Европейския младежки форум.

(24) „Управлението на Комисията по отношение на включването на недържавни участници в сътрудничеството на ЕО за развитие“, Специален доклад № 4, 2009 г..

(25) Пак там, стр. 23, параграф 41.

(26) За финансиране на такъв вид проучвания може да се въведе револвиращ фонд, посредством който Комисията да авансира финансирането, което впоследствие ще бъде приспаднато от общата сума на разходите по проекта, в случай че той бъде избран.