Предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно условията за влизане и пребиваване на граждани на трети страни с цел научни изследвания, образование, ученически обмен, платен и неплатен стаж , доброволческа дейност и работа по програми „au pair“ [ПРЕРАБОТЕН ТЕКСТ] /* COM/2013/0151 final - 2013/0081 (COD) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1) Контекст на предложението · Основания и цели на предложението В член 79 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) на Съюза се поставя задачата да развива обща миграционна политика, целяща да гарантира ефективно управление на миграционните потоци и справедливо третиране на гражданите на трети страни, пребиваващи законно в държавите членки. Настоящото предложение е в изпълнение на тази задача и цели да допринесе към прилагането на стратегията „Европа 2020“. Докладите за прилагането[1] на Директива 2005/71/ЕО на Съвета от 12 октомври 2005 г. относно специфична процедура за прием на граждани от трети страни за целите на провеждане на научноизследователска дейност[2] и Директива 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 г. относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност[3] показаха, че в тези инструменти съществуват редица слабости. Тези недостатъци засягат ключови въпроси от рода на процедурите по приемането, включително визите, правата (включително аспекти, свързани с мобилността) и процесуалните гаранции. Разпоредбите, които съществуват в момента, не са достатъчно ясни или правнообвързващи, невинаги съответстват изцяло на съществуващите програми на ЕС за финансиране и понякога не успяват да дадат разрешение на практическите трудности, пред които са изправени кандидатите. Взети заедно тези проблеми поставят под въпрос систематичното справедливо третиране на гражданите на трети страни според съществуващите инструменти. В Директива 2004/114/ЕО относно студентите се установяват задължителни разпоредби за приема на студенти от трети страни, като на държавите членки се предоставя избор дали да прилагат Директивата за ученици, доброволци и неплатени стажанти. В Директива 2005/71/ЕО относно научните работници се установява ускорена процедура за приема на научни работници от трети страни, които са подписали споразумение за прием с одобрена от държавата членка научноизследователска организация. Необходимостта настоящата правна уредба да бъде подобрена се подкрепя и от факта, че в момента обстоятелствата и контекстът на политиката са много по-различни от тези по време на приемането на директивите. В контекста на стратегията „Европа 2020“ и необходимостта да се осигури интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж човешкият капитал представлява един от ключовите активи на Европа. Имиграцията от страни извън ЕС е един от източниците на високо квалифицирани хора; по-специално студентите и научните работници от трети страни представляват групи, които все повече се търсят. Насърчаването на контактите между хората и мобилността са също важни елементи на външната политика на ЕС, по-специално спрямо държавите от европейската политика за съседство и стратегическите партньори на ЕС. Настоящото предложение цели да подобри разпоредбите, които се отнасят до научни работници, студенти, ученици, неплатени стажанти и доброволци от трети страни, и да приложи общи разпоредби спрямо две нови групи граждани на трети страни: платените стажанти и работещите като „au pair“. Предложението е под формата на директива, изменяща и преработваща директиви 2004/114/ЕО и 2005/71/ЕО. Общата ѝ цел е да подкрепя социалните, културните и икономическите връзки между ЕС и трети държави, да насърчава трансфера на умения и ноу-хау и да поощрява конкурентоспособността, като в същото време предостави гаранции за справедливото третиране на тези групи граждани на трети страни. · Общ контекст ЕС е изправен пред важни структурни предизвикателства от демографско и икономическо естество. Населението в трудоспособна възраст практически спря да нараства и през следващите няколко години ще започне да намалява. По икономически и демографски причини наблюдаваната тенденция на нарастване на заетостта с поставяне на акцент върху квалифицираната работна ръка ще продължи през идното десетилетие. ЕС е също така изправен пред проблем, свързан с неотложната необходимост от иновации. Годишно Европа отделя за научноизследователска и развойна дейност 0,8 % от БВП по-малко от САЩ и 1,5 % по-малко от Япония. Хиляди от най-добрите научни работници и новатори се преместиха в държави, в които условията са по-благоприятни. Въпреки че пазарът на ЕС е най-големият в света, той остава разпокъсан и недостатъчно благоприятстващ иновациите. В стратегията „Европа 2020“ и нейната водеща инициатива „Съюз за иновации” се поставя целта за повишаването на инвестициите в сектора на научните изследвания и иновациите, за което ще са необходими приблизително един милион нови работни места в тази област в Европа. Имиграцията от страни извън ЕС е един от източниците на високо квалифицирани хора; по-специално студентите и научните работници от трети страни представляват групи, които все повече се търсят и които ЕС трябва активно да привлича. Студентите и научните работници от трети страни могат да допринесат за потока от добре квалифицирана потенциална работна ръка и човешки капитал, от който ЕС има нужда, за да се справи с горепосочените предизвикателства. Глобалният подход на ЕС към миграцията и мобилността (ГПММ) предоставя цялостната рамка на външната миграционна политика на ЕС. С него се определя как ЕС организира своя диалог и сътрудничество с държави извън ЕС в областта на миграцията и мобилността. ГПММ цели, наред с останалото, да допринесе към изпълнението на стратегията „Европа 2020“, като по-специално съдейства за изпълнението на нейната цел за по-добра организация на законната миграция и поощряване на добре управляваната мобилност (заедно с другите стълбове на стратегията — за незаконната миграция, миграцията и развитието и международната закрила). Особено значение в този контекст имат партньорствата за мобилност, които предоставят индивидуално адаптирани двустранни рамки за сътрудничество между ЕС и избрани трети държави (особено измежду съседните на ЕС страни) и могат да съдържат мерки и програми за насърчаване на мобилността на групите, към които е насочено настоящото предложение за директива. Даването на разрешение на граждани на трети страни да придобият умения и знания посредством извършването на стаж в Европа насърчава „циркулацията на мозъци“ и подкрепя сътрудничеството с трети държави, което е от полза както за изпращащите, така и за приемащите държави. Глобализацията изисква по-силна връзка между предприятията в ЕС и чуждите пазари, а движението на стажанти и работещи като „au pair“ насърчава развиването на човешкия капитал и довежда до взаимно обогатяване за мигрантите, държавите им по произход и приемащите държави и до подобряване на взаимното познаване между културите. В отсъствието на ясна правна рамка обаче съществува също риск от експлоатация, на който са особено изложени стажантите и работещите като „au pair“ и който води със себе си риск от нелоялна конкуренция. С цел да се оптимизират по-добре гореописаните ползи и да се отстранят установените рискове и като взема предвид сходните предизвикателства, пред които са изправени тези категории мигранти, настоящото предложение изменя Директива 2004/114/ЕО на Съвета относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност и Директива 2005/71/ЕО на Съвета относно специфична процедура за прием на граждани от трети страни за целите на провеждане на научноизследователска дейност. · Съществуващи разпоредби в областта на предложението Директива 2004/114/ЕО на Съвета предоставя общи правила по отношение на условията за прием и пребиваване на студенти от трети страни. При все това съгласно член 3 от Директива 2004/114/ЕО държавите членки са свободни да решат дали да прилагат Директивата и по отношение на граждани на трети страни, кандидатстващи за прием с цел ученически обмен, неплатен стаж или доброволческа дейност. Условията за приема на платени стажанти са разгледани и в Резолюция на Съвета от 1994 г. относно ограниченията върху приема на граждани на трети държави на територията на държавите членки с цел трудова заетост[4]. В нея се предоставя общо определение на стажантите и се определя максималният период на престой. С Директива 2005/71/ЕО на Съвета се установява специфична процедура за прием на граждани от трети страни за целите на провеждане на научноизследователска дейност. Препоръката на Европейския парламент и на Съвета от 28 септември 2005 г.[5] предлага мерки за улесняване на издаването от държавите членки на единни визи за краткосрочно пребиваване за научни работници от трети страни, пътуващи в рамките на Общността с цел провеждане на научни изследвания. Форматът на разрешението за пребиваване на гражданин на трета държава е установен в Регламент (ЕО) № 1030/2002. Той се прилага за настоящото предложение. По отношението на работещите като „au pair“ Европейското споразумение на Съвета на Европа относно постовете за детегледачки („au pair“) от 24 ноември 1969 г.[6] дава набор от европейски правила. Мнозинството от държавите членки обаче не са ратифицирали това споразумение. · Съгласуваност с други политики и цели на Съюза Разпоредбите на настоящото предложение са съгласувани със стратегията „Европа 2020“ и глобалния подход на ЕС към миграцията и мобилността и подкрепят техните цели. Освен това създаването на общи процедури за прием и осигуряването на правен статут на стажантите и работещите като „au pair“ могат да послужат като гаранция срещу тяхното експлоатиране. Настоящото предложение отговаря също така на една от целите на дейността на ЕС в областта на образованието, а именно да се работи за утвърждаването на Съюза като световен център за образование и международни отношения и да се споделят по-добре знания в световен мащаб като начин за подпомагане на разпространението на ценностите, свързани с човешките права, демокрацията и правовата държава. Предложението също съответства на заявената цел на политиката за развитие на ЕС, свързана с премахването на бедността и постигането на Целите на хилядолетието за развитие. По-конкретно разпоредбите на предложението за мобилността на стажанти между ЕС и държавите по произход ще позволят стабилен приток на финансови средства и трансфер на умения и инвестиции. Настоящото предложение има благоприятен ефект върху основните права, тъй като укрепва процесуалните права на гражданите на трети страни и признава и гарантира правата на платените стажанти и работещите като „au pair“. В това отношение то съответства на правата и принципите, заложени в Хартата на основните права, и особено на член 7 относно правото на зачитане на личния и семейния живот, член 12 относно свободата на събранията и сдруженията, член 15, параграф 1 относно свободата на избор на професия и правото на труд, член 15, параграф 3 относно еднаквите условия на труд, член 21, параграф 2 относно недискриминацията, член 31 относно справедливите и равните условия на труд, член 34 относно социалната сигурност и социалната помощ и член 47 относно правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес. 2. КОНСУЛТАЦИЯ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО · Консултация със заинтересованите страни Дискусиите с държавите членки се проведоха в рамките на заседанията на Комитета по имиграция и убежище (КИУ). На първо място, те разгледаха констатациите, направени в докладите по прилагането, и на второ място, в контекста на подготовката на настоящата инициатива, държавите членки представиха писмения си принос в отговор на въпросите, разпространени преди заседанието на КИУ. Консултациите със заинтересованите страни включиха семинари, организирани от Европейската агенция за аудиовизия, култура и образование (EACEA) с общността „Еразмус Мундус“ по въпросите за визите и съвместните докторантури „Еразмус Мундус“, семинари и дискусии с национални платформи на организации за младежки обмен (включително организации за обмен на ученици и доброволци), както и семинар относно вижданията на научноизследователската общност по време на среща на водещите организации на EURAXESS[7]. Европейската мрежа за миграция (EMN) организира няколко семинара по въпросите на мобилността на международните студенти, аd-hoc анкетите на EMN[8], както и относно широко проучване, озаглавено Immigration of International Students to the EU (Имиграцията на международните студенти в ЕС)[9]. На 1 юни 2012 г. започна обществена консултация чрез IPM[10] и бяха получени 1 461 отговора. Огромната част от отговорилите (91 %) смятат, че привлекателността на ЕС като дестинация за научни работници трябва да бъде повишена, а 87 % заявяват същото за студентите. И за двете групи като основни проблеми се посочват визите и разрешенията за пребиваване. Над 70 % от отговорилите смятат, че привлекателността на ЕС следва също да бъде повишена за учениците, доброволците и неплатените стажанти. Не съществуват разлики по географски признак в зависимост от това дали отговорите са от страни от ЕС, или извън него. На последно място, бяха взети предвид резултатите от обществената консултация относно рамката на Европейското научноизследователско пространство[11], както и резултатите от проучването за визите на „Еразмус Мундус“ на настоящите и бившите студенти по програма „Еразмус Мундус“, извършено от Асоциацията на настоящите и бившите студенти по програма „Еразмус Мундус“ (Erasmus Mundus Students and Alumni Association)[12] по поръчка на Европейската агенция за аудиовизия, култура и образование (EACEA). · Събиране и използване на експертни становища Не съществуваше необходимост от външни експертни становища в допълнение към посочените по-горе събрани данни. · Оценка на въздействието Бяха разгледани следните варианти: Вариант 1 (изходен вариант): Запазване на съществуващото положение Държавите членки, действайки самостоятелно, ще продължат да прилагат различни и разминаващи се политики по отношение на условията за прием, по-конкретно по отношение на визовите режими. Липсата на яснота и прозрачност по тези въпроси ще продължи. Ще продължат да съществуват проблеми с процесуалните гаранции, условията за упражняване на мобилност в рамките на ЕС (особено в случая на студентите) ще останат рестриктивни, а платените стажанти няма да бъдат обхванати въобще от законодателство на ЕС. По сходен начин в ЕС ще продължат да съществуват различни подходи по отношение на достъпа до пазара на труда на студенти и научни работници след завършването на обучението им/приключването на научното им изследване. Вариант 2: Повишени комуникационни усилия (особено в случая на научните работници) и по-добро изпълнение на съществуващите в момента разпоредби Този вариант включва по-добро предоставяне на информация и по-добър достъп до нея, за да се повиши прозрачността на съществуващите разпоредби и да се подобри използването им. Може също да се увеличат усилията за повишаване на осведомеността относно най-добрите практики сред държавите членки в приема и закрилата на групите, които в момента не са обхванати от съществуващите директиви, т.е. работещите като „au pair“ и платените стажанти. Ще бъде проверявано по-систематично дали държавите членки разбират и изпълняват задълженията си по тези директиви. Вариант 3: Подобряване на условията за прием, правата и процесуалните гаранции Този вариант основно включва подобрения за студентите, учениците, доброволците и неплатените стажанти, тъй като прави условията за прием на тези категории сходни на тези, които се прилагат за научните работници, и уеднаквява някои от правата им с тези на научните работници. При този вариант разпоредбите, които понастоящем се прилагат по избор на държавите членки спрямо учениците, доброволците и неплатените стажанти, ще се превърнат в задължителни. Държавите членки ще бъдат задължени да съдействат с всичко възможно за предоставянето на необходимите визи на гражданина на трета страна (студенти и други категории), който е подал молба за виза и отговаря на условията за прием. Ще има също така промени, свързани с процесуалните гаранции, основно посредством въвеждането на срокове, които задължават органите на държавите членки да вземат решение по дадена молба за виза в рамките на 60 дни. При изключителни обстоятелства този срок може да бъде удължен с още 30 дни. Правото на труд на студентите по време на обучението им ще бъде удължено на минимум 15 часа на седмица от първата година на пребиваване. Вариант 4: По-нататъшно подобряване на условията на прием, също права на мобилност в рамките на ЕС и процесуални гаранции; достъп до възможност за търсене на работа след завършване на обучението или научноизследователския проект; увеличен обхват, включващ платените стажанти и работещите като „au pair“ Този вариант е по-амбициозен по отношение на подобряването на условията и правата на групите, обхванати от съществуващите директиви, като включва в обхвата на Директивата платените стажанти и работещите като „au pair“ и въвежда специални условия за прием, с които да гарантира по-добрата им закрила. Държавите членки ще имат възможността да издават дългосрочни визи или разрешения за пребиваване и в случай че се използват и двата вида разрешения, следва да изискват само изпълняването на условията за прием, упоменати в Директивата (така условията ще останат едни и същи, независимо от вида разрешение). В случай че престоят на гражданите на трети страни надхвърли една година, държавите членки, издаващи дългосрочни визи, ще трябва да издадат разрешения за пребиваване след първата година. Разпоредбите за мобилност в рамките на ЕС ще бъдат подсилени за научните работници и студентите и ще бъдат въведени за първи път за платените стажанти. Освен това по отношение на мобилността в рамките на ЕС ще се прилагат специални, по-благоприятни правила за тези, които се ползват от програми на ЕС, включващи мерки за мобилност, като „Еразмус Мундус“ или „Мария Кюри“. Студентите ще получат право да работят минимум 20 часа на седмица от първата година на пребиваване. След приключване на обучението/научното изследване на студентите и научните работници ще бъде разрешено да останат на територията за търсене на възможности за работа за срок от 12 месеца. По отношение на процесуалните гаранции държавите членки ще бъдат задължени да вземат решение по молби за издаване на виза в рамките на 60 дни (за всички групи) и в рамките на 30 дни за стипендиантите по програма „Еразмус Мундус“ и „Мария Кюри“. Анализът и сравнението на вариантите показват, че някои проблеми не могат да бъдат решени посредством подобрена комуникационна стратегия и следователно изискват обновяване на директивите. Вариант 4 изглежда най-ефикасният вариант за постигане на ключовите цели и на положително икономическо и социално въздействие. Основният недостатък на законодателните промени са разходите, свързани с тях. Държавите членки трябва да направят изменения в законодателните си рамки, основно по отношение на разрешенията за влизане и пребиваване, мобилността в рамките на ЕС и сроковете за обработка на молбите. В същото време разходите, свързани с вариант 4, ще бъдат сравнително ограничени и някои държави членки вече прилагат някои от предвидените разпоредби. Тъй като установените проблеми са сходни и за двете директиви и с цел да се предостави повече съгласуваност и яснота на правилата на ЕС, най-ефективният начин за осъществяване на предпочитания вариант е двете директиви да се слеят в един законодателен инструмент. Това ще бъде извършено чрез преработване на двете директиви, сливането им в един инструмент и предлагането на нови значителни промени. 3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО · Обобщение на предлаганите мерки Предложението установява условията за влизане и пребиваване на научни работници, студенти, ученици, платени и неплатени стажанти, доброволци и работещи като „au pair“ от трети страни на територията на държавите членки за период от над три месеца. Предложението въвежда условия за прием на две групи граждани на трети страни, които понастоящем не са обхванати от правнообвързващи инструменти на законодателството на ЕС — работещите като „au pair“ и платените стажанти, за да гарантира юридическите им права и закрила. В случая на научните работници от трети страни са улеснени приемането на семейството им, както и достъпът до пазара на труда на членовете на семейството и тяхната мобилност в рамките на ЕС. Предложението предвижда, че на кандидат, който отговаря на всички условия, установени за прием в дадена държава членка, ще бъдат предоставени дългосрочна виза или разрешение за пребиваване. Предложението облекчава и опростява мобилността в рамките на ЕС за студенти и научни работници, особено тези, които участват в програмите „Еразмус Мундус“ или „Мария Кюри“, които ще бъдат разширени и в които участието ще се увеличи по следващата многогодишна финансова рамка. Предложението увеличава правата на студентите да работят на непълен работен ден и позволява на студентите и научните работници да останат на територията за търсене на възможности за работа за срок от 12 месеца след приключване на обучението/научното изследване. Въвеждат се разпоредби за повече информация и прозрачност, както и срокове за вземане на решения и подобрени процесуални гаранции, като даването на писмена обосновка за дадено решение и права на обжалване. Таксите, които се събират, трябва да се пропорционални. · Правно основание Член 79, параграф 2 от ДФЕС дава правото на Европейския парламент и на Съвета, действащи в съответствие с обикновената законодателна процедура, да приемат мерки в следните области: а) условията за влизане и пребиваване, както и правилата за издаване от държавите членки на визи и разрешения за дългосрочно пребиваване; б) определянето на правата на гражданите на трети страни, пребиваващи законно в дадена държава членка, включително условията за свобода на движение и пребиваване в другите държави членки. · Принцип на субсидиарност Имиграционната политика е със споделена компетентност между Съюза и държавите членки. Ето защо се прилага принципът на субсидиарността, който включва проверката, че целите на предложеното действие не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки (тест за необходимост), и оценка на това дали и как тези цели могат да бъдат постигнати по-добре с действия на Съюза (тест за европейска добавена стойност). Предизвикателството да се запази и подобри капацитетът за привличане на таланти от държави извън ЕС нарасна и е общо за всички държави членки. Въпреки че всяка държава членка може да продължи да има своя собствена национална система за прием на групите граждани от трети страни, обхванати от настоящото предложение, това не би довело до постигане на общата цел за повишаване на привлекателността на ЕС като дестинация за талантливи мигранти. Един общ набор изисквания за прием и пребиваване вместо фрагментирано положение с разминаващи се национални разпоредби е явно по-ефикасно и просто за потенциалните кандидати, както и за заинтересованите организации, отколкото ако трябва да се работи с 27 различни системи. Освен това насърчаването на мобилността в рамките на ЕС — една от ключовите цели на настоящото предложение — изисква инструмент на равнище ЕС. Поради растящия брой инициативи, насочени към младежта и стимулиращи културните, социалните и образователните контакти, в които участват хора от трети страни, и форми на неформално обучение, нараства все повече и необходимостта от съответни адекватни имиграционни правила. И накрая, минимално еднакво равнище на закрила и права на студентите, научните работници и други групи от трети страни би довело до солидни гаранции срещу експлоатацията на определени уязвими категории, като платените стажанти и работещите като „au pair“. Добавената европейска стойност на съществуващите директиви за студентите и научните работници бе доказана през годините, а това предложение ще доведе до по-нататъшни подобрения. Една прозрачна правна рамка, включваща съответните гаранции за осигуряване на реален трансфер на умения, ще улесни икономическите, социалните и културните международни отношения между държавите членки и изпращащите държави. По отношение на външните аспекти на миграционната политика, един инструмент на ЕС, обхващащ платените стажанти, ще спомогне за по-нататъшното задълбочаване на глобалния подход на ЕС към миграцията и мобилността, тъй като предоставя трансфери на знания и в същото време засилва ангажираността на третите страни в борбата с незаконната имиграция благодарение на допълнителните начини за законна миграция, които създава. По отношение на работещите като „au pair“ създаването на рамка на ЕС би спомогнало за увеличаване на тяхната закрила. Един от ключовите елементи на настоящото предложение е да се използва по-добре потенциалът на студентите и научните работници, след като приключат своето образование/научно изследване. Те представляват бъдещ ресурс от висококвалифицирани работници, тъй като говорят езика на приемащата държава и са интегрирани в нейното общество. С включването в обхвата си на платените стажанти, които попадат извън дефиницията на стажантите, които идват в Съюза в контекста на вътрешнокорпоративен трансфер, предложението ще допълни Директивата за вътрешнокорпоративните трансфери, която в момента е обект на преговори между Съвета и Европейския парламент. Разпоредбите, целящи да изяснят и популяризират правата и условията на пребиваване, също ще допринесат за постигането на цялостната цел за увеличаване на защитата на основните права. Като се има предвид всичко това, се счита, че предложението е в съответствие с принципа на субсидиарност. · Принцип на пропорционалност Принципът на пропорционалност се прилага, което означава, че „съдържанието и формата на дейност на Съюза не надхвърлят необходимото за постигане на целите на Договорите“ (член 5, параграф 4 от Договора за Европейския съюз). Настоящото предложение е в съответствие с принципа на пропорционалност поради следните причини. Избраният инструмент е директива, която дава на държавите членки висока степен на гъвкавост по отношение на изпълнението. Съдържанието на действието се ограничава до това, което е необходимо за постигането на неговата цел. Предложените правила засягат условията за прием, процедурите и разрешенията (разрешения за пребиваване и дългосрочни визи), както и правата на студентите, научните работници, учениците, доброволците, стажантите и работещите като „au pair“, които са областите, които представляват елементи от общата имиграционна политика по член 79 от ДФЕС. За някои от тези групи вече съществува правна уредба на равнище ЕС, която обаче трябва да се обнови и подобри, и съдържанието на настоящото предложение се ограничава до необходимото за постигането на тази цел. · Избор на инструмент Предложеният инструмент е директива. Това е подходящият инструмент за това действие, тъй като определя задължителни минимални стандарти, но в същото време дава на държавите членки необходимата гъвкавост. Освен това директивата е най-подходящият инструмент за сливането в един законодателен акт на двете съществуващи директиви, посредством преработката им, с цел да се осигури последователна правна рамка за различните групи граждани на трети страни, които идват в ЕС. 4. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА Предложението няма отражение върху бюджета на ЕС. 5. ДОПЪЛНИТЕЛНА ИНФОРМАЦИЯ · Клауза за транспониране Предложението включва клауза за транспониране. · Обяснителни документи, придружаващи нотификацията на мерките за транспониране Предложената директива има широк обхват по отношение на засегнатите групи граждани на трети страни, които включва (научни работници, студенти, ученици, стажанти, доброволци и работещи като „au pair“). Предложението също съдържа голям брой правни задължения, които надхвърлят тези, съдържащи се в съществуващите в момента Директива 2005/71/ЕО и Директива 2004/114/ЕО. С оглед на това и на факта, че предложението включва разпоредби по отношение на редица групи, които все още не са обхванати от задължително законодателство в сегашната правна рамка, ще са нужни обяснителни документи, придружаващи нотификацията за мерките за транспониране, така че да могат да бъдат ясно идентифицирани мерките за транспониране, които държавите членки са добавили към съществуващото си законодателство. · Подробно обяснение на предложението ГЛАВА I — ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ Член 1 Предложението представлява част от усилията на ЕС да разработи цялостна имиграционна политика. То има три конкретни цели. Първата е да установи условията за влизане и пребиваване на граждани на трети страни на територията на държавите членки за период над три месеца с цел научни изследвания, образование, ученически обмен, платен и неплатен стаж, доброволческа дейност и работа по програми „au pair“. Втората е да установи условията за влизане и пребиваване на студенти и платени стажанти от трети страни в държави членки, различни от държавата членка, която първа предоставя разрешение на гражданина на трета страна въз основа на настоящата директива. Третата обхваща условията за влизане и пребиваване на научни работници от трети страни в държави членки, различни от държавата членка, която първа предоставя разрешение на гражданина на трета страна въз основа на настоящата директива. Член 2 Този член определя обхвата на предложението, което се прилага по отношение на граждани на трети страни, които кандидатстват за прием на територията на определена държава членка с цел научноизследователска дейност, образование, ученически обмен, платен и неплатен стаж, доброволческа дейност и работа по програми „au pair“. Незадължителните разпоредби на Директивата за студентите по отношение на учениците, неплатените стажанти и доброволците стават задължителни, а общият обхват на Директивата се разширява, така че да обхване платените стажанти и работещите като „au pair“. По отношение на групите, които не са обхванати от предложението, то се придържа до голяма степен към подхода, възприет в Директива 2005/71/ЕО и Директива 2004/114/ЕО. Предложението не обхваща например гражданите на ЕС и членовете на техните семейства. Също като посочените две директиви то не обхваща и гражданите на трети страни, които са дългосрочно пребиваващи в ЕС, като се имат предвид по-привилегированият им статут и специалното разрешение за пребиваване, както и бежанците, които пребивават в държавата членка на строго временна основа в съответствие със законодателството на ЕС или ангажименти, съдържащи се в международни споразумения, както и други ограничени категории лица. Член 3 Този член посочва определенията, използвани в предложението, които са до голяма степен сходни с определенията в други директиви, съществуващи в областта на миграцията (най-вече 2004/114/EО и 2005/71/EО). Определението за работещи като „au pair“ се основава на Европейското споразумение от 1969 г. относно постовете за детегледачки („au pair“). Определението за платените стажанти се основава на това за неплатените стажанти, като се подчертава елементът на възнаграждението. Понятието „разрешение“ се използва като обхващащо както разрешенията за пребиваване, така и дългосрочните визи. Член 4 Този член постановява, че държавите членки могат да предоставят по-благоприятни условия за лицата, за които предложението за директива се прилага, но само във връзка с определени разпоредби, които засягат членовете на семействата на научни работници, правото за равноправно третиране, стопанските дейности и процесуалните гаранции, за да не се наруши приложното поле на Директивата. ГЛАВА II — ПРИЕМАНЕ Член 5 Този член установява общия принцип, че ако кандидат отговаря на всички общи и специални условия за прием, трябва му се предостави разрешение за пребиваване или дългосрочна виза от държавата членка, в която е подадена молбата. Целта е да се избегнат ситуации, в които на кандидата може да се откаже прием, въпреки че отговаря на всички условия, а не му се предоставя необходимата виза. Член 6 Този член установява общите условия, на които всички кандидати трябва да отговарят, за да могат да бъдат допуснати до държава членка, в допълнение към специалните условия, установени в следващите членове, които се отнасят за отделните категории граждани на трети страни. Общите условия в голяма степен съответстват на тези, установени в различните инструменти по въпросите на законната миграция, и включват наличието на валидни документи, здравна застраховка и минимални ресурси. Ако всички общи и специални условия за приемане са изпълнени, кандидатите имат право да получат разрешение под формата на дългосрочна виза и/или разрешение за пребиваване. Членове 7, 8 и 9 В тези членове се установяват специалните условия за прием на научни работници от трети страни, които вече съществуват в Директивата за научните работници, а именно изискването научноизследователската организация да е одобрена от държавата членка и да е подписано споразумение за прием както от одобрената научноизследователска организация, така и от научния работник. В настоящото предложение изрично се посочват елементите, които трябва да фигурират в споразумението за прием. Те са: заглавие и цел на научноизследователския проект, потвърждение от научния работник, че той се ангажира да завърши научноизследователския проект, потвърждение от организацията, че приема научния работник, така че той да е в състояние да завърши научноизследователския проект, началната и крайната дата на научноизследователския проект, информация относно правната връзка между научноизследователската организация и научния работник и информация относно условията на работа на научния работник. За да могат научните работници от трети страни да знаят кои са научноизследователските организации, които могат да сключват споразумения за прием, се поставя ударение върху необходимостта списъкът с одобрените организации да бъде публичен и да се обновява в случай на промяна в него. Член 10 В член 10 се посочват специалните условия за прием на студенти от трети страни, които условия са сходни на тези в Директивата за студентите. Членове 11, 12, 13 и 14 В тези членове се посочват специалните условия за прием на ученици, платени и неплатени стажанти, доброволци и работещи като „au pair“ от трети страни, които трябва да представят доказателство за организацията, която отговаря за техния обмен, стаж или доброволческа дейност. Докато учениците, неплатените стажанти и доброволците бяха включени в незадължителния диспозитив на Директива 2004/114/ЕО, платените стажанти са изцяло нова група граждани от трети страни, които ще бъдат обхванати. Същото се отнася и до работещите като „au pair“. Последните две групи имат сходни характеристики с тези, които вече са обхванати от правото на ЕС. И двете групи се ползват от повишено равнище на закрила. За приемането на лица, работещи като „au pair“, трябва да се представи доказателство, че приемащото семейство поема отговорност например по отношение на разходите за издръжка и настаняването. Пребиваването на работещите като „au pair“ също трябва да се основава на споразумение между работещия и приемащото семейство, в което да са определени правата и задълженията на работещия. За платените стажанти трябва да бъдат уточнени програмата на стажа, неговата продължителност, условията на работа и тези, засягащи ръководството на стажа. За да се избегнат ситуации, в които стажантите се използват като „евтин труд“, организацията домакин може да бъде длъжна да декларира, че гражданинът на третата страна не заема съществуващо работно място. ГЛАВА ІІІ — РАЗРЕШЕНИЯ И ПРОДЪЛЖИТЕЛНОСТ НА ПРЕСТОЯ Членове 15, 16 и 17 В тези членове се посочва информацията, която трябва да бъде включена в разрешението за пребиваване или дългосрочната виза на гражданина на трета страна. В член 16 се уточнява, че разрешението, което се предоставя на научните работници и студентите, е за период от поне една година. За всички останали групи разрешенията по правило са ограничени до една година, с възможност за изключения. Това съответства на сроковете, предвидени в директиви 2005/71 и 2004/114. Освен това в член 17 на държавите членки се дава възможност да предоставят допълнителна информация по отношение на пълните списъци с държави членки, в които студентите или научните работници от трети страни възнамеряват да отидат. ГЛАВА ІV — ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКАЗ, ОТТЕГЛЯНЕ ИЛИ НЕПОДНОВЯВАНЕ НА РАЗРЕШЕНИЯ Членове 18, 19 и 20 В тези членове се посочват задължителните и възможните основания да отказ, оттегляне или неподновяване на разрешение, като настъпило неизпълнение на общите и специалните условия за прием, фалшиви документи и т.н., които са стандартни условия по съществуващите директиви в областта на миграцията. ГЛАВА V — ПРАВА С това предложение се въвежда специална глава относно правата на всички групи, обхванати от предложението. Член 21 За да се осигури справедливото третиране на гражданите на трети страни, попадащи в обхвата на новата директива, в този член им се предоставя право на равноправно третиране по Директивата за единно разрешение[13]. Без да съществува възможност за прилагане на ограниченията, предвидени в Директивата за единно разрешение, за научните работници от трети страни се поддържат по-благоприятни права на равно третиране с гражданите на приемащата държава членка по отношение на клоновете на социалната сигурност, определени в Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност. Освен това учениците, доброволците, неплатените стажанти и работещите като „аu pair“ от трети страни се ползват от еднакви права с гражданите на държавата членка домакин по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставяните на обществеността стоки и услуги, независимо от това дали правото на Съюза или националното право им предоставя достъп до трудовия пазар. Членове 22 и 23 В тези разпоредби на научните работници и студентите от трети страни се предоставя правото на труд, като държавите членки имат възможност да установяват известни ограничения. Научните работници имат право да преподават в съответствие с националното законодателство, както вече бе предвидено в Директива 2005/71. По отношение на студентите, за разлика от Директива 2004/114/ЕО, където им бе разрешено да работят минимум 10 часа на седмица, по новата директива този период се увеличава на 20 часа. По отношение на достъпа на студентите до стопанска дейност държавите членки могат да продължат да вземат предвид ситуацията на своя пазар на труда, но това следва да се извършва по пропорционален начин, така че да не се застрашава систематично правото на студентите на труд[14]. Член 24 В член 24 се въвежда възможността за студентите и научните работници, ако изпълняват общите условия за прием, установени в предложението (освен условието лицето да е под 18 години), да останат в държавата членка за срок от 12 месеца след приключване на образованието/научния проект, за да търсят работа или да започнат собствен бизнес. Част от държавите членки вече предоставят тази възможност, но разрешеният срок може да се различава. Изглежда, че възможността да останат в съответната държава членка е важен фактор за студентите/научните работници от трети страни, когато избират държавата, в която да отидат. Ето защо тази разпоредба разполага с потенциала да увеличи конкурентоспособността на държавите членки в търсенето на таланти в световен мащаб. Това е въпрос от общ интерес в контекста на намаляването на населението в трудоспособна възраст и на бъдещите нужди от висококвалифицирани работници, който съответства на плана за действие „Предприемачество 2020 г.“[15]. Това обаче няма да бъде автоматично разрешение за работа, но държавите членки могат все пак да използват съответната процедура за издаване на разрешение. След период от повече от 3 месеца и по-малко от 6 месеца държавите членки могат да поискат от гражданите на трети страни да представят доказателство, че наистина търсят работа (например копия от писмата и автобиографиите, изпратени на работодатели) или че са в процес на създаване на собствен бизнес. След период от 6 месеца те също могат да поискат от гражданите на трети страни да представят доказателство, че имат реални шансове да бъдат наети на работа или да започнат собствен бизнес. Член 25 В този член са включени специални разпоредби за приемането и достъпа до трудовия пазар на членовете на семейството на научните работници, чрез дерогация от Директива 2003/86/ЕО, с цел увеличаването на привлекателността на ЕС за научните работници от трети страни. Това дали членовете на семейството на научните работници могат да разполагат с непосредствен достъп до държавата членка и до трудовия пазар може да изиграе роля, когато научният работник взема решение дали да се премести. ГЛАВА VІ — МОБИЛНОСТ МЕЖДУ ДЪРЖАВИТЕ ЧЛЕНКИ Членове 26 и 27 В тези членове се изброяват условията, при които научните работници, студентите и стажантите могат да се преместват от една държава членка в друга, с цел да се улесни този тип мобилност. По отношението на научните работници предвиденият по Директива 2005/71/ЕО срок, за който им се разрешава да се преместят във втора държава членка въз основа на споразумение за прием, сключено в първата държава членка, се удължава от 3 на 6 месеца. За студентите в новото предложение са включени разпоредби, които им позволяват да се преместят във втора държава членка за период до 6 месеца, въз основа на разрешението, предоставено от първата държава членка. Прилагат се специални правила за граждани на трети страни, които идват по програми за мобилност на ЕС, например съществуващите в момента „Еразмус Мундус“ или „Мария Кюри“, с цел опростяване на упражняването на мобилността. Това ще ограничи ситуациите, в които граждани на трети страни, които имат право да получават стипендии по програми на ЕС за мобилност, не могат да се възползват от тях, тъй като не могат да влязат на територията на съответната държава членка. Член 28 В съответствие с разпоредбите на Директивата за синята карта членовете на семейството на научния работник могат да се преместват от една държава членка в друга заедно с научния работник. ГЛАВА VІІ — ПРОЦЕДУРА И ПРОЗРАЧНОСТ Член 29 В тази разпоредба се въвежда срок, който задължава държавите членки да вземат решение по окомплектованата молба за разрешение и да уведомят кандидата писмено в рамките на 60 дни (валидно за всички групи) и в рамките на 30 дни за програми на Съюза, включващи мерки за мобилност, като „Еразмус Мундус“ и „Мария Кюри“. В настоящата правна рамка не е зададен никакъв срок. Процесуалните гаранции включват възможността за обжалване на решението, с което молбата се отхвърля, както и изискването органите да обосновават такива решения писмено и гарантирането на правото на съдебна защита. Членове 30 и 31 В тях се признава, че достъпността на информацията е от ключово значение за постигането на целите на настоящото предложение. Член 30 изисква от държавите членки да направят общественодостъпна информацията относно условията за влизане и пребиваване, както са установени с това предложение, включително информацията относно одобрените научноизследователски организации и таксите. В съответствие със съществуващите директиви в областта на миграцията, член 31 изрично посочва, че държавите членки могат да събират такси за обработката на молбите. Освен това в съответствие със скорошната съдебна практика на Съда[16] с член 31 се въвежда изискване размерът на тези такси да не застрашава постигането на целите на Директивата. ГЛАВА VІІІ — ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ Членове 32—38 С член 32 от държавите членки се изисква да създадат национални звена за контакт за обмена на информация относно граждани на трети страни, обхванати от предложението, които се преместват от една държава членка в друга. Такива национални звена за контакт вече съществуват във връзка с определени директиви в областта на миграцията, като Директивата за синята карта, и са се доказали като ефикасен механизъм, позволяващ техническа комуникация между държавите членки. Член 33 С тази разпоредба от държавите членки се изисква да предоставят на Комисията статистически данни относно броя на гражданите на трети страни, на които е предоставено разрешение по настоящото предложение, в съответствие с Регламент № 862/2007. Комисията има възможност да изисква и допълнителни статистически данни. Член 36 С тази разпоредба се постановява, че предложението официално отменя съществуващите директиви 2005/71/ЕО и 2004/114/ЕО относно научните работници и студентите от трети страни. Останалите разпоредби (членове 34, 35, 37 и 38) са стандартни заключителни разпоредби, уреждащи докладването, транспонирането, влизането в сила и адресатите на Директивата. ê 2004/114/EО, 2005/71/EО (адаптиран) ð нов 2013/0081 (COD) Предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно условията за прием ð влизане и пребиваване ï на граждани на трети страни с цел Ö научни изследвания, Õ образование, ученически обмен, ð платен ï Ö и неплатен стаж Õ безвъзмездно обучение, или, доброволческа дейност ð и работа по програми „au pair“ ï относно специфична процедура за прием на граждани от трети страни за целите на провеждане на научноизследователска дейност [ПРЕРАБОТЕН ТЕКСТ] ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора Ö за функционирането на Европейския съюз Õ за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63 Ö 79, втора алинея Õ първа, точка 3, буква а) и точка 4 параграф 3 2, букви а) Ö и б) Õ от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет, като взеха предвид становището на Комитета на регионите, в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: ò нов (1) В Директива 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 г. относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност[17] и Директива 2005/71/ЕО на Съвета от 12 октомври 2005 г. на относно специфична процедура за прием на граждани от трети страни за целите на провеждане на научноизследователска дейност[18] трябва да бъдат въведени редица изменения. С оглед постигане на яснота посочените директиви следва да бъдат преработени. (2) Настоящата директива следва да отговори на установената в докладите за прилагането на двете директиви[19] нужда да бъдат отстранени констатираните слабости и да предложи съгласувана правна рамка за различните групи граждани, идващи в Съюза от трети държави. С оглед на това с нея следва да се опростят и рационализират съществуващите разпоредби за различните групи в един - единствен инструмент. Въпреки разликите между групите, обхванати от настоящата директива, те също споделят редица характеристики, което прави възможно разглеждането им посредством обща правна рамка на равнище Съюз. (3) Настоящата директива следва да допринесе за постигането на целта на Стокхолмската програма за сближаване на националното законодателство относно условията за влизане и пребиваване на граждани на трети страни. Имиграцията от страни извън Съюза, е един от източниците на висококвалифицирани хора, от които са все по-търсени студентите и научните работници. Те играят важна роля във формирането на основния ресурс на Съюза за осигуряване на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж — човешкия капитал — и следователно допринасят за постигането на целите от стратегията „Европа 2020“. (4) Недостатъците, установени в докладите за прилагането на двете директиви, се отнасят основно до условията за прием, правата, процесуалните гаранции, достъпа на студенти до трудовия пазар по време на образованието им, разпоредбите за мобилност в рамките на Съюза, както и до липсата на хармонизация, тъй като включването в обхвата на законодателството на някои групи, като доброволци, ученици и неплатени стажанти, бе оставено на преценката на държавите членки. Провелите се по-късно по-широки консултации установиха също така необходимостта от по-добри възможности за търсене на работа от научните работници и студентите и от по-добра защита на лицата, наети като „au-pair“, и платените стажанти, които не са обхванати от настоящите инструменти. ê 2004/114/EО съображение 1 (5) С цел постепенното установяване на зоната на свобода, сигурност и правосъдие дДоговорът предвижда приемането на мерки в областта на убежището, имиграцията и защитата на правата на гражданите на трети страни. ê 2004/114/EО съображение 2 (адаптиран) В договора се предвижда Съветът да приема мерките, свързани с имигрантската политика в областта на условия за влизане и пребиваване, както и стандартите относно процедурите за издаване на дългосрочни визи и разрешения за пребиваване от държавите-членки. ê 2004/114/EО съображение 3 (адаптиран) На извънредното съвещание в Тампере от 15 и 16 октомври 1999 г. Европейският съвет подчерта необходимостта от сближаване на националните законодателства в областта на условията за прием и пребиваване на граждани на трети страни и за тази цел поиска от Съвета бързото приемане на решения въз основа на предложения на Комисията. ò нов (6) Директивата следва също така да има за цел насърчаването на контактите между хората и на мобилността, предвид на важното им значение като елементи на външната политика на Съюза, по-специално спрямо държавите от европейската политика за съседство или стратегическите партньори на Съюза. Тя следва да позволи по-добър принос към Глобалния подход към миграцията и мобилността и неговите партньорства за мобилност, които предоставят конкретна рамка за диалог и сътрудничество между държавите членки и трети държави, включително за улесняването и организирането на законната миграция. ê 2004/114/EО съображение 6 (адаптиран) Една от целите на Общността в областта на образованието е да се насърчава Европа като цяло в качеството ѝ на световен център на високи постижения в областта на образованието и професионалното обучение. Насърчаването на мобилността на гражданите от трети страни, насочена към Европейската общност с учебна цел, е ключов елемент в тази стратегия. Сближаването на националните законодателства на държавите-членки в областта на условията за влизане и пребиваване е негова съставна част. ê 2004/114/EО съображение 7 (адаптиран) ð нов (7) Миграцията, свързана с целите, посочени в настоящата директива, принципно е временна и независеща от състоянието на пазара на труда в приемащата държава-членка ð следва да насърчава създаването и придобиването на знания и умения. ï Ö Тя Õ представлява взаимно обогатяване за лицата, които се ползват от нея, техните държави по произход и приемащата държава членка и допринася за поощряване на по-доброто разбирателство между културите. ò нов (8) Настоящата директива следва да допринесе за привлекателността на Съюза като място за научни изследвания и иновации и да спомогне за заемането на по-предна позиция от Съюза в световното съревноваване за намиране на таланти. Отварянето на Съюза за граждани на трети страни, които могат да бъдат приети за целите на извършване на научни изследвания, също е част от водещата инициатива „Съюз за иновации“. Създаването на отворен трудов пазар за научните работници от Съюза и от трети страни бе също утвърдено като една от ключовите цели на Европейското научноизследователско пространство (ЕНП) — единно пространство, в което се движат свободно научни работници, научни познания и технологии. ê 2005/71/EО съображение 5 (адаптиран) Настоящата директива е предназначена да съдейства за постигането на тези цели посредством насърчаване на приема и мобилността на граждани на трети страни за изследователски цели за престой с продължителност повече от три месеца, с цел Общността да стане по-привлекателна за научни работници от целия свят, както и за да даде тласък на позицията ѝ като международен център за изследвания. ê 2004/114/EО съображение 9 (адаптиран) Новите правила на Общността се базират на определенията на понятията студент, стажант, учебно заведение и доброволческа дейност, вече използвани в правото на Общността, и по-специално в отделните програми на Общността за насърчаване на мобилността на заинтересованите лица (Сократ, Европейска доброволческа служба и др.). ê 2004/114/EО съображение 11 Гражданите на трети страни, които попадат в категорията на стажантите без възнаграждение или в тази на доброволците и които, поради своята дейност или вид получавани компенсации или заплащане се считат за работещи по смисъла на националното им законодателство, не са обхванати от настоящата директива. Приемът на граждани на трети страни, които възнамеряват да преминат учебен курс за медицинска специализация, следва да бъде определен от държавите-членки. ê 2005/71/EО съображениеs 11, 13 and 14 (адаптиран) ð нов (9) Приемането на научни работници е удачно да бъде улеснено чрез създаване на ð посредством ï процедура за прием, която не зависи от правоотношенията с изследователската организация домакин, както и чрез премахването на Ö изискването за Õ разрешението за работа, което понастоящем е необходимо, в допълнение към разрешението за постоянно пребиваване ð или дългосрочната виза ï . Държавите-членки могат да приложат подобни правила за граждани на трети страни, които кандидатстват за прием с цел обучение във висше учебно заведение, в съответствие с националната законодателна или административна практика, в контекста на научноизследователски проект. Специфичната Ö Тази Õ процедура за научни работници Ö следва да Õ се основава на сътрудничество между научноизследователските организации и имиграционните органи в държавите членки. Тя следва да предоставя на първите ключова роля в процедурата за прием с оглед на улесняване и ускоряване на приема и уреждането на постоянно пребиваване на научни работници от трети страни в Ö Съюза Õ Общността, като същевременно се запазват прерогативите на държавите членки по отношение на имиграционната политика. Научноизследователските организации, предварително одобрени от държавите членки, следва да имат възможност да сключат споразумение за прием с гражданин на трета страна за целите на извършване на научноизследователски проект. Държавите членки, на основата Ö на Õ това споразумение за прием, Ö следва да Õ издават разрешение за пребиваване ð разрешение ï , ако са изпълнени условията за влизане и пребиваване в страната. ê 2005/71/EО съображение 9 (адаптиран) (10) Тъй като усилията, които следва да се положат за постигане на гореспоменатата 3-процентна целта Ö за инвестиране на 3 % от БВП за научни изследвания Õ , засягат предимно частния сектор, който в резултат трябва да назначи повече научни работници през идните години, научноизследователските организации, които потенциално са подходящи Ö които могат да бъдат одобрени Õ по настоящата директива, Ö следва да Õ принадлежат както на държавния, така и на частния сектор. ê 2005/71/EО съображение 15 (адаптиран) ð нов (11) С цел Общността Ö Съюзът Õ да стане по-привлекателен за научни работници, Ö граждани на Õ от трети страни, ð членовете на семействата на научните работници, така както са определени в Директива 2003/86/ЕО на Съвета ат 22 септември 2003 г. относно правото на събиране на семейството[20], ï техните социални и икономически права по време на престоя им се приравняват с тези на гражданите на страната-членка домакин в множество области. Освен това им се дава възможност да преподават във висши учебни заведения. ð следва да бъдат приети с тях. Те следва да се възползват от разпоредбите за мобилност в рамките на Съюза и да имат също така достъп до пазара на труда. ï ò нов (12) Когато това е уместно, държавите членки следва да се насърчават да третират кандидатите за докторска степен като научни работници. ê 2005/71/EО съображение 6 (адаптиран) (13) Прилагането на настоящата директива не бива на да насърчава „изтичането на мозъци“ от развиващи се страни и икономики в преход. Следва да се вземат мерки, които да подпомогнат реинтеграцията на научните работници обратно в страните им на произход,, както и миграцията на научни работници да бъде в партньорство със страните на произход с оглед да се създаде ясна Ö цялостна Õ миграционна политика. ò нов (14) С цел увеличаването на привлекателността на цяла Европа като център на световно равнище за образование и обучение, трябва да се подобрят условията за влизане и пребиваване на тези, които желаят да дойдат в Съюза за тези цели. Това съответства на целите на Програмата за модернизиране на системите за висше образование в Европа[21], особено в контекста на интернационализацията на европейското висше образование. Сближаването на съответното национално законодателство на държавите членки е част от това начинание. ò нов (15) Разширяването и задълбочаването на процеса от Болоня, започнат с Декларацията от Болоня[22], доведе до постепенното сближаване на системите за висше образование както в участващите държави, така и извън тях. Този резултат се дължи на подкрепата, която националните власти оказаха в полза на мобилността на студенти и преподаватели, и на това че висшите училища я интегрираха в учебните си програми. Съществува необходимост това да бъде отразено посредством по-добри разпоредби за мобилност на студентите в рамките на Съюза. Едно от целите на Декларацията от Болоня е европейското висше образование да стане привлекателно и конкурентоспособно. Процесът от Болоня доведе до създаването на европейското пространство за висше образование. Рационализирането на европейския сектор за висше образование направи по-привлекателно обучението в Европа за студените от трети страни. ê 2004/114/EО съображение 10 (16) Продължителността и другите условия, важащи за подготвителните курсове за студенти, обхванати от настоящата директива, следва да се определят от държавите членки в съответствие с тяхното национално законодателство. ê 2004/114/EО съображение 12 (17) Доказателствата за приемането на определен студент в определено висше учебно заведение могат да включват, освен другото, писмо или сертификат, потвърждаващио неговото записване там. ê 2004/114/EО съображение 13 ð нов (18) Стипендиите могат ð следва ï да бъдат вземани предвид при оценката за наличие на достатъчни средства. ò нов (19) Докато преди държавите членки имаха избор дали да включат учениците, доброволците и неплатените стажанти в обхвата на Директива 2004/114/ЕО, тези групи вече следва да попадат в обхвата на настоящата директива, за да се улеснят влизането и пребиваването им и за да са гарантира спазването на правата им. Настоящата директива следва също така да се прилага за работещите като „au pair“ и платените стажанти, за да се гарантират закрилата им и спазването на законните им права. (20) Платените стажанти, които идват на работа в Съюза в контекста на вътрешнокорпоративен трансфер, не следва да се обхващат от настоящата директива, тъй като попадат в обхвата на [Директива 2013/хх/ЕС за вътрешнокорпоративните трансфери]. (21) Тъй като в момента на равнище Съюз не съществува правна рамка за работещите като „au pair“ от трети страни, която да гарантира справедливото отношение към тези лица, в настоящата директива следва да се внесат разпоредби, които се отнасят до конкретните им потребности, като се отчита, че са особено уязвима група. Настоящата директива следва да предвиди условия, които да се спазват както от работещите като „au pair“, така и от приемащото семейство, особено по отношение на споразумението между тях, който следва да включва елементи като предоставянето на джобни пари[23]. (22) След като всички общи и специални условия за приемане са изпълнени, държавите членки следва да издадат разрешение, т.е. дългосрочна виза и/или разрешение за пребиваване, в определени срокове. Ако държава членка издаде разрешение за пребиваване само на своя територия и всички условия, свързани с приемането по тази директива са изпълнени, държавата членка следва да предостави на въпросния гражданин на трета страна необходимите визи. (23) В разрешенията следва да се упомене статутът на въпросния гражданин на трета страна и съответните програми на Съюза, включващи мерки за мобилност. Държавите членки могат да посочат допълнителна информация на хартиен носител или по електронен път, стига това да не е еквивалентно на поставянето на допълнителни условия. (24) Различните срокове на продължителност на разрешенията по тази директива следва да отразяват специфичния характер на престоя на всяка група. (25) Държавите членки могат да налагат такси на подаващите молби за разрешения за обработката им. Таксите следва да бъдат пропорционални на целта на престоя. (26) Правата, предоставени на гражданите на трети страни по настоящата директива, не следва да зависят от това дали разрешението е под формата на дългосрочна виза, или на разрешение за пребиваване. ê 2004/114/EО съображение 8 ð нов (27) Терминът прием покрива влизането и пребиваването на гражданите на трети страни ð в държава членка ï за целите, определени с настоящата директива. ê 2004/114/EО съображение 14 (адаптиран) ð нов (28) Приемът може да бъде отказан по надлежно обосновани причини. По-специално приемът може да бъде отказан, ако определена държава членка счете на основата на оценка на фактите ð в даден индивидуален случай ï, че съответният гражданин на трета страна представлява потенциална заплаха за обществения ред, или обществената сигурност ð или общественото здраве ï. Понятието обществена политика може да включва присъда за тежко нарушение. В този контекст следва да се отбележи, че понятията обществен ред и обществена сигурност включват също така случаите, в които гражданите на трети страни принадлежат или са принадлежали към обединение, поддържащо тероризма, тези, които поддържат или са поддържали обединение от този вид или имат или са имали екстремистки замисли. ê 2004/114/EО съображение 15 (адаптиран) (29) В случай на съмнение относно основанията на подадената молба за прием държавите членки следва да могат да изискват всякакви необходими доказателства за оценка на нейната съвместимост, и по-специално въз основа на обучението Ö или стажа Õ , който Ö които Õ заявителят смята да следва, с цел да се избегне злоупотреба или неправилно използване на процедурата, установена в настоящата директива. ò нов (30) Националните органи следва да уведомят гражданите на трети страни, които кандидатстват за прием в държавите членки по тази директива, за решението, взето по молбата им. Те следва да го направят в писмена форма възможно най-бързо и най-късно до 60 дни от датата на подаване на молбата или възможно най-бързо и най-късно до 30 дни от датата на подаване на молбата, когато става въпрос за научни работници и студенти, обхванати от програми на Съюза, включващи мерки за мобилност. ê 2004/114/EО съображение 16 (адаптиран) ð нов (31) Мобилността Ö в рамките на Съюза Õ на студентите, които са Ö научни работници, студенти и платени стажанти — Õ граждани на трети страни провеждащи своето обучение в няколко държави-членки, трябва да се улесни като същото трябва да се направи и по отношение на приема на граждани на трети страни, участващи в програми на Общността, които насърчават мобилността в нейните рамки или с насоченост към Общността и които са свързани с целите, посочени в настоящата директива. ð По отношение на научните работници настоящата директива следва да подобри правилата, свързани с периода, за който разрешението, издадено от първата държава членка, трябва да обхваща пребиваване във втора държава членка, без да е необходимо ново споразумение за прием. Трябва да бъдат направени подобрения по отношение на положението на студентите и новата група на платените стажанти, като им се позволи да пребивават във втора държава членка за периоди между три и шест месеца, ако изпълняват общите условия, посочени в директивата. За стажантите от трети страни, идващи в Съюза посредством вътрешнокорпоративен трансфер, в съответствие с [Директива 2013/хх/ЕС за вътрешнокорпоративните трансфери] следва да се прилагат специални разпоредби за мобилност в рамките на Съюза, съобразени с естеството на техния трансфер.ï ò нов (32) Разпоредбите за имиграция на Съюза и неговите програми, включващи мерки за мобилност, следва да се допълват повече. Научните работници и студентите от трети страни, обхванати от подобни програми на Съюза, следва да имат правото да се придвижват в предвидените държави членки въз основа на разрешението, издадено от първата държава членка, при условие че пълният списък на тези държави членки е известен пред влизането в Съюза. Такова разрешение следва да позволява на гореспоменатите групи да се придвижват, без да трябва да предоставят допълнителна информация или да извършват други процедури за кандидатстване за разрешение. Държавите членки се насърчават да улеснят мобилността в рамките на Съюза на доброволци от трети страни в случаите, когато доброволческите програми включват повече от една държава членка. ê 2004/114/EО съображение 18 (адаптиран) ð нов (33) За да се даде възможност на гражданите Ö студентите Õ от трети страни да покриват ð по-добре ï част от разходите за своето образование, следва да им се предостави ð по-голям ï достъп до пазара на труда при условията, изложени в настоящата директива ð , като им се позволи да работят минимум 20 часа на седмица ï . Принципът за достъп на студентите до пазара на труда при условията, изложени в настоящата директива, следва да се превърне в общо правило. Независимо от това, в изключителни случаи държавите членки следва да могат да се съобразяват с положението на своя национален пазар на труда ð , при все че това не може да доведе до цялостно отричане на правото на полагане на труд ï . ò нов (34) Като част от стремежа да се осигури добре квалифицирана работна ръка в бъдеще, държавите членки следва да позволят на студентите, които завършват образованието си в Съюза, да останат на тяхна територия с намерението да открият възможности за работа или за започване на собствен бизнес за срок от 12 месеца след изтичането на първоначалното разрешение. Те следва да разрешат същото и на научните работници след приключването на научноизследователския им проект, описан в споразумението за прием. Това обаче не следва да се равнява на автоматично право на достъп до пазара на труда или за започване на собствен бизнес. От студентите и научните работници може да се изиска да предоставят доказателства в съответствие с член 24. (35) Разпоредбите на настоящата директива не засягат компетентността на държавите членки да регулират обема на приетите граждани на трети страни с цел трудова заетост. (36) За да стане Съюзът по-привлекателен за научни работници, студенти, ученици, стажанти, доброволци и работещи по програми „аu pair“ от трети страни, е важно към тях да има справедливо отношение в съответствие с член 79 от Договора. Тези групи имат право на равно третиране с гражданите на приемащата държава членка съгласно Директива 2011/98/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно единна процедура за кандидатстване на граждани на трети държави за единно разрешение за пребиваване и работа на територията на държава-членка и относно общ набор от права за работници от трети държави, законно пребиваващи в държава-членка[24] В допълнение към правата, предоставени по Директива 2011/98/ЕС, за научните работници от трети страни следва да се поддържат по-благоприятни права на равно третиране с гражданите на приемащата държава членка по отношение на клоновете на социалната сигурност, определени в Регламент (ЕО) № 883/2004 за координация на системите за социална сигурност Понастоящем директивата предвижда възможност за държавите членки да ограничават равното третиране по отношение на клоновете на социалната сигурност, включително семейните обезщетения, и тази възможност за ограничаване може да засегне научните работници. В допълнение, независимо от това дали правото на Съюза или националното право на държавата членка домакин предоставя достъп до трудовия пазар на ученици, доброволци, неплатени стажанти и работещи по програми „аu pair“ от трети страни, те следва да се ползват от еднакви права с гражданите на държавата членка домакин по отношение на достъпа до стоки и услуги и предоставяните на обществеността стоки и услуги. ê 2004/114/EО съображение 23 (37) Настоящата директива не следва по никакъв повод да засяга прилагането на Регламент (ЕО) № 1030/2002 на Съвета от 13 юни 2002 г. относно единния формат на разрешенията за пребиваване за гражданите на трети страни[25]. ê 2005/71/EО съображение 22 (адаптиран) Директивата при никакви обстоятелства не се отразява на Регламент (ЕО) № 1030/2002 на Съвета от 13 юни 2002 г. относно единния формат на разрешенията за пребиваване за гражданите на трети страни[26]. ê 2004/114/EО съображение 4 (адаптиран) ð нов (38) Настоящата директива спазва основните права и признатите принципи от Хартата Ö на Õ за основните права в Ö на Õ Европейския съюз. ð, посочени в член 6 от Договора за Европейския съюз. ï ê 2005/71/EО съображение 25 (адаптиран) Настоящата директива отчита основните права и съблюдава признатите в Хартата на основните права на Европейския съюз принципи. ê 2004/114/EО съображение 5 (адаптиран) (39) Държавите членки следва да въведат разпоредбите на настоящата директива без дискриминация на основание на пол, раса, цвят, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или убеждения, политически или други становища, принадлежността към национално малцинство, благосъстояние, произход по рождение, неравнопоставеност Ö инвалидност Õ , възраст или сексуална ориентация. ê 2005/71/EО съображение 24 (адаптиран) Държавите-членки следва да приведат в действие разпоредбите на настоящата директива, без дискриминация на основание на пол, раса, цвят на кожата, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или вярвания, политически или други убеждения, принадлежност към национално малцинство, благосъстояние, рождение, инвалидност, възраст или сексуална ориентация. ò нов (40) Съгласно Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията относно обяснителните документи от 28 септември 2011 г. държавите членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано. ê 2004/114/EО съображение 24 (адаптиран) ð нов (41) Доколкото целта на настоящата директива, а именно Ö определянето на Õ условията за прием Ö влизане и пребиваване Õ на граждани на трети страни с цел Ö научни изследвания, Õ образование, ученически обмен, Ö неплатен Õ ð или платен стаж ï безвъзмездно обучение, доброволческа дейност ð или работа като „au pair“ ï , не може, поради своите измерения и въздействие, да се реализира в задоволителна степен от държавите членки поотделно, но може да бъде по-добре реализирана на равнище Общност Ö Съюз Õ , последната Ö последният Õ може да предприеме мерките, предвидени в съответствие с принципа за субсидиарност, както гласи член 5 от Договора. Съгласно принципа за пропорционалност, както е установен в упоменатия член, настоящата директива не надхвърля строго необходимото за постигането на целите ѝ. ê 2005/71/EО съображение 23 (адаптиран) Целите на настоящата директива, а именно въвеждането на специална процедура за прием и приемането на условия за прием и пребиваване, приложими за граждани от трета страна, за престой от повече от три месеца в държавите-членки с цел да се проведе научноизследователски проект по споразумение за прием с научноизследователска организация, не могат да бъдат постигнати в задоволителна степен от държавите-членки, особено що се касае за осигуряването на мобилност между държавите-членки, и по тази причина могат да бъдат постигнати по-добре на общностно равнище. Общността има право да вземе мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тези цели. ê 2004/114/EО съображение 22 (адаптиран) (42) Необходимо е всяка държава членка да направи така, че да огласи възможно най-широко, по-конкретно в Интернет, възможно най-пълната и редовно актуализирана информация Ö относно научноизследователските организации, одобрени по настоящата директива, с които научните работници могат да сключат споразумения за прием, както и относно условията и процедурите за влизане и пребиваване на територията на тази страна за целите на провеждане на научноизследователска дейност според настоящата директива, както и Õ за Ö информация относно Õ заведенията, посочени в настоящата директива, учебните курсове, в които могат да бъдат приети гражданите на трети страни, както и условията и процедурите за влизане и пребиваване на тяхна територия за тези цели. ê 2005/71/EО съображение 10 (адаптиран) Всяка държава-членка следва да гарантира, че възможно най-изчерпателната информация, редовно осъвременявана, относно научноизследователските организации, одобрени по настоящата директива, с които научните работници могат да сключат споразумения за прием, както и относно условията и процедурите за влизане и пребиваване на територията на тази страна за целите на провеждане на научноизследователска работа според настоящата директива, е публично достояние, по-специално посредством Интернет. ê 2005/71/EО съображение 28 (адаптиран) (43) [В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол Ö № 21 Õ за Ö относно Õ позицията на Обединеното кралство и Ирландия Ö по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие Õ , приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за Ö функционирането на Европейския съюз Õ създаване на Европейската общност, и без да се засяга член 4 от настоящия въпросния протокол, Обединеното кралство не участва Ö тези държави членки не участват Õ в приемането на настоящата директива, тя не създава задължения Ö за тях Õ и не се прилага от него Ö тях Õ .] ê 2005/71/EО съображение 29 (адаптиран) (44) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола за Ö относно Õ позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за Ö функционирането на Европейския съюз Õ създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящата директива, тя не създава задължения за нея и не се прилага от нея,. ê 2004/114/EО съображение 17 (адаптиран) За да разрешат първоначално влизане на територията си, държавите-членки следва своевременно да издават разрешение за пребиваване или, ако издават разрешения за пребиваване единствено на своя територия, то своевременно да издават виза. ê 2004/114/EО съображение 19 (адаптиран) Понятието предварително разрешение обхваща предоставянето на разрешение за работа на студентите, които желаят да упражняват стопанска дейност. ê 2004/114/EО съображение 20 (адаптиран) Настоящата директива не засяга националното законодателство в областта на работа на непълен работен ден. ê 2004/114/EО съображение 21 (адаптиран) Следва да се предвидят разпоредби за ускорени процедури за прием с цел образование или в рамките на програми за обмен на ученици, осъществявани от признати организации в държавите-членки. ê 2004/114/EО съображение 25 (адаптиран) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, и без да се засяга член 4 от упоменатия протокол, Обединеното кралство и Ирландия не участват в приемането на настоящата директива и не са обвързани с нея, нито са подчинени на нейното прилагане. ê 2004/114/EО съображение 26 (адаптиран) Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящата директива и не е обвързана от нея, нито е подчинена на нейното прилагане. ê 2005/71/EО съображение 1 (адаптиран) С оглед консолидиране и структуриране на европейската изследователска политика Комисията счете за необходимо през януари 2000 г. да създаде Европейска изследователска система като крайъгълен камък на бъдещите действия на Общността в тази област. ê 2005/71/EО съображение 2 (адаптиран) Като подкрепя Европейската изследователска система, Европейският съвет от Лисабон през март 2000 г. постави пред Общността целта до 2010 г. да стане най-конкурентната и динамична световна икономика на основата на знание. ê 2005/71/EО съображение 3 (адаптиран) Глобализацията на икономиката води до необходимостта от по-голяма мобилност на изследователите — факт, който беше признат от шестата рамкова програма на Европейската общност[27], когато тя отвори програмите си за научни работници извън Европейския съюз. ê 2005/71/EО съображение 4 (адаптиран) Броят на научните работници, от които Общността ще се нуждае до 2010 г., за да се достигне поставената от Европейския съвет в Барселона през март 2002 г. цел за 3 % от БНП, инвестиран в научноизследователска дейност, е оценен на 700000. Тази цел следва да бъде постигната посредством редица мерки, а именно: да се увеличи привлекателността на научната кариера за младежите, да се насърчи участието на жените в научните изследвания, да се разширят възможностите за обучение и за мобилност в научните изследвания, да се подобрят перспективите за развитие за научни работници от Общността, да се отвори Общността към граждани на трети страни, които биха могли да бъдат приети за целите на изследователската работа. ê 2005/71/EО съображение 6 (адаптиран) Прилагането на настоящата директива не бива на насърчава „изтичането на мозъци“ от развиващи се страни и икономики в преход. Следва да се вземат мерки, които да подпомогнат интеграцията на такива лица обратно в страните им на произход, както и миграцията на научни работници да бъде в партньорство със страните на произход с оглед да се създаде ясна миграционна политика. ê 2005/71/EО съображение 7 (адаптиран) За постигането на целите на Лисабонския процес също така е важно, за целите на извършването на научни изследвания, да се насърчава мобилността на научните работници, които са граждани на ЕС, и по-специално научни работници от държавите-членки, присъединили се през 2004 г., в рамките на Съюза. ê 2005/71/EО съображение 8 (адаптиран) Като се има предвид степента на отвореност, наложена от промените в световната икономика, както и възможните изисквания да се достигне 3-процентната цел за БВП за инвестиции в областта на изследователската дейност, научни работници от трети страни, потенциално подходящи по настоящата директива, се дефинират в широк смисъл в съответствие с квалификациите им и с изследователския проект, който възнамеряват да осъществяват. ê 2005/71/EО съображение 12 (адаптиран) В същото време традиционните пътища за прием (като заетост или обучение) не бива да остават на заден план, особено за аспиранти, извършващи изследователска работа, които могат да бъдат изключени от диапазона на настоящата директива и чиито права и задължения се уреждат от Директива 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 г. относно условията на прием на граждани от трети страни с целите на следване, обмен на ученици, стаж или доброволна служба.[28] ê 2005/71/EО съображение 16 (адаптиран) С настоящата директива се въвежда едно подобрение от значителна важност в областта на социалното осигуряване, като принципа за недискриминация се прилага директно и за лицата, идващи в държава-членка директно от трета страна. Въпреки това настоящата директива не предоставя повече права от тези, които вече са предоставени в съществуващото законодателство на Общността в областта на социалното осигуряване за граждани на трети страни, които минават границата между държави-членки. Също така настоящата директива не предоставя права във връзка със ситуации, които стоят извън обхвата на действие на законодателството на Общността, като например във връзка с членове на семействата, пребиваващи в трета страна. ê 2005/71/EО съображение 17 (адаптиран) От голямо значение е да се насърчава мобилността на гражданите на трета страна, приети за целите на провеждане на научно изследване, като средство за развитие и консолидиране на контактите и мрежите между партньори, както и като средство за установяване на ролята на Европейската област за изследвания на световно ниво. Научните работници следва да имат възможност за мобилност при условията, създадени с настоящата директива. Условията за мобилност по настоящата директива не бива да се отразяват на разпоредбите, които в момента уреждат признаването на валидността на документите за пътуване. ê 2005/71/EО съображение 18 (адаптиран) Да се обърне специално внимание на улесняването и съдействието за запазването на единството на членовете на семейството на научните работници, според Препоръка на Съвета от 12 октомври 2005 г., с цел да се улесни приемът на граждани на трети страни за провеждане на научни изследвания в Европейската общност.[29] ê 2005/71/EО съображение 19 (адаптиран) С цел да се запази семейната единица и да се даде по-голяма възможност за мобилност, членове на семейството на научния работник трябва да имат възможност да се присъединят към него в друга държава-членка по условията, определени от националното законодателство на тази държава-членка, включително и задълженията ѝ, произтичащи от двустранни или многостранни споразумения. ê 2005/71/EО съображение 20 (адаптиран) На притежатели на разрешения за пребиваване по принцип се разрешава да изпращат молба за кандидатстване по време, когато пребивават на територията на въпросната държава-членка. ê 2005/71/EО съображение 21 (адаптиран) Държавите-членки имат право да искат от кандидатите такса за обработката на заявленията за разрешения за пребиваване. ê 2005/71/EО съображение 26 (адаптиран) В съответствие с параграф 34 от Вътрешноинституционалното споразумение за по-добро законотворчество държавите-членки ще бъдат насърчавани да изготвят, за себе си и в интерес на Общността, собствени таблици, които, доколкото е възможно, да отразяват взаимната връзка между настоящата директива и мерките за нейното транспониране, както и да публикуват тези таблици. ê 2005/71/EО съображение 27 (адаптиран) В съответствие с член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Ирландия е дала предизвестие с писмо от 1 юли 2004 г. относно желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящата директива. ò нов (45) Задължението за транспониране на настоящата директива в националното законодателство следва да се ограничи до онези разпоредби, които представляват съществена промяна в сравнение с предишните директиви. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от предходните директиви. (46) Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите членки относно сроковете за транспониране в националното право и датите за прилагане на директивите, които са посочени в приложение I, част Б, ê 2004/114/EО (адаптиран) ð нов ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: ГЛАВА I ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ Член 1 Предмет Настоящата директива определя: a) условията за прием ð влизане и пребиваване ï на граждани на трети страни на територията на държавите членки за период над три месеца ð 90 дни ï с цел Ö научноизследователска дейност, Õ образование, ученически обмен, ð платен и ï Ö неплатен стаж, Õ безвъзмездно обучение или доброволческа дейност ð и работа като „au pair“ ï; б) правилата относно процедурите за прием за тези цели на граждани на трети страни на територията на държавите-членки. ò нов б) условията за влизане и пребиваване на студенти и платени стажанти от трети страни за период над 90 дни в държави членки, различни от държавата членка, която първа предоставя разрешение на гражданина на трета страна въз основа на настоящата директива; в) условията за влизане и пребиваване на научни работници от трети страни в държави членки, различни от държавата членка, която първа предоставя разрешение на гражданина на трета страна въз основа на настоящата директива. ê 2005/71/EО (адаптиран) ГЛАВА I ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ Член 1 Цел Настоящата директива предвижда условията за приемане на научни работници от трети страни в държавите-членки за срок, по-голям от три месеца, за целите на провеждане на научноизследователски проекти по споразумения за прием с научноизследователски организации. ê 2004/114/EО (адаптиран) ð нов Член 2 Приложно поле 1. Настоящата директива се прилага по отношение на граждани на трети страни, които кандидатстват за прием на територията на определена държава членка с цел Ö научноизследователска дейност, Õ образование, ученически обмен, ð платен и ï Ö неплатен стаж, Õ безвъзмездно обучение или доброволческа дейност ð или работа като „au pair“ ï. 2. Настоящата директива се прилага по отношение на Ö граждани на трети страни Õ : a) гражданите на трети страни, пребиваващи в държавата членка в качеството си на кандидати за убежище или в рамките на режим на субсидиарна или временна закрила; б) гражданите на трети страни, чието експулсиране е било временно преустановено поради фактически или правни основания; в) гражданите на трети страни, членове на семейства на граждани на Съюза, които са упражнили правото си за свободно движение в Ö Съюза Õ Общността; г) гражданите на трети страни, които се ползват със статут на дългосрочно пребиваващи в държавата членка съгласно Директива 2003/109/ЕО на Съвета [30]и упражняват правото си да пребивават в друга държава членка с цел провеждане на учебен курс или професионално обучение; д) гражданите от трети страни, които по смисъла на законодателството на съответната държава членка са в качеството си на работещи срещу възнаграждение или упражняват самостоятелна дейност Ö са самонаети лица Õ. ò нов е) които, съвместно с членовете на своите семейства и независимо от националността си, се ползват от права на свободно движение, равностойни на правата на гражданите на Съюза, по силата на споразумения или между Съюза и държавите членки, или между Съюза и трети държави. ж) стажанти, които идват в Съюза в контекста на вътрешнокорпоративен трансфер по [Директива 2013/хх/ЕС за вътрешнокорпоративните трансфери]. ê 2004/114/EО (адаптиран) Член 3 Определения По смисъла на настоящата директива: а) „гражданин на трета страна“ означава всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 2017, параграф 1 от Договора; ê 2005/71/EО (адаптиран) Член 2 Определения За целите на настоящата директива: а) „гражданин на трета страна“ означава всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 17, параграф 1 от Договора; ê 2005/71/EC б)г) „научен работник“ означава гражданин на трета страна, притежаващ необходимата степен на висше образование, която дава достъп до докторски програми, избран от научноизследователска организация за разработване на научноизследователски проект, за който нормално е необходима горната степен на квалификация; ê 2004/114/EО в) б) „студент“ означава гражданин на трета страна, приет във висше учебно заведение и приет на територията на държавата членка, за да следва като редовен студент определен учебно-образователен курс, което ще представлява неговата основна дейност, в резултат на която ще получи документ за завършено висше образование, признат в държавата членка, включващ дипломи, сертификат или докторантска степен, получени от висшето учебно заведение, като може да покрива и подготвителната програма за този вид обучение, съгласно националното законодателство; г) в) „ученик“ означава гражданин на трета страна, приет на територията на държавата членка, за да провежда признат учебен курс за средно образование в рамките на програма за обмен, провеждана от организация, призната за целта в държавата членка съгласно националното ѝ законодателство или административната ѝ практика; ê 2004/114/EО (адаптиран) д) г) „ Ö неплатен Õ стажант без възнаграждение“ означава гражданин на трета страна, приет на територията на държава членка за определен период на безвъзмездно обучение Ö стаж Õ съгласно нейното националното законодателство Ö на въпросната държава членка Õ; ò нов е) „платен стажант“ означава гражданин на трета страна, приет на територията на държава членка за определен период на стаж, за който той получава възнаграждение съгласно националното законодателство на въпросната държава членка; ж) „доброволец“ означава гражданин на трета страна, приет на територията на държава членка за участието в призната доброволческа програма; ê 2004/114/EО (адаптиран) з) е) „програма за доброволческа дейност“ означава програма за конкретна солидарна дейност, вписваща се в рамките на национална програма Ö , призната от държавата членка Õ или Ö Съюза Õ програма на Общността и следваща цели от общ интерес; ò нов и) „работещ като „au pair“ означава гражданин на трета страна, приет временно от семейство на територията на държава членка в замяна на полагането на лека домашна работа и грижи за деца, с цел подобряването на лингвистичните му умения и знанията му за приемащата държава; ê 2005/71/EО (адаптиран) й) б) „научно изследване“ означава творчески процес, който е започнат Ö се провежда Õ систематично с цел да се увеличи обемът на знания, включително познания за човека, културата и обществото, и използването на този запас от знания с цел да се намерят нови негови приложения; к) в) „научноизследователска организация“ означава държавна или частна организация, която провежда научни изследвания и която е одобрена за целите на настоящата директива от държава членка в съответствие със законодателството или административната практика на последната; ê 2004/114/EО (адаптиран) л) д) „ Ö учебно Õ заведение“ означава публично или частно заведение, признато в приемащата държава членка и/или чиято учебна програма се признава от националното законодателство или от административната практика на тази държава членка Ö въз основа на прозрачни критерии, Õ за целите, посочени в настоящата директива; ò нов м) „възнаграждение“ означава заплащането, под каквато и да е форма, получено в замяна на предоставени услуги и което според националното законодателство или дадена установена практика се счита за съставен елемент от трудово правоотношение; н) „трудова заетост“ означава упражняване на дейности, които включват каквато и да е форма на труд или работа, уредени с националното законодателство или в съответствие с дадена установена практика, за работодател и под негово ръководство и надзор; о) „първа държава членка“ означава държавата членка, която първа предоставя на гражданина на трета страна разрешение въз основа на настоящата директива; п) „втора държава членка“ означава всяка държава членка, различна от първата държава членка; р) „програми на Съюза, включващи мерки за мобилност“ означава програми, финансирани от Съюза, които насърчават насочената към Съюза мобилност на граждани на трети страни; с) „разрешение“ означава разрешение за пребиваване, издадено от органите на държава членка и даващо право на гражданин на трета страна да пребивава законно на територията на тази държава членка съгласно член 1, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1030/2002, или дългосрочна виза; т) „дългосрочна виза“ означава разрешение, издадено от държава членка според предвиденото в член 18 от Шенгенската конвенция, или издадено в съответствие с националното право на държавите членки, които не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген. ê 2004/114/EО ж) „разрешително за пребиваване“ означава всяко разрешение, издавано от органите на държавата-членка и даващо право на гражданин на трета страна да пребивава законно на територията на споменатата държава, съгласно член 1, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1030/2002. ê 2005/71/EО (адаптиран) д) „разрешение за пребиваване“ означава всяко разрешение, под условието „научен работник“, издадено от органите на държава-членка, позволяващо на гражданин на трета страна да пребивава законно на нейна територия в съответствие с член 1, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1030/2002. Член 3 Приложно поле 1. Настоящата директива се прилага за граждани на трети страни, които кандидатстват за прием на територията на държава-членка с цел да разработват научноизследователски проект. 2. Директивата не се прилага за: а) граждани на трети страни, които пребивават в държава-членка като кандидати за международна закрила или по временни схеми за закрила; б) граждани на трети страни, които кандидатстват за пребиваване в държава-членка като учащи, по смисъла на Директива 2004/114/ЕО, с цел да извършват научно изследване, в резултат на което ще придобият докторска степен; в) граждани на трети страни, чието експулсиране е прекратено по фактически или законови причини; г) научни работници, които са командировани от научноизследователска организация към друга научноизследователска организация в друга държава-членка. ê 2005/71/EО (адаптиран) Член 4 По-благоприятни разпоредби 1. Настоящата директива се прилага, без да накърнява по-благоприятни разпоредби на: а) двустранни или многостранни споразумения, сключени между Общността или между Общността и нейните държави-членки, от една страна, и една или повече трети страни, от друга страна; б) двустранни или многостранни споразумения, сключени между една или повече държави-членки и една или повече трети страни. 2. Настоящата директива не засяга правата на държавите-членки да приемат или запазят по-благоприятни разпоредби за лицата, за които директивата се прилага. ê 2004/114/EО (адаптиран) ð нов Член 4 По-благоприятни разпоредби 1. Настоящата директива се прилага, без да засяга по-благоприятните разпоредби на: a) двустранни и многостранни споразумения, сключени между Общността Ö Съюза Õ или Общността Ö Съюза Õ и нейните Ö неговите Õ държави членки, от една страна, и една или няколко трети страни, от друга страна; или б) двустранни или многостранни споразумения, сключени между една или няколко държави членки и една или няколко трети страни. 2. Настоящата директива се прилага, без да накърнява правото на държавите членки да приемат или да прилагат по-благоприятни разпоредби за лицата, за които тя се прилага, ð по отношение на членове 21, 22, 23, 24, 25 и 29, особено в контекста на партньорствата за мобилност ï . ГЛАВА II УСЛОВИЯ НА ПРИЕМАНЕ ê 2004/114/EО Член 5 Принцип 1. Приемането на гражданин на трета страна по реда на настоящата директива подлежи на проверка на неговото досие, която следва да установи дали кандидатът отговаря на общите условия, определени в член 6, и в зависимост от категорията, в която попада, на специалните условия, определени в членове 7—11 14. ò нов 2. Ако всички общи и специални условия за приемане са изпълнени, кандидатите имат право да получат дългосрочна виза и/или разрешение за пребиваване. Ако държава членка издава разрешения за пребиваване само на своя територия и всички условия за приемане, посочени в настоящата директива, са изпълнени, държавата членка следва да предостави на въпросния гражданин на трета страна необходимата виза. ê 2004/114/EО Член 6 Общи условия 1. Гражданин на трета страна, който кандидатства за прием за целите, указани в настоящата директива, трябва: а) да представи пътнически документ с неизтекъл срок на валидност съгласно националното законодателство. Държавите членки могат да изискват срока на валидност на пътническия документ да обхваща поне предвиждания срок на пребиваване; ê 2004/114/EО (адаптиран) б) в случаите, когато той е малолетен по смисъла на националното законодателство на приемащата държава членка, да представи разрешение от родителите си Ö или негов еквивалент Õ за предвиждания престой; в) да разполага със здравна застраховка, покриваща всички рискове, срещу които гражданите на съответната държава членка обичайно са осигурени в последната; ê 2004/114/EО г) да не бъде считан за заплаха за обществения ред, обществената сигурност и общественото здраве; д) ако съответната държава членка го изисква, да представи доказателство за платени такси, дължими за разглеждането на молбата му на основание член 20 31 от настоящата директива; ò нов e) по искане на държавата членка да представи доказателство, че за времето на своя престой разполага с достатъчно средства за покриване на разноските си за издръжка, обучение и завръщане, без това да засяга индивидуалното разглеждане на всеки отделен случай. ê 2004/114/EО (адаптиран) 2. Държавите-членки следва да улесняват процедурите за приемане на граждани на трети страни, обхванати от членове 7 — 11, които участват в програми, уреждащи мобилността към или вътре в Общността. ê 2005/71/EО (адаптиран) ГЛАВА III ПРИЕМ НА НАУЧНИ РАБОТНИЦИ Член 7 Условия за прием 1. Гражданин на трета страна, който кандидатства за прием за целите, указани в настоящата директива: а) представя валидни пътни документи според националното законодателство. Държавите-членки могат да изискат срокът на валидност на документите за пътуването да покрива най-малко продължителността на разрешението за пребиваване; б) представя споразумение за прием, подписано с научноизследователска организация в съответствие с член 6, параграф 2; в) когато е необходимо, представя заявление за финансова отговорност, издадено от научноизследователска организация в съответствие с член 6, параграф 3; и г) не представлява опасност за държавната политика, обществената сигурност или здраве. Държавите-членки проверяват дали всички условия по букви а), б), в) и г) са спазени. 2. Държавите-членки проверяват условията, на които се основава споразумението за прием и при които то е сключено. 3. Ако проверките по параграфи 1 и 2 са завършили и резултатът от тях е положителен, научните работници се приемат на територията на държавите-членки, за да извършват задълженията си по споразумението за прием. ò нов Член 7 Специални условия за научните работници 1. Освен общите условия, посочени в член 6, гражданинът на трета страна, кандидатстващ да бъде приет за извършването на научни изследвания, трябва: а) да представи споразумение за прием, подписано с научноизследователска организация в съответствие с член 9, параграфи 1 и 2; в) когато е необходимо, да представи заявление за финансова отговорност, издадено от научноизследователската организация в съответствие с член 9, параграф 3. 2. Държавите членки могат да проверяват условията, на които се основава и при които е сключено споразумението за прием. 3. Ако проверките по параграфи 1 и 2 завършат с положителен резултат, научните работници се приемат на територията на държавата членка за изпълнение на споразумението за прием. 4. Молбите от граждани на трети страни, които искат да извършват научни изследвания в Съюза, се обработват и разглеждат, докато съответният гражданин на трета страна пребивава извън територията на държавата членка, в която желае да бъде приет. 5. Държавите членки могат да приемат, в съответствие с националните си законодателства, молба, подадена от съответния гражданин на трета страна, когато той вече се намира на тяхна територия. 6. Държавите членки определят дали молбите за разрешения за пребиваване се подават от научния работник или от съответната научноизследователска организация. ê 2005/71/EО (адаптиран) ГЛАВА II НАУЧНОИЗСЛЕДОВАТЕЛСКИ ОРГАНИЗАЦИИ Член 58 Одобрение Ö на научноизследователските организации Õ ê 2005/71/EО (адаптиран) 1. Научноизследователска организация, която желае да приеме научен работник по процедурата за прием, предвидена в настоящата директива, първо трябва да бъде одобрена за тази цел от засегнатата държава членка. 2. Такова одобряване на научноизследователска организация се извършва в съответствие с процедурите, изложени в националното законодателство, или административните практики на държавите членки. Кандидатурите за одобрение от страна на държавни или частни организации се изготвят в съответствие с тези процедури и се основават на предвидените им от закона задачи или корпоративните им цели, в зависимост от това какво е удачно, и на доказателст