BG Официален вестник на Европейския съюз C 159/10

СТАНОВИЩЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА

от 4 май 2011 година

относно предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 2003/71/ЕО и Директива 2009/138/ЕО във връзка с правомощията на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване и на Европейския орган за ценни книжа и пазари

(CON/2011/42)

2011/C 159/05

Въведение и правно основание

На 2 март 2011 г. Европейската централна банка (ЕЦБ) получи искане от Съвета за становище относно предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 2003/71/ЕО и Директива 2009/138/ЕО във връзка с правомощията на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване и на Европейския орган за ценни книжа и пазари (1) (наричана по-долу „предложената директива“).

ЕЦБ е компетентна да даде становище на основание член 127, параграф 4 и член 282, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз, тъй като предложената директива съдържа разпоредби, засягащи приноса на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) за гладкото провеждане на политики, свързани с пруденциалния надзор на кредитните институции и стабилността на финансовата система, както е посочено в член 127, параграф 5 от Договора. Управителният съвет прие настоящото становище съгласно изречение първо на член 17.5 от Процедурния правилник на Европейската централна банка.

Общи забележки

1. За да може наскоро създадената Европейска система за финансов надзор да функционира ефективно е необходимо да бъдат извършени промени в законодателството на Съюза в сферата на действие на трите европейски надзорни органа (ЕНО) (2) и на Европейския съвет за системен риск (ЕССР) (3). В този смисъл предложената директива, изменяща законодателството в секторите на застраховането и ценните книжа — основно Директива 2009/138/ЕО (4) и в по-малка степен Директива 2003/71/ЕО (5) — допълва вече приетата с Директива 2010/78/ЕС (6) правна рамка. Следователно настоящото становище следва да се разглежда във връзка със Становище CON/2010/23 на ЕЦБ (7).

2. Становището оценява предложената директива от гледна точка на финансовата стабилност. Съдържащите се в настоящото становище забележки и предложения за изменения поставят акцент върху аспекти, имащи отношение към реформата на структурата на надзора, участието на ЕЦБ, ЕСЦБ и ЕССР, както и реда за сътрудничество и обмен на информация с ЕНО и компетентните национални органи. То също така обръща специално внимание върху необходимостта от използването на съгласувани подходи във всички сектори на финансови услуги, когато това е уместно, с оглед на осигуряването на равни възможности и като инструмент за сближаване на надзорните практики.

Специфични забележки

Единен европейски наръчник във финансовия сектор

3. Изработването на единен европейски наръчник за всички финансови институции на единния пазар (8), което ЕЦБ напълно подкрепя (9), изисква: i) правилно определяне на съответните области за делегирани актове и за актове за изпълнение; ii) адекватно участие на ЕНО в подготовката на тези актове, отчитайки техническия им характер и необходимостта да се разчита на тясно специализирания експертен опит на надзорните органи; и iii) последователен и координиран подход във всички сектори при приемането на тези мерки за изпълнение.

Консултативна роля на ЕЦБ по отношение на проекти на делегирани актове и актове за изпълнение

4. Имайки предвид значението на функцията, която ще изпълняват делегираните актове и актовете за изпълнение, приети съгласно членове 290 и 291 от Договора (10), като съществен елемент от единния наръчник, ЕЦБ прави следните забележки по отношение на изпълнението на своята собствена консултативна роля по силата на член 127, параграф 4 и член 282, параграф 5 от Договора. Първо, проекти на делегирани актове и актове за изпълнение на Комисията се квалифицират като „предложени актове на Съюза“ по смисъла на първо тире от член 127, параграф 4 и член 282, параграф 5 от Договора. Както делегираните актове, така и актовете за изпълнение представляват правни актове на Съюза. Важно е да се отбележи, че в повечето езикови версии на член 282, параграф 5 от Договора се посочват „проекти“ на правни актове на Съюза, по които се изисква провеждане на консултации с ЕЦБ (11). Следователно обхватът на задължението за провеждане на консултации с ЕЦБ не се ограничава единствено дo проектите на актове, основаващи се на предложение на Комисията. Второ, в Решение OLAF (12), Съдът пояснява, че задължението за провеждане на консултации с ЕЦБ е насочено „най-вече да гарантира, че законодателят приема акта едва след като е бил изслушан органът, който поради специфичните функции, които изпълнява в рамките на Общността във въпросната област и поради изключителната експертиза от която се ползва, е в особено добра позиция да играе полезна роля в разглеждания законодателен процес“. Предвид гореизложеното, с цел извличане на най-голяма полза от осъществяването на нейната консултативна роля, ЕЦБ следва да бъде своевременно консултирана по всички проекти на актове на Съюза, включително проекти на делегирани актове и актове за изпълнение в областите на нейната компетентност. ЕЦБ изпълнява консултативната си роля, като напълно се съобразява със сроковете за приемане на тези актове.

Ред за обмен на информация

5. Във връзка с измененията от общ характер, които са общи за голяма част от секторното законодателство и необходими за функционирането на новите органи, ЕЦБ подчертава важността да се гарантира включването на подходящи канали за обмен на информация в съответното приложимо към финансовия сектор законодателство. Поради това ЕЦБ предлага изменение на Директива 2009/138/ЕО съобразно съответните разпоредби на Директива 2006/48/ЕО (13), според които компетентните органи и Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) не са възпрепятствани да предоставят информация на централни банки от ЕСЦБ, включително ЕЦБ, когато това е уместно, на други национални власти, които отговарят за надзора на платежните системи, както и на ЕССР, когато тази информация е свързана с техните съответни задачи (14). Следва да бъде установен и подходящ ред за обмен на информация при извънредни ситуации.

Сближаване между всички сектори на финансови услуги

6. Като отчита ограничените цели на предложената директива, ЕЦБ е на мнение, че законодателната рамка на Съюза следва да бъде съгласувана, когато това е уместно, във всички сектори на финансови услуги, по-специално за да се избегне регулаторен арбитраж. Например ЕЦБ предлага развиване на междусекторното сближаване в следните области: 6.1 Третиране на финансови холдинги при изчисляване на собствените им средства: ЕЦБ е на мнение, че може да се увеличи съгласуваността при третирането на „участия“ в един и същи сектор и във всички сектори на финансови услуги при изчисляване на собствените им средства, за да се избегне регулаторен арбитраж между правни субекти и/или между субекти към един финансов конгломерат (15). По-специално ЕЦБ препоръчва още по-пълно синхронизиране на определението за участие в застрахователни предприятия и кредитни институции в Директива 2006/48/ЕО (16) и Директива 2009/138/ЕО (17) и методите, които се използват на групово равнище, за да се преодолее двупосочността, произтичаща от междусекторни участия (18). Създаденият с регламентите за ЕНО (19) Подкомитет по финансовите конгломерати може да играе важна роля за насърчаването на междусекторното сближаване. 6.2 Разглеждане на въпроса за финансовата стабилност: всякакви проциклични ефекти, свързани с прилагането на законодателната рамка на Платежоспособност II и, когато е уместно, приносът на антицикличните механизми към финансовата стабилност, включително по отношение на посочената в предложената директива премия за неликвидност, могат да бъдат допълнително оценени. 6.3 Политики и схеми за възнагражденията: съобразно целите на препоръката на Комисията (20), ЕЦБ най-общо приветства текущата работа по политиките и схемите за възнагражденията в контекста на мерките за изпълнение на Платежоспособност II (21); международно утвърдените принципи на политиките за възнагражденията на високо равнище, разработени за банките и съответните стандарти за прилагане (22) следва да се прилагат в застрахователния сектор (23), като се вземат предвид и специфичните му особености, когато това е уместно. 6.4 Кредитни оценки: съгласно предложената директива на ЕОЗППО ще бъдат възложени определени задачи, свързани с: i) преценка на приемливостта на агенциите за външна кредитна оценка (АВКО); и ii) класифициране на техните кредитни оценки по обективна скала на степените на кредитно качество (24), във връзка с което Комисията трябва да приеме подробни критерии под формата на делегирани актове (25). Като подкрепя по принцип тези нови задачи, възложени на ЕОЗППО и като отчита специфичните особености на всеки от секторите на финансови услуги, ЕЦБ също така отбелязва, че приемливостта на АВКО вече е разгледана в контекста на Директива 2006/48/ЕО (26) и Регламент (ЕО) № 1060/2009 (27). Предвид гореизложеното и с оглед на междусекторния характер на тези въпроси, ЕЦБ предлага за тази цел, преди предприемането на законодателни действия, да се извърши оценка с участието на трите ЕНО, за да се осигури съгласуваност и взаимодействие между съответното секторно законодателство на Съюза, включително всички възможни мерки за изпълнение. 6.5 Определяне на „изключителен срив на финансовите пазари“: В случай на неспазване на капиталовото изискване за платежоспособност, надзорният орган изисква от застрахователното или презастрахователното предприятие да предприеме необходимите мерки най-много в рамките на девет месеца (28). В случай на изключителен срив на финансовите пазари надзорният орган може да удължи този срок с друг подходящ срок, „отчитащ всички съответни фактори“ (29). Съгласно предложената директива, ЕОЗППО установява и декларира наличието на изключителен срив на финансовите пазари, във връзка с който Комисията следва да приеме делегирани актове, определящи процедурите, които ЕОЗППО трябва да следва за установяването на съществуването на такива събития и „факторите“, които трябва да бъдат отчетени, включително максималния „друг подходящ срок“ (30). ЕЦБ подкрепя предложената за ЕОЗППО роля да гарантира съгласуваността на подходите във всички държави-членки. Поради същата причина би било подходящо консултиране с ЕССР и въвеждане на качествени и количествени критерии, методи и изисквания за определяне на тези събития. Следва да се предостави допълнително изясняване на взаимодействието между декларирането от ЕОЗППО на събития на изключителен срив на финансовите пазари, декларирането от Съвета на извънредни ситуации по смисъла на регламентите за ЕНО (31) и също така мерките, предприети от надзорните органи при изключителни обстоятелства в случай на допълнително влошаване на финансовото състояние на съответното предприятие (32).

Преходни разпоредби

7. Макар че ЕЦБ разбира необходимостта от преходни изисквания (33), би било уместно в някои случаи да се намалят съществено 10-годишните максимални срокове, предвидени за приемането на определени преходни разпоредби за осигуряване на подходящите стимули за своевременно прилагане на реформата на Платежоспособност II (34). Като пример и с оглед на важността на последователния подход за осигуряване на качествена отчетност, прилагането на методите и допусканията, които трябва да се използват при оценката на активите и пасивите, следва да се извърши в рамките на разумен период от време.

Когато ЕЦБ препоръчва изменения на предложената директива, в приложението са представени конкретните предложения за изменения с обяснителен текст към тях.

Съставено във Франкфурт на Майн на 4 май 2011 година. Председател на ЕЦБ Jean-Claude TRICHET

(1) COM(2011) 8 окончателен.

(2) Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/78/ЕО на Комисията (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 12); Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/79/ЕО на Комисията (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 48); Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/77/ЕО на Комисията (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 84), (наричани по-долу заедно „регламентите за ЕНО“).

(3) Виж Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 1) и Регламент (ЕС) № 1096/2010 на Съвета от 17 ноември 2010 година за възлагане на Европейската централна банка на специфични задачи, свързани с дейността на Европейския съвет за системен риск (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 162).

(4) Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) (преработена) (ОВ L 335, 17.12.2009 г., стр. 1).

(5) Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (ОВ L 345, 31.12.2003 г., стр. 64).

(6) Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г за изменение на директиви 98/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 120).

(7) Становище CON/2010/23 от 18 март 2010 г. относно предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на директиви 1998/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския банков орган, Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване и Европейския орган за ценни книжа и пазари (ОВ C 87, 1.4.2010 г., стр. 1).

(8) Виж например съображение 22 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 и съображение 14 от Директива 2010/78/ЕС.

(9) Виж например параграф 2 от Становище CON/2009/17 от 5 март 2009 г. по искане на Съвета на Европейския съюз относно предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО по отношение на банки — филиали на централни институции, определени елементи на собствения капитал, големи експозиции, надзорна уредба и управление при кризи (ОВ C 93, 22.4.2009, стр. 3), параграф 2 от Становище CON/2010/5 от 8 януари 2010 г. относно три предложения за регламенти на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейски банков орган, Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване и Европейски орган за ценни книжа и пазари (ОВ C 13, 20.1.2010, стр. 1) и параграф 1.3.1 от Становище CON/2010/23.

(10) Членове 290 и 291 от Договора се намират в част 6, глава 2, раздел 1, озаглавен „Правни актове на Съюза“.

(11) Член 282, параграф 5 от Договора съдържа понятието проекти на актове на Съюза в следните езикови версии: българска („проект на акт на Съюза“); испанска („proyecto de acto de la Unión“); датска („udkast“); немска („Entwurf für Rechtsakte der Union“); естонска („ettepanekute“); гръцка („σχέδιο πράξης της Ένωσης“); френска („projet d'acte de l'Union“); италианска („progetto di atto dell'Unione“); латвийска („projektiem“); литовска („Sąjungos aktų projektų“); нидерландска („ontwerp van een handeling van de Unie“); португалска („projectos de acto da União“); румънска („proiect de act al Uniunii“); словашка („navrhovaných aktoch Únie“); словенска („osnutki aktov Unije“); финска („esityksistä“); шведска („utkast“). Ирландската версия съдържа „gniomh Aontais arna bheartu“, което съответства на понятието „планирани“ актове на Съюза.

(12) Решение от 10 юли 2003 г. по дело Комисия на Европейските Общности/Европейска централна банка (C-11/00, Recueil, 2003 г., стр. I-7147), по-специално точки 110 и 111.

(13) Виж член 49 и член 130, параграф 1 от Директива 2006/48/ЕО.

(14) Виж например параграфи 13—15 от Становище CON/2009/17 и параграф 2.2 от Становище CON/2010/23.

(15) Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и Директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 35, 11.2.2003 г., стр. 1).

(16) Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 1). По-специално член 4, параграф 10 и член 57.

(17) Виж член 92, параграф 1, буква б), изменен от предложената директива, във връзка с член 212, параграф 2, трета алинея.

(18) Например разликите в определенията на „трайна връзка“ и „съществено влияние“ по отношение на понятието „участие“ или относно праговете за приспадане, които варират от 20 % в застрахователното законодателство до 10 % в банковото законодателство.

(19) Виж член 57, параграф 1 от регламентите за ЕНО.

(20) Виж по-специално съображение 8 и параграфи 1.1 и 2.1 от Препоръка на Комисията от 30 април 2009 г. относно политиката на възнаграждения в сектора на финансовите услуги (ОВ L 120, 15.5.2009 г., стр. 22).

(21) Виж работен документ на Комисията (Генерална дирекция „Вътрешен пазар и услуги“), Consultation paper on the UCITS depositary function and on the UCITS managers’ remuneration (Документ за консултация относно на задълженията на депозитар на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) и възнагражденията на управителите на ПКИПЦК), 14.12.2010 г., стр. 26 (достъпен на адрес: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/ucits/consultation_paper_en.pdf).

(22) Виж по-специално член 22 и приложение V към Директива 2006/48/ЕО и CEBS Guidelines on Remuneration Policies and Practices (Насоки на CEBS относно политиките и практиките за възнагражденията), 10 декември 2010 г., достъпни на: http://eba.europa.eu/cebs/media/Publications/Standards%20and%20Guidelines/2010/Remuneration/Guidelines.pdf.

(23) Виж CEIOPS’ Advice for Level 2 Implementing Measures on Solvency II: Remuneration Issues (Съвет на КЕЗППН за мерки за изпълнение на ниво 2 относно Платежоспособност II: въпроси, свързани с възнагражденията), CEIOPS-DOC-51/09, https://eiopa.europa.eu/fileadmin/tx_dam/files/consultations/consultationpapers/CP59/CEIOPS-DOC-51-09%20L2-Advice-Remuneration-Issues.pdf.

(24) Виж член 2, параграф 20 от предложената директива — предложения нов член 109a, параграф 1, буква а) от Директива 2009/138/ЕО.

(25) Виж съображение 18 и член 2, параграф 21 от предложената директива — предложената нова буква н) на член 111, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО.

(26) Виж членове 81—83 от Директива 2006/48/ЕО, както и приложение VI, част 2 към нея.

(27) Регламент (ЕО) № 1060/2009 от 16 септември 2009 г. на Европейския парламент и на Съвета относно агенциите за кредитен рейтинг (ОВ L 302, 17.11.2009 г., стр. 1).

(28) Член 138 от Директива 2009/138/ЕО.

(29) Член 138, параграф 4 от Директива 2009/138/ЕО.

(30) Член 2, параграфи 30 и 31 от предложената директива.

(31) Член 18 от регламентите за ЕНО.

(32) Член 138, параграф 5 от Директива 2009/138/ЕО.

(33) Съгласно предложената директива, максималните срокове за преходните разпоредби са установени в Директива 2009/138/ЕО. Действителните срокове обаче, определени в делегирани актове, могат да бъдат по-кратки (виж също съображение 30 от предложената директива).

(34) Член 75 от Директива 2009/138/ЕО — виж член 308а, параграф 5 и член 308б, буква д) от предложената директива.