BG    BG  КОМИСИЯ  НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ  ОБЩНОСТИ  
Брюксел , 31.1.2007 
COM(2007) 33 окончателен  
  
СЪОБЩЕНИЕ  НА КОМИСИЯТА  
Секторно  проучване  съгласно  член  17 от Регламент  1/2003 относно  банкиране  на 
дребно  (окончателен  доклад ) 
{SEC(2007) 106} 
 
BG 2   BG СЪОБЩЕНИЕ  НА КОМИСИЯТА  
Секторно  проучване  съгласно  член  17 от Регламент  1/2003 относно  банкиране  на 
дребно  (окончателен  доклад ) 
1. На 13 юни 2005 г. Комисията  започна  проучване  за банкирането  на дребно . 
Инструментът  за секторно  проучване  има своето  правно  основание  в член  17, 
параграф  1 от Регламент  (ЕО) № 1/2003. Съгласно  тази разпоредба , Комисията  
може  да реши  да извърши  проучване  в конкретен  сектор  на икономиката  или 
на определени  видове  споразумения  в различни  сектори , където  тенденцията  за 
търговия  между  държавите  членки , фиксираните  цени  или други  обстоятелства  
предполагат , че конкуренцията  може  да бъде  ограничена  или изкривена  в 
рамките  на общия  пазар . Настоящият  документ  е окончателният  доклад  от 
проучването  за банкирането  на дребно1. 
1. ВЪВЕДЕНИЕ  
2. Европейският  банков  сектор  е претърпял  значителен  растеж  и диверсификация  
през последните  две десетилетия . Днес  той директно  осигурява  над три 
милиона  работни  места  в ЕС. Банкирането  на дребно  – определено  като услуги  
към потребителите  и малките  и средни  предприятия  (МСП ) – остава  най-
важният  подсектор  на банкирането , представляващ  над 50 % от общата  
активност  на ЕС по отношение  на брутния  приход . Комисията  оценява , че през  
2004 г. дейността  по банкирането  на дребно  в Европейския  съюз  генерира  
брутен  доход  от 250–275 милиарда  еуро , еквивалентни  на около  2 % от общия  
БВП2 на ЕС.  
3. Европейският  сектор  за банкиране  на дребно  осигурява  важни  услуги , 
включително  спестяване , заеми  и плащания  към потребители  и малки  и средни  
предприятия  (МСП ). Но редица  индикатори  като фрагментиране  на пазара , 
постоянни  цени  и инертност  на потребителите  предполагат , че конкуренцията  в 
пазара  на ЕС за банкиране  на дребно  може  да не работи  ефективно . На ос-
нование  на Регламент  (ЕО) № 1/20033 Комисията  реши  да извърши  проучване  в 
сектора  за банкиране  на дребно4, особено  по отношение  на трансграничната  
конкуренция .  
                                                 
 
1 Междинните  отчети  са публикувани  на 12 април  2006 г. (разплащателни  карти ) и 17 юли 2006 г. 
(разплащателни  сметки  и свързани  с тях услуги ). 
2 Цифрите  са взети  от Междинен  отчет  II на проучването  на пазара  на банкирането  на дребно . 
3 Виж : http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site /en/oj/2003/l_001/l_00120030104en00010025.pdf . 
4 Виж : 
http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/others/ sector_inquiries/financial_services/decision_retai
lbanking_en.pdf  
 
BG 3   BG 4. Проучването  на сектора  образува  част от по-широкия  политически  контекст  на 
Лисабонската  програма  и ще помогне  при осъществяването  на целите , описани  
в Бялата  книга  за политиката  на финансовите  услуги  2005–20105, където  
Комисията  подчертава  важността  на близкото  взаимодействие  между  
политиката  на вътрешния  пазар  и политиката  за конкуренция . Също  така като 
приоритет  е идентифицирано  създаването  на по-конкурентна  среда  между  
доставчиците  на услуги , особено  тези, които  са активни  в пазара  на дребно . 
Достигането  на тези цели  ще позволи  на европейските  потребители  да се 
облагодетелстват  от всички  ползи  от вътрешния  пазар . Проучването  на сектора  
за банкиране  на дребно  допринася  за този дневен  ред, като хвърля  светлина  
върху  функционирането  на пазара ; подчертава  възможни  слабости  на пазара  и 
идентифицира  къде  тези слабости  могат  да бъдат  преодолени  чрез закона  за 
конкуренция  и, когато  е подходящо , чрез други  мерки .  
5. За да се подкрепи  развитието  на единен  пазар  за финансови  услуги  и да се 
използва  пълния  потенциал  на ползите  от еурото , Европейската  банкова  ин-
дустрия  създава  Единна  европейска  платежна  зона (SEPA). Проектът  SEPA 
цели  създаване  на интегриран  пазар  за услуги  на разплащане , който  е предмет  
на ефективна  конкуренция  и където  няма  да има разграничение  между  
трансгранични  и национални  плащания  в рамите  на Еврозоната . Комисията  и 
Европейската  централна  банка  усилено  подкрепят  и работят  в тясно  
сътрудничество  с индустрията  по развитието  на SEPA. 
2. ОСНОВНИ  КОНСТАТАЦИИ  НА ПРОУЧВАНЕТО  НА СЕКТОРА  НА БАНКИРАНЕ  НА 
ДРЕБНО . 
6. Проучването  на сектора  е идентифицирало  редица  симптоми , които  показват , 
че конкуренцията  може  да не функционира  правилно  в известни  области  на 
банкирането  на дребно . Проучването  е потвърдило , че пазарите  остават  
фрагментирани  по национални  граници , включително  инфраструктурата  на 
банкирането  на дребно  като системи  за разплащане  и кредитни  регистри .  
7. Различните  пазарни  структури  могат  да обяснят  различията  в поведението  и 
функционирането  на банковия  сектор  между  държавите  членки . Както  показва  
проучването , това се отразява  например  в голямото  разнообразие  на размера  на 
печалбата , цените  и моделите  за продажби  между  държавите  членки . За 
разлика  от това проучването  е открило  наличие  на уеднаквяване  на цени  и 
политики  на банки  в рамките  на отделна  взета  държава -членка . Високата  норма  
на печалба  може  да е сигнал  за цикъл  на подкрепяне  на бизнеса  и благоприятни  
макрофинансови  условия  или редица  други  фактори , включително  увеличена  
ефективност  на банковите  операции . Но в някои  държави -членки  съвместното  
съществуване  на поддържана  висока  норма  на печалба , висока  пазарна  
концентрация  и наличие  на входни  бариери  причинява  загриженост  относно  
способността  на банките  да използват  своето  пазарно  влияние  в ущърб  на 
отделни  потребители  и малки  фирми . 
                                                 
 
5 Виж : http://ec.europa.eu/internal_market/finances/policy/index_en.htm   
 
BG 4   BG 8. Проучванията  в сектора  са идентифицирали  редица  фактори , които  могат  да 
подсказват , че гореописаните  симптоми  могат  да отразяват  проблем  с 
конкуренцията . Първо , банковата  индустрия  се характеризира  с разнообразие  
от възможни  входни  бариери . Тези  бариери  могат  да включват  мрежови  и 
стандартизационни  изисквания  за определени  инфраструктури , или да имат  
регулаторна  или поведенческа  природа . От гледна  точка  на политиката  за 
конкуренция  поведенческите  входни  бариери  причиняват  значително  
безпокойство , например  бариерите  за достъп  до системите  за разплащане , 
които  могат  да бъдат  резултат  от злоупотреба  с доминиращо  положение  – 
например  чрез доминираща  пазара  мрежа  – или чрез координирано  поведение  
на утвърдени  участници  на пазара  за изключване  на нови  участници . 
9. На второ  място , природата  на банкирането  на дребно  създава  област  за фор-
мално  сътрудничество  между  играчите  на пазара . Някои  видове  сътрудни -
чество  (например  създаване  и използване  на общи  стандарти  и платформи ) 
може  да бъде  необходимо , за да се генерира  ефективност . Но сътрудничество , 
което  се разширява  до ниво  стратегии  на банките , ценова  политика  или по-
литика  за продажби , може  да доведе  до тайни  споразумения  и да ограничи  
конкуренцията  и/или да изключи  трети  страни .  
10. По време  на проучването  на пазара  в рамките  на изследването  и последвалата  
публична  консултация , банките  са имали  възможността  да изтъкнат  
конфиденциално  входните  бариери  и проблемите  за конкуренцията , с които  те 
се сблъскват . Много  малко  на брой  банки  са избрали  да предоставят  
информация , въпреки  че няколко  от тях са посочили  съществени  поведенчески  
бариери , с които  се сблъскват  като чуждестранни  участници . 
11. Проучването  на сектора  е идентифицирало  загриженост  по отношение  на кон-
куренцията  в следните  области : (1) системи  за разплащане , включително  
системи  за плащане  с карти ; (2) кредитни  регистри ; (3) сътрудничество  между  
банки ; и (4) определяне  на цени  и политики . Следователно  може  да има нужда  
от действия  от страна  на органите  по конкуренцията , в близко  сътрудничество  
с регулаторни  и надзорни  органи , за да се засили  конкуренцията  в няколко  
държави -членки .  
2.1. Системи  за разплащане  
2.1.1. Системи  за плащане  с карти  
12. Европейската  индустрия  за плащане  с карти  осигурява  значителна  част от 
продажбите  в Европа . Общите  обеми  на продажби  със сделки  с кредитни  карти  
в ЕС през 2005 година  са повече  от 1 350 милиарда  еуро6. 
                                                 
 
6 Тази  оценка  се отнася  единствено  до точката  за сделки  за продажби . Сделки  с банкомати  (ATM) 
не са включени . 
 
BG 5   BG 13. Проучването  на сектора  е идентифицирало  няколко  значителни  проблеми  за 
конкуренцията  на Европейския  пазар  за разплащане  с карти7, които  потвържда -
ват потребността  от въвеждане  на строг  закон  за конкуренцията  в тясно  сътруд -
ничество  с националните  институции  за конкуренцията . Комисията  вече е 
предприела  мерки  по няколко  случая , включително  MasterCard8 и Groupement 
des Cartes Bancaires9. 
2.1.1.1. Голямото  разнообразие  от такси  за картите  в ЕС  
14. Значителната  разлика  в таксите  за търговци , притежатели  на карти  и 
между  банките  (многостранни  обменни  такси ) в държавите -членки  подчертава  
фрагментацията  на пазара . През  2004 г. междубанковите  такси  за ползването  на 
мрежата  на кредитните  карти  Visa и MasterCard в Португалия  са били  повече  от 
два пъти  по-високи  отколкото  тези в Словакия . Междувременно  търговските  
такси  за същия  вид карти  в Португалия  и Република  Чехия  са били  повече  от 
три пъти  по-високи  от нивата  на таксите  във Финландия  и Италия . Въпреки  че 
държавите -членки  имат  твърде  различно  историческо  минало , разлики  от 
такава  величина  могат  да бъдат  обяснени  с наличието  на бариери  пред  
конкуренцията .  
15. Идентифицираните  многостранни  обменни  такси  пораждат  загриженост  за 
конкуренцията  особено  в някои  държави . Мрежите  за плащане  с кредитни  
карти  твърдят , че при установяване  по типичния  начин  на механизмите  за 
плащане  с кредитни  карти10, издателите  на кредитни  карти  обикновено  носят  
основните  разходи  на системата  за разплащане , докато  по-голяма  част от 
приходите  се събират  под формата  на търговски  такси . Следователно  мрежите  
за разплащане  с кредитни  карти  отстояват , че съществува  необходимост  за 
преразглеждане  на дисбаланса  на разходите  чрез механизъм  на обменни  такси , 
тоест  такса , заплащана  от страна  на получателите  на издателите  на картите . Но 
има доказателства , че повечето  национални  мрежи  на дебитни  карти  задават  
значително  по-ниски  (или дори  нулеви ) обменни  такси , отколкото  между -
народните  мрежи  относно  разплащането  с дебитни  карти , което  има за резултат  
по-ниски  търговски  такси . 
                                                 
 
7 Текущият  анализ  не е разширен  за сделки  с ATM. 
8 Случай  COMP/34579. 
9 Случай  COMP/38606.  
10 Един  типичен  механизъм  за разплащане  с карти  е описан  в Междинен  отчет  I за разплащане  с 
карти   
 
BG 6   BG 16. Анализът  на данните  от проучването  на пазара  показва , че самото  издаване  на 
картата  (тоест  без обменни  такси ) генерира  положителни  печалби  в двадесет  
държави -членки .11 Има продължаващ  дебат  за това, доколко  механизмите  за 
многостранни  обменни  такси  са незаменими  на практика  за осигуряването  на 
ефективно  действие  на мрежите  за разплащане  с кредитни  карти , и, ако такива  
многостранни  обменни  такси  са крайно  необходими  – за необходимите  условия  
за тяхното  въвеждане . 
2.1.1.2. Структурни  бариери  в мрежите  за разплащане  с карти  
17. В няколко  страни -членки  извършването  на транзакции  с Visa и/или MasterCard 
се осъществява  от участник  на пазара  с монополни  позиции . Такъв  участник  
действа  като джойнт -венчър  на банки  с утвърдени  позиции  на пазара , които  в 
същото  време  издават  карти  на този пазар . Тази  ситуация  може  да позволи  на 
картоиздателите  да упражняват  значително  пазарно  влияние  и по този начин  
това да доведе  до неконкурентни  търговски  такси .  
2.1.1.3. Споразумения  за достъп  и управление  
18. В международни  мрежи  (Visa и MasterCard), както  и в националните  системи  за 
разплащане  с карти  на Белгия , Дания , Финландия , Франция , Унгария , 
Ирландия , Италия , Люксембург , Нидерландия , Португалия  и Испания , 
правилата  за членство  запазват  правото  за издаване  и придобиване  на 
кредитни  и/или финансови  институции , или на юридическо  лице  под 
директния  контрол  на тези институции . Въпреки  че може  да се оспорва , че това 
предварително  условие  е оправдано  от гледна  точка  на надзора  или по причини  
за финансова  стабилност , то ограничава  участието  на търговците  и на фирмите , 
предоставящи  услуги  по обработката  при издаване  и придобиване  на карти , и 
следователно  подкопава  вътрешно -мрежовата  конкуренция  в тези страни . 
Подобна  загриженост  се появява  и по отношение  на достъпа  до 
инфраструктури .12 В Ирландия , Нидерландия  и Португалия  правилата  на 
националните  системи  изискват  местно  присъствие  на чуждестранен  участник  
чрез учредяване  на местен  клон  и/или дъщерна  фирма . Това  изискване  
увеличава  разходите  за навлизане  на пазара  от чуждестранния  участник , което  
може  да ограничи  вътрешно -мрежовата  конкуренция .  
19. Съгласно  известни  споразумения  за управление  в рамките  на френската  и 
испанска  национална  система  за разплащане  с карти , както  и в мрежите  на Visa 
и MasterCard, асоциираните  членове  са задължени  да докладват  чувствителна  
бизнес  информация  на основните  членове  без реципрочно  споделяне  на данни . 
Това  подкопава  конкурентната  позиция  на асоциираните  членове  и намалява  
конкурентния  натиск  върху  основните  членове . 
                                                 
 
11 Португалия , Латвия , Естония , Република  Чехия  и Италия  имат  най-високите  нива  на печалба  от 
издаване  на карти  съгласно  оценките  (съотношение  на бруто  печалба  към-обем  на разходите  
най-малко  60%), без отчитане  на приходите  от обменни  такси . 
12 Изискването  на финансовата  институция  обаче  може  да не се изпълнява  повече , когато  се 
приложи  предложената  Директива  за услуги  по разплащането . 
 
BG 7   BG 2.1.1.4. Мрежови  правила  и такси  за членство  
20. Получателите  прилагат  смесване13 за конкуриращи  се продукти  както  за на-
ционални , така и за международни  системи  за разплащане  с карти . 
Получателите  във Франция , Белгия , Дания , Унгария , Ирландия  и Португалия  
докладват  пълно  (100%) смесване  на търговските  такси  за Visa и MasterCard, 
докато  в Испания , Швеция  и Малта  смесването  се докладва  за повече  от 60% от 
случаите . Резултатите  от проучването  показват , че смесването  на цените  може  
да отслаби  междумрежовата  ценова  конкуренция , което  от своя страна  довежда  
до това, че търговците  на дребно  плащат  по-високи  такси .  
21. Някои  мрежови  правила  за съвместна  търговска  марка14 могат  да възпре -
пятстват  навлизането  на пазара  или най-малко  да го направят  по-трудно . 
Забраната  за съвместна  търговска  марка  с мрежи , които  се считат  за 
конкурентни , както  и с институции , които  не са банки , може  да ограничи  
конкуренцията  между  мрежите  и съответно  между  банките  и небанките . 
22. Аналогично , забраната  за търговци  да облагат  клиенти  с такси  за ползване  
(surcharging)15, в много  мрежи  може  да затрудни  развитието  на по-ефективни  
инструменти  за разплащане , тъй като истинските  разходи  се скриват  за потре -
бителите  чрез кръстосаното  субсидиране . 
23. Въпреки  че таксите  за присъединяване  за банки  варират  значително  в мрежите  
на ЕС, системите  за разплащане  в някои  държави -членки  (например  Белгия , 
Дания , Финландия ) въвеждат  особено  високи  такси  за присъединяване , като по 
този начин  директно  разубеждават  новите  участници  от присъединяване  към 
кръга  на членовете . Анализът  на нивото  на членските  такси  показва , че голе-
мината  на таксите  за присъединяване /членство  не може  да се обясни  
единствено  от размера  на съответната  държава . 
2.1.1.5. Двустранни  споразумения  за преференциални  такси  
24. Чрез  сключване  на и работа  на базата  на преференциални  обменни  
споразумения , монополните  играчи , участващи  както  в дейности  по издаване , 
така и по придобиване , могат  индиректно  да възпрепятстват  навлизането  на 
нов участник  на пазара , като не прилагат  същите  благоприятни  условия  за 
новодошлите , като по този начин  повишават  техните  разходи  за включване . 
Двустранни  споразумения  за преференциален  междубанков  обмен16 (такси  за 
                                                 
 
13 „Смесването” е практика  на банката  при придобиване , при която  бизнеса  се облага  с обща  цена  за 
приемане  на карти  от различни  видове  и/или издадени  от различни  мрежи , без разлика  между  
нивата  на междубанкови  обменни  такси. 
14 Дефиницията  за „съвместна  търговска  марка ” може  да варира  за различните  мрежи  за карти . В 
общия  случай  тя се отнася  до наличието  на фирмен  знак на мрежата  от карти  и втори  знак (на 
друга  мрежа  или небанка ) върху  лицевата  страна  на картата .  
15 „ surcharging ” е опция , достъпна  на търговците , за да изискат  допълнителни  такси  за 
използването  на най-скъпите  инструменти  за разплащане . 
16 Сделките  съгласно  преференциални  споразумения  за такси  са също  така известни  като сделки  
„on-us”, т.е. когато  издателят  и придобиващият  са същите  или принадлежат  на една  и същагрупа . 
 
BG 8   BG транзакции  в рамките  на групата ) съществуват  най-малко  в Португалия , 
Белгия , Австрия , Испания  и Великобритания . От момента  на публикуването  на 
междинния  доклад  на Комисията  за разплащателните  карти  през април  2006 г., 
банките  в повечето  от тези държави  са започнали  да преразглеждат  своите  
споразумения  за обменни  такси  в рамките  на групата  и Комисията  отчита  
първите  развития  в тези пазари . 
25. Във Великобритания , Ирландия  и Финландия  съществуването  на двустранни  
клирингови  споразумения  между  местни  банки  прави  навлизането  на пазара  по-
трудно . По правило  новите  участници  имат  нужда  да намерят  банка -поръчител  
за клиринга  на сделката , като тази банка  в общия  случай  не е настроена  за 
подпомагане  на потенциални  конкуренти . 
2.1.2. Системи  за разплащане , различни  от разплащането  с карти  
26. Достъпът  до системи  за клиринг  и сетълмънт  е необходим  за всяка  банка , която  
планира  да навлезе  в пазара  на банкиране  на дребно  и възнамерява  да предлага  
на клиентите  ключови  банкови  услуги  като например  текущи  сметки . Операто -
рите  на изградените  инфраструктури  имат  потенциала  да създадат  бариери  
пред  навлизането , които  бариери  могат  да бъдат  в разнообразни  форми : 
- Различни  класове  на членство  и специални  изисквания  за директно  
членство : националните  клирингови  системи  се различават  в различна  
степен  относно  класовете  на членство . В някои  случаи  тези споразумения  
за членство  могат  да изкривят  условията , съгласно  които  отделните  
институции -членки  се конкурират  помежду  си или съгласно  които  
евентуалните  нови  членове  могат  да се конкурират  с утвърдените  такива . 
- Изискването  „Потребността  да бъдеш  банка ”: повечето  клирингови  
системи  допускат  само  банки . Този  специфичен  подбор  може  да спомогне  
за гарантирането  на финансова  стабилност , но може  да застраши  
навлизането  на небанкови  участници  в системите  за разплащане , особено  
ако има други  ефикасни  начини  за осигуряване  на финансова  надеждност .  
- Членски  такси  и структура  на таксите : в някои  държави -членки  
структурата  на таксите  на системите  за разплащане  – например  ниво  на 
такси  за присъединяване  и на такси  за сделки  – може  да действа  като 
бариера  пред  конкуренцията  за нови  или малки  играчи  в пазара  на 
банкиране  на дребно .  
- Необходимост  от приспособяване  към различни  национални  стандарти : 
фирмите , предлагащи  разплащателни  услуги  трябва  да съблюдават  
различни  технически  спецификации , за да навлязат  в различни  
национални  системи  за разплащане , както  и процедура  за проверка  и 
сертифициране . В някои  системи  това може  да отнеме  12 месеца  и да 
доведе  до повишаване  на разходите . 
                                                                                                                                                         
 
За разлика  от тях, сделки  „off-us” са сделки , където  издателят  и придобиващият  са различни  
кредитни  институции . 
 
BG 9   BG - Междубанкови  такси  за обмен  за прехвърляне  на кредита  и за директно  
дебитиране : държавите  членки , където  обменните  такси  са съгласувани , 
такива  такси  могат  да изкривят  конкуренцията  между  различните  начини  
за разплащане  и конкуренцията  за предоставяне  на услуги  към клиентите  
за разплащане . Конкуренцията  между  начините  за разплащане  може  да 
бъде  изкривена , когато  банките  имат  стимула  да поощряват  използването  
на средства  за разплащане  с високи  обменни  такси . 
2.2. Кредитни  регистри  
27. Открит  и удобен  достъп  до кредитни  данни  с добра  информативност  е важна  
предпоставка  за банки , които  желаят  да предоставят  основни  продукти  за 
банкиране  на дребно  като ипотеки , потребителски  заеми  и кредитни  карти . Но 
в няколко  държави -членки  няма  широко  разпространени  кредитни  данни , било  
поради  разпоредби , било  поради  ограниченото  развитие  на пазара  на кредитни  
данни .17 
28. Нещо  повече , информацията , събрана  по време  на проучването  на сектора , 
показва , че аспектите  на работа  на кредитните  регистри  в някои  държави -
членки  могат  да бъдат  несъвместими  със закона  за конкуренцията . Най-малко  в 
две държави -членки  кредитните  регистри , собственост  на и оперирани  от 
джойнт -венчъри  между  местни  банки , изглежда  предлагат  достъп  до данни  на 
базата  на дескриминационни  условия , като с това обезкуражават  евентуални  
нови  участници  на пазара  на банкирането . 
2.3. Сътрудничество  между  банки  
29. Банките  за операции  на дребно  сътрудничат  в много  области  като 
установяването  на стандарти  и инфраструктури  или работата  със системи  за 
разплащане . Спестовните  и кооперативни  банки  традиционно  имат  още по-
тесни  връзки  на сътрудничество . Тези  специфични  видове  банки  покриват  
значителна  част от дейностите  по банкиране  на дребно  в Европа  и играят  важна  
роля  в някои  държави -членки  като Германия , Франция , Австрия , Италия  и 
Испания . Но собствеността  и структурата  на фирмите , нивото  на 
сътрудничество  и специфичните  регулаторни  и контролни  разпоредби  варират  
значително  между  държавите -членки18. Следователно  обща  оценка  не е 
възможна . 
                                                 
 
17 Ясно  е, че съставянето  и действието  на кредитни  регистри  трябва  изцяло  да съответства  на 
законодателството  за защита  на данните  на държавите -членки , но пълна  оценка  на 
съответствието  е извън  обхвата  на проучването . 
18 Например , спестовните  банки  все още са публично  притежавани  и/или управлявани  в някои  
държави -членки  като Германия , Люксембург  и, до значителна  степен , Испания . Те са изцяло  
приватизирани  в други , основно  в новите  държави -членки , преструктурирани  в кооперативна  
групова  форма  (Франция ) или се състоят  от хибридни  структури  с частни  и публични  спестовни  
банки  (Австрия , Италия ). От друга  страна , кооперативните  банки  са в общия  случай  базирани  на 
принципа  на осигуряване  на банкови  услуги  на своите  собственици , на които  не е разрешено  да 
притежават  (или продават ) контролния  пакет  акции .  
 
BG 10   BG 30. Дотолкова , доколкото  досега  спестовните  и кооперативни  банки  остават  
юридически  независими , те проявяват  тенденция  да си сътрудничат  в 
разнообразни  области , тоест  да поддържат  свои  собствени  инфраструктури  за 
разплащане , да имат  съвместно  управление  на риска  и схема  за защита  за 
депозити  или дори  да имат  обща  бизнес  и маркетинг  стратегия , включително  
обща  търговска  марка . Някои  спестовни  банки  и/или кооперативни  банки  
прилагат  регионален  или териториален  принцип , запазвайки  определена  
географска  област  за дейностите  на отделна  банка , предоставяща  услуги  за 
банкиране  на дребно . 
31. Сътрудничеството  между  банките  може  да има за резултат  икономически  и 
потребителски  ползи . Това  обикновено  е така, когато  включените  банки  са 
МСП  и съвместно  не притежават  значителен  пазарен  дял. Където  независими  
банки  със значителна  обединена  пазарна  позиция  навлязат  в сътрудничество , 
имащо  за цел или водещо  до ограничаване  на конкуренция  между  самите  тях 
или изключване  на нови  участници , това може  да застраши  ефективната  
конкуренция . В такива  случаи  Комисията  може  да обмисли  един  по-задълбочен  
анализ , за да се справи  с евентуални  проблеми  на конкуренцията , предизвикани  
от координация , която  излиза  извън  рамките  на стриктно  необходимата  за 
насърчаване  на конкуренцията . 
32. В случай  на проблеми  с конкуренцията , Комисията  следователно  трябва  да 
анализира , дали  показаното  антиконкурентно  поведение  се предизвиква  или 
поддържа  от законодателство  или от други  държавни  мерки . 
2.4. Задаване  на цени  и политики  
33. Решенията  на клиентите  на банкирането  на дребно  се ограничават  също  и от 
асиметрията  на информацията  и от високите  разходи  за включване . Инфор -
мационната  асиметрия  варира  съобразно  сложността  на продуктите , които  се 
продават  и прозрачността  на цените . Ясна  и прозрачна  информация  за потре -
бителите  може  да помогне  да се намалят  проблемите  с информацията . Освен  
това, властите  в някои  държави -членки  работят  за подобряване  на финансовата  
осведоменост  на потребителите .  
34. Високите  разходи  за включване  освен  това ограничават  мобилността  на 
потребителите . Известно  ниво  на нефинансови  разходи  за включване  изглежда  
неизбежно  за такива  продукти  като текущи  сметки , където  административният  
товар  на включване  – и разбирането  на потребителя  за това – може  да 
обезкуражи  потребителите  относно  смяна  на доставчика . Но проучването  е 
открило , че някои  банки  създават  изкуствени  бариери  (например  свързващи19 
продукти  за банкиране  или налагане  на високи  такси  за закриване ), което  
повишава  разходите  за включване  за потребителите  и по този начин  намалява  
интензитета  на конкуренцията .  
                                                 
 
19 Обвързването  настъпва , когато  дадена  банка  прави  покупката  на един  продукт  (например  
ипотека ) зависимо  от приемането  на друг  отделен  продукт  (например  разплащателна  сметка ). 
 
BG 11   BG 35. Данните  от проучването  показват , че мобилността  на клиентите  на пазара  на 
текущи  сметки  общо  взето  е ниска . Удовлетворението  на клиентите  може  
частично  да обяснява  тези ниски  нива  на мобилност . Но анализа  от 
проучването  показва  също  така, че банките  могат  да имат  по-голяма  област  за 
упражняване  на пазарно  влияние , когато  клиентите  са по-малко  мобилни . 
36. Цените  за продуктите  на банкиране  на дребно  варират  значително  в различните  
държави -членки . Но проучването  е показало , че на национално  равнище  има 
доказателства  за уеднаквяване  при ценообразуването  и политиките  за основни  
продукти  на банкирането  на дребно . При текущите  сметки  такова  уеднаквяване  
може  да се забележи  по отношение  на задаването  на няколко  параметри , 
включително  таксите  за управление  на сметките , таксите  за закриване , таксите  
за използване  на банкомати  и таксите  за ползване  на овърдрафт .  
37. Обвързването  на продуктите  е допълнителен  аспект , където  банките  в 
болшинството  от държавите -членки  демонстрират  сходно  поведение . 
Обвързването  може  да отслаби  конкуренцията  в банкирането  на дребно  чрез 
повишаване  на разходите  за включване , намаляване  прозрачността  на цената  и 
обезкуражаване  навлизането  на нови  играчи  (особено  фирми , специализирани  в 
доставката  на една  продуктова  линия ). Проучването  на пазара  показва , че в 
повечето  държави -членки  болшинството20 от банките  обвързват  текущата  
сметка  с ипотеките , персоналните  заеми  и заемите  за МСП . Нещо  повече , 
когато  най-голямата  банка  в дадена  държава  членка  обвърже  своите  продукти , 
данните  от проучването  показват , че болшинството  от нейните  конкуренти  
избират  да следват  този модел . 
3. ВЪЗМОЖНИ  СЛЕДВАЩИ  СТЪПКИ  
38. На базата  на материала , събран  чрез проучването  на сектора , Комисията  
препоръчва  набор  от мерки  за усилване  на конкуренцията  в банкирането  на 
дребно , включително  на пазара  за разплащане  с карти .  
3.1. Въвеждане  на закон  за конкуренцията  
39. Въвеждането  на антитръстово  законодателство  може  да се справи  с няколко  от 
проблемите  на конкуренцията , идентифицирани  в проучването  на сектора . 
Областите  за евентуално  действие  включват  на първо  място  бариери  за достъп , 
дискриминационни  правила , структура  на таксите  и разпоредбите  за упра -
вление  в някои  мрежи  за разплащане  с карти , както  и клирингови  и сетълмънт  
системи . 
40. На второ  място , действия  за налагане  на съответните  правила  могат  да бъдат  
необходими  относно  високите  обменни  такси  и търговски  такси  в някои  мрежи  
за разплащане  с карти .  
                                                 
 
20 „Болшинството ” банки  се отнася  до банките , обхванати  от проучването  на пазара  от Комисията , 
които  държат  комбиниран  пазарен  дял от повече  от 50%. 
 
BG 12   BG 41. На трето  място , Комисията  може  да събере  допълнителна  информация , за да 
оцени , дали  сътрудничеството  между  спестовните  и/или кооперативни  банки , 
които  имат  значително  пазарно  влияние , забележимо  ограничава  
конкуренцията  между  самите  тях или по отношение  на други  действителни  или 
потенциални  конкуренти . 
42. На четвърто  място , някои  форми  на продуктово  обвързване  от някои  банки  
могат  да не съответстват  на Закона  за конкуренция , например  където  обвърз -
ването  представлява  злоупотреба  с доминираща  позиция  в съответните  
продуктови  пазари . 
43. И накрая , антитръстовото  законодателство  може  да бъде  подходящо  за 
справяне  с бариерите  за достъп  и дискриминационните  правила  във връзка  с 
кредитните  регистри . 
44. Всички  възможни  процедури  за налагане  на правилата  ще изискват  пълно  
изследване  на спецификата  на всеки  случай , при консултации  с националните  
институции  за конкуренцията . 
3.2. Регулаторни  мерки  и мерки  за саморегулация  за справяне  с проблемите  
относно  конкуренцията  
3.2.1. Системи  за разплащане  
3.2.1.1. Единна  европейска  платежна  зона (SEPA) 
45. Някои  от бариерите  пред  конкуренцията , които  проучването  на сектора  е 
очертало , могат  да бъдат  отстранени  чрез изграждане  на SEPA, насочена  към 
конкуренцията . Относно  мрежите  за разплащане  с карти , SEPA предлага  
възможност  за отстраняване  на много  ограничителни  правила . Комисията  ще 
обърне  особено  внимание , за да гарантира , че ограниченията  относно  
използването  на съвместни  марки  не се използват  за фрагментаризиране  на 
пазарите .21 
46. Рамката  SEPA за разплащателни  карти  трябва  да осигури  търговците  на дребно  
с по-голям  избор  от доставчици  на услуги  за придобиване , като доведе  до по-
голяма  конкуренция  в този силно  концентриран  пазар .22 
                                                 
 
21 Това  може  например  да бъде  случаят , когато  международна  схема  за карти  сметне  друга  схема  за 
конкурентна  просто  защото  тя решава  да работи  извън  своята  държава -членка . 
22 Трябва  да се помни , че в някои  държави -членки  търговците  на дребно  понастоящем  се сблъскват  
само  с една  „оферта ” от монополния  доставчик  на услугите  за придобиване  (виж параграф  [17] 
за подробности ). 
 
BG 13   BG 47. За да осигури  правилното  функциониране  на вътрешния  пазар , Европейската  
комисия  има правото  да предложи  законодателни  мерки . Предложената  от 
Комисията  Директива  за разплащателни  услуги23 ще забрани  ограниченията  за 
достъп  до разплащателни  системи  и инфраструктури , базирани  на инсти -
туционален  статус . Тази  Директива  в момента  се обсъжда  в Съвета  и Евро -
пейския  парламент . Нейното  прилагане  ще позволи  на гражданите  да се 
възползват  от по-конкурентноспособните  и ефективни  услуги  за разплащане . В 
рамките  на SEPA, мрежите  за разплащане  с карти , както  и системите  за 
клиринг  и сетълмънт  не би трябвало  да могат  да изкривят  конкуренцията  чрез 
налагане  на дескриминиращи  правила  и споразумения  за управление .  
48. Комисията , заедно  с националните  институции  за конкуренцията , ще продължи  
да наблюдава  съвместимостта  на рамката  SEPA със Закона  за конкуренция , 
както  е поискано  от Съвета  на ЕС по икономически  и финансови  въпроси  
/ЕКОФИН /.24 
3.2.2. Кредитни  регистри  
49. Проучването  на сектора  е открило , че принципът  на недискриминационен  
реципрочен  достъп  до кредитните  регистри  все още не е изцяло  приложен . 
Остават  все още значителни  бариери  пред  трансграничното  споделяне  на 
данни . Предложението  за Директива  относно  потребителските  кредити  изисква  
държавите -членки  да осигурят  трансграничен  достъп  до кредитни  регистри  на 
недискриминационна  основа25. Комисията  разглежда  тези теми  във връзка  с 
европейския  пазар  на ипотеки26. Последващо  изследване  също  може  да бъде  
оправдано  с цел оценка  на съвместимостта  с отворен  и конкурентноспособен  
европейски  кредитен  пазар . 
50. Институциите , които  желаят  да увеличат  конкуренцията  и ефективността  на 
кредитните  пазари , могат  да пожелаят  да разгледат  регулаторни  реформи  
относно  споделянето  на кредитни  данни  и по този начин  да улеснят  по-широко  
покритие  на кредитните  регистри . Но рамките  за защита  на данни  и за 
споделяне  на кредитни  данни  са чувствителна  материя  и изискват  специално  
внимание  от правителствата  на държавите -членки . В малко  на брой  държави -
членки  проучването  е идентифицирало  загриженост , че кредитните  регистри  
могат  да не съблюдават  изцяло  правилата  за защита  на данните . 
                                                 
 
23 Виж : http://ec.europa.eu/internal_market/payments/framework/index_en.htm   
24 Виж  Заключенията  на Съвета  относно  SEPA от 10 октомври  2006 г.: 
http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/COUNCIL-LIVE/20061010_14209_6.PDF  
25 Виж : http://ec.europa.eu/consumers/cons_int/fina_serv/cons_directive/2ndproposal_en.pdf . 
Съответните  разпоредби  се съдържат  в член  8. 
26 Зелената  книга  на Комисията  за ипотеките , публикувана  през юли 2005 г., е достъпна  на адрес : 
http://ec.europa.eu/internal_market/finservices-retail/home-loans/integration_en.htm#greenpaper   
 
BG 14   BG 3.2.3. Определяне  на цени  и политики  
51. Може  да има случай  за изследване  на ефекта  от обвързването  на продукти  
върху  конкуренцията  в пазарите  за специфични  банкови  продукти . Властите  в 
малко  на брой  държави -членки  са въвели  регламенти  за ограничаване  или 
забрана  на обвързването  на продукти  в банкирането  на дребно . 
52. Комисията  е организирала  експертна  група27 за изследване  мобилността  на 
клиентите  във връзка  с банкови  сметки . Групата  разглежда  мерки  за улес -
няване  отварянето  и смяната  на банковите  сметки  на местна  и трансгранична  
основа  чрез изследване  на най-добрите  практики  в държавите -членки . 
Експертната  група  ще представи  своите  препоръки  в първата  половина  на 2007 
г. 
4. ЗАКЛЮЧЕНИЕ  
53. Това  проучване  на сектора  идентифицира  четири  ключови  области , в които  са 
необходими  последващи  действия  от Комисията  и националните  институции  за 
конкуренцията :  
• Проектирането  и действието  на системите  за разплащане , включително  
системи  за разплащане  с карти ;  
• Кредитните  регистри ;  
• Сътрудничеството  между  банките ; и  
• Определянето  на банкови  цени  и политики , включително  обвързването  на 
продукти . 
54. Европейската  комисия  няма  да се колебае  да упражни  своите  пълномощия  за 
налагане  на правила  съгласно  членове  81, 82 и 86 от Договора  за ЕО, за да 
гарантира , че правилата  за конкуренция  се спазват  в сектора  на банкиране  на 
дребно ; както  и по отношение  на различни  пазари  за разплащане  и проекта  
SEPA в частност . Европейската  комисия  също  така ще продължи  своите  усилия  
в други  области  извън  Закона  за конкуренцията , за да увеличи  ползите  на 
вътрешния  пазар  в областта  на банкирането  на дребно  за гражданите .  
                                                 
 
27 Виж : http://ec.europa.eu/internal_market/finservices-retail/baeg_en.htm