BG    BG  КОМИСИЯ  НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ  ОБЩНОСТИ  
Брюксел , 10.4.2007 
COM(2007) 167 окончателен  
  
ДОКЛАД  НА КОМИСИЯТА  ДО СЪВЕТА  И ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  
ЗА НАБЛЮДЕНИЕТО  НА ПРИЛАГАНЕТО  НА ОБЩАТА  ПОЛИТИКА  В 
ОБЛАСТТА  НА РИБАРСТВОТО  ОТ ДЪРЖАВИТЕ -ЧЛЕНКИ  ПРЕЗ  2003-2005 Г.  
  
{SEC(2007) 425}  
 
BG 2   BG 1. ВЪВЕДЕНИЕ  
Член  27 от Регламент  (ЕО) № 2371/2002 на Съвета  от 20 декември  2002 г.1 
изисква  от Комисията  да изготвя  на всеки  три години  доклад  за оценка , който  
се представя  пред  Европейския  парламент  и Съвета , за дейността  й по контрола  
и за приложението  на правилата  на Общата  политика  в областта  на 
рибарството  (ОПР ) от държавите -членки . Освен  това член  35 от Регламент  
(ЕИО ) № 2847/93 на Съвета  от 12 октомври  1993 г.2 (наричан  тук и по-долу  
„Регламент  за контрол “) изисква  Комисията  да изготвя  доклад  за оценка  на 
всеки  три години  от приложението  на регламента  въз основа  на докладите  за 
приложението , представени  от държавите -членки . 
Настоящият  доклад  е в отговор  на тези задължения  и е първият , приет  след  
реформата  на ОПР  от 2002 г. Той обхваща  периода  от 2003 г. до 2005 г. 
Докладът  не разглежда  подробно  въпроси , свързани  със санкции  и сериозни  
нарушения , тъй като те се разглеждат  отделно  в Съобщения  на Комисията  за 
случаи  на сериозно  нарушаване  на правилата  на ОПР  през  2003 г.3 и 2004 г.4.  
2. ПРОГРАМИ  НА КОМИСИЯТА  ЗА ИНСПЕКЦИИ  ПРЕЗ  2003  — 2005  Г. 
Тези  програми  са насочени  към най-чувствителните  аспекти , установени  като 
области  с висока  степен  на риск  от несъответствие . Те включват : 
(1) Запаси , които  са предмет  на регионално  възстановяване  и мерки  за 
управление , като треска , мерлуза , червен  тон, пелагични  видове  и 
гренландска  камбала . 
(2) Въпроси , свързани  с хоризонталния  контрол , като сателитно  
наблюдение , дейност  на плавателни  съдове  на трети  страни  и маркетинг . 
Всички  програми  включваха  поредица  от мисии  до държавите -членки , някои  
без предизвестие , и бяха  последвани  от подробен  анализ  на информацията , 
получена  пряко  и информацията , получена  от други  източници . В някои  случаи  
инспектиращото  звено  можа  да достигне  от разстояние  до оценка  на базите  
данни  за контрол  на рибарството  в държавите -членки .  
Обхватът  на проверката , извършвана  от инспекторите  на Комисията , е 
ограничен  поради  наличния  персонал  и правомощията  на инспекторите . 
Инспекторите  на Комисията  могат  да извършват  инспекции  на плавателни  
съдове  и помещения  и имат  достъп  до цялата  важна  информация . Обикновено  
те работят  на място , като наблюдават  как националните  инспектори  вършат  
работата  си, и по този начин  могат  да преценят  физическото  изпълнение  на 
мерките  за контрол  от страна  на компетентните  власти  на държавите -членки .  
                                                 
1 ОВ L 358, 31.12.2002 г., стр. 59. 
2 ОВ L 261, 20.10.1993 г., стр. 1, последно  изменен  с Регламент  (ЕО) № 1967/2006 ( ОВ L 409, 
30.12.2006 г., стр. 11). 
3 COM (2005) 207, 30.5.2005 г. 
4 COM (2006) 387, 14.7.2006 г. 
 
BG 3   BG 2.1. Програма  за възстановяване  на запасите  от треска  в Северно  море  и 
„Западните  води “ 
Към края  на 2004 г. всички  държави -членки  разполагаха  с действаща  
административна  система  за ограничаване  на риболовното  усилие . В общи  
линии  условията  за разпределяне  и прехвърляне  на дни бяха  много  по-
усъвършенствани  в сравнение  с мерките  за контрол , приети  в пристанищата  на 
разтоварване . По време  на мисиите  за инспекция  във всички  държави -членки  
бяха  установени  следните  конкретни  въпроси : 
• Липса  на стратегия  за осигуряване  спазване  на схемата  за ограничаване  на 
риболовното  усилие . 
• Информацията  от Системата  за сателитно  наблюдение  на категорията  
риболовни  кораби  (VMS) не е използвана  ефективно  за кръстосана  проверка  
на предизвестия  за разтоварване  и риболовно  усилие , записани  в бордовите  
дневници  на плавателните  съдове . 
• Правилата  за страничен  улов , които  в някои  случаи  позволяват  разпределяне  
на по-голям  брой  дни в морето , не се проверяват  систематично . 
• Държавите -членки  не прилагат  правилно  намаления  допуск  от 8 % за 
разчетите  на улова  в бордовия  дневник . 
Заключение : Схемата  за възстановяване  на запасите  от треска  е прилагана  по 
начин , който  води  до минимално  възпрепятстване  на риболовната  дейност . 
Ефектът  от схемата  е намален  още повече  от ненадеждните  данни  за улова  
поради  невярно  деклариране . 
2.2. Програма  за възстановяване  на запасите  от северна  мерлуза  
Мерки  за контрол  — Повечето  държави -членки  имаха  работещи  системи  за 
пристанищата  по местоназначение  и предизвестията  за разтоварване , 
специфични  за програмата . И двете  се считаха  за важни  инструменти  за 
насочване  на инспекциите . Много  държави -членки  обаче  срещнаха  трудности  
при прилагането  на намаления  допуск  за разчетите  на улова  в дневниците  за 
риболовната  дейност  в ЕО. 
Документиране  на улова  — Голяма  част от улова  на мерлуза  се транспортира  
от мястото  на разтоварване  в една  държава -членка  за продажба  в друга  
държава -членка . Държавите -членки  не изискват  премерване  на улова  от 
мерлуза  преди  транспортирането  му, и в резултат  от това точността  на данните  
в декларацията  за разтоварване  не можеше  да бъде  гарантирана . Нещо  повече , 
липсата  на някои  от основните  законови  документи  за документиране  на улова  
в някои  държави -членки  (регистрационни  таблици , декларации  за 
разтоварване , транспортни  документи  и фишове  за продажба ) осуетяваха  
ефективните  кръстосани  проверки  и ефективната  проверка  на данните  за 
разтоварване . 
Технически  мерки  — Техническите  мерки  в повечето  държави -членки  
обикновено  се контролират  в открито  море . При двете  мисии , проведени  в 
 
BG 4   BG открито  море , лошата  стратегия  на инспектиране  и липсата  на санкции  
доведоха  до цялостна  липса  на ефективен  контрол . Нещо  повече , липсата  на 
ефективен  контрол  на разтоварванията  на мерлуза  с нестандартен  размер  в 
няколко  държави -членки  остава  основна  причина  за загриженост .  
Заключение : Липсата  на координиран  контрол  на международния  транспорт  
на мерлуза  в съчетание  с лошия  стандарт  за регистриране  на улова  и 
разтоварването  на риба  с нестандартен  размер  намали  ефективността  на 
програмата  за възстановяване  на запасите  от северна  мерлуза . 
2.3. Програма  за възстановяване  на южна  мерлуза  и Nephrops   
Управление  на риболовното  усилие  — Тъй като 2005 година  беше  първата  
година  за прилагане  на мерки  за възстановяване  на южна  мерлуза  и лангустини  
Nephrops , беше  трудно  да се оцени  въздействието  на тези мерки  върху  
намаляването  на риболовното  усилие . В Испания  максималният  брой  на дните  
в открито  море  беше  същият  както  при предишното  национално  
законодателство . 
Специфични  мерки  за контрол  — И двете  засегнати  държави -членки  имаха  
трудности  при прилагане  на намаления  допуск  за разчет  на улова  в бордовия  
дневник . Португалия  въведе  успешно  изискваното  Специално  разрешително  за 
риболов  и изискваше  уловът  да бъде  претеглян  преди  транспортиране . 
Документиране  на улова  — Липсата  на достатъчно  инспекции  и кръстосани  
проверки  между  документите  за регистриране  на улова  и данните  от 
наблюденията  подкопаваха  надеждността  на документацията  за улова . 
Заключение : Въздействието  на програмата  е ограничено , тъй като тя реално  
засегна  само  250 от 11 000 плавателни  съда , които  осъществяват  улов  на южна  
мерлуза . Въпреки  това човешките  ресурси , заделени  за контрол  на програмата , 
не бяха  достатъчни . Разтоварването  на риба  с нестандартен  размер , 
включително  мерлуза , намалява  ефекта  от програмата  за възстановяване . 
2.4. Преходни  мерки  за технически  контрол  за треска  в Балтийско  море  
Анализът  на документите  за регистриране  на улова  разкри  значими  
недостатъци  на декларациите  за улова . Документите , анализирани  от 
инспекторите  на Комисията , показаха  като цяло  под-деклариране  на 
регистрирания  улов  средно  в 23 % от бордовите  дневници . Наблюдаваните  
средни  стойности  в отделните  държави -членки  са между  8 % и 49 %.  
Разтоварването  и търговията  с риба  в района  на Балтийско  море  се базира  на 
директни  продажби  и транспортиране  до други  пазари . Не съществува  нито  
практика , нито  инфраструктура  за систематично  сортиране  и претегляне  на 
улова  в пункта  на разтоварване . Плавателните  съдове  влизат  в пристанищата  и 
направо  разтоварват  рибата  в зависимост  от търсенето  на пазара  и в много  
случаи  уловът  се разтоварва  и транспортира  незабавно  до помещения  на 
купувача  или до място  за провеждане  на търг в друга  държава -членка . 
 
BG 5   BG Когато  в резултат  от инспекциите  на разтоварванията  бяха  установени  
предполагаеми  нарушения , продължителните  процедури  за санкциониране , 
каквито  бяха  установени  в много  държави -членки , липсата  на незабавни  
действия  за прилагане  и ниското  ниво  на санкциите  подронваха  доверието  и 
ефективността  на усилията  на инспекторите .  
Заключение : Липсата  на контрол  в Балтийско  море  сериозно  подкопа  
системата  за отчитане  на улова , което  доведе  до непълно  отчитане  на улова  от 
риболовците , с което  се пречи  за сериозно  намаляване  на смъртността  от 
риболов . 
2.5. Изходен  тралов  прозорец  BACOMA в Балтийско  море  
Всички  посетени  държави -членки  по време  на програмата  са приложили  
мерките  от BACOMA и беше  установено , че те имат  по-голям  успех  от първия  
вариант , въведен  през 2002 г. Освен  това бяха  осъществени  няколко  обмена  на 
инспектори  и проведени  съвместни  инспекции  между  различни  държави -
членки , което  показва  продължаване  на предприетите  от 2001 г. нататък  
планове  за управление  на запасите  от треска  в Балтийско  море .  
Заключение : Изходния  тралов  прозорец  BACOMA, приет  и от риболовците , и 
от контролиращите  власти , се прилага  успешно . 
2.6. Далекомигриращи  риби   
Мисиите  през 2003 г. стигнаха  до заключението , че фактически  не съществуват  
въведени  от държавите -членки  системи  за регистрация  на улова  на червен  тон.  
Затова  беше  направена  допълнителна  оценка  на реализираните  мерки  за 
управление  на риболова  на червен  тон и прилагането  на нови  правила  за 
рибовъдството  в клетки  и за минимален  размер . Това  потвърди  постоянната  
нужда  от подобрения  в системата  за отчитане  на улова , по-конкретно  точността  
на бордовия  дневник  и данните  в декларациите  за разтоварване , и разкри , че 
движението  на риболовните  съдове  не се проследява  систематично .  
Мисиите , проведени  във Франция , Италия , Испания  и Гърция , потвърдиха , че в 
няколко  държави -членки  продължават  да се използват  забранени  плаващи  
мрежи .  
2.7. Регионални  организации  за управление  на рибарството  
NAFO —  Европейската  Комисия  поддържа  инспекционен  плавателен  съд в 
областта  на регулация  на Организацията  по рибарство  в Северозападния  
Атлантически  океан  (NAFO) в продължение  на приблизително  10 месеца  всяка  
година . От 2004 г. започна  прехвърлянето  на отговорността  за инспекция  и 
разполагане  на наблюдатели  от Комисията  към държавите -членки , макар  че 
плавателният  съд за инспекция  на Комисията  продължава  да се използва  като 
поддържаща  платформа . Освен  това Комисията  координира  действията  на 
плавателните  съдове  за инспекция  от други  държави -членки  и нейните  
инспектори  участват  в инспекции  на разтоварване . 
 
BG 6   BG Присъствието  на инспектори  на Комисията  в район  за риболов  на гренландска  
камбала  направи  възможно  да се съберат  директно  данни  за действителния  
улов , които  след  анализ  разкриха  несъответствията  между  системата  за 
регистрация  на улов  на една  от ангажираните  държави -членки . След  
обсъждания  между  Комисията  и въпросната  държава -членка  риболовното  
стопанство  беше  закрито  от тази държава -членка . 
NEAFC  — Комисията  координира  инспекционната  дейност  на патрулните  
плавателни  съдове  на държавите -членки  в областта  на регулация  на Комисията  
по рибарство  в Североизточния  Атлантически  океан  (NEAFC). Европейската  
комисия  също  така координира  увеличаването  на броя  на проведените  
инспекции  в пристанища  на плавателни  съдове , които  се занимават  с рибарство  
в областта  на регулация  на NEAFC, и насочени  по-специално  към плавателни  
съдове , осъществяващи  незаконни , недеклерирани  и нерегламентирани  
дейности  (IUU), след  публикуване  на списък  на NEAFC на IUU в регламента  на 
Общността  за ОДУ  и квотите  за 2005 г. 
2.8. Риболовни  съдове  на трети  страни  
В отговор  на нарастващия  внос  на риба  от риболовни  съдове  на трети  страни , 
било  то директно  или след  трансбордиране  в открито  море , и загрижеността  за 
ролята  на съдове , осъществяващи  IUU дейности , инспектори  на Комисията  
проведоха  12 мисии  за оценка  на съответствието  в пристанища  на Общността , 
в които  има режим  за контрол  на рибарството . 
Преобладаващото  положение , установено  в повечето  от държавите -членки , бе, 
че доставките  на продукти  от рибарството  с произход  извън  ЕС се считат  за 
внос  и като такива  следва  да се контролират  от митническите  и ветеринарните  
служби . Като  следствие  от това задълженията  за наблюдение  на рибарството  са 
или игнорирани , или изпълнявани  небрежно . Властите , отговорни  за 
рибарството  в повечето  държави -членки , не са запознати  с количествата  риба  
от риболовни  кораби  на трети  страни , които  влизат  в техните  национални  
пристанища . Бяха  намерени  доказателства  за риба  с произход  от плавателни  
съдове  от списъка  на такива  занимаващи  се с IUU, или от плавателни  съдове , 
които  нямат  разрешение  от Генерална  дирекция  "Здравеопазване  и защита  на 
потребителите " към Комисията . 
След  поредицата  от мисии  значителен  брой  държави -членки  признаха  
положението  и започнаха  да предприемат  стъпки  за спазване  на всички  
изисквания  във връзка  с рибарството  по отношение  на риболовни  съдове  от 
трети  страни .  
2.9. Процедури  за претегляне  на пелагични  видове  
В рамките  на споразуменията  ЕС–Норвегия –Фарьорски  острови  беше  
създадена  работна  група  по пелагични  видове . Тази  група  препоръча  редица  
мерки  за подобряване  на претеглянето  и инспектирането  на разтоварването  на 
пелагични  видове  риби , които  бяха  включени  в законодателството  на 
Общността  в регламентите  за годишните  квоти  за 2003—2005 г.  
 
BG 7   BG Инспектори  на Комисията  осъществиха  мисии  и в засегнатите  държави -членки , 
и в третите  страни . Те установиха , че първоначално  спазването  на правилата  в 
най-добрия  случай  е било  разпокъсано , като някои  държави  са използвали  
номинални  тегла , а самите  правила  често  пъти  са били  разбирани  неправилно . 
В края  на програмата  обаче  в засегнатите  държави -членки  се забелязват  
значителни  подобрения . Заслужават  да бъдат  отбелязани  по-специално  
действията  за приложение  от страна  на ирландските  и британските  власти  по 
отношение  на предполагаемото  систематично  непълно  деклариране  на улов  за 
продължителен  период . Съгласието  на Норвегия  и Фарьорските  острови  да 
приемат  същите  мерки  като Комисията  също  бе важна  стъпка  към постигане  на 
равнопоставеност .  
2.10. Система  за сателитно  наблюдение  на категорията  риболовни  кораби  
(VMS) 
Опитът  от предишни  мисии  показва , че националните  власти  се бавят  при 
въвеждането  и експлоатирането  на потенциала  на VMS, независимо  от големия  
брой  мерки  за управление  на рибарството , които  могат  да бъдат  наблюдавани  
автоматично  чрез анализиране  на данни  от VMS. 
Затова  беше  създадена  програма  за оценка  на използването  на VMS от 
държавите -членки  в плановете  за възстановяване  на запасите  в Балтийско  и 
Северно  море . Всички  засегнати  държави -членки  разполагат  с действаща  
техническа  и оперативна  инфраструктура , макар  че в някои  от тях не всички  
подлежащи  на оборудване  плавателни  съдове  бяха  снабдени  с VMS. Ползите  от 
VMS технологията  се разглеждаха  главно  като инструмент  за тактическо  
наблюдение  в подкрепа  на други  дейности  за инспекция , и обикновено  тя не се 
използваше  като средство  за управление  на риболовно  усилие . Инспекторите  
на Комисията  установиха  също  редица  несъответствия  между  документите  за 
регистрация  на улова  и данните  от VMS в повечето  държави -членки , които  не 
бяха  забелязани  от националните  власти :  
В някои  държави -членки  имаше  неспазване  от страна  на риболовците  на 
разпоредбите  за VMS, което  не беше  последвано  от ефективни  санкции  от 
страна  на компетентните  власти , отчасти  защото  не съществува  правна  рамка  
за такива  санкции . Като  цяло , поне  до края  на 2005 г., държавите -членки  не 
използваха  пълноценно  VMS технологията  за управление  на рибарството . 
2.11. Маркетинг  и проследяване  
Макар  че ситуацията  е доста  различна  в различните  държави -членки , 
инспекторите  на Комисията  установиха , че държавите -членки  с неохота  
променят  традиционните  маркетингови  практики . Като  следствие  от това 
въвеждането  на стандартите  на ЕС за окачествяване  не бе приоритет  и такива  
стандарти  се прилагат  и контролират , само  когато  не пречат  на местните  
стопански  субекти  и практики . 
Отговорността  за контрола  върху  правилата  за проследяване  по отношение  на 
продукти  от рибарството  в повечето  държави -членки  бе разпределена  между  
различни  национални  или регионални  власти . Често  пъти  липсва  всякаква  
координация  между  тези власти . Положението  бе още по-лошо  по отношение  
 
BG 8   BG на вносните  продукти  и като следствие  от това огромни  количества  продукти  
от рибарството  влизат  в Общността  без посочване  на основната  задължителна  
информация , като произход  и район  на улова . Обичайното  използване  на 
местни  търговски  названия , които  не присъстват  в официалния  национален  
списък , обикновено  прикриваше  продажби  на риба  с нестандартен  размер  или 
необявена  риба  чрез използване  на специфични  местни  названия , например  
whiting  за мерлуза ; atun за червен  тон. 
3. КОНТРОЛ  В ДЪРЖАВИТЕ -ЧЛЕНКИ  
3.1. Годишни  доклади  
В съответствие  с член  35 от Регламента  за контрол  държавите -членки  са 
представили  годишни  доклади  за това как са прилагали  Регламента  за контрол . 
Въз основа  на годишните  доклади  в Приложението  е представена  в табличен  
вид компилация  от наличната  информация  за дейността  на държавите -членки  и 
структурата  на контрола .  
Тези  таблици  описват  дейността  в сферата  на рибарството  на всяка  държава -
членка , следвана  от данни  за ресурсите  за инспекции  и дейности , регистрация  
на улова  и списък  на оперативните  власти , занимаващи  се с контрол  на 
рибарството . Преглеждането  на информацията , предоставена  от държавите -
членки , обаче  се затруднява , тъй като е почти  невъзможно  да се направи  
разумно  сравнение  по редица  въпроси . Информацията  не е подадена  в 
стандартен  формат , например  представените  доклади  варираха  в обеми  от 1 
страница  (Малта ) до над 100 страници  (Испания ), както  и няма  стандартизиран  
списък  за информация , която  трябва  да бъде  предоставена , или насоки  за 
съдържанието  й. Въпреки  това в следващите  параграфи  са изложени  най-
важните  възможни  заключения . 
3.1.1.  Налични  ресурси  
Оборудване  — В общи  линии  техниката , в смисъл  на патрулни  кораби  и 
самолети , вече може  да се счита  за достатъчна  за задачата . Вече  много  по-
широко  се използват  нови  технологии , включително  VMS. Компютърните  
технологии  обаче  рядко  се използват  с пълния  им потенциал  и в редица  
държави -членки  определено  не се използват  пълноценно , включително  и за 
VMS. 
Личен  състав  — Човешките  ресурси  са различни  по отношение  на качество  и 
количество . 
В професионалните  стандарти  по отношение  на рибарството  често  се виждат  
съществени  пропуски . Подготовката  е различна  и мнозина  инспектори  не са 
напълно  квалифицирани  за необходимата  работа , макар  че се забелязват  някои  
подобрения . 
В повечето  държави -членки  инспекторите  по рибарство  се занимават  със 
задачи , които  не са свързани  с рибарството , или инспекцията  в областта  на 
рибарството  е само  едно  от изпълняваните  от тях задължения , като може  да е с 
 
BG 9   BG нисък  приоритет . Затова  не е възможно  да се сравни  броя  на посочения  в 
таблиците  персонал  за инспекции . 
Например  ако в Дания  имаше  намаление  на броя  на инспекторите , в други  
държави -членки , като Ирландия , Испания  и Обединеното  кралство , 
персоналът , определен  за контрол  и инспекция , е увеличен . В Италия  
преразпределението  на инспекторите  е довело  до повече  съсредоточаване  
върху  контрола  върху  рибарството . Редица  държави -членки  са подобрили  
качеството  на своите  човешки  ресурси  чрез подобряване  на подготовката  на 
инспекторите . 
3.1.2.  Инспекции  
Интензивност  на инспекциите  — Това , което  представлява  една  инспекция  с 
оглед  на инспектираните  елементи  и стандартите , по които  биват  
инспектирани , не е определено  правилно  въпреки  предишните  опити  на 
Комисията  да стандартизира  отчетността  на инспекциите . 
Както  бе споменато  по-горе, някои  инспекции  се провеждат  като част от друга  
работа , например  санитарен  контрол  или проверки  за безопасност . 
Документирането  на инспекцията  е разпокъсано  и не е хармонизирано  по 
начин , който  би позволил  сравнение  на резултатите  от различните  държави -
членки . Затова  и броят  на инспекциите  не може  да бъде  сравняван  пряко . 
Организация  на инспекциите  — Все още има много  пропуски  в контролната  
дейност . Инспекциите  в пристанищата  често  пъти  са зле организирани , някои  
от основните  документи  за регистрация  на улова  все още не се събират  в много  
от държавите -членки . На места  изглежда , че не съществуват  контроли  по 
транспорта ; кръстосаните  проверки  изобщо  не са систематични . Освен  това в 
няколко  случая  не са изпълнени  базови  изисквания  за инспекции  (например  20 
% инспекции  при някои  риболовни  стопанства  за треска  и мерлуза ). 
Стратегии  — Високите  разходи  за приложение , отнесени  към стойността  на 
рибния  улов , са бариера  за ефективния  контрол . Използването  на наличните  
ресурси  за контрол  в сферата  на рибарството  може  да се подобри  чрез 
определяне  на по-голям  дял за контрол  на мерки , които  се борят  с най-големите  
рискове , застрашаващи  целите  на ОПР . По-доброто  използване  на стратегии , 
формулирани  на базата  на риска , може  да повиши  ефективността  на ресурсите  
за контрол . В повечето  държави -членки  обаче  липсва  реална  стратегия , 
независимо  че малък  брой  държави -членки  са започнали  да анализират  
рисковете  от несъответствие  и използват  това за разпределяне  на ресурси  и 
планиране  на инспекциите .  
Следователно  ограничените  налични  ресурси  не се използват  възможно  най-
ефективно . Това  е особено  видно  в рибните  стопанства , които  са обект  на 
програми  за възстановяване . В редица  случаи  критичният  елемент  на 
ефективния  контрол  е броят  на инспекциите , проведени  в пункта  на 
разтоварване . В този контекст  може  би е по-икономически  целесъобразно  да се 
пренасочат  ресурси  от контрола  в открито  море  към контрола  при 
разтоварване .  
 
BG 10   BG Сътрудничество  между  държавите -членки  — Могат  да се видят  
положителни  резултати  от международната  координация  между  инспекторите . 
Операция  SHARK (" Акула ") в Северно  море , при която  няколко  държави -
членки  работиха  заедно  в реално  време , за да попречат  на нарушителите  да 
избегнат  откриването , като се скрият  в териториалните  води  на други  държави -
членки , даде  като резултат  няколко  успешно  повдигнати  обвинения . Работната  
група  по пелагични  видове  постигна  големи  подобрения  на наблюдението  и 
контрола  и осигури  прозрачност  в отношенията  между  държавите -членки  и 
някои  трети  страни . 
3.2. Несъответствие  и санкции  
Нарушаването  на правилата  на ОПР  е риск , който  някои  отделни  рибари  може  
би са готови  да поемат , предвид  малката  вероятност  за откриване  на нарушения  
или прилагането  на разубеждаващи  санкции . Както  се вижда  в съобщенията  за 
сериозните  нарушения , повечето  наказания , наложени  на нарушителите , не са 
достатъчни , за да имат  реален  възпиращ  ефект . Статистически  в цялата  
Общност  сумите , платени  като наказания  през 2003 г. и 2004 г., са 
съставлявали  грубо  0,4 %5 и 0,2 %6 от стойността  на разтоварената  риба  
съответно  през 2002 г. и 2003 г.; разликите  между  държавите -членки  обаче  са 
поразителни . С изключение  на две държави -членки , в които  са направени  
оценки , все още има широко  разпространена  липса  на разбиране  за връзката  
между  рисковете  от несъответствие , инспекциите  и ефекта  от последващите  
действия , включително  санкции . 
3.3. Цялостни  резултати , постигнати  по отношение  спазването  на правилата  
на ОПР  
Положително  развитие  — Проблемите , произтичащи  от несъответствието , 
последвалите  вреди  за рибните  запаси  и липсата  на икономическа  и социална  
стабилност  са признати  от държавите -членки  и на държавно  равнище , и в 
рамките  на части  от самия  риболовен  отрасъл . Комисията  е част от този 
процес , като насърчава  съответствието , като осигурява  по-голяма  прозрачност  
и улеснява  международното  сътрудничество  и, в по-крайните  случаи , като 
използва  възпиращия  ефект  на производство  срещу  нарушения  в Европейския  
съд. Конкретен  успех  представляват  подобренията  в сферата  на наблюдението  
и контрола  на рибарството  на пелагични  видове  и, макар  и в по-малка  степен , 
признаването  от държавите -членки  на несправянето  им с контрола  на 
разтоварването  на риболовни  съдове  от трети  страни  и осъзнаването , че трябва  
да подобрят  системата  на правоприлагане  в тази сфера . 
Основни  недостатъци  — Спазването  на ключови  правила  на ОПР  остава  
слабо  в много  рибни  стопанства .  
Квоти  — Спазването  на общия  допустим  улов  (ОДУ ) и квотите  остава  един  от 
основните  проблеми  на ОПР . Тези  проблеми  и аспектите  на съответния  
контрол  вероятно  се усещат  още по-остро , когато  се вземат  решения  за 
                                                 
5 COM (2005) 207, 30.5.2005 г. 
6 COM (2006) 387, 14.7.2006 г. 
 
BG 11   BG значителни  съкращения  на квотите  в отговор  на необходимостта  от намаляване  
на смъртността  поради  риболов . Необявените  и непълно  отчетените  
разтоварвания  сериозно  подкопават  в някои  случаи  управлението  на ОДУ  и 
квотите . Учените  в областта  на рибарството  са принудени  да правят  разчети  за 
"реален " улов , защото  официалните  данни  се считат  за ненадеждни  в някои  
държави -членки . Например  докато  обявеният  улов  на южна  мерлуза  е 5549 
тона , учените  използват  разчетни  данни  от 6810 тона . За треска  от ирландско  
море  обявеният  улов  е 2700 тона , а разчетът  е 4420 тона . Подобни  примери  
могат  да бъдат  намерени  в други  райони  (Северно  море , Балтийско  море …).  
Усилие  — Контролът  на риболовното  усилие , който  трябва  да допълва  
ограниченията  на квотите , изглежда  осъществен  по начин , който  има 
минимален  ефект  върху  фактическата  риболовна  дейност . Няма  доказателства , 
че намаляването  на риболовното  усилие  компенсира  свръхкапацитета  на флота , 
дори  като се вземе  предвид  ефектът  от схемите  за извеждане  от експлоатация  
на плавателни  съдове . VMS не се използва  ефективно  за наблюдение  на 
риболовното  усилие , затова  може  да се счита  за пропусната  възможност .  
Технически  мерки  — Все още се разтоварват  значителни  количества  риба  с 
нестандартни  размери , особено  в Южна  Европа , където  все още се използват  
забранени  съоръжения  (плаващи  мрежи ), докато  в северните  води  още не са 
премахнати  блокиращите  крила  на тралове  (за задържане  на малки  риби ). 
4. ЗАКЛЮЧЕНИЯ  И ПРЕПОРЪКИ  
4.1. Бъдеще  на доклада  
При изготвянето  на настоящия  доклад  имаше  важни  затруднения  поради  
липсата  на стандартен  формат  за доклади  от държавите -членки  и по-конкретно  
липсата  на стандартно  определение  на инспекция  в сферата  на рибарството , за 
да може  да се осигури  сравнима  статистика . Наред  с усилията  за подобряване  
на Съобщението  за сериозните  нарушения  Комисията  обмисля  изготвянето  на 
списък  на съществените  елементи , необходими  за провеждане  на инспекция  в 
рибарството , преди  да може  да бъде  включена  в статистиката  за контрол , и 
стандартизиране  на формата  на годишния  доклад , изготвян  от държавите -
членки .  
Комисията  е започнала  консултации  с националните  администрации  и 
съответните  заинтересовани  страни  относно  бъдещия  формат  на доклада  с 
оглед  до края  на 2007 г. да бъдат  договорени  стандартизирани  характеристики  
на инспекции , които  да могат  да бъдат  включени  в следващите  годишни  
доклади .  
Може  да се помисли  и за публикуване  в Интернет  на статистика  за контрола  от 
държавите -членки . 
4.2. Непосредствени  приоритети  за подобряване  на приложението  и 
съответствието  
Приоритетите  за действия  трябва  да бъдат  в краткосрочна  перспектива : 
 
BG 12   BG • Осигуряване  пълноценно  използване  на съществуващите  регулативни  
инструменти  — например  използване  на основни  документи  за регистрация  
на улова , кръстосани  проверки , VMS и използване  на проверки  по 
транспорта ; 
• Разпределяне  на по-квалифицирани  кадри  за контрол  на рибарството ; 
• Възприемане  на систематичен  подход  към подготовката  на инспектори ; 
• Укрепване  на сътрудничеството  и координацията  между  държавите -членки  
и в самите  държави -членки  на всички  нива ;  
• Подобряване  на системите  от санкции , така че да бъдат  по-обвързани  с типа  
и сериозността  на нарушенията . Санкциите  трябва  да бъдат  по-възпиращи  и 
да лишават  отговорните  лица  от всякаква  икономическа  изгода , 
произтичаща  от нарушение ;  
• Укрепване  на средствата , определени  за контрол  на разтоварването  на 
плавателни  съдове , които  осъществяват  риболов  извън  водите  на 
Общността ; 
• Използване  колкото  е възможно  по-бързо  на нови  технологии , като 
електронния  бордови  дневник , за подобряване  на информационния  поток ; 
Агенцията  за контрол  на рибарството  в Общността  ще играе  решаваща  роля  по 
отношение  на тези и по отношение  на много  други  въпроси , упоменати  в 
настоящия  доклад .  
На равнище  на Общността  трябва  да се въведе  хармонизирана  и опростена  
отчетност  за контрола  върху  рибарството .