[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 17.9.2007

COM(2007) 525 окончателен

2007/0192 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

за изменение на Регламент (ЕО) № 1338/2001 относно определяне на необходимите мерки за защита на еурото срещу фалшифициране

(представен o от Комисията)

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

Общ контекст

Регламент (ЕО) № 1338/2001 на Съвета от 28 юни 2001 г.[1] определя необходимите мерки за защита на еурото срещу фалшифициране. Разпознаването и идентификацията на фалшификати представлява важна част от тази дейност и съгласно член 6 от Регламента задължава кредитните институции, както и всяка друга институция, да изтеглят от обращение еуро банкнотите и монетите, получени от тях, за които знаят или имат достатъчно основание да мислят, че са фалшиви и да ги предоставят на компетентните национални органи.

Това задължение е свързано с дължимата добросъвестност на кредитните и други сходни институции, с която те трябва да се уверят в автентичността на еуро банкнотите и монетите, при пускането им отново в обращение, както и при фактическото разпознаване на фалшификати. Въпреки че първоначалното предложение на Комисията за Регламент 1338/2001 включваше задължението на тези институции да извършват проверки за фалшификати, в окончателния вариант това не бе прието, най-вече заради липсата на установени единни и ефикасни методи за широко мащабни операции по установяването на автентичността на еуро банкноти и монети или по разпознаване на фалшификати.

След извършването на проучване върху методите за установяване автентичността на еуро банкноти и монети, ЕЦБ издаде рамков документ за консултация за разпознаването на фалшиви банкноти[2], а Комисията прие препоръка за удостоверяване автентичността на еуро банкнотите[3]. Вследствие на това в момента са налице надеждни и прецизни процедури, които позволяват на кредитните и други сходни институции да разпознават фалшиви банкноти и монети, получени от тях, преди да ги пуснат отново в обращение. Дискусиите сред националните експерти, както и в европейските институции и органи, подчертаха важността от въвеждането на законодателство, което изисква проверка на автентичността на еуро банкнотите и монетите в обращение.

Тези проверки се извършват от съответно настроени сортиращи машини. Настройката на машините се извършва като се използват образци, съдържащи както истински, така и фалшифицирани банкноти или монети. Ето защо е необходимо да се подсигури достатъчен брой фалшифицирани банкноти и монети на местата, където си извършва тестването на машините, за да могат да бъдат правилно настроени. За тази цел е необходимо да се разреши транспорта на фалшифицирани банкноти и монети между компетентните национални органи, както и между европейските институции и органи.

Членове 4 и 5 от Регламент 1338/2001 задължават националните центрове за анализ на фалшифицирани банкноти и монети да изпращат екземпляри на фалшификати съответно на ЕЦБ и на Комисията.

Транспортът, обаче, на фалшификати за целите на настройка на оборудването в момента не е разрешен на равнището на Европейския съюз. Транспортът на фалшифицирани банкноти и монети, дори и понастоящем да не е наказуем при отсъствието на намерение за измама, представлява обективният елемент от нарушението и поради тази причина продължава да води до наказателноправни разследвания. Следователно, за да се улеснят националните съдебни производства, транспортът на фалшификати за целите на настройка на оборудването трябва да бъде специално разрешен. Други институции и органи на ЕС също признават нуждата от разрешаване на транспорта по гореспоменатите причини, а ЕЦБ в частност издаде препоръка за тази цел[4].

По време на приемането на Регламент 1338/2001 Европейският технически и научен център (ЕТНЦ) изпълняваше задачите си на временна основа при Монетния двор в Париж, с предоставени от Комисията административна подкрепа и управление, но оперативно независим от нея. Впоследствие с Решение 2003/861/ЕО на Съвета[5] и Решение 2005/37/ЕО на Комисията[6]ЕТНЦ бе учреден като постоянен орган в рамките на Комисията. В резултат на това повече не съществува необходимост от разпоредби, които да предвиждат, че ЕТНЦ предоставя данни на Комисията.

Регламент (ЕО) № 1339/2001 на Съвета от 28 юни 2001 г.[7] разширява действието на Регламент 1338/2001 върху държавите-членки, които не са приели еурото за своя единна валута. Член 1 от Регламент 1339/2001 разглежда динамичната връзка, създадена между двата регламента. Като правна последица, измененията, предложени по-долу и които засягат Регламент 1338/2001 ще се отнасят автоматично и за държавите-членки, които не са приели еурото.

Предложени изменения

В светлината на горепосочените доводи се предлага да се изменят:

1. Член 4, параграф 2 и член 5, параграф 2 с цел разрешаването на транспорта на фалшифицирани банкноти и монети между компетентните национални органи, определени в член 2, буква б) от Регламент 1338/2001, както и между институции и органи на ЕС.

2. Член 5, параграф 4 с цел да се заличи позоваването на Комисията, което се съдържа в третото изречение.

3. Член 6 като се прибави изрично задължение за кредитните и други сходни институции за проверка на автентичността на еуро банкнотите и монетите, които получават и пускат отново в обращение, в съответствие с процедурите, определени от ЕЦБ и Комисията съответно за еуро банкноти и монети. Предвижда се определен срок, който да позволи на институциите да адаптират вътрешните си процедури и оборудването, с което разполагат.

2007/0192 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

за изменение на Регламент (ЕО) № 1338/2001 относно определяне на необходимите мерки за защита на еурото срещу фалшифициране

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 123, параграф 4, трето изречение от него,

като взе предвид предложението от Комисията[8],

като взе предвид становището на Европейския парламент[9],

като взе предвид становището на Европейската централна банка[10],

като има предвид, че:

(1) Регламент (ЕО) № 1338/2001[11] задължава от кредитните институции, както и всяка друга институция, да изтеглят от обращение еуро банкнотите и монетите, получени от тях, за които знаят или имат достатъчно основание да мислят, че са фалшиви и да ги предоставят на компетентните национални органи.

(2) Важно е да се гарантира, че еуро банкнотите и монетите в обращение са автентични. Понастоящем съществуват процедури, които позволяват на кредитните институции и други сходни институции да проверят автентичността на еуро банкнотите и монетите, които получават, преди да ги пуснат обратно в обращение. С цел да могат да изпълнят задължението си за проверка на автентичността и за прилагане на тези процедури, институциите се нуждаят от време за привеждане в съответствие на вътрешните си правила.

(3) Правилно настройване на оборудването е необходимо условие за извършването на проверки за автентичност на еуро банкноти и монети. За да бъде извършена необходимата настройка на оборудването, използвано за проверка на автентичността, е от особена важност наличието в достатъчен брой на фалшифицирани банкноти и монети на местата, където се провеждат тестовете. Ето защо е от особено значение да се разреши транспорта на фалшификати между компетентните национални органи, както и между институциите и органите на Европейския съюз.

(4) Европейският технически и научен център (ЕТНЦ) е учреден в рамките на Комисията с Решение 2003/861/ЕО на Съвета[12] и Решение 2005/37/ЕО на Комисията[13]. Поради това разпоредбата, установяваща предаването на данни от страна на ЕТНЦ към Комисията, повече не е необходима.

(5) Този Регламент се прилага и за неучастващите държави-членки по силата на член 1 от Регламент (ЕО) № 1339/2001 на Съвета от 28 юни 2001 г., разширяващ действието на Регламент 1338/2001 върху държавите-членки, които не са приели еурото за своя единна валута.

(6) Регламент (ЕО) № 1338/2001 следва да бъде съответно изменен,

ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

Член 1

Изменения

Регламент (EО) № 1338/2001 се изменя, както следва:

1. Член 4 се изменя както следва:

а) заглавието се заменя със следното:

„Задължение за предаване на фалшифицирани банкноти“;

б) в края на параграф 2 се прибавя следното изречение:

„С цел улесняването на извършването на проверки за автентичност на еуро банкнотите в обращение, се разрешава транспортирането на фалшифицирани банкноти между компетентните национални органи, както и между институциите и органите на Европейския съюз.“

2. Член 5 се изменя както следва:

а) заглавието се заменя със следното:

„Задължение за предаване на фалшифицирани монети“;

б) в края на параграф 2 се прибавя следното изречение:

„С цел улесняването на извършването на проверки за автентичност на монетите в обращение, се разрешава транспортирането на фалшифицирани монети между компетентните национални органи, както и между институциите и органите на Европейския съюз.“

в) параграф 4 се заменя със следното:

Европейският технически и научен център (ЕТНЦ) анализира и класифицира всеки нов тип фалшифицирана еуро монета. За тази цел ЕТНЦ разполага с достъп до техническите и статистически данни, съхранявани от Европейската централна банка, относно фалшифицираните еуро монети. ЕТНЦ предоставя окончателните резултати от анализа си на компетентните национални органи и на Европейската централна банка, в зависимост от сферите ѝ на отговорност, . Европейската централна банка предава тези резултати на Европол, в съответствие със споразумението, посочено в член 3, параграф 3.

3. Член 6 се изменя както следва:

а) параграф 1 се заменя със следното:

‘1. Кредитните институции и всяка друга институция, която извършва сортиране и публично разпространение на банкноти и монети като професионална дейност, включително дружества, чиято дейност се състои в обмяна на банкноти и монети от различни валути, се задължават да гарантират, че автентичността на еуро банкнотите и монетите, които получават и имат намерение да пуснат обратно в обращение, е проверена и фалшификатите са азпознати. Тази проверка се извършва в съответствие с процедурите, които Европейската централна банка и Комисията ще определят съответно за еуро банкноти и монети.

Институциите, посочени в първа алинея, се задължават да извадят от обращение всички еуро банкноти и монети, получени от тях, за които знаят или имат достатъчно основание да мислят, че са фалшиви. Те ги предават незабавно на компетентните национални органи.“

б) в края на параграф 3 се прибавя следната алинея:

„Чрез дерогация от параграф 3, алинея първа, законите, наредбите и административните разпоредби за прилагането на параграф 1, алинея първа от този член се приемат най-късно до 31 декември 2009 г. Те незабавно информират Комисията и Европейската централна банка за това.“

Член 2

Приложимост

Този регламент придобива правна сила в участващите държави-членки в съответствие с посоченото в член 1, първо тире от Регламент (ЕО) № 974/98 на Съвета[14].

Член 3

Влизане в сила

Настоящият регламент влиза в сила на […] ден от публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз .

Съставено в Брюксел на [...] година.

За Съвета:

Председател

[1] OВ L 181, 4.7.2001 г., стр. 6.

[2] Достъпен на адрес www.ecb.int

[3] ОВ L 184, 15.7.2005 г., стр. 60.

[4] ОВ C 257, 25.2.2006 г., стр. 16.

[5] ОВ L 325, 12.12.2003 г., стр. 44.

[6] ОВ L 19, 21.1.2005 г., стр. 73.

[7] OВ L 181, 4.7.2001 г., стр. 11.

[8] OВ C […], […], стр. […].

[9] OВ C […], […], стр. […].

[10] OВ C […], […], стр. […].

[11] OВ L 181, 4.7.2001 г., стр. 6.

[12] OВ L 325, 12.12.2003, стр. 44.

[13] OВ L 19, 21.1.2005 г., стр. 73.

[14] OВ L 139, 11.5.1998 г., стр. 1.