Обяснителен меморандум

1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

1.1. Цели на предложението

Европа трябва да намери нови източници на растеж за възстановяване на конкурентоспособността, насърчаване на иновациите и създаване на нови работни места. Глобалната икономика се пренася все повече в интернет и следва да бъде призната ролята на ИКТ като източник на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Европа не може да си позволи да се лиши от ползите на мрежовите технологии, отговорни за 50 % от растежа на производителността през последните години във всички сектори; които създават пет нови работни места за всеки две изгубени; които са двигател за нови и иновативни услуги, които лесно биха могли да се разраснат до световни мащаби, ако им се осигурят условията за този растеж. Това е начинът Европа да излезе от кризата по-силна, ако успеем да решим проблемите, които създава разпокъсаният пазар, и осигурим свободен растеж. На заседанието си през пролетта на 2013 г. Европейският съвет потвърди тези изводи и в заключенията си предвиди Комисията да докладва до октомври 2013 г. за непреодолените пречки пред постигането на напълно функциониращ единен цифров пазар и да представи конкретни мерки за изграждането на единен пазар в областта на информационните и телекомуникационни технологии, колкото е възможно по-рано.

Предложението цели най-общо преминаването към единен пазар на електронните съобщителни услуги, в който:

— граждани и фирми имат достъп до електронни съобщителни услуги, навсякъде където те се предоставят в ЕС, без трансгранични ограничения или неоправдани допълнителни разходи;

— фирми, предоставящи електронни съобщителни мрежи и услуги могат да извършват дейност и да предоставят услугите си, ако имат седалище в ЕС или клиентите им се намират в ЕС.

Тази амбициозна цел е важна сама по себе си след повече от десетилетие на законодателни усилия на ниво ЕС за либерализиране и интегриране на тези пазари. Приемането на спешните и решителни мерки за постигането ѝ, изложени в настоящото предложение, е още по-важно, тъй като при някои от тях ще е необходимо време след приемането им, за да дадат пълноценни резултати. Един единен пазар за електронните съобщителни услуги би насърчил конкуренцията, инвестициите и иновациите в мрежи и услуги чрез засилване на пазарната интеграция и трансграничното инвестиране в мрежи и предоставянето на услуги. Предлаганите специфични мерки се очаква да доведат до по-засилена конкуренция по отношение на качеството на инфраструктурата и на цените, до повече иновации и разграничение, включително в стопанските модели, както и до улеснено планиране на търговските и техническите елементи на инвестиционните решения по отношение навлизането или разширяването на дейността на пазарите за безжични или стационарни съобщителни услуги. Това ще е от помощ и за други мерки, насочени към постигането на амбициозните цели за широколентовия достъп, заложени в програмата в областта на цифровите технологии за Европа, както и за създаването на действително единен цифров пазар със свободно движение на съдържание, приложения и други цифрови услуги. Засилената конкуренция при инфраструктурата и по-тясната интеграция в целия ЕС се очаква да намалят факторите, които затрудняват функционирането на единния пазар и съответно необходимостта от регулиране ex ante на пазарите за електронни съобщителни услуги, постепенно превръщайки сектора в обикновен стопански сектор, в който се прилагат хоризонталното регулиране и правилата за конкуренция.

Все по-лесно достъпните цифрови инфраструктури и услуги от своя страна биха разнообразили избора и повишили качеството на услугите за потребителите, биха допринесли за териториалното и социалното сближаване и биха способствали за повече мобилност в рамките на ЕС. Същевременно, за цифровата икономика като цяло, един по-добре функциониращ сектор на електронните съобщения в целия ЕС се очаква да разнообрази и подобри качеството на стопанските ресурси и съответно да позволи по-висока производителност, свързана с използването на ИКТ и с модернизираните обществени услуги. Крайната цел е да се окаже подкрепа на европейската конкурентоспособност в една глобална среда, която все повече зависи от цифровата икономика за своето функциониране и растеж.

Нерешените предизвикателства пред интегрирането на единния пазар включват: Първо, премахване на ненужните пречки в разрешителния режим и в правилата за предоставяне на услуги, така че дадено разрешение, получено в една държава членка, да бъде валидно във всички държави членки и да се позволи на операторите да предоставят услуги в условията на последователно и непроменливо прилагане на регулаторните задължения. Второ, гарантиране на хармонизация при достъпа до основните ресурси чрез: гарантиране на мобилните оператори на предсказуеми условия на разпределяне и координирани срокове за достъп до спектър за безжични широколентови услуги в целия ЕС; хармонизиране на начините за достъп до европейски фиксирани мрежи, което да позволи на доставчиците по-лесно да предлагат услугите си в рамките на единния пазар. Трето, гарантиране на високи нива на защита на потребителите в целия ЕС и общи търговски условия в това отношение, включително въвеждането на мерки за постепенното премахване на допълнителните такси за роуминг и запазването на отворения интернет. За всяко от тези отделни предизвикателства настоящото предложение дава самостоятелни решения, но всички те са от жизненоважно значение за вземането на търговски и инвестиционни решения в този сектор и за постигането на ползи за потребителите. Всички те трябва да получат отговор едновременно и сега, за да бъдат пожънати ползите от единния пазар. Тези предизвикателства се съчетават с общите предизвикателства пред създаването на единен цифров пазар, като например правилата, които се прилагат спрямо съдържанието онлайн.

Само ускореното инвестиране в инфраструктура от следващо поколение ще осигури на европейците възможност да се възползват от нови, новаторски и висококачествени услуги. Наличието на правилна регулаторна среда е от ключово значение за един динамичен и конкурентен пазар. Тя трябва да осигури правилния баланс между поемания риск и очакваната възвръщаемост за потенциалните инвеститори. Тя може също да премахне разпокъсаността на пазара при предоставянето на услуги, така че всички отрасли и потребители в целия ЕС да се възползват от тях в пълна степен. За да подпомогне постигането на тези цели, Комисията приема заедно с настоящото предложение препоръка относно последователното прилагане на недискриминационни задължения и ценообразуващи методики за насърчаване на конкурентоспособността и в подкрепа на инвестиционната среда при широколентовия достъп до интернет.[1] Препоръчваните мерки стимулират конкуренцията и увеличават инвестициите във високоскоростни мрежи, осигурявайки дългосрочна стабилност на цените за достъп посредством медни проводници и равен достъп за потенциалните нови участници до мрежите на заварените оператори, като по този начин се гарантира равнопоставеност, и определяйки условията, при които регулирането на цените при мрежите за ДСП вече не е оправдано, с оглед на това инвеститорите в такива мрежи да разполагат с повече свобода да разработват подходящи ценови стратегии за гарантиране на възвръщаемост при наличието на конкурентни инфраструктури, като регулирания достъп посредством медни проводници, също както и кабелен достъп в някои зони и, все по-често, мобилни мрежи от 4-то поколение.

Настоящото предложение трябва да се разглежда в контекста на други неотдавнашни и предстоящи инициативи в областта. Предложението се гради на и доразвива основните директиви от 2002 г., уреждащи предоставянето на електронни съобщителни услуги, и измененията от 2009 г., като въвежда пряко приложими законодателни разпоредби, които се прилагат във връзка с разпоредбите на директивите относно теми като разрешения, разпределение на спектъра и достъп до мрежите. Настоящото предложение бе прието в контекста на предложението на Комисията за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно мерки за намаляване на разходите за разгръщане на високоскоростни електронни съобщителни мрежи[2], в което най-напред бе възприет подход чрез единен законодателен инструмент да се разгледат множество отделни елементи на регулаторните разходи в различните фази от процеса на инвестиции в мрежи, които, взети заедно, позволяват намаляване на разходите за разгръщане на мрежи за широколентов достъп с до 30 %. Освен това настоящото предложение бе прието със съзнанието, че препоръката на Комисията относно релевантните пазари[3] ще бъде преразгледана през 2014 г. и подготовката за това е напреднала. Бързото приемане и прилагане на настоящото предложение би позволило да се намали броят и обхватът на пазарите, подлежащи на регулиране ex ante като част от прогнозния анализ на развитието на конкуренцията в единния пазар.

1.2. Общ контекст

Днес много нови цифрови услуги и приложения се предоставят онлайн в рамките на единния пазар на ЕС. Възможностите за иновации и растеж понастоящем са често свързани с цифровите технологии в практически всички стопански сектори, като се започне от автомобилния сектор (свързването на автомобили), енергетиката (интелигентни мрежи), публичните администрации (електронно управление) и се стигне до услугите от общ характер (електронно здравеопазване). Почти всеки вид бизнес — от стартиращите малки предприятия до големите фирми — предполага ползването на модерни услуги и инфраструктура. Цялата тази екосистема зависи от мрежовата свързаност, която осигуряват електронните съобщителни мрежи.

Днес Европа е разделена на 28 отделни национални пазари на съобщителни услуги, всеки от които е с ограничен брой участници. Вследствие на това, тъй като нито един оператор не присъства в повече от половината от държавите членки, а повечето в далеч по-малко, общо над 200 оператора обслужват пазар от 510 милиона потребители. Правилата на ЕС относно, например, разрешенията, регулаторните условия, разпределението на спектъра и защитата на потребителите се прилагат по различни начини. Тази липса на хомогенност препятства навлизането на пазара, оскъпява задачата на операторите, които искат да предоставят трансгранични услуги, и спъва техния растеж. Това силно контрастира със ситуацията в САЩ или Китай, които представляват единен пазар от съответно 330 и 1400 милиона потребители, обслужвани от четири до пет големи оператори, с единно законодателство, единна система за лицензиране и единна политика в областта на радиочестотния спектър.

Икономиите от мащаба и новите възможности за растеж могат да подобрят възвращаемостта от инвестициите във високоскоростни мрежи и едновременно с това да стимулират конкуренцията и конкурентоспособността в световен мащаб. В рамките на ЕС обаче операторите не могат да се възползват в достатъчна степен от подобни предимства. В други части на света се полагат големи усилия и се правят значителни инвестиции в областта на цифровите технологии — тези инвестиции се отплащат както на инвеститорите, така и на потребителите. В Европа обаче модернизирането не е достатъчно бързо.

Същевременно, поради разпокъсаност на националните пазари, потребителите разполагат с по-ограничен избор, ползват не достатъчно новаторски и качествени услуги и продължават да плащат високи цени за трансграничните си разговори, т.нар. роуминг, в рамките на ЕС. Това означава, че те не са в състояние да се възползват в максимална степен от цифровите услуги, с които потенциално вече разполагаме.

Прочее Европа губи важен потенциален източник на растеж. Информационните и комуникационни технологии са днес повсеместни и един разпокъсан пазар на електронните съобщителни услуги поставя под въпрос ефективността и производителността на цялата икономика. Неизползваният потенциал на единния пазар на ЕС в областта на електронните съобщения се оценява на до 0,9 % от БВП или 110 милиарда евро годишно.[4] Ползите от единния пазар само за услугите за бизнес комуникации възлиза на близо 90 милиарда евро годишно.[5]

Един стабилен пазар на далекосъобщенията подкрепя цифровата икономика като цяло, чиято динамика е видна в устойчивия растеж на заетостта в този сектор. В ЕС работят над 4 милиона специалисти в областта на ИКТ и този брой продължава да нараства въпреки рецесията, което дава известна представа за мащаба и устойчивостта на сектора като цяло. В по-широк икономически смисъл увеличаването на инвестициите в ИКТ, подобряването на уменията на работниците за работа с новите технологии и реформата на средата за интернет икономиката могат да доведат до повишение на БВП с още 5 % до 2020 г.[6] и до създаването на 3,8 милиона работни места.[7]

Пазарните ограничения за електронните съобщителни услуги пречат да се извлекат ползи от предоставянето на общоевропейски услуги — по-добро качество, икономии от мащаба, по-големи инвестиции, по-голяма ефективност и по-силни позиции при воденето на преговори. Това влияе отрицателно на цифровата екосистема като цяло, включително европейските производители на оборудване и доставчиците на съдържание и приложения — от новите предприятия до правителствата. Това засяга и икономически отрасли, като банкирането, автомобилостроенето, логистиката, търговията на дребно, здравеопазването, енергетиката и транспорта, които разчитат на мрежовата свързаност, за да увеличават производителността, например чрез изчислителни облаци, свързани обекти и предлагането на интегрирано обслужване.

1.3. Политически контекст

В Програмата в областта на цифровите технологии за Европа (DAE), която е водеща инициатива в рамките на стратегията на ЕС „Европа 2020“, вече беше посочена тази жизненоважна роля на ИКТ и на мрежовата свързаност. Тя определя редица инициативи за насърчаване на инвестициите, за засилване на конкуренцията и намаляване на разходите за разгръщане на високоскоростни мрежи, за да се гарантира, че всички европейци имат достъп до високоскоростен широколентов достъп. Комисията също така стартира Широка коалиция за работни места в сферата на цифровите технологии в търсене на решения за оползотворяване на потенциала, с който разполага този сектор за създаване на заетост.

Комисията също така изпълнява инициативи за осигуряване на „цифров единен пазар“ и за популяризиране на онлайн съдържанието, включително на електронната търговия и електронното управление. Освен това тя представи предложение за преразгледан регламент на ЕС за защита на данните с цел защитата на неприкосновеността на личния живот на гражданите, като същевременно се окаже подкрепа на иновациите и стопанската дейност в рамките на единния пазар. Комисията предложи и стратегия за насърчаване на кибернетична сигурност и защитата на инфраструктури и мрежи от жизненоважно значение за ЕС, включително проект за директива относно мрежовата и информационната сигурност[8], който целенасочено се стреми да изгради увереност у гражданите и потребителите във виртуалната среда.

Преминаването към единен пазар на електронните съобщителни услуги ще подкрепи екосистемата на цифровия единен пазар. Подобен пазар предполага не просто модерна инфраструктура, а и новаторски и сигурни цифрови услуги.

Предвид всичко това на заседанието си през пролетта на 2013 г. Европейският съвет подчерта значението на цифровия единен пазар за растеж и призова Комисията да представи (навреме за заседанието на Европейския съвет през октомври) конкретни мерки за създаване на единен пазар в областта на ИКТ, колкото е възможно по-скоро. Настоящото предложение, заедно с препоръката на Комисията относно последователното прилагане на недискриминационни задължения и ценообразуващи методики за насърчаване на конкурентоспособността и в подкрепа на инвестиционната среда при широколентовия достъп до интернет, представляват съвкупност от балансирани мерки за преминаването към единен пазар в областта на далекосъобщенията и за насърчаване на инвестициите.

2. РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ И ОЦЕНКА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

2.1. Становища на заинтересованите страни

След заседанието си през пролетта Европейският съвет посочи в заключенията си необходимостта от конкретни предложения, които да бъдат представени преди заседанието му през месец октомври, което наложи провеждането на спешни публични консултации в много кратък срок. В допълнение към специфичните официални консултации и консултативните мероприятия Комисията се допита обстойно до широк кръг от организации на заинтересовани страни, за да оцени общото състояние на пазара на електронните съобщения и начините за постигане на единен пазар. Състояха се срещи и бяха получени становища от заинтересовани страни, представляващи всички сегменти на отрасъла, организации на потребителите, представители на гражданското общество и национални регулаторни органи и правителства.

Наред с това Комисията организира няколко консултативни прояви, на които присъстваха заинтересовани страни, представляващи всички сегменти на отрасъла, потребителите и гражданското общество[9]. Консултациите показаха, че мнозинството от заинтересованите страни споделят изводите от анализа на Комисията по проблемите и признават спешната необходимост от мерки.

Освен това се проведоха дискусии в Европейския парламент и в Съвета на министрите (Съвета по транспорт, телекомуникации и енергетика). В рамките на Съвета, повечето делегации споделят изводите от анализа на Комисията и признават необходимостта от мерки за преминаване към единен пазар, с цел запазване или подобряване на конкуренцията и разнообразието за потребителите, за решаване на проблемите, свързани с неутралността на мрежите и тарифите за роуминг и за избягване на регулаторен арбитраж, като в същото време се осигури повече съгласуваност на регулирането, включително в управлението на радиочестотния спектър и наред с това се избягва прекомерната централизация на компетенции. Дискусиите в Европейския парламент показаха наличието на силна подкрепа за идеите в предложението на Комисията и подчертаха по-специално спешната необходимост от премахването на роуминга като част от изграждането на единен пазар за електронни съобщителни услуги, както и от въвеждането на едно високо равнище на защита на потребителите и ясни правила относно неутралния характер на интернет.

2.2. Експертно становище

През 2012 г. бе завършено мащабно проучване на тема „Стъпки към постигане на действителен вътрешен пазар на електронните съобщения“, известно също като „Колко ще ни струва липсата на действително единен европейски пазар на съобщенията?“.[10] Проучването оцени състоянието на единния пазар на ЕС за електронни съобщителни услуги и направи оценка на икономическия потенциал на единния пазар.

Комисията също така използва много други източници на данни, като например годишната таблица с ключовите показатели за програмата в областта на цифровите технологии и икономически изследвания, проведени от ГД „Икономически и финансови въпроси“, като например това за фрагментирането на пазара на съобщенията в Европа.[11] Механизмът за консултации на ЕС съгласно регулаторната рамка разкри също така непоследователност в практиките на националните регулаторни органи (НРО) в регулирането на съответните пазари. Освен това, в контекста на програмата за политика в областта на радиочестотния спектър, Комисията установи, че е налице значителна степен на непоследователност сред държавите членки при лицензирането и предоставянето на обхвати от честотния спектър за технологично неутрална употреба, особено при прилежащите условия и сроковете.

2.3. Оценка на въздействието на предложения регламент

В съответствие със своята политика за „по-добро регулиране“ службите на Комисията извършиха оценка на въздействието на отделните варианти за политика.

Основните фактори за регулаторна разпокъсаност са свързани с основните и специфични за сектора изисквания за предоставяне на електронни съобщителни услуги, обхванати от законодателството на ЕС (режим на разрешения, достъп до фиксирани и безжични основни ресурси, спазване на правилата за защита на крайните ползватели). Макар всички тези елементи да се различават значително помежду си и съответно решенията за тази разпокъсаност да са по необходимост също много различни, всички те са от съществено значение за преодоляването на основните пречки пред интегрираното предоставяне на електронни съобщителни мрежи и услуги в ЕС. По-конкретно, решенията бяха оценени и анализирани с оглед на: а) пречки, дължащи се на националните режими за разрешения, свързани с несъответствия в регулаторните подходи, прилагани от НРО; б) липса на координация в предоставянето на спектър и в условията, както и регулаторна несигурност по отношение на наличността на радиочестоти; в) липса на продукти на едро, които позволяват предоставянето на услуги през мрежата на друг оператор с постоянни равнища на оперативна съвместимост на услугите, в рамките на корективни мерки срещу неефективността на пазара или преговори на реципрочна основа; г) различните правила за защита на потребителите, които водят до различни равнища на защита на потребителите и различни търговски условия, включително високи разходи за роуминг и международни разговори, както и до блокирането или ограничаването на скоростта за някои услуги.

За преодоляването на тези фактори за разпокъсаност бяха набелязани за допълнителен анализ три варианта на политика. Първият вариант се основава на регулаторната рамка за електронните съобщителни услуги в настоящия ѝ вид. Вторият вариант се състои в приемането на единен законодателен инструмент (регламент), който да измени регулаторната рамка, само когато това е необходимо, в полза на единния европейски пазар за електронни съобщителни услуги, основан на засилено координиране в ЕС. Третият вариант се припокрива по същество с втория вариант, но замества настоящата структура на управление с единен регулатор на равнище ЕС за постигане на цялостна регулаторна координираност.

Различните варианти бяха оценени според ефективността им при постигането на целите на политиката, като ударението беше поставено върху разходите и ползите за търсенето и предлагането, включително въздействието върху структурата на европейския отрасъл за електронни съобщителни услуги, икономиката, заетостта, потребителския излишък и околната среда.

В доклада за оценка на въздействието се стига до заключението, че вторият вариант е най-добрият. На първо място, въвеждането на единно европейско разрешение има за цел да се намали административната тежест за европейските оператори и би гарантирало съгласуваност в регулирането им.

Координираното използване на радиочестотния спектър в рамките на единния пазар ще гарантира синхронизирано предоставяне на радиочестотен спектър, както и последователност в условията за използването му в цяла Европа и съответното ефикасно използване на радиочестотния спектър. Същевременно това ще способства за установяването на предвидима инвестиционна среда за високоскоростните мрежи и за широкото им териториално покритие, което също е в дългосрочен интерес на потребителите.

Наличието на стандартизиран достъп на едро на равнище ЕС като потенциално решение за проблемите, свързани със наличието на значителна пазарна мощ, ще позволи операторите на стационарни мрежи да предоставят своите мрежови услуги на клиентите си в целия ЕС при високо качество на услугите. Наличието на подобен достъп се очаква да има положителен ефект върху инвестициите, особено при трансграничните дейности на територията на държавите членки, което ще улесни предприятията в опитите им да навлязат на нови пазари, в отговор на потребителското търсене, и ще им позволи да сторят това чрез продукти за достъп с високи стандарти за качество, което ще засили конкуренцията и ще принуди операторите да подобрят условията на офертите си чрез инвестиции в инфраструктура и услуги.

Едни общи правила за качеството на услугите ще гарантират свободата на потребителите да се ползват от услуги и приложения по свой избор и въз основа на ясни договорни условия в целия ЕС, без при това достъпът им до интернет да бъде необосновано ограничаван или блокиран. Едновременно с това подобни правила ще гарантират възможността да се ползват специализирани услуги за предоставяне на специфично съдържание, приложения и услуги с по-високо качество на услугите. Увеличената прозрачност и по-сигурните договорни права ще стимулират потребителите да търсят висококачествени и надеждни услуги и ще засилят конкурентната динамика на пазара.

Освен това мерките относно необоснованите различия в цените за националните повиквания и повикванията в рамките на ЕС, както и мерките, подпомагащи предоставянето на оферти за роуминг на цените на националните повиквания чрез споразумения за роуминг, имат за цел премахването на неоправданите допълнителни разходи за трансграничните електронни съобщителни услуги.

В заключение този вариант би подобрил правната предвидимост и прозрачност по най-ефикасния и навременен начин. По-конкретно, една засилена конкуренция на пазарите, прилагането на общи работни условия на по-широка основа (при достъпа до основни ресурси; прилагането на съобразени с потребителите правила), както и споделянето на ползите от икономиите от мащаба, вследствие гъвкавост на потребителските цени или конкурентен натиск, се очаква да доведат до по-голямо сближаване. Засиленият конкурентен натиск — стимул за разграничаване на предлаганите продукти — заедно с икономиите от мащаба, повишената регулаторна предвидимост и по-добрата среда за масово разпространение на иновативни услуги, се очаква заедно да подобрят постепенно инвестиционната среда. Макар да се очаква предложенията да имат положително въздействие върху създаването на работни места, конкретните въздействия върху обществото и заетостта е трудно да се оценят на настоящия етап. Комисията ще следи внимателно именно този аспект при мониторинга и оценката на законодателството.

В сравнение с предпочитания вариант ще са необходими между 3 и 5 години за постигане на желания резултат при вариант 1 (запазване на действащата регулаторна рамка) и вариант 3 (цялостна преработка на регулаторното управление за общоевропейски услуги), заедно със загуба на потенциалния допълнителен растеж на БВП до 3,7 % за периода 2015—2020 г.

Той ще има също най-бързо въздействие и ще постигне всички специфични цели, като по този начин ще се постигнат възможно най-големи икономически и социални ползи спрямо всички разглеждани варианти.

На 6 септември 2013 г. Комитетът за оценка на въздействието представи становище относно проекта на оценката на въздействието.

Докладът и неговото резюме се публикуват заедно с настоящото предложение.

3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

3.1. Правно основание

Предложението се основава на член 114 от Договора за функционирането на Европейския съюз, тъй като е свързано с вътрешния пазар на електронните съобщителни услуги и неговото функциониране.

3.2. Субсидиарност

Настоящата регулаторна рамка не е в състояние да реализира напълно поставената цел — създаването на единен пазар на електронните съобщения. Разликите в националните правила, макар и съвместими със съществуващата регулаторна рамка на ЕС, създават въпреки всичко пречки пред предоставянето и получаването на трансгранични услуги и съответно ограничават свободното предоставяне на електронни съобщителни услуги, което се гарантира съгласно правото на ЕС. Това има пряко отражение върху функционирането на вътрешния пазар. Държавите членки нито имат компетенции, нито са мотивирани да променят настоящата регулаторна среда.

Нужни са мерки на равнище ЕС за справяне с първопричините на проблема. На първо място, на настоящата разпокъсаност, която се дължи на националния характер на системите за общо разрешително, ще се противодейства чрез въвеждането на единно европейско разрешително. Подобно единно европейско разрешение и контролът от страна на държавата по произход върху отнемането и/или временното оттегляне на подобно разрешително ще улеснят регистрацията на европейските оператори, както и координацията при повечето съществени принудителни мерки, приложими спрямо тях. Предложението гарантира повече регулаторна последователност и предвидимост за подобни предприятия, като предоставя правомощия на Комисията да изисква от националните регулаторни органи да оттеглят предложения за мерки, които биха били несъвместими с правото на ЕС. Предложението ще осигури много по-голямо сближаване на регулираните условия за достъп до стационарни и безжични основни ресурси, чрез които се улеснява предоставянето на общоевропейски услуги. Пълното хармонизиране на правата на крайните ползватели ще гарантира, че граждани и доставчици в ЕС имат сходни права и задължения, по-специално възможността да се предлагат и ползват трансгранични услуги при едни и същи условия.

Принципът на субсидиарност е спазен, тъй като намесата на ЕС ще е в рамките на необходимото за премахването на констатираните пречки пред вътрешния пазар.

На първо място, единното европейско разрешение се предлага на операторите, които възнамеряват да извършват дейност в мащабите на ЕС, а регулаторните задължения, пряко обвързани с мястото, където е разположена мрежата или се предоставят услугите, остава да се уточнят от националния регулатор на въпросната държава членка. Приходите от разпределяне на радиочестотен спектър ще остават в съответната държава членка, а по-подробните регулаторни принципи за ползването на радиочестотния спектър, които допълват амбициозните цели, заложени в регулаторната рамка на ЕС, позволяват на държавите членки сами да уредят подробностите. Аналогично, по отношение на процедурата за уведомяване на Комисията относно радиочестотния спектър, става дума за проверка на съвместимостта на законодателството, а не за прехвърляне на правомощия на държавите членки към Комисията, и тя е обект на допълнителни мерки за защита, като например процедурата по разглеждане в рамките на комитология. Включването в обхвата на общото разрешение на използването на точки за безжичен достъп в ограничени зони се ограничава до дискретни точки с ниска мощност, отговарящи на строга спецификация в правоприлагащите мерки. И на последно място, налагането на европейски продукти за виртуален достъп остава от компетенцията на националния регулаторен орган на държавата членка, в която е разположена мрежата, след анализ на пазара въз основа на съществуващата рамка; същевременно, хармонизирането на продуктите за виртуален достъп ползва същия механизъм, както за предоставянето на продукти за физически достъп на едро, което присъства вече в действащата законодателна рамка.

3.3. Пропорционалност

Действията на равнище ЕС са ограничени до необходимото за постигане на набелязаните цели. Мерките ще се отнасят главно до справянето с факторите, които затрудняват функционирането на единния пазар, чрез минимално необходимите изменения на съществуващата регулаторна рамка, с цел създаване на условия за развитие на нови трансгранични пазари на електронни съобщителни услуги на равнище ЕС. Това ще позволи постигането на двояката цел на единния пазар — свободно предоставяне и свободно потребление на електронни съобщителни услуги. Същевременно, запазвайки до голяма степен съществуващата регулаторна рамка, включително по отношение на начина, по който националните регулаторни органи следят пазарите, предложението не засяга доставчиците, които биха запазили национално (или областно) равнище на дейност.

Освен това разработването на нови трансгранични пазари следва да се осъществява в съответствие с принципа за „по-добро регулиране“, т.е. с постепенно намаляващ регулаторен натиск, ако пазарите са доказали своята конкурентност в рамките на един по-интегриран европейски контекст, но в съответствие с надзорните правомощия на националните регулаторни органи и при последващ надзор на конкуренцията. Това е ползотворно, тъй като националните регулаторни органи биха запазили преимуществената си позиция да отчитат националните особености, когато i) регулират достъпа до физически инфраструктури, които поради естеството си остават географски ограничени до национално или регионално равнище; и ii) обработват потребителските въпроси в национален контекст (по-специално на езика на потребителите).

Съответно, предлаганите мерки няма да включват значителни промени в управлението или прехвърляне на компетенции на европейско равнище, например чрез въвеждане на регулатор на ниво ЕС или някакво общоевропейско лицензиране за спектър.

Решенията ще предоставят възможност на съответните заинтересовани страни да се възползват от подчертаните предимства, които осигурява един голям единен пазар, и да намалят неефективността в своята дейност и инвестиции по най-ефективния и навременен начин. Едновременно с това предложението гарантира на операторите, които изберат да предоставят услуги само в една държава членка запазване на настоящите правила, като същевременно им позволява да се възползват от по-добри и по-ясни правила при правата на крайните ползватели и от по-предвидима среда за достъп до основни ресурси, свързани с радиочестотния спектър, и до продукти за достъп до висококачествена стационарна мрежа.

3.4. Основни права

Бе анализирано и въздействието на предложението върху някои основни права, като свободата на изразяване и правото на информация, на свободна стопанска инициатива, недискриминация, защитата на потребителите и защитата на личните данни. По-специално регламентът ще защити достъпа до отворен интернет; той установява високи стандарти за напълно хармонизирани права на крайните ползватели, увеличава свободата за бизнеса на европейско равнище и следва да доведе постепенно до намаляване на специфичното за сектора регулиране.

3.5. Избор на инструмент

Комисията предлага регламент, тъй като той ще осигури премахването на пречките пред единния пазар чрез допълване на съществуващата регулаторна рамка за електронните съобщителни услуги. Това включва установяването на конкретни, пряко приложими права и задължения за доставчиците и крайните ползватели, както и механизми за координиране, по отношение на определени основни ресурси на европейско равнище, за да се улесни предоставянето на електронни съобщителни услуги отвъд националните граници. Регламентът е важен инструмент, например в област като отворения интернет и управлението на трафик, когато е необходим действително единен подход, за да се избегне от самото начало настоящата тенденция към разнопосочност на националните решения и да се позволи едновременно интегрираното управление на мрежата и разработването на онлайн съдържание, приложения и услуги, които да се предоставят на обща основа в целия ЕС.

3.6. Структура на предложението и основни права и задължения

Общи разпоредби (глава I, членове 1 и 2)

Глава I съдържа общите разпоредби заедно със съответните определения. В нея се посочват регулаторните принципи, съгласно които съответните регулиращи органи действат при прилагането на настоящия регламент във връзка с разпоредбите на съществуващата рамка.

Единно европейско разрешение (глава II, членове 3—7)

Операторите, които желаят да предоставят услуги в няколко държави членки, трябва понастоящем да притежават разрешителни във всяка една от тях. Регламентът въвежда единно европейско разрешение, базиращо се на единна система за уведомяване в държавата членка, в която се намира седалището на европейския доставчик на електронни съобщителни услуги (т.нар. държава по произход) и установява условията за това разрешително. Оттеглянето и/или временното оттегляне на единното европейско разрешение зависи от контрола в държавата по произход. Притежателите на единно европейско разрешение имат право на еднакво регулаторно третиране в сходни ситуации във всички държави членки и новите участници и по-малките трансгранични оператори са освободени от административни такси и вноски за финансиране на универсалната услуга в държавите членки, различни от държавата по произход (приемащата държава). Притежателите на единно европейско разрешение ще предоставят услуги и в цяла Европа благодарение на една по-голяма последователност в прилагането на регулаторните задължения.

Прочее единното европейско разрешение ще намали ненужните административни пречки и ще гарантира на европейските доставчици повече последователност в правата и задълженията им при извършването и разгръщането на дейността им в целия Европейски съюз.

Основни ресурси на равнище ЕС (глава III)

Раздел 1 (членове 8—16)

Доставчиците на мобилни съобщения в Европа не разполагат към момента с необходимата им предвидимост по отношение на достъпа до радиочестотен спектър в ЕС и са изправени преди различни условия за разпределяне. Поради това за тях е по-трудно да планират дългосрочно, да инвестират в трансгранични проекти и в крайна сметка да постигнат повече мащабност. Подобна нехомогенна ситуация означава, че производителите на устройства разработват продуктите си за други пазари с по-голям мащаб и изгледи за растеж. За да се сложи край на тази безперспективна ситуация, хармонизирането на радиочестотните ресурси трябва да се гарантира чрез:

· изготвяне на общи регулаторни принципи, приложими спрямо държавите членки, когато се определят условията за ползване на хармонизиран радиочестотен спектър за безжични широколентови съобщителни услуги;

· оправомощаване на Комисията да приема актове за изпълнение за хармонизиране на наличния спектър, графиците за предоставяне на честоти и сроковете на валидност на правата за ползване на спектър;

· механизъм за консултация, който да позволи на Комисията да прави преглед на проектите за национални мерки относно разпределянето и ползването на радиочестотния спектър;

· опростяване на условията за инсталиране и предоставяне на маломощни безжични мрежи за широколентов достъп (Wi-Fi, малки клетки) в подкрепа на конкурентоспособността и за разтоварване на мрежовия трафик.

Раздел 2 (членове 17—20)

Хармонизираният и висококачествен виртуален достъп до стационарни мрежи ще улесни навлизането на пазара и предоставянето на трансгранични услуги за крайните ползватели и фирмите и ще стимулира конкуренцията и инвестициите. Понастоящем виртуалните продукти за фиксиран достъп се определят по различни начини в целия ЕС. Виртуалният достъп до стационарни мрежи за предоставяне на трансгранични услуги се хармонизира посредством:

· Определянето на общи характеристики за европейски хармонизирани продукти за виртуален широколентов достъп (виртуално необвързан достъп, IP битстрийм и терминиращи сегменти на линии под наем), когато същите биват възлагани на оператори със значителна пазарна мощ.

· Съответно, от националните регулаторни органи се изисква да имат предвид въвеждането на подобни хармонизирани продукти за достъп при налагането на регулаторни корективни мерки, като се държи надлежно сметка за съществуващата инфраструктурна конкуренция и инвестиции, и първостепенните изисквания за пропорционалност. Предложението също отразява практиката на вземане на решения с разпоредба, в която отчитането на задълженията за контрол на цената на едро при мрежите за достъп от следващо поколение (ДСП) се свързва с ограниченията, които налага конкуренцията от алтернативни инфраструктури, ефективните гаранции за недискриминационен достъп и нивото на конкуренцията при продажбите на дребно по отношение на цени, разнообразие и качество.

· Правото за доставчиците на електронни съобщителни услуги да предлагат и ползват при разумни условия хармонизирани продукти за връзка с гарантирано качество, за да се позволи появата на нови онлайн услуги.

Права на крайните ползватели (глава IV, членове 21—29)

В Европа и доставчиците на електронни съобщителни услуги, и крайните ползватели са изправени пред противоречиви правила по отношение на правата на крайните ползватели, което води до различни нива на защита и множество разнопосочни правила, които трябва да се спазват в различните държави членки. Липсата на хомогенност означава разходи за операторите, разочарова крайните ползватели и в крайна сметка пречи на трансграничното предоставяне на тези услуги като отблъсква крайните ползватели. За да се гарантира подходящо ниво на защита на потребителите в целия ЕС, се хармонизират правилата за правата на крайните ползватели, включително:

– еднакво третиране на определени национални и вътрешносъюзни (международни) съобщителни услуги (освен ако разликите в третирането не са обективно оправдани),

– задължителна преддоговорна и договорна информация,

– повече прозрачност и възможности за избягване на „неприятни изненади от фактурираните суми“,

– право на безплатно прекратяване на договора след шест месеца (с изключение на остатъчната стойност на всяко субсидирано оборудване или други промоции),

– задължение за доставчиците да осигуряват безпрепятствен достъп на крайните ползватели до всяко съдържание, приложения или услуги — т.нар. неутралност на мрежите — в рамките на регулирането на правилата за управление на трафика от страна на операторите по отношение на общия достъп до интернет. Едновременно с това се внася повече яснота и в правната рамка за висококачествените специализирани услуги.

Улесняване смяната на доставчик (глава V, член 30)

Подобрените правила за смяна на доставчика ще насърчат навлизането на пазара и конкуренцията между доставчиците на електронни съобщителни услуги и ще позволят на крайните ползватели да избират по-лесно доставчика, който най-добре отговаря на техните специфични нужди. Предвидени са хармонизирани принципи за процедурите за смяна на доставчик, като например разходоориентираност, управление на процеса от новия доставчик, автоматично прекратяване на договора с прехвърлящия доставчик.

Организационни и заключителни разпоредби (глава VI, членове 31—40)

Тази глава съдържа най-напред общи разпоредби относно правомощията за санкциониране, с които разполагат националните компетентни органи и правила за правомощията на Комисията да приема делегирани актове или актове за изпълнение.

Въвеждат се и промени в рамковите директиви, както и в регламентите за роуминга и за ОЕРЕС. В частност, що се отнася до регулирането на пазара ex ante и като се има предвид, че всеки НРО все още отговаря за своите съответни (национални) пазари, измененията са насочени към насърчаване на по-голяма последователност и стабилност в целия ЕС по отношение на оценката на пазарите от страна на НРО и налагането на регулаторни задължения на притежателите на единното европейско разрешение, за да се избегне да бъдат изправени пред различни задължения за една и съща пазарна неефективност във всяка държава членка, в която имат присъствие. За тази цел разпоредбите предвиждат Комисията да разполага с правото да поиска оттеглянето на корективни мерки, наложени на оператори с единно европейско разрешение, както и правна сигурност относно критериите за посочване на пазарите, които са обект на подобни корективни мерки ex ante,като се взема предвид и конкурентният натиск от еквивалентни услуги, предоставяни от участници, опериращи изцяло в интернет без участието и извън контрола на предоставящите конкретната мрежа предприятия (OTT — over the top).

Третият регламент относно роуминга, със своите структурни мерки, ще засили конкуренцията на пазара, но не се очаква той от само себе си да създаде условия, при които потребителите без притеснение да запазят своя модел на потребление, свързан с националния им абонаментен план, когато пътуват в чужбина, и съответно да премахне като цяло допълнителните такси за роуминг в Европа. Съответно член 37 стъпва на регламента относно роуминга, като предоставя стимули за операторите да предоставят роуминг на цените на националните услуги. Предложението въвежда доброволен механизъм за мобилните оператори за сключване на двустранни и многостранни споразумения за роуминг, които да им позволяват да интернализират разходите за роуминг на едро и постепенно да въведат роуминг услуги на цената на националните повиквания до юли 2016 г., като същевременно се ограничава рискът от ценови арбитраж. Подобни споразумения за роуминг не представляват новост за пазара. Практиката е позната и подобни споразумения позволяват на страните по тях (при условие, че се спазва законодателството в областта на конкуренцията) да реализират икономии от мащаба при предоставянето на роуминг услуги, като между договорни страни. Предложението обаче изисква те да бъдат нотифицирани за повече прозрачност. Предлаганият доброволен режим цели да предизвика споделянето на тези оправдани икономии от мащаба с потребителите чрез предоставяне на роуминг услуги на цените на националните услуги, при условия, които гарантират роуминг в целия ЕС, и също така да гарантира, че постепенно потребителите в целия ЕС ще се възползват от подобни оферти. Наред с това предложението осигурява необходимия баланс, който ще позволи на операторите да съобразят офертите си на дребно и постепенно да гарантират, че всички техни клиенти се ползват от тях. Без двустранни или многостранни споразумения за роуминг не е реалистично да се очаква, че даден оператор би могъл сам да гарантира роуминг на национални цени в целия ЕС в разглеждания времеви период.

Накрая, измененията в регламента за ОЕРЕС са необходими, за да се осигури повече стабилност на органа и да му се позволи да играе по-централна роля, по-специално чрез посочването на специален председател с мандат от три години.

4. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

Предложеният регламент няма отражение върху бюджета на ЕС.

По-специално, предложението за изменение на Регламент (ЕО) № 1211/2009 няма отражение върху броя на длъжностите по щатно разписание, нито на финансовото участие на ЕС в бюджета на Службата на ОЕРЕС, и е в съответствие със стойностите, посочени в съобщението до Европейския парламент и до Съвета (СОМ(2013 г.) 519 final).

2013/0309 (COD)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

за определяне на мерки относно единния европейски пазар на електронни съобщителни услуги, за изграждане на континентална мрежа и за изменение на директиви 2002/20/ЕО, 2002/21/ЕО и 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) № 1211/2009 и Регламент (ЕС) № 531/2012

(текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,

като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,

като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[12],

като взеха предвид становището на Комитета на регионите[13],

в съответствие с обикновената законодателна процедура,

като имат предвид, че:

(1) Европа трябва да използва всички източници на растеж за излизане от кризата, за създаване на работни места и за възвръщане на конкурентоспособността си. Възстановяването на растежа и създаването на работни места в ЕС е целта на стратегията „Европа 2020“. На заседанието си през пролетта на 2013 г. Европейският съвет подчерта значението на цифровия единен пазар за растежа и призова за конкретни мерки за създаване на единен пазар в областта на информационните и комуникационни технологии (ИКТ), колкото е възможно по-скоро. В съответствие с целите на стратегията „Европа 2020“ и с въпросния призив настоящият регламент цели създаването на единен пазар на електронните съобщения чрез допълване и адаптиране на съществуващата регулаторна рамка на ЕС за електронните съобщения.

(2) В Програмата в областта на цифровите технологии за Европа (DAE), една от водещите инициативи на стратегията „Европа 2020“, вече бе призната ролята на ИКТ и мрежовата свързаност като задължителна основа за развитието на нашата икономика и общество. За да може Европа да пожъне плодовете на цифровата трансформация, ЕС се нуждае от динамичен единен пазар на електронните съобщения за всички отрасли и навсякъде в Европа. Един подобен, действително единен пазар за съобщителни услуги ще бъде гръбнакът на новаторската и „интелигентна“ цифрова икономика и основа на цифровия единен пазар, на който онлайн услугите ще могат свободно да се предоставят трансгранично.

(3) В един добре функциониращ единен пазар на цифровите съобщения следва да се гарантира свободата на предоставяне на електронни съобщителни мрежи и услуги на всеки клиент в ЕС и правото на всеки краен потребител да избере най-добрата оферта на пазара и тази свобода не бива да бъде спъвана от разпокъсаност на пазара, дължаща се на национални граници. Действащата регулаторна рамка за електронните съобщения не дава окончателно решение на тази фрагментарност, с нейните национални, а не общосъюзни, режими за общи разрешения, национални схеми за разпределяне на радиочестотния спектър, разлики в продуктите за достъп, с които разполагат доставчиците на електронни съобщителни услуги в различните държави членки и различни набори от правила за потребителите, приложими за конкретния отрасъл. Правилата на ЕС, в много случаи само определят основната линия и често се прилагат по различен начин от държавите членки.

(4) Един действително единен пазар на електронните съобщения ще насърчи конкуренцията, инвестициите и иновациите в нови и по-добри мрежи и услуги посредством засилване на пазарната интеграция и трансгранично предлаганите услуги. Това се очаква да спомогне за постигането на амбициозните цели за осигуряване на високоскоростен широколентов интернет, заложени в Програмата в областта на цифровите технологии за Европа (DAE). Все по-лесно достъпните цифрови инфраструктури и услуги от своя страна се очаква да разнообразят офертите за потребителите, да повишат качеството на услугите и да разнообразят съдържанието, да допринесат за териториалното и социалното сближаване, както и да способстват за повече мобилност в рамките на ЕС.

(5) Един единен пазар за електронни съобщителни услуги би благоприятствал по-мащабно и цифровата екосистема, в която попадат европейските производители, доставчиците на съдържание и приложения и икономиката като цяло, включително и отрасли, като банкирането, автомобилостроенето, логистиката, търговията на дребно, енергетиката и транспорта, които разчитат на мрежовата свързаност за повишаване на производителността, например чрез достъпни отвсякъде приложения в облак, свързани чрез мрежата обекти и възможности за предоставяне на интегрирано обслужване за различни части на дружеството. Публичните администрации и отрасълът на здравеопазването също биха извлекли полза от по-широкото разпространение на електронното управление и електронното здравеопазване. Предлагането на съдържание от областта на културата и културното многообразие като цяло, също могат да извлекат ползи от преминаването към единен пазар на електронните съобщителни услуги. Осигуряването на връзка чрез електронни съобщителни мрежи и услуги е дотолкова значимо за икономиката като цяло и за обществото, че е наложително да се избягва всяко необосновано отежняване за конкретния отрасъл, било то регулаторно или от всякакъв друг характер.

(6) Настоящият регламент цели да гарантира доизграждането на единния пазар за електронните съобщения чрез действия по три широки, преплитащи се оси. Първо, регламентът трябва да осигури свобода за трансграничното предоставяне на електронни съобщителни услуги и мрежи в различни държави членки, ползвайки концепцията за единно европейско разрешение, което създава условия за осигуряване на по-голяма устойчивост и предсказуемост на съдържанието и мерките за прилагане на специфичните за отрасъла правила в целия ЕС. Второ, необходимо е да се позволи достъп при далеч по-сходни условия до основни ресурси за трансгранично предоставяне на електронни съобщителни мрежи и услуги, не само за безжичните широколентови съобщения, за които и лицензираният, и нелицензираният радиочестотен спектър са от основно значение, но и за стационарните мрежови връзки. Трето, с оглед съгласуването на условията за бизнес и за изграждане на увереност у гражданите да ползват цифровите технологии, настоящият регламент следва да хармонизира правилата за защита на крайните ползватели, особено на потребителите. Това включва правилата за недискриминация, договорна информация, прекратяване и прехвърляне на договори, в допълнение към правилата за достъп до онлайн съдържание, приложения и услуги и за управление на трафика, които не само защитават крайните ползватели, но едновременно с това и гарантират, че „екосистемата“ Интернет ще продължи да функционира гладко като двигател за иновациите. Освен това, по-нататъшните реформи при роуминга би трябвало да накарат потребителите да не изключват телефоните си, докато пътуват в ЕС и с времето би трябвало да доведат до сближаване при ценообразуването и другите условия за услугата в ЕС.

(7) Следователно настоящият регламент следва да допълни съществуващата регулаторна рамка на ЕС (Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[14], Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[15], Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[16], Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[17], Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[18], Директива 2002/77/ЕО на Комисията[19], както и Регламент (ЕО) № 1211/2009 на Европейския парламент и на Съвета[20], Регламент (ЕС) № 531/2012 на Европейския парламент и на Съвета[21] и Решение № 243/2012/ЕС на Европейския парламент[22]) и действащите национални законодателства, приети в съответствие с правото на ЕС, чрез въвеждането на специфични права и задължения както за доставчиците на електронни съобщителни услуги, така и за крайните ползватели, чрез значителни изменения в съществуващите директиви и в Регламент (ЕС) № 531/2012, за да се осигури по-голямо сближаване и някои значителни изменения за постигане на един по-конкурентен единен пазар.

(8) Мерките, представени в настоящия регламент, са съобразени с принципа за технологична неутралност, т.е. с тях не се налага никоя технология за сметка на друга.

(9) Предоставянето на трансгранични електронни съобщителни услуги все още среща повече трудности от своя аналог в рамките на националните граници. По-специално, доставчиците на трансгранични услуги все още трябва да уведомяват и заплащат такси в отделни приемащи държави членки. Притежателите на единно европейско разрешение следва да се ползват от система за единна нотификация в държавата членка, където е основното им седалище (държавата членка по произход), което ще намали административната тежест за трансграничните оператори. единното европейско разрешение следва да се прилага за всяка фирма, която предоставя или възнамерява да предоставя електронни съобщителни услуги и мрежи в повече от една държава членка, което ѝ осигурява да се ползва от правата, свързани със свободното предоставяне на електронни съобщителни услуги и мрежи, в съответствие с настоящия регламент, в произволна държава членка. Въвеждането на единно европейско разрешение, определящо правната рамка, приложима спрямо операторите на електронни съобщителни мрежи, предоставящи услуги във всички държави членки въз основа на общо разрешение от държавата членка по произход, следва да осигури действително свободно предоставяне на електронни съобщителни услуги и мрежи в целия ЕС.

(10) Трансграничното предоставяне на електронни съобщителни услуги или мрежи може да се осъществява по различни начини, в зависимост от много фактори, като например вида мрежа или предоставяни услуги, обема на необходимата физическа инфраструктура или броя на абонатите в различните държави членки. Намерението да се предоставят трансгранични електронни съобщителни услуги или да се управлява електронна съобщителна мрежа в повече от една държава членка може да се засвидетелства посредством договарянето на споразумения за достъп до мрежите в дадена държава членка или маркетинг на интернет сайт на езика на целевата държава членка.

(11) Независимо от начина, по който доставчикът експлоатира трансгранични електронни съобщителни мрежи или предоставя трансгранични електронни съобщителни услуги, регулаторният режим, приложим към всеки европейски доставчик на електронни съобщителни услуги и мрежи следва да е неутрален спрямо търговските решения, които са били подбрани и които стоят зад организацията на функциите и дейностите в различните държавите членки. Следователно, независимо от корпоративната структура на предприятието, държавата членка по произход на европейския доставчик на електронни съобщителни услуги следва да се приема като държавата членка, в която се вземат стратегическите решения относно предоставянето на електронни съобщителни мрежи или услуги.

(12) Единното европейско разрешение следва да се основава на общото разрешение, издадено в държавата членка по произход. То не следва да се обвързва с условия, които вече са приложими по силата на други нормативни актове на националното право, които не се отнасят конкретно за отрасъла на електронните съобщения. Освен това, разпоредбите на настоящия регламент и на Регламент (ЕС) № 531/2012 следва да се прилагат и за европейските доставчици на електронни съобщителни услуги.

(13) Повечето специфични за сектора условия, например изискванията относно достъпа до или сигурността и целостта на мрежите, или достъпа до услуги за спешна помощ, са тясно свързани с мястото, където е разположена мрежата или се предоставя услугата. Следователно на всеки европейски доставчик на електронни съобщителни услуги могат да бъдат наложени условия, приложими в държавите членки, в които той извършва дейност, доколкото в настоящия Регламент не е предвидено друго.

(14) Когато държавите членки изискват финансово участие от отрасъла за финансиране на задължения за предоставяне на универсална услуга и на административните разходи на националните регулаторни органи, критериите и процедурите за разпределяне на тези вноски следва да са пропорционални и недискриминационни по отношение на европейските доставчици на електронни съобщителни услуги, за да не се възпрепятства трансграничното навлизане на пазара, по-специално на нови участници и по-малки оператори; следователно вноските на отделните предприятия следва да са съобразени с пазарния дял на вносителя, изразен в оборот в съответната държава членка и спрямо тези вноски следва да се прилага праг de minimis.

(15) Необходимо е да се гарантира, че при сходни обстоятелства всички европейски доставчици на електронни съобщителни услуги се третират недискриминационно в различните държави членки и че в единния пазар се прилагат последователни регулаторни практики, по-специално по отношение на мерките, които са в обхвата на членове 15 или 16 от Директива 2002/21/ЕО или на членове 5 или 8 от Директива 2002/19/ЕО. Европейските доставчици на електронни съобщителни услуги следва да се ползват от правото на равно третиране в различните държави членки при обективно равнозначни ситуации, за да се даде възможност за едни по-интегрирани дейности, обхващащи повече от една територия. Освен това в подобни случаи е необходимо да се въведат специални процедури на равнище ЕС за преразглеждане на проектите за решения за корективни мерки по смисъла на член 7а от Директива 2002/21/ЕО, с цел да се избегнат неоснователни различия в задълженията, приложими към европейските доставчици на електронни съобщителни услуги в различните държави членки.

(16) Нужно е разпределяне на регулаторните и надзорните правомощия между държавата членка по произход и всяка приемаща държава членка на европейски доставчици на електронни съобщителни услуги с оглед намаляване на пречките пред навлизането на пазара, като същевременно се гарантира, че тези доставчици спазват прилежно действащите условия за предоставяне на електронни съобщителни услуги и мрежи. Следователно, макар и всеки национален регулаторен орган да е длъжен да следи за спазването на условията, които се прилагат на негова територия в съответствие със законодателството на ЕС, включително с помощта на санкции и временни мерки, единствено националният регулаторен орган в държавата членка по произход следва да разполага с правото временно или окончателно да отнема правото на европейски доставчик на електронни съобщителни услуги да предоставя електронни съобщителни мрежи и услуги в целия ЕС или в част от него.

(17) Радиочестотният спектър е обществен и важен ресурс за вътрешния пазар на мобилни, безжични широколентови и спътникови съобщения в ЕС. Развитието на безжичните широколентови съобщения спомага за изпълнението на програмата в областта на цифровите технологии за Европа и по-специално за осигуряването на достъп до широколентова връзка със скорост не по-малко от 30 Mbps до 2020 г. за всички граждани на ЕС, както и за осигуряването на широколентов достъп в ЕС с възможно най-висока скорост и капацитет. ЕС обаче изостава от други големи региони в света — Северна Америка, Африка и части от Азия — по отношение на въвеждането и разпространението на безжични широколентови технологии от последно поколение, които са необходими за постигането на тези цели на политиката. Неорганизираният процес на издаване на разрешителни и на предоставяне на лентата от 800 MHz за безжични широколентови съобщения и фактът, че повече от половината държави членки искат дерогация или по други причини не са предоставили тази лента в срока, предвиден в Решение № 243/2012/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 година за създаване на многогодишна програма за политиката в областта на радиочестотния спектър текст от значение (RSPP)[23], свидетелстват, че са необходими спешни действия дори в рамките на срока на действие на сегашната RSPP. Мерките на ЕС за хармонизиране на условията за осигуряване и ефективно използване на радиочестотния спектър за безжични широколентови съобщения по силата на Решение 676/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[24] се оказаха недостатъчни за решаването на този проблем.

(18) Прилагането на различни национални политики създава несъответствия и раздробява вътрешния пазар, което препятства на въвеждането на общосъюзни услуги и доизграждането на вътрешния пазар за безжични широколентови комуникации. По-конкретно това би могло да създаде неравни условия за достъп до тези услуги, да затрудни конкуренцията между фирмите от различни държави членки и да ограничи инвестициите в по-модерни мрежи и технологии и появата на новаторски услуги, като по този начин лиши гражданите и фирмите от повсеместни интегрирани висококачествени услуги и операторите на безжични широколентови съобщения от допълнителни приходи благодарение на нарасналата ефективност вследствие широкомащабни и по-интегрирани дейности. Следователно предприемането на действия на равнище ЕС по отношение на определени аспекти на радиочестотния спектър следва да съпътства развитието на широко интегрирано покритие на модерни безжични широколентови съобщителни услуги в целия ЕС. Същевременно държавите членки следва да запазят правото си да приемат мерки за организиране на своя радиочестотен спектър за целите на обществения ред, обществената сигурност и отбраната.

(19) Доставчиците на електронни съобщителни услуги, включително операторите на мобилни мрежи или консорциумите от такива оператори следва да са в състояние колективно да организират ефикасно и икономически достъпно покритие на голяма част от територията на ЕС с оглед постигането на дългосрочни ползи за крайните ползватели и следователно да използват радиочестотния спектър в повече от една държава членка при сходни условия, процедури, разходи, срокове, продължителност в хармонизирани радиочестотни ленти и с допълнителни радиочестотни пакети като комбинация от по-ниски и по-високи честоти за покриване на гъсто и рядко населени зони. Инициативите в полза на повече координация и съгласуваност ще подобрят предвидимостта на инвестиционната среда по отношение на мрежите. Тази предвидимост би била значително подобрена и от една ясна политика в полза на дългосрочното право на ползване на радиочестотен спектър, без да се засяга правото на безсрочно ползване у някои държави членки, свързано от своя страна с ясни условия за трансфера, лизинга или споделянето на част от или на целия радиочестотен спектър, който е предмет на подобно индивидуално право на ползване.

(20) Съгласуваността и последователността при правата за ползване на радиочестотния спектър следва да се подобрят, поне за честотните ленти, които са били хармонизирани за безжични, стационарни, такива с мигриращи потребители и мобилни широколентови съобщителни услуги. Това включва честотните ленти, посочени на равнище Международен съюз по далекосъобщения (ITU) за модерни системи за международни мобилни далекосъобщения (IMT), както и използваните за локални мрежи с достъп чрез радиовръзка (RLAN), като например 2,4 GHz и 5 GHz. Това следва да се отнася и за честотните ленти, които в бъдеще могат да бъдат хармонизирани за безжични широколентови съобщителни услуги (например това предстои за честотните ленти от 700 MHz, 1,5 GHz и 3,8-4,2 GHz), както е предвидено в член 3, буква б) от RSPP и в становището на Групата за политиката в областта на радиочестотния спектър (RSPG) относно „Стратегическите предизвикателства, пред които е изправена Европа в търсенето на отговор на нарастващото търсене на честотен спектър за безжичен широколентов достъп“, прието на 13 юни 2013 г.;

(21) Съгласуването между различните национални процедури за предоставяне на радиочестотен спектър би получило подкрепа от едни по-ясни разпоредби относно критериите за сроковете на процедурите за издаване на разрешително; продължителността, за която са предоставени права за ползване, таксите и условията на плащането им; капацитета и задълженията за покритие; определянето на обхвата от радиоспектъра и на блоковете от спектъра, предмет на процедура на лицензиране; обективните прагови изисквания, целящи подпомагането на ефективната конкуренция; условията за търгуване на правата на ползване, включително условията за споделяне.

(22) Ако се ограничи тежестта на таксите до оптимално необходимото за управлението на радиочестотния спектър, с баланс между непосредствените плащания и периодичните такси, ще се насърчат инвестициите в инфраструктура и технологии и тяхното физическо разгръщане и внедряване, а съпътстващите ползи от намалените разходи ще ползват и крайните ползватели.

(23) По-синхронизираното разпределяне на радиочестотния спектър и съответното разгръщане на безжичен широколентов достъп в целия ЕС би трябвало да предизвика икономии от мащаба в свързаните отрасли, например за мрежово оборудване и терминални устройства. Тези отрасли, от своя страна, могат да се съобразяват в по-голяма степен отколкото досега с европейските инициативи и политики в областта на радиочестотния спектър. Прочее следва да се установят процедура за хармонизиране на сроковете за разпределяне и минимален или общ период на валидност на правата за ползване в тези честотни ленти.

(24) Що се отнася до другите основни съществени условия, с които могат да бъдат обвързани правата за ползване на радиочестотен спектър за безжичен широколентов достъп, то сближаването в прилагането в отделните държави членки на регулаторните принципи и критерии, които се определят с настоящия регламент, ще бъде подпомогнато посредством механизъм за координиране, чрез който Комисията и компетентните органи на останалите държави членки имат възможност предварително да изразят забележките си по разпределянето на правата за ползване на дадена държава членка и по този начин Комисията има възможност, като вземе предвид становищата на държавите членки, да отлага прилагането на всяко предложение, което изглежда не е в съответствие с правото на ЕС.

(25) Предвид сериозното нарастване на търсенето на радиочестотен спектър за безжичен широколентов достъп, следва да се насърчават решенията за алтернативно и ефективно използване на радиочестотите за безжичен широколентов достъп. Това включва използването на маломощни системи за безжичен достъп с малък обхват, като т.нар. „горещи точки“ на локални мрежи с достъп чрез радиовръзка (RLAN, известни също като „Wi-Fi“), както и на мрежи от маломощни малогабаритни клетъчни точки за достъп (наричани също фемто-, пико- или метроклетки).

(26) Допълващи безжични системи за достъп, като например RLAN и по-специално публично достъпните RLAN точки за достъп, осигуряват все по-голям достъп до интернет за крайните ползватели и позволяват на мобилните оператори да намалят мобилния трафик, използвайки хармонизирани ресурси на радиочестотния спектър без изискване за индивидуално разрешително или право за използване на радиочестотния спектър.

(27) Повечето RLAN точки за достъп до момента се ползват от частни потребители като локално безжично разширение на тяхната фиксирана широколентова връзка. Ако крайните ползватели, в рамките на личния си абонамент за интернет, споделят своя RLAN с други, наличието на голям брой подобни точки за достъп, особено в гъсто населените райони, би трябвало да увеличи съществено капацитета за пренос на данни по безжичен път през радиочестоти чрез многократното използване на честоти и да създаде рентабилна допълнителна инфраструктура за безжичен широколентов достъп за други крайни ползватели. Следователно, ненужните ограничения пред крайните ползватели да споделят достъпа до своите RLAN точки за достъп с други крайни ползватели или да се свързват с такива точки за достъп, следва да отпаднат или да се предотвратят.

(28) В допълнение следва да се премахнат и ненужните ограничения пред инсталирането и свързването на точки за RLAN достъп. Публичните органи или доставчиците на публични услуги все по-често ползват RLAN точките за достъп в своите помещения за собствени цели, например за ползване от персонала, за един по-добър и рентабилен достъп на място от страна на гражданите до услугите на електронното управление или за подпомагане на предоставянето на интелигентни публични услуги с информация в реално време, например за публичния транспорт или управлението на трафика. Тези органи биха могли да осигурят достъп до подобни точки за достъп за широката публика като допълнение към услугите, предлагани на обществото на такива места, и те следва да имат възможност да направят това в съответствие с правилата за конкуренцията и за обществените поръчки. Доставчикът на локален достъп до електронни съобщителни мрежи във или около дадена частна собственост или ограничена публична зона като допълнение към друга дейност, която не зависи от такъв достъп, например точки за RLAN достъп за потребители на други търговски дейности или за широката публика в тази зона, не следва да се възприема като доставчик на електронни съобщителни услуги.

(29) Маломощните точки за безжичен достъп в ограничени зони представляват маломерно и дискретно оборудване, сходни с локалните безжични маршрутизатори, за които следва да се установят технически характеристики на равнище ЕС за тяхното инсталиране и ползване според местния контекст, след получаване на общо разрешение и без неоправдани ограничения чрез изисквания за индивидуално планиране или други разрешителни. Пропорционалността на мерките, определящи техническите характеристики за това една такава употреба да се ползва от общо разрешение, следва да се осигури посредством характеристики, които са значително по-рестриктивни от приложимите максимални прагове в мерките на ЕС по отношение на параметри като изходна мощност.

(30) Държавите членки следва да гарантират, че управлението на радиочестотния спектър на национално равнище не възпрепятства други държави членки да използват радиочестотния спектър, на който те имат право, или да спазват своите задължения по отношение на честотните ленти, за които употребата е хармонизирана на равнище ЕС. Нужен е механизъм, основан на съществуващите дейности на RSPG, който да гарантира, че всяка държава предлага равен достъп до радиочестотния спектър и че резултатите от координирането са адекватни и се прилагат.

(31) Опитът в прилагането на регулаторната рамка на ЕС показва, че съществуващите разпоредби, изискващи последователното прилагане на регулаторни мерки, съчетано с целта да се допринесе за развитието на вътрешния пазар, не са създали достатъчно стимули за разработването на продукти за достъп, основани на хармонизирани стандарти и процеси, по-специално що се отнася до стационарните мрежи. Когато извършват дейност в различни държави членки, операторите срещат трудности с намирането на основни ресурси за достъп с добро качество и необходимото ниво на оперативна съвместимост на мрежите и услугите, а когато такива са на разположение, те имат различни технически характеристики. Това повишава разходите и възпрепятства трансграничното предоставяне на услуги.

(32) Интеграцията на единния пазар на електронни съобщителни услуги ще се ускори чрез въвеждането на рамка за определяне на някои ключови европейски виртуални продукти, които са особено важни за доставчиците на електронни съобщителни услуги при предоставянето на трансгранични услуги, и за приемане на общоевропейска стратегия в една среда, базирана във все по-голяма степен изцяло на Internet Protocol (IP), въз основа на ключови параметри и минимален набор от характеристики.

(33) Внимание следва да се обърне на оперативните нужди, обслужвани от различни виртуални продукти. Европейските продукти за виртуален широколентов достъп следва да бъдат на разположение в случаите, когато от оператор със значителна пазарна мощ се изисква, съгласно разпоредбите на Рамковата директива и Директивата за достъп, да предоставя достъп при регламентирани условия в конкретна точка за достъп от своята мрежа. Първо, едни хармонизирани продукти биха улеснили ефикасното навлизане на пазара на трансгранични услуги. Те биха позволили първоначалното и непосредствено предоставяне от страна на трансграничните доставчици на достатъчно качествени услуги на техните крайни потребители, включително на услуги за бизнес клиенти с няколко представителства в различни държави членки, когато това е необходимо и пропорционално съгласно с пазарните анализи. Тези хармонизирани продукти следва да са на разположение за достатъчно дълъг период, за да се даде възможност на търсещите достъп страни и на доставчиците да планират средносрочни и дългосрочни инвестиции.

(34) Второ, от ключово значение за създаването на условия за устойчива конкуренция в рамките на вътрешния пазар са сложните продукти за виртуален достъп, които изискват по-високо ниво на инвестиции от търсещите достъп и им позволяват по-строг контрол и разграничения, особено чрез осигуряването на достъп на по-локално ниво. Следователно и тези ключови продукти за достъп на едро до мрежи за достъп от следващо поколение (NGA) следва да бъдат хармонизирани, за да се улеснят трансграничните инвестиции. Подобни продукти за виртуален широколентов достъп трябва да са проектирани така, че да осигуряват функционални възможности, които са равностойни на физически необвързания достъп, с цел да се разшири обхватът на потенциалните корективни мерки при достъпа на едро, с които разполагат националните регулаторни органи съгласно Директивата за достъп 2002/19/ЕО.

(35) И трето, необходимо е хармонизирането на продукт за достъп на едро на терминални сегменти на наети линии с усъвършенствани интерфейси, за да се позволи предоставянето на трансгранични услуги за свързаност, които са от решаващо значение за изпълнението на конкретни проекти на най-взискателните бизнес потребители.

(36) В контекста на постепенния преход към изцяло базирани на IP мрежи, недостигът на продукти за свързаност, базирани на IP за различните класове услуги с гарантирано качество на услугата, което позволява комуникационни пътеки през множество мрежови домейни в мрежови граници, в една, но също и в няколко държави членки, спъва развитието на приложения, които разчитат на достъпа до други мрежи и по този начин ограничава технологичните иновации. Освен това настоящата ситуация не позволява масовото разпространение на ползите, свързани с управлението и предоставянето на базирани на IP мрежи и продукти за връзка с гарантирано качество на услугата, а именно подобрена сигурност, надеждност и гъвкавост, рентабилност и по-бързо предоставяне, което е от полза за операторите на мрежи, доставчиците на услуги и крайните ползватели. Необходим е прочее хармонизиран подход към проектирането и предоставянето на такива продукти при разумни условия, включително, когато е необходимо, възможност за кръстосани доставки от страна на съответните предприятия за електронни съобщителни услуги.

(37) Създаването на европейски продукти за виртуален широколентов достъп по силата на настоящия регламент следва да бъде отчетено при оценката от националните регулаторни органи на това кои са най-подходящите корективни мерки за осигуряване на достъп до мрежите на операторите със значителна пазарна мощ, избягвайки свръхрегулирането чрез ненужното умножаване на продуктите за достъп на едро, независимо дали са наложени съгласно пазарни анализи или при други условия. По-специално, въвеждането на европейски продукти за виртуален достъп не следва, само по себе си, да доведе до увеличение на броя на продуктите за регулиран достъп, наложени на даден оператор. Освен това необходимостта националните регулаторни органи, след приемането на настоящия регламент, да преценят дали следва да бъде наложен европейски продукт за виртуален широколентов достъп вместо съществуващите мерки за достъп на едро, и също да преценят доколко е подходящо налагането на такъв продукт предвид бъдещите пазарни анализи, когато констатират значителна пазарна мощ, не следва да се отразява на отговорността им да посочват най-подходящите и пропорционални мерки за решаване на констатирания проблем пред конкуренцията в съответствие с член 16 от Директива 2002/21/ЕО.

(38) В интерес на регулаторната предвидимост в законодателството следва да намерят място и някои ключови елементи от изменящия се процес на вземане на решения при сегашната регулаторна рамка, които засягат условията, при които продукти за достъп на едро, включително европейски продукти за широколентов виртуален достъп, се предоставят на мрежи за мрежите за достъп от следващо поколение (ДСП). Сред тях следва да има разпоредби, които отразяват значимостта — по отношение на анализа на пазарите за достъп на едро и по-специално дали са необходими ценови ограничения за подобен достъп до мрежите за ДСП — на връзката между конкуренцията от алтернативни стационарни и безжични инфраструктури, ефективните гаранции за недискриминационен достъп и съществуващото ниво на конкуренция по отношение на цени, разнообразие и качество при продажбите на дребно. Последното съображение в крайна сметка определя ползите за крайните ползватели. Например, когато оценяват всеки отделен случай съгласно член 16 от Директива 2002/21/ЕО и без да се засяга оценката на значителната пазарна мощ и спазването на правилата на ЕС относно конкуренцията, националните регулаторни органи могат да сметнат, че при наличието на две мрежи за ДСП пазарните условия са достатъчно конкурентни, за да стимулират модернизирането на мрежите и доведат до предоставянето на свръхвисокоскоростни услуги, което важен параметър на конкуренцията в пазарите на дребно.

(39) Редно е да се очаква, че засилената конкуренция на единния пазар ще доведе с времето до намаляване на специфичното за сектора регулиране, основано на пазарен анализ. Реалистично е доизграждането на единния пазар да доведе до по-ефективна конкуренция на съответните пазари, а последващото прилагане на конкурентното право се приема все по-уверено като достатъчно да гарантира доброто функциониране на пазара. С цел осигуряване на правна яснота и предсказуемост на регулаторните подходи в отделните държави, следва да се определят ясни и обвързващи критерии за това как се преценява дали даден пазар все още оправдава налагането на регулаторни задължения ex ante, като определящи фактори са сроковете, в които биват решавани блокиращите проблеми и перспективите за конкуренцията, особено за конкуренцията при инфраструктурата и условията за конкуренция на пазара на дребно въз основа на параметри като цени, разнообразие и качество, които действително вълнуват крайните ползватели и са от значение за конкурентоспособността на ЕС на световните пазари. Това би трябвало да подпомогне следващите преразглеждания на списъка с пазари, при които е възможно регулиране ex ante, и да спомогне за това националните регулатори да се съсредоточат по един съгласуван начин върху случаите, в които конкуренцията все още не е ефективна. Създаването на истински единен пазар на електронните съобщителни услуги може освен това да повлияе на географския обхват на пазарите, едновременно за целите на специфичното за сектора регулиране, основано на принципите на конкуренцията, и за прилагането на самото конкурентно право.

(40) Различията в националното прилагане на специфичните за сектора правила за защита на крайните ползватели създават значителни бариери пред единния цифров пазар, по-специално като повишават разходите за съобразяване с условията за доставчиците на електронни съобщителни услуги за широката публика, които желаят да предлагат услуги в много държави членки. Освен това разпокъсаността и неяснотите при нивото на защита в различните държави членки разколебава доверието на крайните ползватели и ги разубеждава да купуват електронни съобщителни услуги в чужбина. За да бъде постигната целта на ЕС за премахване на пречките пред вътрешния пазар е необходимо да се заменят съществуващите разнопосочни национални правни мерки с единен и напълно хармонизиран набор от специфични за сектора правила, които създават високо общо ниво на защита за крайния потребител. Подобно пълно хармонизиране на правните разпоредби не следва да възпрепятства доставчиците на електронни съобщителни услуги за обществеността да предлагат на потребителите договорни условия, които надхвърлят това ниво на защита.

(41) Тъй като настоящият регламент хармонизира само някои специфични за сектора правила, той не следва да се отрази на общите правила за защита на потребителите, установени в законодателството на ЕС и националното законодателство.

(42) В случаите, когато разпоредбите в глави 4 и 5 на настоящия регламент разглеждат въпроси, свързани с крайните ползватели, тези разпоредби следва да се прилагат не само по отношение на потребителите, но и към други крайни ползватели, главно микропредприятия. По тяхно искане, крайните ползватели, различни от потребителите, следва да разполагат с възможността в индивидуални договори да договарят различни условия.

(43) Доизграждането на единния пазар за електронни съобщителни услуги също изисква премахването на пречките пред крайните ползватели да ползват електронни съобщителни услуги в целия ЕС. Следователно публичните органи не бива да създават или запазват пречки пред трансграничното закупуване на подобни услуги. Доставчиците на електронни съобщителни услуги за обществеността не трябва да дискриминират крайните ползватели въз основа на тяхната националност или държава на пребиваване. Разграничения обаче следва да са възможни въз основа на обективно обусловени разлики в разходи, рискове и пазарни условия, като промените в търсенето и ценообразуването на конкурентите.

(44) Продължават да се наблюдават много съществени ценови разлики, както при стационарните, така и при мобилните съобщения, между националните телефонни разговори и SMS съобщения и тези до друга държава членка. Докато са налице съществени различия между отделните страни, оператори и цени на пакетните услуги, а също и между услугите по мобилни и стационарни мрежи, биват засегнати по-уязвимите групи клиенти и се създават пречки пред безпроблемната комуникация в рамките на ЕС. Това се наблюдава въпреки наистина значителното намаляване и сближаване в абсолютно изражение на таксите за осъществяване на крайна връзка в различните държави членки и ниските цени на транзитните пазари. Освен това преходът към изцяло базирани на IP електронни съобщителни услуги трябва да доведе до допълнително намаляване на разходите. Затова е необходимо обективно аргументиране на всяко значително различие в тарифите на дребно между националните разговори на далечни разстояния по стационарни мрежи, т.е. разговори между области с различен телефонен код в националния номерационен план, и разговорите по стационарни мрежи до друга държава членка. Тарифите на дребно на международните мобилни съобщения не трябва да надвишават европейските тарифи за гласови услуги и SMS съобщения съответно за регулирани повиквания и SMS съобщения при роуминг, предвидени в Регламент (ЕС) № 531/2012, освен ако не бъдат представени обективни аргументи. Такива аргументи могат да включват допълнителни разходи и съответния разумен марж. Други обективни фактори могат да бъдат и разликите в гъвкавостта на цените на свързани продукти и лесният достъп на всички крайни ползватели било до алтернативни тарифи от доставчици на обществени електронни съобщителни услуги, които предлагат безплатно или срещу минимално доплащане трансгранични съобщителни услуги в ЕС, било до услуги на информационното общество със сходни функционални възможности, при условие, че доставчиците активно разпространяват информация за тези алтернативи сред своите крайни ползватели.

(45) Интернет се разви през последните десетилетия като отворена платформа за иновации с лесен достъп за крайните ползватели, доставчиците на съдържание и приложения и доставчиците на интернет. Съществуващата регулаторна рамка на ЕС цели да гарантира на крайните ползватели достъпа до информация и възможността да я разпространяват или да ползват приложения и услуги по свой избор. Обаче докладът на Органа на европейските регулатори в областта на електронните съобщения (ОЕРЕС) относно практиките при управлението на трафика, публикуван през май 2012 г., и поръчаното от Изпълнителната агенция за потребителите и здравеопазването проучване относно функционирането на пазара за достъп до интернет и предоставяне на интернет услуги от гледната точка на потребителите, публикувано през декември 2012 г., показват, че значителен брой крайни ползватели са засегнати от някои практики за управление на трафика, които блокират или забавят специфични приложения. Тези тенденции изискват ясни правила на равнище ЕС, за да се запази отвореният характер на интернет и да се избегне разпокъсването на единния пазар от мерките на отделни държави членки.

(46) Свободата на крайните ползватели да имат достъп до и да разпространяват информация, както и законно съдържание, да работят с приложения и да ползват услуги по техен избор зависи от спазването на съответното европейско и национално законодателство. Настоящият регламент определя граници за всякакви ограничения на тази свобода от страна на доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги, но без да се засягат други разпоредби от законодателството на ЕС, включително тези относно авторското право и Директива 2000/31/ЕО.

(47) В един отворен интернет, доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги следва, в рамките на договорно установени ограничения на обема от данни и скорости на услуги за интернет достъп, да не блокират, забавят, влошават качеството или налагат ограничения на определено съдържание, приложения или услуги, или на конкретни части от тях, освен в случаите на ограничен брой разумни мерки за управление на трафика. Подобни мерки следва да бъдат прозрачни, пропорционални и недискриминационни. Разумното управление на трафика обхваща предотвратяването или възпрепятстването на тежки престъпления, включително доброволни действия на доставчиците да попречат на достъпа до и разпространението на детска порнография. Свеждането до минимум на последствията от претоварването на мрежата следва да се смята за разумно действие, при условие че претоварването на мрежата е временно или при изключителни обстоятелства.

(48) Тарифите, изчислявани на база обем на трафика следва да се смятат за съвместими с принципа на отворения интернет, дотогава докато позволяват на крайните ползватели да изберат тарифата, съответстваща на нормалното им потребление на данни въз основа на ясна информация относно условията и последствията от този избор. Същевременно подобни тарифи следва да позволяват на доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги да адаптират по-добре капацитета на мрежата предвид очакваните обеми от данни. От съществено значение е крайните ползватели да разполагат с цялата информация преди да изразят съгласие с каквито и да е ограничения на обема от данни, на скоростта или с приложимите тарифи, да могат по всяко време да следят потреблението си и, ако поискат, лесно да се сдобиват с увеличение на лимита, за който са абонирани.

(49) Налице е и търсене при крайните ползватели на услуги и приложения, които изискват по-високо и гарантирано качество на услугата от страна на доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги или от страна на доставчиците на съдържание, приложения или услуги. Такива услуги могат да включват inter alia, излъчване по интернет протокол (телевизия по интернет протокол), видеоконферентни връзки и някои свързани със здравеопазването приложения. Крайните ползватели също следва да разполагат със свободата да сключват договори за предоставяне на специализирани услуги с по-високо качество било с доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги, било с доставчиците на съдържание, приложения и услуги.

(50) Освен това е налице търсене от страна на доставчиците на приложения, съдържание и услуги за предоставяне на преносни услуги, разчитащи на гъвкави параметри на качеството, включително по-ниски нива на приоритет за трафика, който не е спешен. Необходимо е доставчиците на съдържание, приложения и на услуги да имат възможността да договарят такива гъвкави параметри на качеството с доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги с оглед предоставянето на специализирани услуги и се очаква тази възможност да играе важна роля при разработването на нови услуги, като например междумашинната комуникация. Същевременно подобна гъвкавост би позволила на доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги да регулират по-добре трафика и да предотвратяват претоварването на мрежата. Доставчиците на съдържание, приложения и услуги и доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги следва да са в състояние свободно да сключват специални договори за услуги на определено ниво на качество на услугата, доколкото тези споразумения не навреждат сериозно на общото качество на услугите за достъп до интернет.

(51) Националните регулаторни органи играят ключова роля за това крайните ползватели да разполагат ефективно с възможността да упражняват тази свобода и да разполагат с достъп до отворен интернет. За тази цел националните регулаторни органи следва да имат задължения за мониторинг и докладване и да гарантират, че доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги спазват правилата и че е налице недискриминационен достъп до интернет услуги с високо качество, което не е влошено от специализирани услуги. В оценката си за евентуално общо влошаване на услугите за достъп до интернет националните регулаторни органи следва ползват параметри за качество, като срокове и надеждност (закъснение, колебание, загуба на пакети), равнища и ефект от претоварването в мрежата, действителни спрямо обявени скорости, показатели на услугите за достъп до интернет в сравнение със специализирани услуги и качеството във възприятието на крайните ползватели. Националните регулаторни органи следва да разполагат с правомощия да налагат изисквания за минимално качество на услугите на всички или на отделни доставчици на обществени електронни съобщителни услуги, ако това е нужно, за да се предотврати общо влошаване/намаляване на качеството на достъпа до интернет услуги.

(52) Мерките, които осигуряват по-голяма прозрачност и сравнимост на цените, тарифите и условията на труд и на качествените параметри на услугата, включително на тези, които са специфични за предоставянето на услуги за достъп до интернет, ще позволят в по-голяма степен на потребителите да оптимизират своя подбор на доставчици и по този начин да се възползват докрай от конкуренцията.

(53) Крайните ползватели следва да са адекватно информирани за цената и вида на предлаганата услуга преди да я закупят. Тази информация следва да се съобщава също непосредствено преди телефонното свързване, когато повикване към конкретен номер или услуга се таксува при специфични ценови условия, като например повикванията до специални номера, които често се таксуват на специални цени. Когато подобно задължение е непропорционално с оглед на времетраенето и цената за съобщаване на тарифната информация за доставчика на услуги в сравнение със средната продължителност на повикванията и опасността това да струва скъпо на крайния потребител, националните регулаторни органи могат да предоставят дерогация. Крайните ползватели следва да бъдат информирани също така дали даден безплатен телефонен номер не крие начисляване на допълнителни такси.

(54) Доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги следва да информират крайните ползватели адекватно, наред с останалото и за своите услуги и тарифи, качествени параметри на услугата, достъпа до услуги за спешна помощ и всяко ограничение, както и за видовете услуги и продукти, предназначени за потребители с увреждания. Тази информация следва да се представя ясно и недвусмислено и да се отнася конкретно за държавата членка, в която се предоставят услугите, а в случай на промени — да се актуализира. Доставчиците следва да бъдат освободени от тези изисквания за предоставяне на информация по отношение на офертите, които се договарят индивидуално.

(55) Наличието на съпоставима информация относно продукти и услуги е от първостепенно значение за това крайните ползватели да са в състояние да преценят самостоятелно офертите. Опитът показва, че когато крайният потребител разполага с надеждна и съпоставима информация, той има повече доверие в услугите и е по-предразположен да упражнява правото си на избор.

(56) Договорите играят важна роля в това на крайните ползватели да се гарантира висока степен на прозрачност на информацията и правна сигурност. Доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги следва да предоставят на потребителите ясна и разбираема информация по всички основни елементи на договора преди крайният потребител да се обвърже с него. Информацията следва да бъде задължителна и да не се променя, освен чрез последващо съгласие между крайния потребител и доставчика. Комисията и няколко национални регулаторни органи наскоро установиха значителни несъответствия между рекламираната скорост на услуги за достъп до интернет и действителната скорост, която е на разположение на крайните ползватели. Доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги следва да информират крайните ползватели, преди сключването на договор, за скоростта и за други качествени параметри на услугата, които те реално могат да доставят до основното местонахождение на крайния ползвател.

(57) По отношение на терминалното оборудване, процедурите следва да се посочват всички налагани от доставчика ограничения за използването на оборудването, като например чрез блокиране на SIM-картата на мобилни устройства, и всички такси при прекратяване на договора преди изтичането му. Никакви такси не следва да са дължими след изтичането на договора.

(58) За да избягват неприятните изненади, крайните ползватели следва да са в състояние, при желание, да определят максимални лимити на сумите, свързани с услугите за телефония и достъп до интернет. Тази възможност следва да се предлага безплатно, с подходящо уведомление, което остава на разположение за последваща справка, когато лимитът бъде приближен. При достигане на определения максимален лимит услугите следва да се преустановяват за крайните ползватели и те да не бъдат таксувани за тях, освен ако не поискат изрично продължаването на тези услуги съгласно договореното с доставчика.

(59) Опитът в държавите членки и резултатите от неотдавнашното проучване, поръчано от Изпълнителната агенция за потребителите и здравеопазването показват, че дългите договорни срокове и автоматичното или с мълчаливо съгласие удължаване на договорите представляват съществена пречка пред смяната на доставчика. Поради това е желателно крайните ползватели да са в състояние без всякакви такси да прекратят даден договор шест месеца след сключването му. В такъв случай от крайните ползватели може да бъде поискано да възстановят на доставчиците си остатъчната стойност на субсидирано терминално оборудване или остатъчната стойност pro rata temporis на всеки друг вид промоции. Следва да има възможност договорите, продължени с мълчаливо съгласие, да бъдат прекратявани с едномесечно предизвестие.

(60) Всякакви съществени промени в договорните условия, наложени от доставчиците на обществени електронни съобщителни услуги в ущърб на крайния потребител, например свързаните с такси, тарифи, ограничения на обема от данни или на скоростта, покритие или обработване на лични данни, следва да се разглеждат като пораждащи право на потребителя да прекрати договора си без допълнителни разходи.

(61) Пакетните услуги, включващи електронни съобщителни услуги и други услуги, като например линейното разпръскване, са все по-разпространени и са важен елемент на конкуренцията. Когато спрямо различните услуги, съставляващи тези пакетни услуги се прилагат различни договорни правила за прекратяване на договора и за промяна на доставчика, на крайните ползватели фактически се отнема възможността преминат към конкурентни оферти за цялостната пакетна услуга или за части от нея. Следователно разпоредбите на настоящия регламент относно прекратяването на договорите и преминаването към друг доставчик следва да се прилагат за всички части от подобна пакетна услуга.

(62) С цел пълно възползване от конкурентната среда, крайните ползватели следва да са в състояние да правят информиран избор и да сменят доставчици, когато това е в техен интерес. Крайните ползватели следва да могат да сменят доставчици без да са възпрепятствани от законови, технически или процедурни пречки, включително от договорни условия и такси. Преносимостта на номерата решително улеснява потребителския избор и ефективната конкуренция. Тя следва да се осъществява в минимални срокове, така че номерът да бъде наистина активен в рамките един работен ден от сключването на договор за пренос на номер. Уреждането на неплатени сметки не следва да е условие за изпълнение на искането за пренос на номер.

(63) За да се подпомогне предоставянето на „обслужване на едно гише“ и за да се улесни безпроблемната смяна на доставчици за крайните ползватели, процесът на прехвърляне към новия доставчик следва да се ръководи от приемащия доставчик на обществени електронни съобщителни услуги. Прехвърлящият доставчик на обществени електронни съобщителни услуги не следва да забавя или възпрепятства процеса на прехвърляне. Възможно най-широко следва да се използват автоматизирани процеси и да се гарантира високо ниво на защита на личните данни. Наличието на прозрачна, точна и навременна информация относно смяната на доставчика се очаква да придаде увереност на потребителите да пристъпват към подобна смяна и ще ги насърчи да се ангажират активно в процеса на конкуренция.

(64) Договорите с прехвърлящите доставчици на обществени електронни съобщителни услуги следва да се прекратяват автоматично след прехвърлянето и да не са необходими допълнителни действия от крайните ползватели. При предплатените услуги всяко неизползвано положително салдо следва да се възстановява на пренасящия номера си потребител.

(65) За крайните ползватели е важно да могат гладко да сменят важни за тях координати като например електронните си адреси. За тази цел, и за да се гарантира, че няма да бъдат изгубени електронни писма, на крайните ползватели следва да се предоставя възможност безплатно да активират осигурена от прехвърлящия доставчик на интернет функция за прехвърляне на електронните писма от адрес, който крайният ползвател е регистрирал при прехвърлящия доставчик.

(66) Компетентните национални органи могат да уреждат цялостните процеси на пренос на номер и смяна на доставчик, отчитайки технологичния напредък и необходимостта от гарантиране на бърз, ефективен и удобен за потребителите процес на смяна на доставчика. Компетентните национални органи следва