[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 20.12.2007

COM(2007) 829 окончателен

2007/0294 (CNS)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

относно идентификацията и регистрацията на прасетата (Кодифицирана версия)

(представен от Комисията)

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. В контекста на Европа на гражданите Комисията отдава голямо значение на опростяването и яснотата на общностното право с оглед по-голямата му разбираемост и достъпност за гражданина, на когото по този начин осигурява широки възможности да упражнява предоставените му специфични права.

Тази цел не може да бъде постигната докато съществуват множество разпоредби, които след като са били изменяни неколкократно и често съществено, продължават да се намират отчасти в първоначалния акт, отчасти в последващите го изменящи актове. Необходимо е проучване и сравнение на голям брой актове, за да се установи кои са действащите разпоредби.

Поради това кодификацията на разпоредби, претърпели чести изменения, е от съществено значение за яснотата и прозрачността на общностното право.

2. Ето защо, на 1 април 1987 г., Комисията реши[1] да инструктира своите служби да извършват кодификация на всички законодателни актове най-късно след десетото им изменение, като подчерта, че това е минимално изискване и че в интерес на яснотата и разбираемостта на общностното законодателство, службите следва да положат усилия да кодифицират текстовете, за които са отговорни, в още по-кратки срокове.

3. Заключенията на Председателството на Европейския съвет в Единбург от декември 1992 г. потвърдиха това[2], като в тях беше подчертано значението на кодификацията, която осигурява правна сигурност по отношение на правото, приложимо към даден момент по даден въпрос.

Кодификацията трябва да се извършва при стриктно спазване на обичайния общностен законодателен процес.

Предвид невъзможността за въвеждане на изменения по същество в актовете, предмет на кодификация , Европейският парламент, Съветът и Комисията решиха с междуинституционално споразумение от 20 декември 1994 г., че може да се прилага ускорена процедура за бързо приемане на кодифицираните актове.

4. Целта на настоящото предложение е да се извърши кодификация на Директива 92/102/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1992 г. относно идентификацията и регистрацията на животните[3]. Новата директива ще замести различните актове, които са инкорпорирани в нея[4]; тя запазва напълно съдържанието на кодифицираните актове и се ограничава до тяхното обединяване, като внася единствено формални изменения , необходими за самото кодифициране.

5. Настоящото предложение за кодификация беше изработено на основата на предварителна консолидация на текста, на всички официални езици, на Директива 92/102/ЕИО и изменящите я актове, с помощта на информационна система от Службата за официални публикации на Европейските общности. При промяна на номерацията на членовете съответствието между старата и новата номерация е посочено в таблица на съответствието, която се съдържа в приложение ІІ към кодифицираната директива.

ê 92/102/ЕИО (адаптиран)

2007/0294 (CNS)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

относно идентификацията и регистрацията на Ö прасетата Õ

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейскaтa общност, и по-специално член 37 от него,

като взе предвид предложението на Комисията,

като взе предвид становището на Европейския парламент[5],

като има предвид, че:

ê

1. Директива 92/102/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1992 г. относно идентификацията и регистрацията на животните[6] е била неколкократно и съществено изменяна[7]. С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.

ê 92/102/ЕИО съображение 1 (адаптиран)

2. Ö Съгласно Õ член 3, параграф 1, буква в) от Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар[8] животните за търговия в Общността трябва да бъдат идентифицирани в съответствие с изискванията на правилата на Общността и да бъдат регистрирани по такъв начин, че първоначалното или транзитното стопанство, център или организация да могат да бъдат проследени Преди 1 януари 1993 г. тези системи за идентификация и регистрация Ö трябваше Õ да се разширят до движението на животни в рамките на територията на всяка държава-членка.

ê 92/102/ЕИО съображение 2

3. Член 14 от Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. за установяване на принципите относно организацията на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни и относно изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО[9] изисква идентификацията и регистрацията на такива животни, както е предвидено в член 3, параграф 1, буква в) от Директива 90/425/ЕИО, да се направят след като са извършени посочените проверки, освен в случай на животни за клане и регистрирани еднокопитни.

ê 92/102/ЕИО съображение 4 (адаптиран)

4. Необходимо е да се гарантира бързата и ефективна обмяна на информация между държавите-членки за правилното прилагане на настоящата директива. Разпоредбите на Общността са установени от Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между последните и Комисията по гарантиране на правилното прилагане на законодателството в областта на митническите и земеделските въпроси[10] и от Директива 89/608/ЕИО на Съвета от 21 ноември 1989 г. относно взаимната помощ между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между Ö тях Õ и Комисията, за да се Ö осигури Õ правилното прилагане на законодателството Ö , свързано с Õ ветеринарните и зоотехническите въпроси[11].

ê 92/102/ЕИО съображение 5 (адаптиран)

5. Държателите на животни Ö следва Õ да поддържат актуализирани Ö регистри Õ за животните в техните стопанства. Хората, занимаващи се с търговия на животни, Ö следва Õ да съхраняват регистър за своите сделки. Компетентните органи Ö следва Õ да имат достъп до тези регистри при поискване.

ê 92/102/ЕИО съображение 6 (адаптиран)

6. За да се позволи бързото и акуратно проследяване на движенията на животни, животните Ö следва Õ да могат да бъдат идентифицирани. По-късно следва да се вземе решение, за да се определи естеството на марката, и в очакване на такова решение националните системи за идентификация следва да Ö бъдат поддържани за Õ движенията, ограничени в рамките на националния пазар.

ê 92/102/ЕИО съображение 7 (адаптиран)

7. Следва да се предвиди възможността за дерогиране от изискванията за маркиране по отношение на животни, които се придвижват директно от стопанството към кланицата. Въпреки това, във всички случаи тези животни Ö следва Õ да бъдат идентифицирани, така че да може да се проследи стопанството им на произход.

ê 92/102/ЕИО съображение 8

8. Следва да се предвиди възможността за дерогиране от задължението за регистрация на държателите на животни за лични нужди, както и с оглед вземане предвид на определени специфични случаи — от процедурите по поддържане на регистри.

ê 92/102/ЕИО съображение 9 (адаптиран)

9. По отношение на животни, при които марката е станала нечетлива или е била изгубена, Ö следва Õ да се направи нова марка, позволяваща връзка с предишната марка.

ê 92/102/ЕИО съображение 10 (адаптиран)

10. Настоящата директива не Ö следва Õ да засяга специфичните изисквания, определени в Решение 89/153/ЕИО на Комисията от 13 февруари 1989 г. относно връзката между пробите, взети за изследване за остатъчни количества при животните и стопанствата им на произход[12] или всякакви релевантни правила Ö за прилагане Õ, установени съгласно Директива 91/496/ЕИО.

ê 92/102/ЕИО съображение 11

11. Следва да се предвиди процедура на управителен комитет за приемането на всички необходими правила за прилагане на настоящата директива.

ê

12. Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение І, част Б,

ê 92/102/ЕИО (адаптиран)

ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

Член 1

Настоящата директива установява минималните изисквания за идентификацията и регистрацията на Ö прасетата Õ, без да засяга по-подробните правила на Общността, които могат да бъдат установени за ликвидиране на болести или за контролни цели.

Тя се прилага, без да се засягат Решение 89/153/ЕИО и правилата за прилагане, определени в съответствие с Директива 91/496/ЕИО.

ê 92/102/ЕИО

Член 2

За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:

ê 21/2004 чл. 15, т. 1 (адаптиран)

а) " животно " означава всяко животно от Ö семейство Suidae , с изключение на диви свине Õ;

ê 92/102/ЕИО (адаптиран)

б) " стопанство " означава всяка сграда, конструкция или, при отглеждане на открито, всяко място, в което животни са държани, отглеждани или са Ö предмет на Õ манипулации;

в) " държател " означава всяко физическо или юридическо лице, което дори временно отговаря за животни;

г) " компетентен орган " означава централният орган на държава-членка, компетентен да извършва ветеринарни проверки или всеки орган, на когото е делегирана тази компетентност за целите на прилагането на настоящата директива;

д) " търговия " означава търговия, както е определена в точка 3 на член 2 от Директива 90/425/ЕИО.

ê 92/102/ЕИО

Член 3

1. Държавите-членки гарантират, че:

ê 92/102/ЕИО (адаптиран)

а) компетентният орган разполага с актуализиран списък на всички стопанства, в които се Ö държат Õ животни, предмет настоящата директива, и които са разположени на тяхна територия, с посочване на Ö държателите на животните Õ; тези стопанства трябва да останат в посочения списък в продължение на три последователни години, след като са останали без животни. Този списък трябва да включва също марката или марките, които позволяват идентификацията на стопанството в съответствие с първата алинея на член 5, параграф 2 и член 8;

б) Комисията Ö и Õ компетентният орган може да има достъп до цялата информация, получена съгласно настоящата директива.

ê 21/2004 чл. 15, т. 2 (адаптиран)

2. На държавите-членки може да бъде разрешено в съответствие с процедурата, установена в член 18 от Директива 90/425/ЕИО, да изключват от списъка в параграф 1, буква а) от настоящия член, физически лица, които Ö държат Õ само едно Ö животно Õ, предназначено за лична употреба или консумация, или да вземат предвид Ö особени Õ обстоятелства, при условие че това животно е Ö обект на проверките Õ, предвидени в настоящата директива преди извършването на каквото и да е движение.

ê 92/102/ЕИО (адаптиран)

è1 21/2004 чл. 15, т. 3, буква а)

Член 4

1. Държавите-членки гарантират, че всеки държател, Ö фигуриращ Õ в списъка, предвиден в член 3, параграф 1, буква а), поддържа регистър, посочващ броя животни в наличност в стопанството.

Този регистър включва актуализирана информация è1 на движенията ç (брой Ö на съответните Õ животни при всяка операция на влизане или напускане) поне на базата на общите движения, като посочва Ö според случая Õ произхода или местоназначението на животните, и датата на тези движения.

Идентификационата марка, прилагана съгласно членове 5 и 8, се посочва във всички случаи.

В случая на чистопородни и хибридни свине, които са вписани в родословната книга в съответствие с Директива 88/661/ЕИО[13] на Съвета, може да бъде призната алтернативна система за регистрация, основаваща се на индивидуална идентификация, позволяваща животните да бъдат идентифицирани в съответствие с процедурата, определена в член 18 от Директива 90/425/ЕИО, ако тя предлага еквивалентни на регистър гаранции.

2. Държавите-членки трябва също да гарантират, че:

а) всеки държател предоставя на компетентния орган при поискване цялата информация относно произхода, идентификацията и когато е подходящо местоназначението на животните, които той е притежавал, държал, транспортирал, Ö търгувал Õ или заклал;

ê 21/2004 чл. 15, т. 3 буква в) (адаптиран)

б) всеки Ö държател на Õ животни Ö , които трябва да бъдат придвижени към Õ или от пазар или събирателен център, представя документ, съдържащ данни за въпросните животни, на Ö оператора, който Õ, Ö временно е държател на животните Õ на пазара или в събирателния център.

ê 92/102/ЕИО

Този оператор може да използва получените документи в съответствие с първата алинея, за да изпълни задълженията, предвидени в параграф 1.

в) регистрите и информацията са на разположение в стопанството и на компетентните органи, при поискване, за минимален период, който трябва да се определи от компетентния орган, но който не може да бъде по-малко от три години.

ê 92/102/ЕИО (адаптиран)

Член 5

1. Държавите-членки гарантират, че се спазват следните Ö общи Õ принципи:

а) идентификационните марки трябва да бъдат сложени, преди животните да напуснат стопанството, където са родени;

б) никоя марка не може да бъде премахната или заменена без разрешение на компетентния орган.

Когато марката е станала нечетлива или е била изгубена, се слага нова марка в съответствие с настоящия член;

в) държателят записва всяка нова марка в регистъра, посочен в член 4, за да се направи връзка с предишната марка на животното;

ê 92/102/ЕИО

2. Животните трябва да бъдат маркирани, колкото е възможно по-бързо и във всички случаи преди да напуснат стопанството, с ушна марка или татуировка, които правят възможно да се определи стопанството, от което идват, и позволява да се прави позоваване на всеки придружаващ документ, който трябва да посочва тази ушна марка или татуировка, както и на списъка, посочен в член 3, параграф 1, буква а).

ê 21/2004 чл. 15 т. 4 буква б) (адаптиран)

Държавите-членки могат чрез дерогация от втората алинея на член 3, параграф 1, буква в) от Директива 90/425/ЕИО, да прилагат техни национални системи за всички движения на животни на тяхна територия. Тези системи трябва да позволяват идентификацията на стопанството, от което идват животните, както и на стопанството, в което са били родени. Държавите-членки уведомяват Комисията за системите, които възнамеряват да въведат за тази цел. В съответствие с процедурата, установена в член 18 от Директива 90/425/ЕИО, може да бъде поискано дадена държава-членка да измени системата си, ако тя не изпълнява това изискване.

ê 92/102/ЕИО

Животните, имащи временна марка, идентифицираща партида, трябва да бъдат придружени по време на своето движение от документ, който позволява да бъдат определени произходът им, собственикът им, мястото на тръгване и местоназначението.

ê 92/102/ЕИО (адаптиран)

Член 6

1. Когато компетентният орган на държавата-членка по местоназначение реши да не запазва идентификационната марка, дадена на животното в стопанството на произход, всички произтичащи разходи в резултат на Ö замяната Õ на марката се поемат от този орган. Когато марката е била заменена по този начин, се установява връзка между идентификацията, дадена от компетентния орган на държавата-членка на изпращане и новата идентификация, дадена от компетентния орган на държавата-членка по местоназначение; тази връзка се записва в регистъра, предвиден в член 4.

ê 92/102/ЕИО

Възможността, предвидена в първа алинея, не може да бъде използвана за животни, предназначени за клане, които са внесени съгласно член 8, без да носят нова марка в съответствие с член 5.

2. Когато животните са били търгувани, компетентният орган на държавата-членка по местоназначение може, за целите на член 5 от Директива 90/425/ЕИО, да приложи член 4 от Директива 89/608/ЕИО, за да получи информацията за животните, стадото им на произход и всяко движение, на което са били обект.

Член 7

Държавите-членки гарантират, че всяка информация, свързана с движенията на животни, непридружени от сертификат или документ, изискван от ветеринарното или зоотехническото законодателство, остава на разположение на компетентния орган, при поискване, за минимален период, определен от последния.

ê 92/102/ЕИО (адаптиран)

Член 8

Всяко животно, внесено от трета страна, което е преминало проверките, определени в Директива 91/496/ЕИО, и което остава на територията на Общността, трябва да бъде идентифицирано с марка, съответстваща на член 5 Ö от настоящата директива Õ, в рамките на тридесет дни след преминаване на тези проверки и във всеки случай преди неговото придвижване, освен ако стопанството по местоназначение е кланица, разположена на територията на компетентния орган, отговорен за ветеринарните проверки, и животното действително е заклано в рамките на този 30-дневен период.

Трябва да се установи връзка между идентификацията, установена от третата страна и идентификацията, дадена Ö на животното Õ от държавата-членка по местоназначение. Тази връзка се записва в регистъра, предвиден в член 4.

ê 92/102/ЕИО

Член 9

Държавите-членки приемат необходимите административни и/или наказателни мерки, за да санкционират всяко нарушение на ветеринарното законодателство на Общността, когато е установено, че маркирането, идентификацията или воденето на регистрите, предвидени в член 4, не са извършени в съответствие с изискванията на настоящата директива.

Член 1 0

Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.

ê

Член 1 1

Директива 92/102/ЕИО, изменена с актовете, посочени в приложение І, част А, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивата, които са посочени в приложение І, част Б.

Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствиeтo в приложение ІІ.

Член 12

Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването и в Официален вестник на Европейския съюз .

.

ê 92/102/ЕИО

Член 13

Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

Съставено в Брюксел на

За Съвета:

Председател

é

ПРИЛОЖЕНИЕ I

Част A

Отмене ната директива и списък на нейните последователни изменения (посочени в член 11)

Директива 92/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 355, 5.12.1992 г., стр. 32) |

Точка V.E.I.4.6 от приложение I към Акта за присъединяване от 1994 г. (ОВ C 241, 29.8.1994 г., стр. 21) |

Регламент (EО) № 21/2004 на Съвета (ОВ L 5, 9.1.2004 г., стр. 8) | единствено член 15 |

Част Б

Срокове за транспониране в националното право (посочени в член 11)

Директива | Срок за транспониране[14] |

92/102/ЕИО | 31.12.1993[15] 31.12.1995[16] |

__________

ПРИЛОЖЕНИЕ II

Таблица на съответствието

Директива 92/102/ЕИО | Настоящата директива |

Членове 1, 2 и 3 | Членове 1, 2 и 3 |

Член 4, параграф 1, буква а) | Член 4, параграф 1 |

Член 4, параграф 2 | _ |

Член 4, параграф 3 | Член 4, параграф 2 |

Член 5, параграф 1, букви а), б) и в) | Член 5, параграф 1, букви а), б) и в) |

Член 5, параграф 1, буква г) | _ |

Член 5, параграф 3 | Член 5, параграф 2 |

Членове 6 — 9 | Членове 6 — 9 |

Член 10 | _ |

Член 11, параграф 1 | _ |

Член 11, параграф 2 | Член 10 |

Член 11, параграф 3 | _ |

_ | Член 11 |

_ | Член 12 |

Член 12 | Член 13 |

_ | Приложение I |

_ | Приложение II |

____________

[1] COM(87) 868 PV.

[2] Виж приложение 3, от част А на посочените заключения.

[3] Изработено в съответствие със съобщението на Комисията до Европейския парламент и Съвета - Кодификация на аcquis communautaire, COM(2001) 645 окончателен.

[4] Виж приложение І, част А към настоящото предложение.

[5] Ö ОВ C [...], [...] г., стр. [...] Õ.

[6] ОВ L 355, 5.12.1992 г., стр. 32. Директива, последно изменена с Регламент (ЕО) № 21/2004 (ОВ L 5, 9.1.2004 г., стр. 8).

[7] Виж приложение І, част А.

[8] ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 29. Директива, последно изменена с Директива 2002/33/ЕО на Европейския парламент и Съвета (ОВ L 315, 19.11.2002 г., стр. 14).

[9] ОВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56. Директива, последно изменена с Директива 2006/104/ЕО (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 352).

[10] ОВ L 82, 22.3.1997 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 807/2003 (ОВ L 122, 16.5.2003 г., стр. 36).

[11] ОВ L 351, 2.12.1989 г., стр. 34.

[12] ОВ L 59, 2.3.1989 г., стр. 33.

[13] ОВ L 382, 31.12.1988 г., стр. 36.

[14] Посочването на 1 януари 1994 г. като краен срок за транспониране в националното право не засяга премахването на ветеринарните проверки на границите, предвидено в Директива 90/425/ЕИО. (Виж член 11, параграф 3 от Директива 92/102/ЕИО).

[15] За изискванията относно животни от рода на свинете. (Виж член 11, параграф 1, първо тире от Директива 92/102/ЕИО).

[16] За Финландия, по отношение на изискванията относно едър рогат добитък, свине, овце и кози. (Виж член 11, параграф 1, второ тире от Директива 92/102/ЕИО).