P6_TA(2007)0180

Страните от региона на Африканския рог: регионално политическо партньорство на ЕС за мир, сигурност и развитие

Резолюция на Европейския парламент от 10 май 2007 г. относно страните от региона на Африканския рог: регионално политическо партньорство на ЕС за мир, сигурност и развитие (2006/2291(INI))

Европейският парламент,

- като взе предвид стратегията на ЕС "ЕС и Африка: към стратегическо партньорство" (стратегия на ЕС за Африка), приета от Европейския съвет на 15— 16 декември 2005 г.,

- като взе предвид Съвместното изявление на Съвета и представителите на правителствата на държавите-членки, които заседават в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на развитие на Европейския съюз: "Европейският консенсус" (Европейски консенсус за развитие) от 20 декември 2005 г. [1],

- като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на групата на държавите от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ), от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. [2], изменено със Споразумението за изменение на Споразумението за партньорство, подписано в Люксембург на 25 юни 2005 г. [3] ("Споразумението от Котону"), и по-специално член 8 от него,

- като взе предвид стратегията на ЕС за борба срещу незаконното натрупване и трафик на малки оръжия и леко въоръжение (МОЛВ), и муниции за тях, приета от Европейския съвет на 15 и 16 декември 2005 г.,

- като взе предвид Съобщението на Комисията "Стратегия за Африка: регионално политическо партньорство на ЕС за мир, сигурност и развитие в страните от региона на Африканския рог" (COM(2006)0601),

- като взе предвид предишните си резолюции за положението в Дарфур, и по-конкретно тези от 15 февруари 2007 г. [4], 28 септември 2006 г. [5], 6 април 2006 г. [6], 23 юни 2005 г. [7] и 16 септември 2004 г. [8],

- като взе предвид Резолюция 1706(2006) на Съвета за сигурност на ООН, която предлага 22-хиляден мироопазващ контингент за Дарфур,

- като взе предвид мирното споразумение за Дарфур, подписано в Абуджа, Нигерия, на 5 май 2006 г.,

- като взе предвид Резолюция 1325(2000) на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността, в която се разглеждат последиците от войната за жените, както и Протокола от Мапуту относно правата на жените в Африка от 26 октомври 2005 г.;

- като взе предвид Конвенцията на ООН за правата на детето, която е обвързваща и се прилага без изключение,

- като взе предвид резултата от заседанието на Съвета по общи въпроси и външни отношения, проведено на 12 и 13 февруари 2007 г.,

- като взе предвид резолюцията си за положението в Сомалия от 6 юли 2006 г. [9],

- като взе предвид решенията на Председателството на Европейския съвет от 14 и 15 декември 2006 г.,

- като взе предвид решенията на Съвета по общи въпроси и външни отношения относно положението в Судан/Дарфур от 5 март 2007 г.,

- като взе предвид резолюцията си от 6 април 2006 г. относно "ефективност на помощите и корупцията в развиващите се страни" [10],

- като взе предвид член 45 от своя правилник,

- като взе предвид доклада на Комисията по развитие и становището на Комисията по външни работи (A6-0146/2007),

А. като има предвид, че на Втората среща на високо равнище между представители на ЕС и Африка, която ще се проведе в Лисабон през 2007 г., се очаква държавните и правителствени ръководители да одобрят съвместна стратегия между ЕС и Африка, която би представлявала ангажимента на ЕС за превръщане на стратегията на ЕС за Африка в Съвместна стратегия между ЕС и Африка; като има предвид, че до момента Европейският парламент не беше включен в консултациите;

Б. като има предвид, че гореспоменатото съобщение на Комисията относно Стратегията за Африка се основава на концепцията за взаимната обвързаност между въпросите на сигурността и развитието, като заявява, че не може да има развитие без дълготраен мир и не може да има дълготраен мир без развитие и следва да служи като насока при формулирането на националните и регионални стратегически документи;

В. като има предвид, че европейската стратегия за Африка има за цел създаване на изчерпателна и дългосрочна рамка за отношенията на ЕС с африканския континент, чиито първостепенни цели са постигане на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) и насърчаване на устойчивото развитие, сигурността и доброто управление в Африка;

Г. като има предвид, че член 8 от Споразумението от Котону предлага рамка за провеждане на политически диалог по специфични политически въпроси от взаимен интерес или от всеобщо значение за страните и предвижда, че политиките на широка основа за насърчаване на мира и предотвратяване, управление и решаване на сериозни конфликти изпълняват водеща роля в този диалог;

Д. като има предвид, че член 11 от Споразумението от Котону "Политики за укрепване на мира, предотвратяване и решаване на конфликти" постановява, че страните трябва да провеждат изчерпателна и интегрирана политика за укрепване на мира и предотвратяване и решаване на конфликти с особено внимание върху изграждане на регионалния, субрегионалния и национален капацитет;

Измерение сигурност

Е. като има предвид, че регионът на Африканския рог е един от най-податливите на конфликти в света, както и един от най-бедните, характеризиращ се със системна несигурност, където конфликти и политически кризи взаимно се разпалват, където са налице трудни междудържавни отношения между страните, където са налице нестабилни, спорни граници, изостаналост в развитието и липса на сигурност в пограничните области, където има държави, предоставящи убежище, тил, военна подкрепа и дипломатическо признаване на групи, водещи военни действия в съседни на тях страни;

Ж. като има предвид, че конфликтите произтичат главно от незачитане на правата на човека, принципите на демокрацията и на правовата държава, от лошо управление и корупция, етнически напрежения, неефективна администрация, организирана престъпност и трафик на наркотици и оръжия, както и от неконтролираното и незаконно разпространение на МОЛВ, а също и поради бедност, безработица и съществуването на социална, икономическа и политическа несправедливост и неравенство, висок ръст на населението и лошо управление и/или експлоатация на природните ресурси;

З. като има предвид, че конфликтите в региона на Африканския рог са придобили характер на регионални поради въвличането на съседни и други страни, а също така нарастващо придобиват международно измерение;

Регионални рамки и външни участници

И. като има предвид, че Междуправителственият орган по развитие (IGAD) заема централна роля в архитектониката на политиката и сигурността в региона на Африканския рог и се явява единствената субре-гионална организация, в която Сомалия членува;

Й. като има предвид, че Африканският съюз (АС) развива капацитет за участие в посредничество на конфликти и в опазването на мира и като има предвид, че Фондът на ЕС за установяване на мир в Африка е един от най-осезаемите аспекти на сътрудничеството ЕС—АС;

Измерение развитие

К. като има предвид, че хроничната нестабилност в региона подкопава политическото, социалното и икономическото развитие и представлява една от основните пречки за постигането на ЦХР;

Л. като има предвид, че страните от региона на Африканския рог принадлежат към различни регионални икономически организации и инициативи като Източноафриканската общност (EAC) [11], Общия пазар на Източна и Южна Африка (COMESA) [12] и Инициативата за басейна на река Нил [13];

М. като има предвид, че проблемите в региона се изострят от регионалното въздействие на ръста на населението, промените в климата и свързаната с тях конкуренция по повод на природните богатства, основно петрол, както и на проблеми, породени от конкуренция за водните ресурси на р. Нил, високия процент на пастирски номадски общности, обединени по-скоро от етно-езикови връзки, отколкото от политически граници и които са сред най-маргинализираните групи в региона;

Н. като има предвид, че свързаните с бедността заболявания и особено ХИВ/СПИН, туберкулоза и малария са основна причина за, но и последица от значителната бедност в региона;

О. като има предвид, че в повечето от страните в региона по-малко от 50 % от децата посещават начални училища;

П. като има предвид, че жените и децата са най-уязвими при конфликти и стават лесна жертва на различни нарушения на основните човешки права, включително насилие, изнасилвания на етническа основа, мъчения и осакатяване на гениталиите, както и факта, че при тях заболеваемостта е много по-висока в сравнение с мъжете и са лишени от достъп до образование и природни ресурси;

1. Изразява съжаление от факта, че на нито един етап от изготвянето на съвместната стратегия между ЕС и Африка не беше извършено допитване до Европейския парламент и парламентите на африканските страни, нито до Съвместната парламентарна асамблея на страните от АКТБ и ЕС или до представители на гражданското общество, което поставя под съмнение демократичната законност на съвместната стратегия;

2. Припомня, че изработването на устойчив подход към установяването на траен мир в региона на Африканския рог изисква пълното съответствие между съществуващите инструменти на ЕС и законовите рамки за Африка; призовава за стриктното прилагане на членове от 8 до 11 от Споразумението от Котону;

Измерение сигурност

3. Подчертава, че конфликтите в региона на Африканския рог трябва да се разглеждат чрез изчерпателен, чувствителен по отношение на конфликтите, регионален подход, който да позволи формулирането на изчерпателен отговор на регионалната динамика и конфликти;

4. Застъпва мнението, че действията на ЕС по отношение на региона на Африканския рог трябва да вземат под внимание не само съображенията за безопасността, но и структурните причини за конфликтите, свързани със социалната, политическа и икономическа изолация, както и укрепване на сигурността и правосъдието;

5. Подчертава, че при разглеждане проблемите на сигурността и провеждане на антитерористични политики ЕС не трябва да пренебрегва правата на човека и хуманитарното право; настоятелно призовава държавите-членки да разкриват и осъждат "международни предавания" на лица, арестувани в региона, за които има подозрения за извършване на терористична дейност;

6. Призовава Съвета и Комисията да предприемат решителни стъпки срещу безнаказаността в региона, трафика на оръжие, незачитането на правата на човека, нарушаването на примирията и нападенията срещу цивилни лица, умиротворителни сили и хуманитарни работници, и да подкрепят участието на Международния наказателен съд (МНС);

7. Подчертава, че дълготрайният мир в Африкански рог зависи и от ангажимента на ЕС за демокрацията, човешките права и религията в региона; призовава ЕС публично да осъди репресивните режими в този регион; изразява силна загриженост относно враждебната реакция в Етиопия — домакин на Африканския съюз, — срещу опозиционните лидери, журналисти, активисти за правата на човека и обикновени граждани, след фалшифицираните избори през 2005 г.;

Регионален подход за укрепване на мира

8. Призовава за консолидиране на присъствието на ЕС в региона чрез назначаване на представител на ЕС за региона на Африканския рог, на когото да бъде поверено координирането на инициативите на ЕС в региона, и който да служи за основен партньор на всички държави от региона на Африканския рог, като представя редовни доклади на Парламента;

9. Насърчава Комисията и Съвета към последващ напредък в създаването на делегация на ЕС към Африканския съюз, която да има седалище в Етиопия, като допълнение към делегацията на Комисията в Етиопия;

10. Призовава Комисията и Съвета да започнат процес на консултации с всички заинтересовани страни в региона, а именно ООН, АС, IGAD, Лигата на арабските държави, САЩ и Китай относно инициативата за свикване на всеобхватна конференция по въпросите на сигурността, мира и развитието в региона, която да разгледа тези въпроси във всички страни от региона на Африканския рог едновременно; изтъква факта, че подобна инициатива трябва да служи за отправна точка на предлагането на мерки за изграждане на доверие сред населението в страните от региона;

11. Силно вярва, че в усилията си да намери решение на кризата в региона на Африканския рог, ЕС трябва първо и най-вече да потърси африканско решение чрез съществуващите регионални организации, а именно АС и IGAD; подчертава в същото време необходимостта от укрепване на тези организации чрез изграждане на институции и капацитет и особено чрез Фонда за мир в Африка с цел предотвратяване и решаване на конфликти;

12. Припомня, че подобряването на капацитета на Африка за предотвратяване, управление и решаване на конфликти в Африка изисква да се предприемат конкретни мерки чрез оказване на подкрепа за осъществяване на програмата на АС за мир и сигурност и чрез предоставяне на техническа подкрепа, знания и помощ при институционалното изграждане на африканските сили в състояние на готовност и на отдела на Комисията на АС по въпросите на мира и сигурността;

13. Припомня важната роля на регионалните инициативи като Африканския механизъм за взаимен равноправен контрол за ограничаване на корупцията и насърчаване на доброто управление; подчертава необходимостта африканските страни да прилагат тези инициативи, а Комисията и държавите-членки да предоставят техническа и финансова помощ за целта;

14. Призовава държавите-членки да насърчават изработването на правно задължителен международен инструмент за проследяване и маркиране на МОЛВ и амуниции за тях и да оказват подкрепа за регионални инициативи за борба с незаконната търговия с МОЛВ и амуниции в развиващите се страни;

15. Приветства инициативата на УНИЦЕФ за организирането на международна конференция в Париж на 5 и 6 февруари 2007 г., относно децата войници и подчертава необходимостта да се сложи край на незаконната и неприемлива експлоатация на деца във въоръжени конфликти;

16. Подчертава необходимостта от премахване на незаконната търговия, както и от гарантирането на по- добър контрол на движението на леки оръжия; приветства приемането на 6 декември 2006 г. на резолюция на Генералната асамблея на ООН, озаглавена "Към договор за търговията с оръжие: установяване на общи международни стандарти за внос, износ и прехвърляне на конвенционални оръжия";

17. Призовава Комисията и Съвета да засилят и разширят по отношение и на други държави/региони съществуващите инициативи за разоръжаване, демобилизация и реинтеграция (РДР) и за реформа на сектора за сигурност (РСС);

18. Подчертава необходимостта от засилване ролята на национални и международни НПО, на организации на отделни общности (ООО), стихийни движения и други неправителствени участници в изграждане на мира и предотвратяване на конфликти;

Измерение развитие/Оси на регионална интеграция

19. Подчертава, че целта за намаляване на бедността чрез постигане на ЦХР и прилагането на принципите на Декларацията на хилядолетието трябва да бъдат издигнати като приоритет и да намерят ясно отражение във всички политики на ЕС в съответните области в региона; вярва едновременно с това, че ЦХР не трябва да се възприемат като технически проблем, който ще бъде решен просто чрез осигуряване на повече средства, но без да се идентифицира и премахне първопричините за бедността;

20. Силно вярва, че държавите от региона на Африканския рог притежават освен общи проблеми със сигурността и обща програма за развитие, което от своя страна изисква полагането на общи усилия и мобилизиране на политическото ръководство и обществата на тези държави; подчертава факта, че изброените проблеми могат да бъдат напълно решени само чрез провеждане на чувствителни по отношение на конфликтите общи действия по намирането на общи решения;

21. Подчертава факта, че организирането на инициативите и регионалното сътрудничество около няколко проблема от общ интерес като бежански потоци, граничен контрол, безопасност на храните, природни богатства, енергетика, околна среда, образование, инфраструктура, оръжеен контрол и равенство на половете, би послужило за солидна основа за провеждане на положителен политически диалог между страните от региона на Африканския рог;

22. Настойчиво приканва Комисията да обърне подобаващо внимание на потребностите на региона не само при формулирането на националните и регионални стратегически документи за страните от групата на АКТБ, но и на тематичните стратегически документи и годишните програми за действие в рамките на Инструмента за сътрудничество за развитие [14];

23. Призовава Комисията да насърчава по-добрата координираност между нейните отдели и държавите членки, с цел постигането на хармонизиран подход в области като инфраструктурното партньорство ЕС—Африка и Инициативата на ЕС за управление и да осигури координираността с ООН, САЩ, Китай и други международни участници в посочените области;

24. Изразява загриженост относно предвижданията на специалистите, които заявяват, че въпреки най-малкия принос на Африка в емисиите с парников ефект тя ще пострада най-много от глобалното затопляне, вследствие на своята изостаналост и бедност; подчертава необходимостта международната общност да подкрепя региона, така че да бъде в по-добра позиция да се адаптира къмтежките последствия от промяната на климата;

25. Припомня, че устойчивото управление на природните богатства, включително експлоатацията на водите и достъпа до и използването на енергийни източници, трябва да бъде неотменна част от плановете за развитие и от стратегиите за борба с бедността и предотвратяване на конфликти в региона на Африканския рог;

26. Застъпва мнението, че помощта на ЕС е необходима за устойчивото управление на земята и програмата за изразходваните земи посредством тематичната програма за околната среда и устойчивото управление на природните ресурси, както и за функционирането на Съвместния фонд за водата ЕС—АКТБ с оглед повишаване на екологичната защита на водните богатства;

27. Приканва Съвета и Комисията да потърсят диалог с Китай, като взема предвид нарастващото политическо и икономическо влияние на Китай в Африка, свързано със сериозни инвестиции в инфраструктурни проекти и развитие в държави като Судан;

28. Призовава Съвета и Комисията да насърчават EAC, COMESA и Инициативата за басейна на река Нил да обменят информация за своята роля и дейности помежду си и с държавите от региона на Африканския рог и други главни участници в региона; подчертава положителния опит на EAC, COMESA и Инициативата за басейна на река Нил в области като граничния контрол, усилията за борба с трафика и разпространението на МОЛВ, Митническия съюз на ЕАС, насърчаването на търговията и инвестициите (COMESA) и сътрудничеството за устойчива употреба на водите в басейна на р. Нил;

29. Приветства намерението на ЕС да работи съвместно с различните партньори за уреждане на проблема с миграцията, бежанците и вътрешно разселените лица и предложението за предоставяне на допълнителна помощ на приемните общности, държави и съответните организации, ангажирани с предотвратяване на миграцията по оста юг—юг и на бежански кризи;

30. Счита за изключително важно участието на местните общности в икономически дейности, както в градските, така и в селските райони, за укрепване на социално-икономическата им позиция в обществото след края на конфликта;

31. Подчертава, че борбата с ХИВ/СПИН, туберкулозата и маларията, както и с пренебрегвани заболявания, и осакатяването на женските гениталии, трябва да се превърне в ключова стратегия за изкореняване на бедността и насърчаване на икономическия растеж в държавите от региона на Африканския рог; подчертава, че дейностите на ЕС трябва да бъдат насочени към непривилегированите и уязвими групи;

Ниво държави

Судан

32. Призовава Съвета, Комисията и държавите-членки изцяло да поемат своята отговорност и да направят всичко възможно да предпазят хората в Дарфур от хуманитарна катастрофа, причинена от непрекъснато нарушаване на прекратяването на огъня от всички страни, и по-специално от насилието, насочено срещу цивилни граждани и оказването на помощ за това население;

33. Изразява сериозна загриженост за развитието на ситуацията в Дарфур и призовава правителството на Судан да попречи на въоръжената милиция джанджавид да извършва беззакония; настоятелно призовава суданските власти да спомогнат без повече да отлагат за разгръщане на смесени международни войски на Африканския съюз и на ООН в региона и призовава за установяването на начална дата на разполагане;

34. Изразява съжаление от факта, че според източници на ООН, през последните шест месеца, 30 лагера на неправителствени организации и на ООН са били директно атакувани от въоръжени групировки и дванадесет сътрудници са били убити;

35. Призовава всички участници в конфликта да разберат дълга си да спазват принципите на хуманитарното право и да гарантират пълен, безопасен и безпроблемен достъп на хуманитарните работници до всички нуждаещи се в Дарфур, както и да гарантират доставките на хуманитарни помощи и по-специално за вътрешно разселените лица;

36. Призовава за прилагане и изпълнение на режима за санкции на Съвета за сигурност на ООН, посредством целенасочени икономически санкции, в това число и забрани за пътуване и замразяване на имущество, както и заплаха от ембарго върху петрола; призовава да се достави необходимото оборудване за прилагане на забранената за полети зона над Дарфур, установена с Резолюция 1591 (2005) на Съвета за сигурност на ООН;

37. Подчертава необходимостта и призовава за бързото изпълнение на решението на правителството на Судан и на ООН, относно разполагането на смесени сили на Африканския съюз и ООН, за да се засили сигурността и да се подобри защитата на цивилни граждани;

38. Настоятелно призовава международната общност, по-специално Обединените нации, ЕС и неговите държави-членки, Съединените щати, Китай, Лигата на арабските държави и Африканския съюз, да свика отново мирни преговори за подобряване на съдържанието на мирното споразумение за Дарфур, така че то да бъде приемливо за всички страни и да подобри "собствеността" на страните върху споразумението;

39. Подчертава факта, че евентуален неуспех в решаването на конфликта в Дарфур ще доведе до сериозни последствия не само за страните от региона на Източна Африка, но и за други, относително стабилни части на африканския континент, и по-специално Централна Африка и региона на Великите езера;

40. Настоятелно призовава международната общност да не се фокусира върху конфликта в Дарфур до степен, изключваща други конфликтни ситуации в Судан, и по-специално да признае крехкостта на мира в Южен Судан, произтичаща от извършения бавен напредък в прилагането на всестранното мирно споразумение и сериозния риск от дестабилизация вследствие на напрежението по оста север-юг, междуплеменните конфликти и широко разпространеното притежание на оръжия в обществото;

Сомалия

41. Осъжда чуждестранната намеса в Сомалия и призовава етиопското правителство да оттегли своите военни части от страната; подкрепя изпращането на мироопазващи части от Африканския съюз, включително в рамките на политическо споразумение между страните на конфликта, което се изразява в съставяне на правителство на националното единство, способно да ангажира тази част от ислямските трибунали, която е отворена към мирния процес и помирението, както и водачите на групировки, които не участват в съществуващото правителство;

42. Застъпва мнението, че мироопазващата операция на АС в Сомалия (AMISOM) трябва да бъде в поставена в рамките на по-широк политически процес, подкрепян на населението, да бъде с ясно формулирани мандат, цели и задачи, добър капацитет, ясни цели и стратегия за изтегляне;

43. Приветства подкрепата на ЕС за AMISOM, но подчертава, че тази подкрепа трябва да бъде обусловена от всеобхватен политически диалог със сомалийските власти и помирение, като се обърне неотложно внимание на предизвикателствата, свързани с помирението, институционалното изграждане и осигуряването на мир за сомалийския народ;

44. Подчертава централната роля на всеобхватния политически диалог, който ще доведе до помирение и възстановяване на страната; приветства ангажимента на преходното федерално правителство (ПФП) на Сомалия за свикване на помирителна конференция (Конгрес за национално помирение) с широко участие на племенни, религиозни и граждански общности, представители на стопанските среди и политически ръководители; подчертава, че пътят напред е създаване на надеждно правителство, в което участват представители на всички заинтересовани страни;

45. Призовава за преоценка на ролята на Международната контактна група за Сомалия, която включва ЕС, Италия, Швеция, Обединеното кралство, ООН, Междуправителствения орган по развитие къмАС , Лигата на арабските държави, Норвегия, Съединените щати, Кения и Танзания, създадена през май 2006 г. като форум за координиране на действията на международната общност в Сомалия, с цел да се съсредоточат усилията върху въпросите на управлението и институционалното изграждане, хуманитарната помощ за изселени лица и население в нужда, и върху подобряване на регионалната стабилност и сигурност;

46. Призовава ПФП на Сомалия да сложи край на извънредното положение и да възстанови председателя на парламента на неговия пост, като необходимо условие за изграждане на процеса на национално помирение;

47. Подчертава спешната необходимост за ПФП да установи представителни власти за ключовите общини, включително Могадишу и Кисмайо, за да осигури политическата стабилност и краткосрочното управление на местната сигурност, и да се откаже от насилственото разоръжаване, най-вече в Могадишу, като вместо това преговаря за доброволно разоръжаване;

48. Счита, че искането на Сомалиленд за независимост трябва да бъде разгледано в контекста на всеобхватната програма за сигурност в Сомалия;

Етиопия

49. Призовава Съвета и Комисията да приложат натиск спрямо правителството на Етиопия да съобщи общия брой на задържаните лица в страната, да разреши посещения от представители на Международния комитет на Червения кръст и да осигури на всички задържани достъп до техните семейства, правна защита и всякакъв вид медицински грижи, които изисква здравословното им състояние , както и да освободи незабавно и безусловно всички политически затворници, т.е. журналисти, профсъюзни активисти, активисти за правата на човека и обикновени граждани и да изпълни задълженията си по отношение на правата на човека, принципите на демокрацията и правовата държава;

50. Призовава Етиопия да приеме демаркацията и определянето на границите съгласно указанията на Граничната комисия на ООН;

Еритрея

51. Настоятелно призовава Съвета и Комисията да предприемат действия по освобождаването на всички политически затворници от правителството на Еритрея, изправяне на затворниците с конкретни обвинения пред бърз и справедлив процес и разкриване местонахождението на лицата, задържани в тайни затвори;

52. Насърчава президента на Еритрея да поддържа чести контакти с представителите на ЕС и посланиците на различни държави-членки в Еритрея;

Уганда

53. Призовава Съвета и Комисията да подпомагат мирния процес в северна Уганда, който изисква от всички страни по конфликта да демонстрират реална и трайна ангажираност с мирния процес, да спазват споразумението за прекратяване на враждебните действия и да прекратят враждебната и разпалваща конфликти пропаганда;

54. Призовава за започване на истински процес на помирение, при който отговорните за военни престъпления да бъдат признати за такива; подчертава централната роля на Международния наказателен съд за изправянето на подсъдимата скамейка на лицата, обвинени в извършването на военни престъпления; призовава Съвета и Комисията да подкрепят местните процеси за алтернативно правосъдие и помирение в Северна Уганда, както и между жителите на Севера и останалата част от страната;

*

* *

55. Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, държавите-членки на Европейския съюз и на Организацията на обединените нации, на Африканския съюз и на Междуправителствения орган по развитие.

[1] OВ C 46, 24.2.2006 г., стр. 1.

[2] OВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.

[3] OВ L 209, 11.8.2005 г., стр. 27.

[4] Приети текстове, P6_TA(2007)0052.

[5] Приети текстове, P6_TA(2006)0387.

[6] ОВ C 293 E, 2.12.2006 г., стр. 320.

[7] OВ C 133 E, 8.6.2006 г., стр. 96.

[8] OВ C 140 E, 9.6.2005 г., стp. 153.

[9] Приети текстове, P6_TA(2006)0322.

[10] ОВ C 293 E, 2.12.2006 г., стр. 316.

[11] В EAC членуват Уганда, Кения и Танзания.

[12] В COMESA членуват всички страни от региона на Африканския рог с изключение на Сомалия.

[13] Инициативата за басейна на р. Нил включва Бурунди, ДР Конго, Египет, Еритрея, Етиопия, Кения, Руанда, Судан, Танзания и Уганда.

[14] Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на съвета от 18 декември 2006 г. за създаването на финансов инструмент за сътрудничество за развитие (ОВ L 378, 27.12.2006 г., стр. 41).

--------------------------------------------------