[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 20.5.2008

COM(2008) 306 окончателен

2008/0103 (CNS)

2008/0104 (CNS)

2008/0105 (CNS)

2008/0106 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

за изменения на Общата селскостопанска политика чрез изменение на Регламенти (EО) № 320/2006, (EО) № 1234/2007, (EО) № 3/2008 и (EО) № […]/2008

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

относно изменение на Регламент (EО) № 1698/2005 за подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (EЗФРСР)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

за изменение на Решение 2006/144/EО относно Стратегическите насоки на Общността за развитието на селските райони (период на програмиране 2007 — 2013 година)

(представена от Комисията) { SEC(2008) 1885}{SEC(2008) 1886}

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

Основания и цели на предложението

Основните цели, определени за Съобщението на Комисията „Подготовка за проверка на състоянието на реформата на ОСП“ от 20 ноември 2007 г., са извършване на оценка на прилагането на реформата на ОСП от 2003 г. и вмъкване на онези корекции на процеса на реформа, които се считат за необходими с цел по-нататъшно опростяване на политиката, създаване на условия за използване на нови пазарни възможности и подготовка за справяне с новите предизвикателства като изменение на климата, управление на водите и биоенергетика.

През последните месеци една от горепосочените цели – създаване на условия за използване на нови пазарни възможности – доби ново измерение поради рязкото увеличаване на цените на много селскостопански продукти до изключително високи нива. Устойчивото покачване на цените през 2006 г. и през първата половина на 2007 г. вече потвърди заключенията, посочени в съобщението от ноември, че оставащият контрол върху пазарното предлагане в рамките на ОСП (а именно квотите и резервите на млечни продукти) трябва да се премахне. Съчетанието от фактори, което доведе до тези развития, и най-подходящата реакция на ЕС в отговор на тези развития, са предмет на отделно съобщение на Комисията.

Но основните заключения за оценката на най-новите реформи на ОСП, съдържащи се в публикуваното през ноември съобщение относно проверката на състоянието на ОСП, остават в сила. Тези реформи отбелязват нова фаза в този процес с отделянето от производството на повечето преки плащания чрез Схемата за единно плащане (СЕП) през 2003 г. за секторите на полските култури, говедата и овцете, и млечните продукти, и през 2004 г. за маслиновото масло, памука и тютюна. Като част от реформата през 2003 г. политиката за развитие на селските райони (RD) бе подкрепена с допълнителни финансови средства, а през 2005 г. с реформа на нейните политически инструменти. Процесът на реформа продължи с реформи в сектора на захарта (2006 г.) и на плодовете, зеленчуците и виното (2007 г.).

Посочените по-горе реформи отразяват значителната пормяна в ориентацията на ОСП, която днес разполага с повече възможности за изпълнение на нейните фундаментални цели.

- Подкрепата за производителите е в голяма степен (90 %) независима от производствените решения, което позволява на земеделските стопани от ЕС да вземат решения в отговор на сигнали от страна на пазара, да разчитат на своя производствен потенциал и своите предпочитания при адаптирането към промените в своята икономическа среда. Това е най-ефективният начин за подпомагане на доходите на фермите.

- Оттеглянето от помощите за производство, считани в голяма степен за причина за проблемите с излишъците в миналото, и намаляването на подкрепата за цените от ЕС, допринесе за значително приближаване на селското стопанство на ЕС към световните пазари, като подобри пазарните баланси и намали бюджетните разходи за интервенционните резерви или пласирането на излишъците.

- Резултатите от процеса на реформи повишиха конкурентоспособността на селското стопанство на ЕС, който въпреки намялаването на дела на ЕС при повечето стокови пазари, се превърна в най-големият селскостопански износител най-вече на високостойностни продукти, като в същото време продължи да бъде най-големият селскостопански вносител в света, и продължи да бъде най-големият пазар за развиващите се страни.

- ОСП допринася все повече за намаляване на влошаването на качеството на околната среда и за осигуряване на голяма част от обществените блага, които се очакват от нашите общества, тъй като сега помощта за производителя зависи от спазването на екологичните стандарти, стандартите за безопасност и качество на храните, и хуманно отношение към животните, чрез изискването за кръстосано спазване..

- По-добрата политика за развитие на селските райони спомага за защитата на околната следа и селския ландшафт и осигурява растеж, работни места и иновация в селските райони, и по-специално в тези, които са отдалечени, обезлюдени или силно зависими от селското стопанство.

Посоченото по-горе развитие в областта на ОСП показва, че днешната ситуация е коренно различна от тази в миналото. Но съобщението „Подготовка за проверка на състоянието на реформата на ОСП“ потвърждава също, че „за да продължи ОСП да бъде политика на настоящето и на бъдещето, тя трябва да оценява своите инструменти, да проверява дали функционират както би трябвало, да определя необходимите корекции за изпълнение на целите и да се адаптира към нови предизвикателства“.

В съответствие с насоките, представени в Съобщението, Комисията изготви законодателни предложения, придружени от доклад за оценка на въздействието за проверката на състоянието на ОСП, който представя резултата от широка консултация с участниците, както и приноса на други европейски институции.

Законодателните предложения са свързани с три основни регламента:

- Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани,

- Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП),

- Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони.

Тези предложения, без да представляват фундаментална реформа, са принос към по-нататъшното развитие на ОСП, което съответства на общата цел на Комисията и на изискванията от Договорите за насърчаване на устойчив и пазарно ориентиран селскостопански сектор.

Схема за единно плащане (СЕП) и Схема за единно плащане на площ (СЕПП)

Опростяване

По-доброто регламентиране и опростяване са политическите приоритети на Комисията за периода 2004–2009 г. Най-важният етап на опростяване на ОСП започна с реформата й през 2003 г. чрез пренасочване на по-голямата част от преките плащания за земеделските стопани към Схемата за единно плащане с приемането на Единна организация на общия пазар през 2007 г.

Относно Схемата за единно плащане, опитът показа, че тя е спомогнала за намаляване на административната тежест, за избягване на нежеланите публични разходи, за подобряване на обществения прием на ОСП и за подобряванена конкурентоспособността по отношение на ОСП. Въпреки това все още могат да се направят стъпки към по-нататъшно опростяване, особенно по отношение на кръстосаното спазване и същестуващите частично обвързани с производството помощи.

Кръстосано спазване

Реформата на ОСП от 2003 г. въведе кръстосано спазване в рамките на единното плащане на стопанство. Това означава, че такива плащания са предмет на законодателството, свързано с екология, безопасност на храните и хуманно отношение към животните, както и на изискването за поддържане на стопанството в добро селскостопанско и екологично състояние.

Практическите проблеми, свързани с прилагането на кръстосаното спазване, бяха представени от държавите-членки, както и от самата Комисията чрез извършените от нея одити за уравняване на сметките. Това накара Комисията да извърши преглед на обхвата на кръстосаното спазване с цел опростяване и подобряване на неговата насоченост. По-специално предложенията целят премахване на някои законоустановени задължителни изисквания, които се считат за неподходящи или са свързани с отговорност на земеделския стопанин, и въвеждане на изисквания за добри селскостопански и екологични условия, които запазват екологичните ползи, оставени под угар земи, и обхващат въпроси, свързани с управлението на водите.

Частично свързана подкрепа

При реформата на ОСП през 2003 г. някои държави-членки счетоха, че цялостното отделяне на помощите от производството би довело до няколко риска, като изоставяне на производство, липса на доставка на суровини за преработвателната промишленост, или до социални и екологични проблеми в области с малко икономически алтернативи. По тази причина бе решено, в някои сектори, да се запазят някои равнища на свързаната с производството помощ.

Опитът с отделяне на плащанията от производството показва, че като цяло тази стъпка не води до драматични промени в производствената структура на равнище ЕС и че тя е накарала земеделските стопани да произвеждат онова, което изисква пазараът, по по-устойчив начин. Също така бе подчертано, че запазването на две успоредни системи (за свързана с производството и отделена от производството помощ) не спомага за опростяването на националните и регионалните администрации на държавите-членки.

Предвид това, бе предложено те да бъдат съобразени с принципите на реформата на ОСП през 2003 г. чрез премахване на останалите свързани с производството помощи и пренасочването им към Схемата за единно плащане. Все пак бе направено изключение по отношение на премиите за крави с бозаещи телета, както и за овче и козе месо. В тези случаи бе предложено да се разреши на държавите-членки да запазят свързаната с производството помощ (в сегашното й състояние), за да се поддържа икономическата дейност в райони, където другите икономически алтернативи са малко на брой или не съществуват.

Други въпроси, свързани с опростяването

Предложението включва и други мерки, насочени към по-голямо опростяване на ССФМ. По-специално бе добавена по-голяма гъвкавост относно използването на националния резерв и прехвърлянето на права на плащане, относно избора на промяна на правата и на датите на плащане. Предлага се също премахване на правата за земи под угар.

Преминаване към по-единна ставка на помощта, несвързана с производство

Реформата от 2003 г. въведе несвързана с производството помощ за стопанствата като основен елемент на ОСП. Главната цел бе осигуряване на система за преки плащания, която позволява на земеделските стопани да бъдат пазарно ориентирани която е колкото може по-проста от административна гледна точка и е съвместима със СТО. Два основни модела бяха предвидени за държавите-членки, за да въведат схемата: исторически и регионални:

- исторически модел: при този модел правата на плащане се основават на отделните суми от историческата справка за един земеделски стопанин;

- регионален модел: при този модел правата на изплащане на определена сума се базират на сумите, получени от земеделските стопани в един регион през определен референтен период.

Настоящото законодателство не позволява на държавите-членки да променят решението си относно прилагането на модела на СЕП (права на плащане, изчислени въз основа на индивидуални референтни суми). Все пак, опитът показа, че някои корекции на съществуващите схеми са необходими или желателни. Например, разликите в равнищата на помощите, получени в резултат на прилагането на историческия модел, ще бъдат трудни за обосноваване в бъдеще, тъй като референтните периоди за плащанията остават все повече в миналото.

От друга страна, регионалният модел осигурява по-справедливо подпомагане на земеделските стопани, въпреки известно преразпределяне на помощта.

По тази причина Комисията предложи държавите-членки да имат право да коригират своя модел на СЕП, като постепенно преминат към по-уеднаквени ставки на плащанията за право, за да направят модела на СЕП по-ефективен, по-ефикасен и по-прост. Успоредно с това, предложенията включват серия от мерки за опростяване на прилагането на СЕП.

Разширяване на обхвата на Схемата за единно плащане за площ (СЕПП)

Схемата за единно плащане за площ бе въведена като предварителна стъпка към въвеждането на СЕП в държавите-членки, които се присъединха към ЕС на 1 май 2004 г., за са се улесни приспособяването им към ЕС, заради тяхното специфично селскостопанско положение. Като преходна система, СЕПП бе проектирана така, че да подпомогне интегрирането на ЕС-10 и ЕС-2 по плавен начин, предвид значителните различия между равнището на техните икономики като цяло и на тяхното селско стопанство спрямо ЕС-15.

Държавите-членки, които прилагат СЕПП трябва да преминат към СЕП през 2011 г. (през 2012 г. за България и Румъния). Изглежда целесъобразно да се разреши на тези държави-членки да разширят обхвата на СЕПП до 2013 г. Този вариант е в съответствие с решението, взето за държавите-членки от ЕС-15, тъй като те имат право да извършват преглед на прилагането на своите СЕП и да избират варианта да преминат към модел на по-единна ставка.

Преработен член 69 от Регламент (ЕО) № 1782/2003

Въз основа на член 69 от Регламент (EО) № 1782/2003 относно директно подпомагане на земеделските стопани, държавите-членки, които прилагат СЕП могат да заделят за сектор до 10 % от таваните в своя национален бюджет, за преки плащания в съответния сектор, за мерки, свързани с опазване или подобряване на състоянието на околната среда или за повишаване на качеството и реализацията на селскостопанските продукти.

С цел да се осигури повече гъвкавост на действията на държавите-членки в отговор на нуждите, произтичащи от цялостната ориентация на ОСП, се предлага разширяване на обхвата на член 69:

- ограничението на това линейните намаления да се взимат от и да остават в същия сектор се премахва;

- обхванати са мерките за справяне с неблагоприятните условия за земеделските стопани в някои райони, които се специализират в млечните продукти, говеждото, агнешкото и козето месо и ориза;

- той позволява използването на заделените суми като добавка към средствата, определени за правата в райони, които са предмет на преструктуриране и/или на програми за развитие;

- при определени условия е възможно предоставяне на помощ за някои мерки за управление на риска – схеми за застраховане на реколтата от природни бедствия и взаимоспомагателни фондове за болести по животните;

- мерки, които не отговарят със сигурност на условията от „зелената кутия“ на СТО се ограничават до 2,5 % от таваните;

- накрая държавите-членки, които прилагат SAPS (временната схема за единно плащане на площ) също ще могат да прилагат тази разпоредба.

Модулация

Модулацията представлява средство за прехвърляне на бюджетни средства, чрез което се прилага процентно намаление на преките плащания за земеделския стопанин (стълб І) и така освободените бюджетни средства са пренасочени към мерките за развитие на селските райони (стълб ІІ).

При реформата от 2003 г. беше приета задължителна модулация за всички 15 държави-членки, която започна от 2005 г. в размер от 3 % и достигна 4 % през 2006 г. и 5 % от 2007 г. нататък. Също така бе въведен франчайз от 5000 EUR, под който не се прилага намаление за преките плащания.

В Съобщението „Подготовка на „здравен преглед“ на реформата на ОСП“ се посочват редица нови и настоящи предизвикателства, пред които е изправена ОСП, като измененията на климата, управлението на риска, възобновяеми енергийни източници, управление на водите и биоразнообразието, и разглежда политиката за развитие на селските райони като една от възможностите за справяне с тези промени.

Наличните в рамките на развитието на селските райони мерки вече предоставят различни алтернативи за справяне с новите предизвикателства и държавите-членки вече включиха свързаните с тях мерки в програмите си за развитие на селските райони за периода 2007—2013 г. Въпреки това първоначалният опит, свързан с увеличаването на средствата за развитие на селските райони през 2007 г. показва, че нуждата от бюджетни средства на държавите-членки надхвърля финансовите им възможности.

С цел да бъдат подпомогнати държавите-членки за справяне с нарастващите нужди, свързани с новите предизвикателства посредством набор от мерки, предложени в рамките на развитието на селските райони, се предлага задължителната модулация да бъде увеличена с 8 % и да се въведе допълнителен постепенен елемент да бъде прибавен в рамките на нова система, която се основава на следните принципи:

- всички нови постъпления от модулацията остават в рамките на държавите-членки, които са ги натрупали;

- в държавите-членки от ЕС-15 основната модулация, която се прилага за всички плащания над 5 000 EUR се увеличава с 2 % на година от 2009 г. докато достигне допълнителни 8 % (в допълнение към настоящите 5 %) през 2012 г.;

- въвежда се постепенен елемент; в случаите, когато плащанията се намаляват с допълнителни 3% на последователни прагове се предлага нова система за финансово управление на преки помощи, с която се създават нови общи тавани за държавите-членки;

- в таблицата по-долу са посочени общите проценти на модулация, които се прилагат (съответно настоящи и допълнителни):

Прагови стойности | 2009 г. | 2010 г. | 2011 г. | 2012 г. |

1 до 5 000 | 0 | 0 | 0 | 0 |

5 000 до 99 999 | 5% + 2% | 5% + 4% | 5% + 6% | 5% + 8% |

100 000 до 199 999 | 5% + 5% | 5% + 7% | 5% + 9% | 5% + 11% |

200 000 до 299 999 | 5% + 8% | 5% + 10% | 5% + 12% | 5% + 14% |

над 300 000 | 5% + 11% | 5% + 13% | 5% + 15% | 5% + 17% |

- през 2012 г. държавите-членки от ЕС-10 също така ще отговарят на условията с основен процент от 3 % (вместо 13 %). България и Румъния са изключени от постепенното премахване на преките плащания.

Ограничения на плащанията

46,6 % от бенефициерите на преките плащания в държавите-членки от ЕС-25 получават по-малко от 500 EUR: Този процент включва най-вече малки земеделски стопани, но в някои държави-членки включва и получатели, за които стойността на плащането е по-ниска от административните разходи по него.

С цел опростяване и намаляване на административните разходи за преки плащания бе предложено държавите-членки да прилагат минимална сума на плащания от 250 EUR или да прилагат минимален размер за допустима площ за стопанство от най-малко един хектар, или да прилагат и двете. Все пак, за държавите-членки, чийто земеделски сектор е съставен от много малки стопанства, е създадена специална разпоредба.

Единна организация на общия пазар

Механизми за интервенция на пазара

Въз основа на анализ Комисията заключи, че контролът върху търсенето на пазара не трябва да забавя на способността на земеделските стопани от ЕС да реагират на сигналите на пазара, а трябва да бъде превърнат в действителна предпазна мярка. За това бе направено предложение за опростяване и хармонизиране на настоящите разпоредби за държавна намеса чрез разширяване на тръжната система.

За сектора на зърнените култури се предлага въвеждане на тръжна процедура за хлебно брашно, докато за фуражни зърнени култури ще се прилага същият модел като за царевицата (свеждане на количествения таван на нула). За твърда пшеница, като се вземат предвид настоящите и очакваните пазарни условия, се предлага премахване на интервенцията. Поради същите причини се предлага премахване на интервенцията и за ориз и за свинско месо. Ще се прилагат тръжни разпоредби и за масло и обезмаслено мляко на прах.

Премахване на оставянето на земи под угар

Предвид пазарната ситуация и въвеждането на СЕП бе направено предложение за премахване на оставянето на земи под угар, като инструмент за контрол на предлагането. Но в рамките на предложенията за кръстосано спазване и развитие на селските райони на държавите-членки са предоставени подходящи инструменти за гарантиране, че настоящите ползи за околната среда от оставянето на земи под угар се запазват.

Преход до изтичане на срока на квотата за мляко

През 1984 г. бяха въведени квоти в отговор на свръхпродукцията. Настоящата пазарна ситуация показва, че условията, поради които през 1984 г. бяха въведени квоти за мляко, не са вече налице. Тъй като срокът на квотите за мляко изтича през 2015 г., уместно е секторът да бъде подпомогнат с постепенни преходни мерки за адаптиране към пазар без квоти след 2015 г. За осигуряване на плавно преминаване на сектора на млякото към премахване на квотите, се предлага годишно увеличение.

По принцип постепенното премахване на квотите за мляко ще повиши производството, ще доведе до спад на цените и увеличаване на конкурентоспособността в сектора. Но за някои райони, особено, но не само, планинските райони, се очакват трудности при запазването на минимално равнище на производството. Тези проблеми могат да бъдат разрешени, като се приложат специфични мерки по член 68 от регламента за схеми за пряко подпомагане.

Специфични помощи за сектора на млечните продукти

Предлага се премахване на помощта за частно складиране за сирене и помощта за търгуване на преференциални цени на масло за тесто и сладолед и за директна консумация на масло. Тези схеми не са вече необходими за подпомагане на пазара и затова трябва да бъдат премахнати.

За други продукти като помощта за частно складиране на масло и обезмаслено мляко на прах за фураж и помощта за производство на казеин, за които е предоставена задължителна помощ в рамките на настоящия регламент, бе направено предложение за превръщането на това подпомагане във факултативно, като Комисията решава дали то да се прилага, когато пазарната ситуация го изисква.

Други схеми за подпомагане

По отношение на малки схеми за подпомагане се предлага за отделено от производството подпомагане и прехвърлянето им към СЕП с цел подобряване на конкурентоспособността и опростяването им. За коноп, протеинови култури и ядки преминаването към СЕП може да се осъществи без преходен период. За ориз, сухи фуражи, нишесте от картофи и дълговлакнест лен се предлага за преходен период за преминаване към изцяло отделено от производството подпомагане с цел да се даде възможност на земеделските стопани и преработвателните индустрии постепенно да се адаптират към новата схема за подпомагане. Предлага се също така премахване на схемата за енергийни култури поради настоящото силно търсене на биоенергия.

нови предизвикателства и политика за развитие на селските райони

При таван за целия бюджет на ОСП, фиксиран до 2013 г., допълнителното финансиране за развитие на селските райони може да бъде осъществено единствено чрез увеличаване на задължителната модулация.

Допълнителното финансиране е необходимо за увеличаване на усилията по отношение на приоритетите на ЕС в областта на измененията на климата, възобновяемите енергийни източници, управлението на водите и биоразнообразието.

- Климатът и енергията заеха челно място в програмата, след като ЕС пое водещата роля за изграждането на световна нисковъглеродна икономика. През март 2007 г. ръководителите на ЕС подкрепиха предложението на Комисията да намали емисиите на CO2 с поне 20 % до 2020 г. (30 %, ако се постигне съгласие за целеви стойности в световен мащаб) и за създаване на обвързваща цел от 20 % за използване на възобновяеми енергийни източници, включително наличие на 10% биогорива в потреблението на бензин и дизел. Земеделието и горите могат да допринесат значително за предоставяне на фуражни суровини за възобновяеми енергийни източници, за улавяне на въглерода и намаляване на емисиите на парникови газове.

- Целите на ЕС по отношение на политиката за водите са посочени в Рамковата директива за водите, която ще се прилага цялостно в периода 2010—2012 г. Земеделието и горите са основни потребители на вода и водни ресурси играят основна роля при устойчивото управление на водите, както по отношение, както на количеството, така и на качеството. Управлението на водите ще заеме все по-голямо място в стратегията за адаптиране към вече неминуемите изменения на климата.

- Държавите-членки се ангажират да забавят намаляването на биоразнообразието до 2010 г., цел, която изглежда все по-малко осъществимо. Голяма част от биологичното разнообразие на Европа зависи от земеделието и горите и усилията за запазване на биоразнообразието трябва да се увеличат, и по-специално с оглед на очакваните отрицателни ефекти от изменението на климата и увеличеното търсене на вода.“

Държавите-членки се насърчават да използват в пълна степен допълнителното финансиране, което е налице за периода 2010—2013 г. и да адаптират своите стратегии и програми съответно. По-специално подпомагането за инвестиции по направление 1 може да бъде насочено към машини и оборудване за пестене на енергия, вода и други ресурси и за производство на (фуражни суровини за) възобновяеми източници, които да бъдат използвани в и извън стопанството. В рамките на направление 2 агроекологичната мярка и мерките за горите могат да бъдат използвани по-специално за биоразнообразието, управлението на водите и действия за намаляване на последствията от измененията на климата. В рамките на направления 3 и 4 могат да бъдат подпомогнати местни проекти за възобноваеми енергийни източници.

В този контекст Седмата рамкова програма за научни изследвания ще допринесе за справяне с новите предизвикателства и ще предостави ценна подкрепа за иновациите в земеделския сектор, както и за формулиране на политика.

Отражение върху бюджета

След реформата на ОСП от 2003 г. и с прилагането ѝ от началото на бюджетната 2007 година нататък ОСП съдържа интегриран механизъм за финансова дисциплина в случай, че съществува риск очакваните разходи да надхвърлят финансовия таван за пазарни разходи и преки помощи. Предложението не изменя принципите, създадени с реформата от 2003 г. и измененията при прилагането на този механизъм във връзка с присъединяването на 12-те нови държави-членки към ЕС. Понастоящем по-голяма част от подпомагането от страна на ОСП е определено, като пазарната ситуация се подобри значително от 2003 г. насам. Като резултат от това рискът, че може да се наложи прилагане на финансова дисциплина (т.е. намаляване на преките помощи) се понижи в сравнение с предишни очаквания.

Предложенията за модулация на схемата за единно плащане и развитието на селските райони са неутрални по своята същност по отношение на бюджета на ЕС, тъй като това представлява обикновен задължителен трансфер между втория и първия стълб на ОСП. По отношение на националния бюджет увеличената модулация може да доведе до допълнителни национални разходи във връзка с необходимото съфинансиране за развитието на селските райони. Това би означавало, че някои държави-членки ще имат възможност да се върнат към (по-високо) равнище на национални разходи, които са били първоначално предвидени преди решението за Финансовата рамка за 2007—2013 г. По отношение на трансфера на мерките към схемата за единно плащане, може да настъпят умерени финансови последици за бюджета на ЕС, но повечето трансфери са също неутрални спрямо бюджета.

По отношение на пазарните мерки неотдавнашното увеличаване на световните цени доведе до ясно подобряване на перспективите в сравнение с очакванията, когато бе взето решението за реформата през 2003 г. Реформата за интервенция за царевицата оттогава разреши част от проблемите, които се очакваха по отношение на пазара на зърнените култури, а настоящото предложение за интервенция за зърнените култури подобрява ситуацията още повече. Някои допълнителни разходи, предвидени за края на настоящата финансова рамка са относително малки. За млечните продукти въздействието е по-скоро свързано с момента на възникване на разходите (преди или след 2013 г.).

Изтичането на квотата за млечни продукти ще създаде допълнително напрежение за сектора на маслото в рамките на всяка една от опциите. Чрез започване на постепенен процес на премахване на квотите настоящото предложение е като цяло по-благоприятно не само за сектора, но също и за дългосрочното развитие на ОСП. Дали такива разходи ще възникнат или не, зависи от фактори, които не са ясни на този етап (Споразумение от Доха, развитие на световния пазар). Затова в настоящото предложение се съдържа клауза за преразглеждане през 2012 г., която ще позволи оценяването на развитието на пазара на млечните продукти, за да се определи дали са необходими допълнителни мерки, за да се избегне увеличаване на бюджета. Предвиждат се спестявания като последица от премахването на съществуващите мерки. Но най-значителният ефект върху бюджета от плавното премахване на квотите за мляко ще бъде загубата на бюджетни приходи поради очакваното намаляване на налога за млякото.

2008/0103 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 36, член 37 и член 299, параграф 2 от него,

като взе предвид Акта за присъединяване на Гърция и по-специално параграф 6 от Протокол № 4 от него относно памука[1],

като взе предвид предложението на Комисията[2],

като взе предвид становището на Европейския парламент[3],

като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[4],

като взе предвид становището на Комитета на регионите[5],

като има предвид, че:

1. Опитът от прилагането на Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани и за изменение на Регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001[6] показва, че някои елементи на механизма за подпомагане следва да бъдат коригирани. По-специално необходимо е по-голямо отделяне на прякото подпомагане от производството и опростяване на функционирането на Схемата за единно плащане. Също така трябва да се отбележи, че Регламент (EО) № 1782/2003 бе значително изменен от влизането му в сила. С оглед на тези развития и в интерес на постигането на по-голяма яснота, той трябва да бъде отменен и заменен с нов регламент.

2. Регламент (EО) № 1782/2003 установи принципа, че земеделските стопани, които не спазват някои изисквания в областите на здравеопазването, опазването здравето на животните и растенията, околната среда и хуманното отношение към животните, подлежат на намаляване или изключване от прякото подпомагане. Тази система за „кръстосано спазване“ съставлява неделима част от подкрепата на Общността в рамките на преките плащания и затова трябва да се поддържа. Въпреки това опитът показа, че редица изисквания от обхвата на кръстосаното спазване не съответстват достатъчно на селскостопанската дейност или на стопанската земя, или по-скоро се отнасят до националните органи, отколкото до земеделските стопани. Следователно е уместно да се коригира обхвата на кръстосаното спазване.

3. Освен това, за да се избегне изоставянето на селскостопанска земя и за да се гарантира, че тя се поддържа в добро селскостопанско и екологично състояние, с Регламент (ЕО) № 1782/2003 се създаде обща за Общността рамка, в която държавите-членки да могат да приемат стандарти, като вземат предвид специфичните характеристики на засегнатите области, включително почвено-климатичните условия и съществуващите системи за селско стопанство (използване на земята, периодична смяна на културите, селскостопански практики) и структурата на фермите. Премахването на задължителното оставяне на земя под угар в рамките на схемата за единно плащане може в някои случаи да има нежелан ефект за околната среда, и по-специално по отношение на някои особености на ландшафта. Ето защо е уместно да се наблегне на съществуващите разпоредби на Общността, насочени към защита, където е необходимо, на специфичните особености на ландшафта.

4. Опазването и управлението на водите в контекста на селскостопанската дейност се превърнаха във все по-голям проблем в някои области. Ето защо е уместно да се подобри и съществуващата рамка на Общността за добри селскостопански и екологични условия с цел опазване на водите от замърсяване и изтичане и управляване използването на водите.

5. Тъй като постоянните пасища имат положителен ефект върху околната среда, е удачно да се прилагат мерки, които да насърчават поддържането на съществуващите постоянни пасища и да предотвратяват превръщането им в обработваема земя.

6. С цел да се постигне по-добро равновесие между политическите инструменти, предназначени да насърчават устойчиво селско стопанство и тези, предназначени да насърчават развитието на селските райони, с Регламент (ЕО) № 1782/2003 бе въведена система за задължително прогресивно намаляване на преките плащания („модулация“). Тази система трябва да се поддържа, включително изключването на плащания до 5 000 EUR от заявленията за нея.

7. Икономиите, направени чрез въвеждането на механизма за модулация, въведен с Регламент (ЕО) № 1782/2003, се използват за финансиране на мерките във връзка с политиката за развитие на селските райони. От приемането на този регламент досега селскостопанският сектор е изправен пред редица нови и трудни предизвикателства като изменение на климата, нарастващо значение на биоенергията, както и необходимост от по-добро управление на водите и по-ефективна защита на биоразнообразието. Европейската Общност, като страна по протокола от Киото[7], бе призована да адаптира своите политики с оглед на съображенията за изменение на климата. Освен това, вследствие на сериозни проблеми, свързани с недостига на вода и сушата, въпросите за управление на водите трябва да продължат да бъдат разрешавани[8]. Защитата на биоразнообразието остава основно предизвикателство и въпреки че е постигнат значителен напредък постигането на целта на Европейската общност за биоразнообразие за 2010 г. ще изисква допълнителни усилия[9]. Общността потвърждава необходимостта от справяне с тези нови предизвикателства в рамките на нейните политики. В областта на селското стопанство, програмите за развитие на селските райони, приети съгласно Регламент (EО) № 1698/2006 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР)[10], са подходящо средство за справяне с тях. За да могат държавите-членки да извършат подходящите корекции на своите програми за развитие на селските райони, без да се изисква от тях да намалят настоящите си дейности за развитие на селските райони в други райони, е необходимо да се осигури допълнително финансиране. В същото време обаче финансовите перспективи за периода 2007—2013 г. не предвиждат необходимите средства за укрепване на политиката на Общността за развитие на селските райони. При тези обстоятелства е уместно да се мобилизира голяма част от необходимите финансови ресурсис оглед напостепенно засилване на процеса на намаляване на преките плащания чрез модулация.

8. Разпределянето на прякото подпомагане на доходите сред земеделските стопани се характеризира с отпускане на голям дял от плащанията на сравнително ограничен брой големи бенефициери. Ясно е, че големите бенефициери не се нуждаят от същото равнище на единно подпомагане с цел ефективно постигане на целта за подпомагане на доходите. Освен това, потенциалът за адаптиране на големите бенефициери ги улеснява относно работата им при по-ниски равнища на единно подпомагане. Ето защо изглежда справедливо да се очаква от земеделските стопани, които са подпомагани с големи суми, да имат специфичен принос за финансирането на мерките за развитие на селските райони, насочени към нови предизвикателства. Изглежда уместно да се създаде механизъм, предвиждащ по-голямо намаление на най-големите плащания, постъпленията от който също трябва да се използват за преодоляване на новите предизвикателства в рамките на развитието на селските райони. С цел гарантиране на пропорционалност на този механизъм допълнителните намаления трябва да нарастват постепенно в зависимост от размера на съответните плащания.

9. Особеното географско положение на най-отдалечените райони, както и тяхната изолираност, малките площи, планинските терени, както и климатичните особености, налагат допълнителни тежести на техните земеделски сектори. За намаляването на тези тежести и ограничения изглежда уместно да се направи дерогация от задължението за прилагане на намалението „модулация“ за земеделски стопани от най-отдалечените райони.

10. Увеличеният размер на задължителната модулация трябва да бъде взет предвид от онези държави-членки, които са избрали да прилагат системата на доброволна модулация. Регламент (ЕО) № 378/2007 на Съвета от 27 март 2007 година за утвърждаване на правила за доброволна модулация на преки плащания, предвидена в Регламент (ЕО) № 1782/2003 за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани[11] трябва да бъдат съответно изменени.

11. Сумите, получени в резултата на прилагането на 5 процентни пункта, съответстващи на намаленията на модулацията, фиксирани в Регламент (EО) № 1782/2003 трябва да бъдат разпределени между държавите-членки въз основа на обективни критерии. Въпреки това, удачно е да се предвиди определен процент от сумите да остава в държавите-членки, от които произхождат. С оглед на структурните промени в резултат на премахването на интервенцията при ръжта, е удачно да се предвидят специфични мерки за някои райони за производство на ръж, които да бъдат финансирани с част от сумите, генерирани при модулацията. Все пак, сумите, получени при прилагането на всяко следващо намаление на модулацията трябва да бъдат предоставени на държавите-членки, в които те са били генерирани.

12. С цел улесняване на функционирането на модулацията, и по-специално с оглед на това производителите да предоставят преки плащания на земеделските стопани, и да се извършва трансфер на средствата към програмите за развитие на селските райони, е уместно да се определят нетни тавани за държава-членка, които да ограничават плащанията за земеделските стопани след прилагането на модулацията. Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвата от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика[12] следва да бъде изменен.

13. Земеделските стопани в новите държави-членки получават преки плащания, като се спазва механизмът на постепенно увеличаване на преките плащания. С цел да се постигне подходящ баланс между мерките на политиките, чиято цел е да насърчават устойчиво развиващо се земеделие и тези, насочени към насърчаване на развитието на селските райони, системата за модулация не трябва да се прилага в новите държави-членки, докато равнището на преките плащания, приложимо за новите държави-членки не се изравни с равнището, приложимо в другите държави-членки.

14. Модулацията не трябва да намалява нетната сума, която трябва да бъде изплатена на сходен земеделски стопанин от нова държава-членка, под размера на сумата, която трябва да бъде изплатена на такъв земеделски стопанин в друга държава-членка. Веднага след като модулацията започне да се прилага за земеделските стопани от новите държави-членки, равнището на намалението трябва да бъде ограничено до разликата между равнището при постепенното въвеждане на схемата и равнището в другите държави-членки след прилагането на модулацията. Освен това, земеделските стопани от новите държави-членки, които подлежат на модулация, вече не трябва да се ползват от допълнителните национални преки плащания, за да се избегне положение, при което равнището на тяхното подпомагане превишава равнището в другите държави-членки.

15. С цел да се гарантира, че сумите за финансиране на Общата селскостопанска политика са съобразени с годишните тавани, заложени във финансовата рамка, е удачно да се изработи финансов механизъм, който при необходимост да коригира сумите на преките плащания. Трябва да бъде предвидена корекция на директното подпомагане за случаите, когато прогнозите показват, че сумите по подфункция 2, със сума за евентуално увеличение от 300 млн. EUR, ще бъдат надхвърлени за дадена бюджетна година. Като се вземат предвид равнищата на преките плащания за земеделските стопани в новите държави-членки, получени в резултат на постепенното увеличаване на преките плащания, трябва да се предвиди, че в рамките на прилагането на механизма за постепенно увеличаване на преките плащания, към всички преки плащания, които ще се дават в новите държави-членки, инструментът за финансовата дисциплина не трябва да се прилага в новите държави-членки, докато равнището на преките плащания, приложимо за новите държави-членки, най-малко не се изравни с равнището, приложимо в държавите.членки, различни от новите държави-членки.

16. С цел да се подпомогнат земеделските стопани при спазването на стандартите на съвременното висококачествено селско стопанство, е необходимо държавите-членки да ползват една цялостна система, която да предоставя консултации на пазарните стопанства. Системата за консултации в земеделието трябва да помогне на земеделските стопани да осъзнаят по-добре движението на материалните потоци и процесите в стопанството, които се отнасят до околната среда, безопасността на храните, здравето на животните и хуманното отношение към тях, което по никакъв начин не се отразява на задължението и отговорността им да спазват същите тези стандарти.

17. Държавите-членки, в съответствие с член 9 от Регламент (EО) № 1290/2005, трябва да предприемат необходимите мерки, за да са сигурни, че трансакциите, финансирани от Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ), са извършени в действителност и по коректен начин, както и да предотвратяват и изправят нередностите. За тази цел те въвеждат интегрирана система за управление и контрол на преките плащания. За да се повиши ефективността и да се подобри контролът на помощта от Общността, държавите-членки трябва да имат право да се възползват от интегрираната система, както и в случай, че схемите на Общността, не са обхванати от настоящия регламент.

18. Трябва да се посочат най-важните елементи на интегрираната система за управление и контрол, и по-специално разпоредбите относно компютъризирана база данни, система за идентификация на селскостопанските парцели, заявленията за помощи от земеделските стопани, хармонизираната система за контрол и, при схемата за единно плащане, система за идентификация и регистриране на правата за плащания.

19. Управлението на малки суми е утежнява работата на компетентните органи на държавите-членки. С цел избягване на прекомерната административна тежест е уместно държавите-членки да се въздържат от отпускането на преки плащания в случаите, когато този вид плащане би било по-малко от средната помощ от Общността за един хектар или отговарящата на условията за финансиране площ на стопанството, за която е заявена помощ, е по-малко от един хектар. Специална разпоредба трябва да се предвиди за онези държави-членки, чиято структура на стопанствата се различава значително от средната такава за Общността. Държавите-членки трябва да имат свобода на избор относно прилагането на един от двата критерия, като отчитат особеностите на структурите на своите селскостопански икономики. Поради това, че бяха дадени права на плащане на земеделски стопани, чиито стопанства „не използват земя“, прилагането на прага, свързан с един хектар, би било неефективно. Следователно такива земеделски стопани ще получат минимална сума, изчислена въз основа на средното подпомагане.

20. Опитът от прилагането на схемата за единно плащане показва, че помощта, която не е свързана с производството, в редица случаи се отпуска на бенефициери, различни от физически лица, чиято бизнес цел не е или е минимално насочена към упражняване на селскостопанска дейност. С цел да се предотврати подпомагането на селскостопанските доходи на такива дружества и фирми, и да се гарантира, че помощта от Общността се използва изцяло, за да се гарантира добър жизнен стандарт на селскостопанската общност, е уместно държавите-членки да се оправомощят, когато има такива случаи, да се въздържат да отпускат на тези фирми преките плащания съгласно настоящия регламент.

21. Плащанията към бенефициерите, предоставени по линия на общностните схеми за подпомагане, трябва да се извършват от компетентните национални органи,, в рамките на предписани срокове, в пълен размер, и са обект на намаленията, предвидени в настоящия регламент. За постигане на по-гъвкаво управление на преките плащания, държавите-членки трябва да имат право да извършват преки плащания под формата на две вноски годишно.

22. Схемите за подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика предоставят директно подпомагане на доходите, в частност с цел да се осигури добър стандарт на живот на населението в земеделските райони. Тази цел е в тясна връзка с поддържането на селските райони. С цел да се предотврати неправилното разпределение на средствата на Общността, няма да се полагат никакви плащания на земеделските стопани, които изкуствено са създали условия, за да получат такива плащания.

23. С цел постигане на целите на общата селскостопанска политика, общите схеми за помощи трябва да бъдат адаптирани към променящите се тенденции, ако е необходимо в кратки срокове. Следователно, бенефициерите не могат да разчитат, че условията за подпомагане ще останат непроменени, и трябва да бъдат подготвени за възможно преразглеждане на схемите, и по-специално с оглед на икономическото развитие или състоянието на бюджета.

24. С Регламент (EО) № 1782/2003 се създаде схема за единно плащане, която комбинира съществуващите различни механизми за подпомагане в единна схема за отделени от производството преки плащания. Опитът от прилагането на схемата за единно плащане показва, че някои от нейните елементи могат да бъдат опростени в полза на земеделските стопани и на администрациите. Също така, предвид факта, че схемата за единно плащане междувременно е въведена от всички държави-членки, към които е отправено такова искате, редица разпоредби, които са свързани с началното й прилагане, са остарели и поради това е необходимо да бъдат коригирани. В този контекст, в някои случаи бе констатирано значително неизползване на правата на плащане. С цел да се избегне това положение и предвид факта, че земеделските стопани вече са запознати с функционирането на схемата за единно плащане, първоначално определеният срок за пренасочването на неизползваните права на плащане към националния резерв трябва да бъде намален на две години.

25. Основните елементи на схемата за единно плащане трябва да се запазят. По-специално определянето на национални тавани трябва да гарантира, че общото равнище на помощта и правата не превишава настоящите бюджетни ограничения. Също така държавите-членки трябва да създадат национален резерв, който да се използва за улесняване на участието на нови земеделски стопани в схемата или за отчитане на специфичните нужди на някои райони. Трябва да се определят правата на прехвърляне и използване на правата на плащане, за да се избегне спекулативното прехвърляне и натрупване на права на плащане без съответната селскостопанска основа.

26. Постепенното интегриране на нови сектори в схемата за единно плащане прави необходим прегледа на определението за земя с право на помощи, която да се ползва от схемата или за активиране на правата на плащане. Все пак, трябва да се предвиди разпоредба за изключване от помощи на площи, засети с плодове и зеленчуци, в случай че държавите-членки са избрали по-късно интегриране на този сектор в схемата за единно плащане. Освен това трябва да бъдат предвидени специфични мерки за конопа, за да се предотврати отпускане на помощ за незаконни култури.

27. Задължението за земя под угар от обработваемата земя бе въведено като механизъм за контрол на предлагането. Тенденциите на пазара в сектора на полските култури, заедно с въвеждането на отделена от производството помощ, вече не оправдават необходимостта от запазване на този инструмент, който следователно трябва да бъде премахнат. Правата на оставяне на земя под угар, установени в съответствие с член 53 и член 63, параграф 2 от Регламент (EО) № 1782/2003 се активират за хектарите, съгласно същите условия за допустимост като тези за всяко друго право.

28. В допълнение на интегрирането на бившата пазарна помощ, обвързана с производството, в схемата за единно плащане, стойността на правата на плащане в онези държави-членки, които са избрали варианта на историческия модел на въвеждане, се базира на индивидуални равнища на предишната помощ. С увеличаващия се брой години, изтекли от въвеждането на схемата за единно плащане, и вследствие на успешното интегриране на други сектори в схемата за единно плащане, става все по-трудно да се обоснове легитимността на значителните индивидуални различия относно равнището на помощта, които се базират единствено на предишната помощ. По тази причини на държавите-членки, които са избрали историческия модел на прилагане, трябва да бъде разрешено при определени условия да преразгледат дадените права на плащане, с оглед на сближаване на тяхната единична стойност, като в същото време се спазват общите принципи на общностното право и целите на Общата селскостопанска политика. В този контекст, когато определят по-близки стойности, държавите-членки могат да вземат предвид особеностите на географските области. Изравняването на правата на плащане трябва да се извърши през адекватен преходен период и в ограничен размер на намаленията, за да се позволи на земеделските стопани разумно адаптиране към променящите се равнища на помощите.

29. Съгласно реформата от 2003 г. държавите-членки получиха възможност да прилагат схемата за единно плащане чрез историческия или регионалния модел на изпълнение. Оттогава държавите-членки имат възможност да извършат оценка на ефекта от своя избор както по отношение на икономическата, така и по отношение на административната целесъобразност. Следователно държавите-членки трябва да имат възможност да извършат преглед на първоначалния си избор с оглед на натрупания си опит. По тази причина, в допълнение към възможността за изравняване на стойността на правата на плащане, на държавите-членки, които прилагат историческия модел, трябва да се разреши да преминат към регионалния модел. Освен това, на държавите-членки, които са избрали да прилагат регионалния модел, трябва да се предостави възможност да извършат преглед на своите решения, при определени условия, с цел да се сближи стойността на правата на плащане в съответствие с предварително установените стъпки, като се спазят общите принципи на общностното право и целите на Общата селскостопанска политика. Такива промени трябва да се извършат през адекватен преходен период и в ограничен размер на намаленията, за да се позволи на земеделските стопани разумно адаптиране към променящите се равнища на помощите.

30. Регламент (EО) № 1782/2003, въвеждайки схемата на плащане, несвързано с производството, позволи на държавите-членки да изключат някои плащания от тази схема. В същото време член 64, параграф 3 от този регламент предвижда преработка на вариантите, предвидени в раздели 2 и 3 на глава 5 от дял III, с оглед на пазарните тенденции и на структурните промени. Анализ на съответния опит показва, че въвеждането на помощ, която не свързана с производството, внася гъвкавост при избора на производители, като им дава възможност да вземат производствени решения на базата на рентабилността и реакцията на пазара. Такъв е по-специално случаят със секторите на полските култури, хмела и семената, и до известна степен, секторът на говеждо месо. Следователно частично обвързаните с производството плащания в тези сектори трябва да бъдат интегрирани в схемата за единно плащане. За да могат земеделските стопани в сектора на говеждото месо постепенно да се адаптират към новите договорености за помощи е необходимо да се изготви разпоредба за постепенно интегриране на специалната премия за мъжки животни и на премията за клане. Поради това, че частично обвързаните с производството плащания в секторите на плодовете и зеленчуците бяха въведени съвсем скоро и само като преходна мярка, не е необходим преглед на тези схеми.

31. Все пак по отношение на сектора на кравите с бозаещи телета и на овчето и козе месо изглежда, че запазването на минимално равнище на земеделската продукция може все още да е необходимо за селскостопански икономии в някои региони и по-специално там, където земеделските стопани нямат достъп до икономически алтернативи. При тези обстоятелства държавите-членки трябва да имат вариант да запазят обвързаната с производството помощ на настоящото равнище или, за кравите с бозаещи телета, на по-ниско равнище. В такъв случай трябва да се изготви специална разпоредба за спазване на изискванията за идентификация и регистрация, предвидени в Регламент (EО) № 1760/2000 на Европейския съвет и на Съвета[13] и Регламент (EО) № 21/2004[14], на Съвета, и по-специално за гарантиране на възможността за проследяване на животните.

32. На държавите-членки трябва да се разреши да използват до 10 % от своите тавани за отпускане на специфична помощ в ясно определени случаи. Такава помощ трябва да позволи на държавите-членки да разрешат проблемите с околната среда и да подобряват качеството и реализацията на селскостопанските продукти. Специфичната помощ трябва да бъде отпусната и за ограничаване на последствията от постепенното премахване на квотите за мляко и за отделянето на помощите от производството в някои чувствителни сектори. Предвид нарастващото значение на ефективното управление на рисковете, на държавите-членки трябва да се предостави възможност за финансов принос в плащането на премиите на земеделските стопани за застраховане на селскостопански култури, както и във финансирането на финансовото обезщетение на някои икономически загуби в случай на болести по животните или по растенията. С оглед на спазването на международните задължения на Общността, ресурсите, които може да бъдат използвани за всякакви мерки за обвързана с производството помощ, трябва да бъдат ограничени на подходящо равнище. Необходимо е да се определят съответните условия, приложими за финансовите обезщетения във връзка със застраховане на селскостопански култури, както и за обезщетението за болести по животните или по растенията.

33. Преките плащания при схемата за единно плащане са базирани на референтните суми на преките плащания, които са били получавани в миналото или като регионални плащания на хектар. Земеделските стопани в новите държави-членки до този момент не са получавали преки плащания от Общността и не разполагат с исторически референции за календарните 2000, 2001 и 2002 години. Ето защо в рамките на Регламент (EО) № 1782/2003 бе предвидена разпоредба за схемата за единно плащане в новите държави-членки, която трябва да се основава на регионализирани суми за хектар. Няколко години след присъединяването на новите държави-членки към Общността, обаче, може да се има предвид възможността за използване на референтни периоди за онези нови държави-членки, които все още не са преминали към схема за единно плащане. С оглед на улесняване на прехода към схемата на единно плащане, и по-специално с цел избягване на спекулативното й прилагане, е уместно новите държави-членки да получат правото да вземат предвид площите, за които вече е била предоставяна помощ по схемата за единно плащане на площ, за изчисляването на правата на плащане съгласно схемата за единно плащане.

34. Съгласно възможността за прилагане на регионалния модел за схемата за единно плащане, новите държави-членки трябва да имат възможност да коригират премията за хектар, на базата на обективни критерии, с цел да се осигури равнопоставено третиране на земеделските стопани и да се избегне изкривяване на пазарните условия.

35. Новите държави-членки трябва да имат същите възможности, като на другите държави-членки, да прилагат частично схемата за единно плащане.

36. Отделянето на пряката помощ от производството и въвеждането на схема за единно плащане са съществени елементи на процеса на реформиране на Общата селскостопанска политика. Все пак няколко причини доведоха през 2003 г. до запазване на специфичната помощ за редица култури. Опитът, натрупан чрез прилагането на Регламент (EО) № 1782/2003, заедно с развитието на ситуацията на пазара, сочи, че схемите, които са били запазени извън схемата на единно плащане през 2003 г., сега могат да бъдат интегрирани в тази схема, за да се насърчи развитието на пазарно ориентирано и устойчиво селско стопанство. Такъв е случаят по-специално със сектора на маслиновото масло, където една несъществена част от помощта бе обвързана с производството. Такъв е случаят и с плащанията за твърда пшеница, протеинови култури, ориз, картофено нишесте и ядкови плодове, където намаляващата ефективност на останалите плащания, свързани с производството, е в подкрепа на варианта за плащания, несвързани с производството. В случая слена също е целесъобразно да се премахне помощта за обработка, и да се интегрират съответните суми в схемата за единно плащане. Що се отнася до ориза, сухия фураж, картофеното нишесте и лена трябва да се предвиди преходен период, за да се гарантира, че тяхното преминаване към помощ, несвързана с производството, ще бъде колкото може по-плавно. Що се отнася до ядковите плодове, на държавите-членки трябва да се разреши да продължат да плащат националната част от помощта като помощ, свързана с производството, за да се смекчат ефектите от отделянето на помощите от производството.

37. Като последствие от интегрирането на новите схеми в схемата за единно плащане, трябва да се изготви разпоредба за изчисляване на новото равнище на индивидуалното подпомагане на доходите съгласно тази схема. В случая на ядковите плодове, картофеното нишесте, лена и сухия фураж, такова увеличение трябва да се отпуска въз основа на помощта, получена от земеделските стопани през последните години. Все пак, в случай на интегриране на плащанията, които до този момент са били частично изключени от схемата за единно плащане, на държавите-членки трябва да се предостави възможност да използват първоначалните референтни периоди.

38. Регламент (EО) № 1782/2003 установи специфична помощ за енергийните култури с оглед на подпомагане на развитието на сектора. Поради неотдавнашното развитие на биоенергийния сектор, и по-специално поради голямото търсене на такива продукти на международните пазари и въвеждането на обвързващи цели за дял на биоенергията в общите горива до 2020 г., вече не съществува достатъчна причина за отпускане на специфична помощ за енергийните култури.

39. По повод на интегрирането на сектора на памука в схемата за единно плащане, бе счетено, че е необходимо част от помощта да продължи да бъде обвързана с отглеждането на памук чрез специфично плащане за културата за хектар, отговарящ на условията за подпомагане, за да се избегне рискът от срив на производството в регионите за производство на памук. Този избор трябва да се поддържа в съответствие с целите, определени в протокол 4 за памука, приложен към Акта за присъединяване на Гърция.

40. За да бъдат неутрализирани последствията от процеса на преструктуриране в държавите-членки, които са отпуснали помощта за преструктуриране, предвидена в Регламент (ЕО) № 320/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. за въвеждане на временна схема за преструктуриране на захарната промишленост в Общността[15], на производителите на захарно цвекло и тръстика трябва да бъде отпусната помощ за максимум пет последователни години.

41. В Акта за присъединяване на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия и в Акта за присъединяване на България и Румъния, бе предвидено, че земеделските стопани в новите държави-членки ще получат преки плащания, вследствие на механизъм за постепенно включване в схемата.

42. Освен това, в Актовете за присъединяване бе предвиден преходен опростен механизъм за подпомагане с цел отпускане на преки плащания в новите държави-членки на базата на площ. Основните елементи на този механизъм трябва да бъдат определени. Схемата на единно плащане доказа, че е ефективна и проста система за подпомагане на доходите на земеделските стопани. В интерес на опростяването е целесъобразно да се позволи на новите държави-членки да продължат да я прилагат до края на 2013 г.

43. В допълнение към реформата на секторите на захарта и на плодовете и зеленчуците и тяхното интегриране в схемата за единно плащане, на държавите-членки, които избраха да прилагат схемата за единно плащане на площ, трябва да се позволи да отпускат помощ за подпомагане на доходите на производители на захарно цвекло, захарна тръстика и цикория, както и на производителите на някои плодове и зеленчуци под формата на отделни плащания. По подобен начин, на същите държави-членки трябва да се разреши да изплащат отделна специфична помощ при подобни условия на тези, които се прилагат за другите държави-членки.

44. Като последствие от постепенното въвеждане на преките плащания в новите държави-членки, в Актовете на присъединяване бе предвидена рамка, която да позволи на новите държави-членки да изплащат допълнителни национални преки плащания. Условията за отпускане на такива плащания трябва да бъдат определени.

45. При първоначалното разпределяне на правата на плащане от държавите-членки някои грешки доведоха до особено големи плащания на земеделски стопанин. Това несъответствие обикновено трябва да бъде последвано от финансова корекция до предприемането на корективни мерки. Все пак, за държавите-членки, имайки предвид времето, което е изтекло от първото разпределение на плащания, приемането на необходимата корекция би довело до непропорционални правни и административни ограничения. Следователно е целесъобразно в интерес на правната сигурност да се регламентира разпределението на такива плащания.

46. В съответствие с член 70, параграф 1 от Регламент (EО) № 1782/2003, Испания, Франция и Португалия решиха да изключат от схемата за единни плащания преките плащания, предоставяни във френските отвъдморски департаменти, Азорските острови и о-в Мадейра, и Канарските острови, и да им ги предоставят съгласно условията, установени в дял IV от този регламент. Някои от помощите, предвидени в този дял, са напълно интегрирани в схемата за единно плащане. В интерес на опростяването и отчитането на специфичните обстоятелства на най-отдалечените региони, изглежда целесъобразно управлението на такава помощ да се извършва в рамките на програмите за подпомагане, установени от Регламент (EО) №o 247/2006. За тази цел съответните фондове трябва да се прехвърлят от националните тавани за преки плащания към финансовата сума, посочена в член 23, параграф 2 от този регламент. Регламент (ЕО) № 247/2006 следва да бъде съответно изменен.

47. Уместно е да се предвиди, че разпоредбите от настоящия регламент, които могат да доведат до реакция на държава-членка, по възможност представляваща държавна помощ, трябва, освен ако е предвидено друго, да бъдат изключени от прилагането на правилата за държавни помощи, предвид това, че съответните разпоредби съдържат подходящи условия за отпускане на помощ, или предвиждат приемането на такива условия от Комисията с цел предотвратяване на неправомерно нарушаване на конкуренцията.

48. Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение № 1999/468/ЕО[16] на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията,

49. Необходимо е да се отмени Регламент (ЕО) № 1782/2003.

50. На държавите-членки трябва да се даде достатъчно време за прилагане на разпоредбите, даващи право на по-нататъшно отделяне на преките плащания от производството, както и за прилагане на тези, които им дават право да извършват преглед на решенията, приети в контекста на реформата от 2003 г. По тази причина съответните разпоредби трябва да се прилагат едва от 2010 г. Следователно Регламент (EО) № 1782/2003 трябва да се прилага през 2009 г. за онези схеми за помощи, които ще бъдат интегрирани в схемата за единни плащания едва от 2010 г.,

ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

ДЯЛ І ОБХВАТ И ДЕФИНИЦИИ

Член 1 Обхват

Настоящият регламент установява:

a) общи правила за преки плащания;

б) схема за подпомагане на доходите на земеделските стопани (наричана по-нататък „схема за единно плащане“);

в) Преходна опростена схема за подпомагане на доходите за земеделските стопани в новите държави-членки (посочена по-нататък като „схема за единно плащане на площ“);

г) схеми за помощи за земеделските стопани, произвеждащи ориз, картофи за картофено нишесте, памук, захар, плодове и зеленчуци, овче и козе месо, и говеждо и телешко месо;

д) рамка за завършването на преките плащания от новите държави-членки.

Член 2 Определения

За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:

a) „земеделски стопанин“ е физическо или юридическо лице, или група физически или юридически лица, независимо какъв е правният статут, предоставен на тази група и на нейните членове от националното законодателство, чието стопанство се намира на територията на Общността, както е посочено в член 299 на Договора, и което упражнява селскостопанска дейност,

б) „стопанство“ е всяка производствена единица, управлявана от един земеделски стопанин, намираща се на територията на една държава-членка;

в) „селскостопанска дейност“ е производството или отглеждането на селскостопански продукти, включително прибирането на реколтата, доенето, развъждането на животни и отглеждането на животни за селскостопански цели или поддържането на земята в добро селскостопанско и екологично състояние, както е определено в член 6 от настоящия регламент;

г) „пряко плащане“ е плащане, което се отпуска директно на земеделските стопани по силата на схема за подпомагане на доходите, посочена в приложение I към настоящия регламент;

д) „плащания през дадена календарна година“ или „плащания през референтния период“ са отпуснатите плащания или плащанията, които трябва да бъдат отпуснати за съответната година или съответните години, включително всички плащания за други периоди, които започват през тази календарна година или тези календарни години;

е) „селскостопански продукти“ са продуктите, изброени в приложение I към Договора, включително памук, но с изключение на продуктите от риболов;

ж) „нови държави-членки“ означава: България, Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Румъния, Словения и Словакия;

з) „селскостопанска площ“ означава общата площ, която е заета от обработваема земя, постоянни пасища или трайни насаждения.

Член 3 (ex-32) Финансиране на преки плащания

Схемите за помощи, изброени в приложение I към настоящия регламент, се финансират в съответствие с член 3, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) № 1290/2005.

ДЯЛ ІІОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ПРЕКИ ПЛАЩАНИЯ

ГЛАВА 1 КРЪСТОСАНО СПАЗВАНЕ

Член 4 Основни изисквания

1. Земеделски стопанин, който получава преки плащания, трябва да спазва законоустановените изисквания за управление, изброени в приложение II, и добрите селскостопански и екологични условия, установени в член 6.

2. Компетентният национален орган предоставя на земеделския стопанин списък със законоустановените изисквания за управление и условията за добро селскостопанско и екологично състояние, които той трябва да спазва.

Член 5 Законоустановени изисквания за управление

1. Законоустановените изисквания за управление, изброени в приложение II, се определят от законодателството на Общността в следните области:

a) обществено здраве, здраве на животните и растително здраве,

б) околна среда,

в) хуманно отношение към животните.

2. Актовете, предвидени в приложение II, се прилагат в рамките на настоящия регламент съобразно версията, според последните изменения, а за директивите, така както се прилагат от държавите-членки.

Член 6 Добро селскостопанско и екологично състояние

1. Държавите-членки следят цялата селскостопанска земя и особено земята, която вече не се използва за целите на производството, да се поддържа в добро селскостопанско и екологично състояние. Държавите-членки определят на национално или на регионално равнище минимални изисквания за добро селскостопанско и екологично състояние, на базата на рамката, определена в приложение III, и като вземат предвид специфичните характеристики на засегнатите площи, включително почвено-климатични условия, съществуващите системи за селско стопанство, селскостопанските практики и структурата на фермите.

2. Държавите-членки, различни от новите държави-членки гарантират, че земя, която е била заета от постоянни пасища в периода, за който е подадено заявлението за помощ за 2003 г., продължава да се поддържа като заета от постоянни пасища. Новите държави-членки гарантират, че земята, която се използва за постоянно пасище към 1 май 2004 г., се поддържа като постоянно пасище. А България и Румъния следва да гарантират, че земята, която е постоянно пасище на 1 януари 2007 г. се поддържа като постоянно пасище.

В същото време една държава-членка може, в надлежно обосновани случаи, да поиска дерогация от първата алинея при условие, че предприема действия, за да предотврати значително намаляване на общата площ на постоянните пасища.

Първата алинея не се отнася до земите, които са били заети от постоянни пасища и които следва да бъдат залесени, ако едно такова залесяване е съвместимо с околната среда и като се изключат насажденията за коледни елхи и бързорастящи видове за краткосрочно отглеждане.

ГЛАВА 2 МОДУЛАЦИЯ И ФИНАНСОВА ДИСЦИПЛИНА

Член 7 Модулация

1. Всички суми за преки плащания, които трябва да се отпускат на един земеделски стопанин и които надвишават 5 000 EUR за една календарна година се намаляват за всяка година до 2012 г. със следните проценти:

a) 2009: 7%,

б) 2010: 9%,

в) 2011: 11%,

г) 2012: 13%.

2. Намаленията, посочени в параграф 1, се увеличават:

a) за суми в размер между 100 000 EUR и 199 999 EUR, с 3 процентни пункта,

б) за суми в размер между 200 000 EUR и 299 999 EUR, с 6 процентни пункта,

в) за суми в размер 300 000 EUR или повече, с 9 процентни пункта.

3. Параграф 1 и 2 не се прилагат за преките плащания, които се дават на земеделските стопани от френските отвъдморски департаменти, от Азорските острови и от островите Мадейра, както и на тези от Канарските и Егейските острови.

Член 8 Нетни тавани

1. Без да се засяга член 11, общият нетен размер на преките плащания, които могат да бъдат отпуснати в държава-членка за календарна година след прилагането на членове 7 и 10 от настоящия регламент и член 1 от Регламент (EО) № 378/2007, не може да е по-голям от таваните, посочени в приложение IV към настоящия регламент. При необходимост държавите-членки прилагат линейно намаляване на преките плащания, с цел да се спазят таваните, посочени в приложение IV.

2. Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 128, параграф 2, прави преглед на таваните, определени в приложение IV, за да се вземат предвид:

a) измененията на максималните суми, които могат да бъдат отпускани в съответствие с преките плащания,

б) измененията на доброволната модулация, посочени в Регламент (EО) № 378/2007,

в) структурните промени на стопанствата.

Член 9 Суми, получени в резултат на модулация

1. Сумите, получени в резултат на прилагането на намаленията, предвидени в член 7, във всяка държава-членка, различна от нова държава-членка, се предоставят като допълнителна помощ от Общността за мерките по програмите за развитие на селските райони, финансирани от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (EЗФРСР) в съответствие с посоченото в Регламент (EО) № 1698/2005 и съгласно условията, съдържащи се в следващите параграфи.

2. Сумите, които съответстват на намалението от 5 процентни пункта, се предоставят на засегнатите държави-членки, в съответствие с процедурата, определена в член 128, параграф 2, въз основа на следните критерии:

a) селскостопанска площ,

б) заетост в селското стопанство,

в) брутен вътрешен продукт (БВП) на глава от населението по покупателна способност.

Всяка засегната държава-членка обаче получава най-малко 80 % от общите суми, които са били генерирани вследствие на модулация на територията на тази държава-членка.

3. Чрез дерогация от втората алинея на параграф 2, ако в една държава-членка процентното съотношение на ръжта като част от общото производство на зърнени култури надвишава 5 % средно за периода 2000—2002 г., и ако процентното съотношение към общото производство на ръж в Общността надвиши 50 % за същия период, най-малко 90 % от средствата, генерирани вследствие модулацията в тази държава-членка, се преразпределят на същата тази държава-членка до 2013 г. включително.

В такъв случай, без да се засяга възможността, описана в член 58, най-малко 10% от сумата, разпределена на въпросната държава-членка, се предоставят на разположение за финансиране на мерки, посочени в параграф 2 на настоящия член, прилагани на територията на регионите, където се произвежда ръж.

За целта на този параграф, „зърнени култури“ означава продуктите, изброени в точка I от приложение V.

4. Останалата сума, получена в резултат на прилагането на член 7, параграф 1 и сумите, получени в резултат на прилагането на член 7, параграф 2, се определят за държавата-членка, в която са били набрани съответните суми, в съответствие с процедурата, посочена в член 128, параграф 2. Те се използват съгласно член 69, параграф 5а от Регламент (ЕИО) № 1698/2005.

Член 10 Специални правила за модулация в новите държави-членки

1. Член 7 се прилага единствено за земеделските стопани в новите държави-членки за всяка една календарна година, ако равнището на преките плащания, приложимо в съответната държава-членка за тази календарна година съгласно член 110, е не по-ниско от равнището в държавите-членки, различни от новите държави-членки, като се вземат предвид всички намаления, прилагани съгласно член 7, параграф 1.

2. Ако член 7 се прилага за земеделските стопани в новите държави-членки, приложимият процент съгласно член 7, параграф 1 се ограничава до разликата между равнището на преките плащания, приложимо съгласно член 110, и равнището в държавите-членки, различни от новите държави-членки, като се вземат предвид намаленията, прилагани съгласно член 7, параграф 1.

3. Когато намаленията, посочени в член 7, се прилагат за земеделските стопани в новите държави-членки, на съответния земеделски стопанин не се отпускат допълнителните национални преки плащания съгласно посоченото в член 120.

4. Останалата сума, получена в резултат на прилагането на член 7, параграф 1 и 2 се определя за държавата-членка, в която са били набрани съответните суми, в съответствие с процедурата, посочена в член 128, параграф 2. Те се използват съгласно член 69, параграф 5а от Регламент (ЕИО) № 1698/2005.

Член 11 Финансова дисциплина

1. Корекция на преките плащания се определя когато предвижданията за финансиране на горепосочените мерки по функция 2 от приложение I към междуинституционалното споразумение [17] за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление за определена бюджетна година, увеличени със сумите, посочени в членове 122 и 123 от настоящия регламент и преди да бъде приложена модулацията, предвидена в членове 7 и 10 от настоящия регламент, и член 1, параграф 1 от Регламент (EО) № 378/2007, сочат, че горепосоченият годишен таван, с предвиден марж от 300 млн. EUR под този таван, ще бъде превишен.

2. След предложение от страна на Комисията, представено най-късно до 31 март на съответната календарна година, за която се отнасят корекциите в параграф 1, Съветът определя промените най-късно до 30 юни на съответната календарна година, за която се отнасят корекциите.

3. В рамките на прилагането на графика за увеличаване на плащанията, предвиден в член 110 за всички преки плащания, които са били отпуснати в новите държави-членки, параграф 1 не се прилага за новите държави-членки до началото на календарната година, по отношение на която равнището на преки плащания, приложимо в новите държави-членки, поне се равнява на приложимото по това време равнище на тези плащания в държавите-членки, различни от новите държави-членки.

ГЛАВА 3СИСТЕМА ЗА КОНСУЛТАЦИИ В ЗЕМЕДЕЛИЕТО

Член 12 Система за консултации в земеделието

1. Държавите-членки прилагат система за консултации за земеделските стопани по въпросите на управлението на земята и на стопанствата (наричана по-нататък „система за консултации в земеделието“), която се управлява от един или повече определени държавни органи или частни субекти.

2. Консултативната дейност обхваща най-малко законоустановените изисквания за управление и условията за добро селскостопанско и екологично състояние, посочени в глава 1.

Член 13 Условия

1. Земеделските стопани могат да участват в системата за консултации в земеделието на доброволни начала.

2. Държавите-членки дават предимство на земеделските стопани, които получават преки плащания в размер на повече от 15 000 EUR годишно.

Член 14 Задължения на одобрените частни субекти и определените държавни органи

Без да се засяга националното законодателство по отношение на обществения достъп до документи, държавите-членки следят частните субекти и определените държавни органи, посочени в член 12, да не разпространяват лична или индивидуална информация и данни, които са получили в процеса на консултациите, на лица, различни от земеделския стопанин, който управлява въпросното стопанство, освен когато в процеса на работа е установена някаква нередност или нарушение, за което съществува задължение, записано в Общностното или националното законодателство, да бъдат уведомени държавните органи на власт, в частност в случаите на престъпления.

Член 15 Преразглеждане

Най-късно до 31 декември 2010 г., Комисията представя доклад за прилагането на системата за консултации в земеделието, при необходимост придружен от съответните предложения, с оглед системата да стане задължителна.

ГЛАВА 4 ИНТЕГРИРАНА СИСТЕМА ЗА АДМИНИСТРИРАНЕ И КОНТРОЛ

Член 16 Обхват

Всяка държава-членка създава и прилага интегрирана система за управление и контрол, наричана по-долу „интегрираната система“.

Интегрираната система се прилага към схемите за помощи, изброени в приложение I.

Доколкото това е необходимо, тя се прилага също за управлението и контрола на правилата, установени в глави 1 и 2.

Член 17 Елементи на интегрираната система

1. Интегрираната система се състои от следните елементи:

a) компютъризирана база данни;

б) система за идентификация на селскостопанските парцели;

в) система за идентификация и регистрация на правата за плащане, посочени в член 20:

г) заявления за помощи;

д) интегрирана система за контрол;

е) единна система за регистриране самоличността на всеки земеделски стопанин, който подава молба за помощ.

2. Когато се прилагат членове 55 и 56 от настоящия регламент, интегрираната система включва система за идентификация и регистрация на животните, създадена в съответствие с Регламент (EО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета, и в съответствие с Регламент (EО) № 21/2004 на Съвета.

3. Когато е уместно, системата за идентификация на земеделските парцели може да включва географска информационна система за маслиновите насаждения.

Член 18 Компютъризирана база данни

1. Компютъризираната база данни отчита, за всяко земеделско стопанство, данните, получени от молбите за помощи.

Тази база данни позволява, по-специално, да се правят директни и незабавни консултации чрез компетентния орган на държавата-членка за данните, отнасящи се до съответната календарна година и/или пазарна година, считано от 2000 г.

2. Държавите-членки могат да създават и децентрализирани бази данни, при условие, че те и административните процедури за регистриране и достъп до данните са създадени по еднакъв начин на цялата територия на държавата-членка и са съвместими една с друга, така че да могат да се извършват кръстосани проверки.

Член 19 Система за идентификация на селскостопанските парцели

Системата за идентификация на селскостопанските парцели се създава на базата на карти или документи от поземлените регистри или други картографски препратки. Използваните техники се основават на компютъризираната географска информационна система, включваща за предпочитане въздушни или пространствени ортогонални изображения, с хомогенен стандарт, гарантиращ точност, равна поне на картографската и в мащаб 1:10000.

Член20 Система за идентификация и регистрация на правата на получаване на плащания

1. Системата за идентификация и регистрация на правата на плащания се създава така, че да позволява проверки на правата и кръстосани проверки с молбите за помощи и системата за идентификация на селскостопанските парцели.

2. Тази система позволява, по-специално, да се правят директни и незабавни консултации, чрез компетентния орган на държавата-членка, за данните, отнасящи се най-малко до предишните три поредни календарни години и/или пазарни години.

Член 21 Заявления за помощ

1. Всяка година земеделският стопанин подава заявление за преки плащания, като посочва, където е целесъобразно:

a) всички селскостопански парцели на стопанството, а когато държавата-членка прилага член 17, параграф 3, броя на маслиновите дървета и тяхното разположение в парцела,

б) броя и размера на правата на плащания, заявени за активиране,

в) всякаква друга информация, определена в настоящия регламент или от въпросната държава-членка.

2. Всяка държава-членка може да реши молбата за помощи да съдържа само промените по отношение на молбата, подадена предишната година. Всяка държава-членка разпространява предварително отпечатани формуляри, които се базират на площите, определени през предходната година, и предоставя графичен материал, посочващ местоположението на тези площи, както и при необходимост, разположението на маслиновите дървета.

3. Всяка държава-членка може да реши едно единно заявление за помощи да обхваща няколко или всички схеми за подпомагане, изброени в приложение I или други схеми за подпомагане.

Член 22 Контрол на условията за допустимост

1. Държавите-членки извършват административен контрол на заявленията за помощи, за да проверят условията за отпускане на помощ.

2. Административният контрол се допълва от система за контрол на място, за да се провери дали е налице право за получване на помощи. За тази цел, държавите-членки съставят примерен план за земеделски стопанства.

Държавите-членки могат да използват техники за дистанционно проучване и Глобалната навигационна спътникова система (GNSS), за извършване на проверки на място на селскостопанските парцели.

3. Всяка държава-членка определя орган на властта, който отговаря за координиране на контрола, предвиден в настоящата глава.

Когато държавата-членка възложи на специализирани агенции или фирми да извършат част от работата по настоящата глава, определеният орган на властта запазва контрола и поема отговорността за тази работа.

Член 23 Намаляване и изключване в случай на несъответствие с правилата за допустимост

1. Без да се засягат намаленията и изключването от помощи, предвидени в член 25, когато се установи, че земеделският стопанин не спазва условията за допустимост относно правото на помощи, както е посочено в настоящия регламент, плащането или част от плащането, което е било предоставено или следва да бъде предоставено и за което са спазени условията за допустимост, подлежи на намалението или изключването от помощи, които се определят в съответствие с процедурата, определена в член 128, параграф 2.

2. Процентът на намалението следва да градира в зависимост от сериозността, степента, постоянния характер и повторяемостта на установените неспазвания и може да достигне до пълно изключване на земеделския стопанин от една или повече схеми за подпомагане за една или повече календарни години.

Член 24 Контрол на кръстосаното спазване

1. Държавите-членки извършват проверки на място, за да проверят дали земеделският стопанин спазва задълженията си, предвидени в глава 1.

2. Държавите-членки могат да използват своите съществуващи системи за управление и контрол, за да осигурят спазването на законоустановените изисквания за управление и условията за добро селскостопанско и екологично състояние, посочени в глава 1.

Тези системи, и по-специално системата за идентификация и регистрация на животните, създадена в съответствие с Регламент (EО) № 1760/2000 и Регламент (EО) № 21/2004, трябва да са съвместими с интегрираната система, съгласно предвиденото в член 28, параграф 1 от настоящия регламент.

Член 25 Намаляване или изключване от плащанията в случай на несъответствие с правилата за кръстосано спазване

1. Когато не са спазени законоустановените изисквания за управление или условията за добро селскостопанско и екологично състояние по всяко едно време през дадена календарна година (наричана по-долу „съответната календарна година“), и това неспазване е резултат на действие или бездействие, за което е отговорен пряко земеделският стопанин, подал заявлението за помощ през съответната календарна година, общата сума на преките плащания, които следва да се отпуснат на този земеделски стопанин след прилагане на членове 7, 10 и 11 се намалява или не се изплаща в съответствие с подробните правила, определени в член 26.

Първата алинея се прилага и когато съответното неспазване е резултат на действие или бездействие, за което е отговорно пряко лицето, на което или от което е прехвърлена земеделската земя.

За целите на настоящия параграф „прехвърляне“ означава всеки вид сделка, в резултат на която земеделската земя престава да бъде на разположение на прехвърлящия.

2. Намаленията или изключването от плащания, посочени в параграф 1, се прилагат само ако неспазването се отнася до:

a) дадена селскостопанска дейност или

б) земеделските площи в стопанството.

3. Независимо от параграф 1 и в съответствие с условията, посочени в подробните правила, съдържащи се в член 26, параграф 1, държавите-членки могат да вземат решение да не прилагат намаление или изключване, което възлиза на 100 EUR или по-малко, за земеделски стопанин и за календарна година, и което включва всякакво намаление или изключване, прилагани към плащанията по член 51, параграф 1 от Регламент (EО) № 1698/2005.

Когато дадена държава-членка реши да използва възможността, предвидена в първата алинея, през следващата година компетентният орган предприема необходимите действия, за да гарантира, че земеделският стопанин ще отстрани установеното въпросно неспазване. Установеното неспазване и необходимите за отстраняването му мерки се съобщават на земеделския стопанин.

Член 26 Ред и условия за намаляване и изключване в случай на несъответствие с правилата за кръстосано спазване

1. Подробни правила за намаленията и изключването от плащания, посочени в член 25, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 128, параграф 2. В този контекст се вземат предвид сериозността, степента, постоянния характер и повторяемостта на установените неспазвания, както и критериите, посочени в параграфи 2, 3 и 4 на настоящия член.

2. В случай на небрежност, процентът на намалението не надхвърля 5 %, а в случаите на повторно неспазване —15 %.

В надлежно обосновани случаи държавите-членки могат да решат да не прилагат намаление, когато предвид тежестта, размера и времетраенето му случаят на неспазване, трябва да се разглежда като маловажен. Същевременно, случаи на неспазване, които излагат на непосредствена опасност общественото здраве или здравето на животните, не се смятат за маловажни.

С изключение на случаите, в които земеделският стопанин е предприел незабавно действие за отстраняване на констатираното неспазване, компетентният орган предприема необходимите действия, които могат, когато е уместно, да се ограничат до административен контрол, за да се гарантира, че земеделският стопанин отстранява установеното въпросно неспазване. Установеното незначително неспазване и необходимите за отстраняването му мерки се съобщават на земеделския стопанин.

3. В случай на умишлено неспазване, процентът на намалението по принцип не може да бъде по-малко от 20 % и е възможно да се стигне до цялостното изключване на земеделския стопанин от една или повече схеми за подпомагане и това да се прилага за една или няколко календарни години.

4. При всички случаи, общата сума на намаленията и изключването от помощи за една календарна година не може да е по-голяма от общата сума, предвидена в член 25, параграф 1.

Член 27 Суми в резултат на кръстосано спазване

Сумите, получени в резултат на прилагането на намаленията и изключванията в случай на несъответствие с глава 1, постъпват в сметките на ЕФГЗ. Държавите-членки могат да задържат за себе си 25 % от тези суми.

Член 28 Съвместимост с интегрираната система

1. За целите на прилагане на схемите за подпомагане, изброени в приложение VI, държавите-членки следят за това процедурите за управление и контрол, които се прилагат към тези схеми, да са съвместими с интегрираната система по отношение на следните елементи:

a) компютъризираната база данни;

б) системите за идентификация на селскостопанските парцели;

в) административните проверки.

За тази цел тези системи трябва да се създадат така, че да позволят безпроблемно и без всякаква несъвместимост общото им функциониране или обмена на данни между тях.

2. Държавите-членки могат, за целите на прилагането на общностни или национални схеми за подпомагане, различни от изброените в приложение VI, да включват в своите процедури за управление и контрол един или повече елементи на интегрираната система.

Член 29 Информация и контрол

1. На Комисията се предоставя редовна информация относно прилагането на интегрираната система.

Тя организира обмен на мнения по този въпрос с държавите-членки.

2. В съответствие с член 37 от Регламент (EО) № 1290/2005, след като бъдат своевременно уведомени съответните компетентни органи, упълномощени представители, назначени от Комисията, могат да извършват:

a) всякакви прегледи или контрол, отнасящи се до мерките, целящи изработването и въвеждането на интегрираната система,

б) контрол в специализираните агенции и фирми, посочени в член 22, параграф 3.

3. Без да се засяга отговорността на държавите-членки за въвеждането и прилагането на интегрираната система, Комисията може да потърси помощта на специализирани органи или лица, с цел да улесни изработването, контрола и използването на интегрираната система, визирайки в частност предоставянето на техническа консултация в случай, че компетентните органи в държавите-членки потърсят такава.

ГЛАВА 5ДРУГИ ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

Член 30 Минимални изисквания за получаване на преки плащания

1. Държавите-членки не отпускат преки плащания на земеделски стопанин в един от следните случаи:

a) когато общата сума на заявените или дължими през определена календарна година преки плащания, не надвишават 250 EUR, или

б) когато отговарящата на условията за отпускане на помощи площ на стопанството, за което са заявени или дължими преки плащания, не надвишава един хектар. Кипър обаче, може да определи минимална допустима площ от 0,3 хектара, а Малта — 0,1 хектар.

Същевременно, земеделските стопани, които притежават специалните права, посочени в член 45, параграф 1, следва да отговарят на условието, съдържащо се в буква a).

2. Държавите-членки могат безпристрастно и спазвайки принципа за равнопоставеност, да вземат решение да не отпускат преки плащания на дружества или фирми по смисъла на втори параграф от член 48 от Договора, чиито основни дейности не представляват селскостопанска дейност.

Член 31 Плащания

1. Освен когато е предвидено друго в настоящия регламент, плащанията по схемите за подпомагане, изброени в приложение I, се извършват изцяло в полза на бенефициерите.

2. Плащанията се извършват два пъти годишно в периода от 1 декември до 30 юни на следващата календарна година.

3. Плащанията по схемите за подпомагане, изброени в приложение I, не може се извършват преди да е приключил контролът във връзка с условията за допустимост, осъществяван съгласно член 22 от страна на държавите-членки.

4. Чрез дерогация от параграф 2 на настоящия член и в съответствие с процедурата, установена в член 128, параграф 2, Комисията може:

a) да осигури авансови плащания;

б) да разреши на държавите-членки, в зависимост от бюджетната обстановка, да извършват преди 1 декември авансови плащания в региони, където поради извънредни обстоятелства земеделските стопани изпитват сериозни финансови затруднения:

i) в размер до 50 % от плащанията,

или

ii) в размер до 80 % от плащанията, в случай че авансовите плащания вече са осигурени.

Член 32 Клауза относно заобикалянето

Без да се засягат всякакви специфични разпоредби в отделните схеми за подпомагане, не се извършват никакви плащания в полза на бенефициери, за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с цел облагодетелстване, в противоречие с целите на въпросната схема за подпомагане.

Член 33 Преразглеждане

Схемите за подпомагане, изброени в приложение I, се прилагат без да се изключва възможността за преразглеждане във всеки един момент, предвид икономическата конюнктура и бюджетната ситуация.

ДЯЛ IIIСХЕМА НА ЕДИННО ПЛАЩАНЕ

ГЛАВА 1 ОБЩО ПРИЛАГАНЕ

Член 34 Права за получаване на плащания

1. Помощта по схемата за единно плащане се отпуска на земеделските стопани, при условие, че те:

a) притежават права на плащане, придобити в съответствие с Регламент (ЕО) № 1782/2003;

б) придобиват права на плащане съгласно настоящия регламент:

i) чрез трансфер,

ii) от националния резерв,

iii) съгласно приложение VII,

iv) съгласно член 68, параграф 4, буква в) и член 65, параграф 2, трета алинея.

2. За целите на настоящия дял, под земеделски стопани, имащи право на плащания, се разбира земеделски стопани, на които са били разпределени или окончателно прехвърлени права на плащания.

Член 35 Активиране правата на плащане за хектар, отговарящ на условията за подпомагане

1. Помощта по схемата за единно плащане се отпуска на земеделските стопани при активиране правото на плащане за хектар, отговарящ на условията за подпомагане. Активираните права на плащания дават право на изплащане на сумите, определени в тях.

2. „Хектар, отговарящ на условията за подпомагане“ означава:

a) всяка земеделска площ на стопанството, включително площите, засети с дървесни култури с кратък цикъл на ротация (код по КН ex 0602 90 41), които се използват за селскостопанска дейност или в случай, че площите се използват също и за неселскостопански дейности, но се използват предимно за селскостопански дейности. Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 128, параграф 2 от настоящия регламент, определя подробни правила относно разрешаването на използването на хектарите, отговарящи на условията за подпомагане за неселскостопански дейности.

б) Всички площи, които са били допустими през 2007 г. и които

i) вече не съответстват на определението за допустимост в резултат на прилагането на Директива 79/409/ЕИО[18] на Съвета и Директива 2000/60/EО на Европейския парламент и на Съвета[19], или

ii) за времетраенето на съответната схема са залесени съгласно член 31 от Регламент (EО) № 1257/1999 на Съвета или съгласно член 43 от Регламент (EО) № 1698/2005.

Хектарите отговарят на условието за допустимост във всеки един момент на календарната година.

Член 36 Декларация за допустими хектари

1. Земеделският стопанин декларира парцелите, които съответстват на хектарите, свързани с права на помощи. Освен в случаите на непреодолима сила или извънредни обстоятелства, тези парцели са на разположение на земеделския стопанин от датата, определена от държавата-членка, която е не по-късна от датата, определена в тази държава-членка за изменение на заявленията за помощи.

Случаи на непреодолима сила или извънредни обстоятелства се признават от компетентния орган в случаи като:

a) смърт на земеделския стопанин;

б) дългосрочна професионална нетрудоспособност на земеделския стопанин;

в) сериозно природно бедствие, което се е отразило сериозно на земеделската земя в стопанството;

г) случайно унищожение на постройките за животни в стопанството;

д) епизоотична ситуация, засегнала частично или изцяло селскостопанските животни на земеделския стопанин.

2. Държавите-членки могат, в надлежно обосновани случаи, да оправомощят земеделския стопанин да промени декларацията си, при условие, че спазва броя на хектари, които съответстват на правата му на помощи и при условие, че отговаря на условията за отпускане на единно плащане за въпросната площ.

Член 37 Изменение на правата за получаване на плащания

Правата на плащане за хектар не се променят, освен ако е предвидено друго.

Комисията, в съответствие с процедурата, посочена в член 128, параграф 2 от настоящия регламент, изготвя подробни правила за изменение на правата на плащане, и по-специално в случай на частични права.

Член 38 Многократно заявление

Площта, съответстваща на броя на хектарите с право на помощи, за която е подадено заявление за единно плащане, може да бъде обект на заявление за всякакво друго пряко плащане, както и за всякаква друга помощ, необхваната от настоящия регламент, освен когато изрично е предвидено друго.

Член 39 Използване на земята в случай на отсрочено интегриране на плодовете и зеленчуците

Когато една държава-членка е използвала варианта, предвиден във втора алинея на член 51 от Регламент (EО) № 1782/2003 (наричан по-нататък „отсрочено интегриране на сектора на плодове и зеленчуци в схемата за единно плащане“), парцелите в регионите, обхванати от това решение, до 31 декември 2010 г. не могат да отговарят на условията за отпускане на помощи, ако се използват за:

a) производство на плодове и зеленчуци,

б) производство на късни картофи и/или

в) разсадници.

В случая на отсроченото интегриране, посочено в първа алинея, държавите-членки могат да разрешат отглеждането на вторични култури върху отговарящите на условията за помощи площи за срок, не по-дълъг от три месеца, чието начало е всяка година на 15 август. Същевременно, по искане на държава-членка, тази дата може да се промени в съответствие с процедурата, посочена в член 128, параграф 2 за региони, в които обикновено зърнените култури се прибират по-рано поради климатични причини.

Член 40 Използване на земи за производство на коноп

1. Площите, използвани за производство на коноп са допустими единствено, ако използваните разновидности имат съдържание на тетрахидроканабинол не по-голямо от 0,2 %. Държавите-членки установяват система за проверка на съдържанието на третрахидроканабинол в културите, отглеждани на най-малко 30 % от площите, засети с коноп. Същевременно, ако дадена държава-членка въведе система за предварително одобряване на тези култури, минималният процент е 20 %.

2. В съответствие с процедурата, посочена в член 128, параграф 2, отпускането на плащания зависи от използването на сертифицирани семена от някои сортове.

Член 41 Таван

1. За всяка държава-членка общата стойност на всички права на плащания не трябва да надвишава националния таван, посочен в приложение VIII.

При разпределяне на права на плащания на винопроизводители и имайки предвид последните данни, предоставени ѝ от държавите-членки в съответствие с [член 4а и член 92, параграф 6] от Регламент (ЕО) № [регламентът за виното], Комисията адаптира националните тавани, посочени в приложение VІІІ към настоящия регламент, в съответствие с процедурата, посочена в член 128, параграф 2 от настоящия регламент. До 1 декември на годината, която предхожда адаптирането на нац