[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |

Брюксел, 29.9.2010

COM(2010) 526 окончателен

2010/0280 (COD)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

за изменение на Регламент (EО) № 1466/97 за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИEТО

Световната икономическа и финансова криза изведе на преден план необходимостта от по-сериозна координация и засилен надзор на икономическите политики в рамките на Икономическия и паричен съюз (ИПС). Съществуващите инструменти и методи на координация и надзор позволиха на ЕС да устои на трудности, които биха се оказали непосилни за всяка държава-членка поотделно. Европейските институции и държавите-членки реагираха бързо и продължават да полагат съвместни усилия за възстановяване от безпрецедентната за нашето поколение криза.

Тези неотдавнашни събития обаче разкриха и неотстранените пропуски и слабости както в сегашната система за координация, така и в съществуващите процедури за надзор. Според всеобщото мнение рамката за ИПС следва да бъде укрепена възможно най-скоро с цел да се затвърдят макроикономическата стабилност и устойчивостта на публичните финанси, които са предпоставки за постигането на траен растеж на производството и заетостта.

Кризата доведе до радикален обрат в преобладаващите до 2007 г. благоприятни икономически и финансови условия и за пореден път показа, че извънредните приходи, натрупани по време на благоприятната икономическа конюнктура, не са били използвани в достатъчна степен, за да се осигури възможност за маневриране при неблагоприятна промяна. В повечето държави-членки ще бъде необходима значителна консолидация с цел да се възстанови низходящата тенденция на публичния дълг. Нуждата от това е още по-спешна предвид факта, че обществата и икономиките в Европа са изправени пред последиците, свързани със застаряването на населението, които ще окажат допълнителен натиск върху предлагането на труд и публичните бюджети. Понижаването на равнището на дълга е от особено значение за повечето държави предвид отрицателното му влияние върху икономическите стимули и растежа чрез по-високите данъци и рискови премии.

Основен инструмент за координация и надзор на фискалната политика е Пактът за стабилност и растеж (ПСР), с който се прилагат посочените в Договора разпоредби относно бюджетната дисциплина. Укрепването на Пакта е важно както за увеличаване на доверието към договорената координирана стратегия за оттегляне на мерките за стимулиране във фискалната област, така и за да се предотврати повторението на грешки от миналото. Целта на представяния набор от мерки е укрепване на Пакта посредством: i) подобряване на неговите разпоредби в контекста на опита и не на последно място на опита от кризата; ii) снабдяването му с по-ефективни инструменти за прилагане; и iii) допълването му с разпоредби относно националните фискални рамки. Този комплекс от предложения е част от по-мащабна реформа на икономическото управление в рамките на стратегията „Европа 2020“, която включва предложения за разрешаване на макроикономическите неравновесия с помощта на по-стриктен надзор, включително механизми за предупреждение и санкции. Различните елементи от координацията на икономическата политика, включително надзорът на структурните реформи, ще бъдат интегрирани в нов надзорен цикъл — т.нар. „европейски семестър“, който ще обедини съществуващите процедури в рамките на ПСР и общите насоки на икономическата политика, в това число едновременното представяне на програмите за стабилност и конвергентните програми, и на националните програми за реформи.

2. РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

Насоките на настоящите предложения бяха обявени от Комисията в две съобщения: „Засилване на координацията на икономическите политики“ от 12 май 2010 г. и „Засилване на координацията на икономическата политика за стабилност, растеж и работни места — инструменти за по-силно икономическо управление на ЕС“ от 30 юни 2010 г. Решението на Комисията да издаде официално съобщение бе продиктувано от нейното желание да покаже ангажираността си към насърчаване на диалога с държавите-членки, с Европейския парламент и с всички заинтересовани страни, като същевременно предоставя конкретни предложения за действие.

През юни 2010 г. Европейският съвет призна неотложната необходимост от координиране на нашите икономически политики. Постигнато бе съгласие относно първоначалните насоки по отношение на ПСР и бюджетния надзор. По-специално Европейският съвет се споразумя относно следното: i) да се засилят предпазните и корективните мерки на ПСР, включително със санкции и надлежно отчитане на конкретните обстоятелства в държавите от еврозоната; ii) в рамките на бюджетния надзор да се обръща по-голямо внимание на равнищата и развитието на дълга и цялостната устойчивост; iii) да се гарантира, че всички държави-членки разполагат с национални бюджетни правила и средносрочни бюджетни рамки в съответствие с ПСР; iv) да се осигури качеството на статистическите данни.

Европейският съвет отправи призив към Комисията и към създадената през март 2010 г. Специална група за икономическото управление, ръководена от неговия председател, да доразвият и приложат в действие тези насоки възможно най-скоро. Между Комисията и Специалната група бе установено конструктивно сътрудничество. Комисията подпомогна работата на Специалната група посредством горепосочените съобщения, както и с ad hoc съдействие.

3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

Правното основание за ПСР е заложено в членове 121 и 126 от Договора за функционирането на Европейския съюз. ПСР се състои от: Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (наричан „предпазни мерки“), Регламент (ЕО) № 1467/97 от 7 юли1997 г. на Съвета за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (наричан „корективни мерки“) и Резолюцията от 17 юни 1997 г. относно Пакта за стабилност и растеж. Тези регламенти бяха изменени през 2005 г. с Регламент (ЕО) № 1055/2005 и Регламент (ЕО) № 1056/2005 и допълнени с Доклада на Съвета от 20 март 2005 г., озаглавен „Подобряване на изпълнението на Пакта за стабилност и растеж“. Настоящите предложения имат за цел да въведат нови изменения в Регламент № 1466/97 и Регламент (ЕО) № 1467/97. Допълнителни инструменти за прилагане са предложени в нов регламент на Европейския парламент и на Съвета относно ефективното прилагане на бюджетния надзор в еврозоната въз основа на член 136 от Договора във връзка с член 121, параграф 6. Изискванията за бюджетните рамки на държавите-членки са предмет на нова директива на Съвета, основаваща се на член 126, параграф 14: по-специално целта на директивата е да определи задълженията на националните органи да спазват разпоредбите на член 3 от Протокол № 12 към Договорите относно процедурата при прекомерен дефицит.

Предпазните мерки на ПСР целят да гарантират, че държавите-членки следват разумна фискална политика, така че да не е необходимо да се приемат по-строги форми на координация, за да се избегне подлагането на риск на устойчивостта на публичните финанси с възможните негативни последствия за ИПС като цяло. Съответно от държавите-членки се изисква да представят програми за стабилност и конвергентни програми, в които са очертани плановете им за постигане на средносрочните бюджетни цели (СБЦ), определени като процент от БВП в структурно изражение (т.е. след коригиране на ефекта на цикъла и изключване на еднократните и временните мерки); тези цели са различни в отделните страни и варират около балансираното състояние, за да отразяват нивото на държавния дълг и задълженията, свързани със застаряването. От държавите-членки, които не са достигнали средносрочната си цел, се очаква да се приближават към нея с годишен темп от 0,5 % от БВП в структурно изражение.

Напредъкът към СБЦ като цяло обаче е недостатъчен, поради което публичните финанси са силно изложени на въздействието на икономическия спад. Освен това на практика се оказва, че структурното салдо е неадекватен показател за основната фискална позиция на страната, тъй като е трудно да се оцени в реално време мястото на икономиката спрямо икономическия цикъл и тъй като извънредните постъпления и спадове в приходите, които не са пряко свързани с икономическия цикъл (по-специално развитието в сектора на жилищата и финансовите пазари), не се отчитат в достатъчна степен. В резултат на това в редица страни привидно стабилното бюджетно състояние преди кризата прикриваше силна зависимост от извънредни приходи за финансиране на разходите, неизпълнението на които допринесе за стремителното увеличаване на бюджетните дефицити.

В отговор на тези недостатъци предлаганата реформа на предпазните мерки запазва текущите СБЦ и годишното изискване за конвергенция от 0,5 % от БВП, като същевременно ги прави оперативни по отношение на един нов принцип на провеждане на разумна фискална политика. Този принцип предполага, че годишното нарастване на разходите не следва да надхвърля разумния средносрочен темп на растеж на БВП (а ако СБЦ не е била постигната — следва да остане значително под този темп), освен ако СБЦ е преизпълнена значително или прекомерното нарастване на разходите е съпътствано от дискреционни мерки по отношение на приходите. Основната цел е да се гарантира, че извънредните приходи няма да бъдат похарчени, а вместо това ще бъдат пренасочени към намаляване на дълга. Новият принцип ще определи референтна стойност, спрямо която ще бъдат оценявани фискалните планове на страните в програмите за стабилност и конвергентните програми. Освен това, ако съответната държава-членка не спазва съгласувания темп на нарастване на разходите и договорените мерки по отношение на приходите, тя може да получи предупреждение от Комисията и, ако неспазването е продължително и/или особено сериозно, препоръка от Съвета за предприемане на корективни действия по силата на член 121 от Договора. Такава препоръка, макар и отправена като част от предпазните мерки, ще бъде придружена за пръв път и единствено за страните от еврозоната от механизъм за контрол върху изпълнението по силата на член 136 от Договора под формата на лихвоносен депозит, възлизащ на 0,2 % от БВП. За налагане на лихвоносния депозит се въвежда процедура за механизъм на „обратно гласуване“: при отправяне на препоръка депозитът става дължим по предложение на Комисията, освен ако Съветът вземе решение за обратното с квалифицирано мнозинство и в срок от десет дни. Съветът може да намали размера на депозита само с единодушие или въз основа на предложение на Комисията и мотивирано искане от страна на съответната държава-членка. Депозитът се възстановява заедно с натрупаните по него лихви, след като Съветът се увери, че ситуацията, която го е предизвикала, вече не съществува.

Корективните мерки на ПСР имат за цел да предпазват от големи грешки в бюджетните политики, които биха могли да подложат на риск устойчивостта на публичните финанси и потенциално да застрашат ИПС. Това се изразява в задължение за държавите-членки да избягват прекомерни дефицити по държавния бюджет, които се определят въз основа на количествен праг за дефицита (3 % от БВП) и дълга (60 % от БВП или намаляващ с достатъчни темпове към тази стойност). Процедурата при прекомерен дефицит (ППД), която привежда в действие забраната за прекомерен дефицит, предвижда поредица от стъпки, които в крайна сметка могат да доведат до налагане на финансови санкции за държавите от еврозоната.

ППД е била редовно прилагана съгласно съответните разпоредби, дори в контекста на изключителните обстоятелства по време на финансовата криза, като по този начин е допринесла за стабилизиране на очакванията за методичното разрешаване на последната. Наяве обаче излязоха редица недостатъци. Макар критериите за дефицита и дълга да са по принцип с еднаква тежест, може да се смята, че устойчиво високите равнища на дълга представляват по-голяма заплаха за устойчивостта на публичните финанси в сравнение със спорадичните високи дефицити, но на практика до настоящия момент в полезрението на ППД е бил почти единствено прагът от „3 % от БВП“, докато ролята на дълга е оставала встрани. Това се дължи на по-комплексното естество на прага за дълга в сравнение с този за дефицита, включително на двусмислието на понятието за достатъчен темп на намаляване и по-голямото въздействие върху съотношението на дълга на променливи извън контрола на правителството, и най-вече инфлацията. По принцип ППД се крепи върху силен механизъм за контрол върху изпълнението, тъй като при продължително некоригиране на прекомерния дефицит могат, а и следва да бъдат наложени финансови санкции. Изглежда обаче такива санкции идват на твърде късен етап от процеса и поради това не възпрепятстват ефективно извършването на големи грешки във фискалната политика, до известна степен поради факта, че финансовата ситуация на съответната страна може да се е влошила толкова много, че заплахата от глоба да изглежда по-малко вероятна в момента, в който следва да бъде наложена. И накрая, последната криза показа, че ако задължението за коригиране на прекомерния дефицит допринася за затвърждаване на очакването за запазване на държавната платежоспособност, времевата рамка и профилът на корекциите може би следва да вземат предвид фактори от значение за целия ИПС.

В отговор на тези недостатъци се отправят следните ключови предложения за реформата на корективните мерки.

Критерият за дълга съгласно ППД ще стане действащ най-вече с приемането на конкретна количествено изразена референтна стойност, чрез която да се преценява дали съотношението на дълга се понижава в достатъчна степен към прага от 60 % от БВП. По-конкретно, съотношение на дълга към БВП, което надвишава 60 %, ще се смята за достатъчно намаляващо, ако разликата с референтната стойност от 60 % от БВП е намалявала през предходните три години с темп от порядъка на една двадесета годишно. Неспазването на тази количествено изразена референтна стойност обаче не означава, че във всички случаи срещу съответната страна ще започне процедура за прекомерен дефицит, тъй като за подобно решение е необходимо да бъдат взети под внимание всички фактори, които имат отношение, особено що се отнася до оценката на развитието на дълга, като например дали много ниският номинален растеж пречи на намаляването на дълга, както и рисковите фактори, свързани с дълговата структура, задлъжнялостта на частния сектор и задълженията, произтичащи от застаряването на населението. В съответствие с по-силния акцент, който се поставя върху дълга, следва да бъде обърнато по-голямо внимание на съответните фактори при неспазване на критерия за дефицит, ако дадена страна има дълг под прага от 60 % от БВП.

Предложеният по-гъвкав подход с оглед на отчитането на съответните фактори при отделните стъпки за установяване наличието на прекомерен дефицит може също така да бъде от полза за страни, които извършват цялостна пенсионна реформа, надхвърляща предвиждания понастоящем петгодишен преходен период. Специалните разпоредби на ПСР за цялостните пенсионни реформи с оглед на критерия за дефицит обхващат също така и дълговия критерий: същият петгодишен преходен период се въвежда, за да бъдат отчетени нетните разходи по тези реформи, когато се оценява спазването на дълговия критерий. И накрая, същото внимание трябва да бъде отдадено и на частична или пълна отмяна на извършени по-рано цялостни пенсионни реформи, както при задействането, така и при прекратяването на ППД.

Контролът върху изпълнението се засилва чрез въвеждането на нов пакет от финансови санкции за държавите-членки от еврозоната, които постепенно ще се включат в процеса на много по-ранен етап. По-специално, ще бъде изискван безлихвен депозит в размер на 0,2 % от БВП при вземането на решение за дадена страна да бъде открита процедура за прекомерен дефицит; този депозит ще бъде трансформиран в глоба в случай на неспазване на първоначалната препоръка за коригиране на дефицита. Сумата се равнява на твърдия компонент на санкциите, вече предвиден за последната стъпка от ППД. Освен това има връзка с бюджета на ЕС, която следва да улесни предвиждания преход към система за привеждане в действие, основаваща се на бюджета на ЕС, както посочва споменатото по-горе Съобщение на Комисията от 30 юни 2010 г. По-нататъшно неспазване ще доведе до прилагането на санкции в съответствие с вече съществуващите разпоредби в ПСР. За да се ограничат дискреционните действия при привеждането в действие, се предвижда механизъм на „обратно гласуване“ за налагането на нови санкции във връзка с последващите етапи от ППД. По-конкретно, на всеки етап от ППД Комисията ще прави предложения за необходимата санкция и предложението ще се смята за одобрено, освен ако Съветът реши противното с квалифицирано мнозинство в рамките на десет дни. Безлихвеният депозит или глобата могат да бъдат намалявани или отменяни само с единодушието на Съвета или въз основа на специално предложение от Комисията, основаващо се на изключителни икономически обстоятелства, или след мотивирана молба от съответната държава-членка.

Освен това критериите за оценка на спазването на препоръките на всеки етап, включително възможността за допускане на удължаване на срока за коригиране на прекомерния дефицит, са изяснени чрез поставянето на специален акцент върху фискалните променливи, за които може да се допусне, че са под прекия контрол на правителството, по-специално разходите, по аналогия с подхода, предложен в предпазната част. Освен за тези специфични за отделни държави обстоятелства се въвежда възможност за удължаване на сроковете и в случай на всеобхватна икономическа криза.

Не може да се очаква ефективното привеждане в действие на рамката на ИПС за бюджетна координация да стане само чрез условия, определени на равнище ЕС. Особеният децентрализиран характер на воденето на фискална политика в ЕС и общата нужда от припознаване на правилата на ЕС на национално равнище правят необходимо отразяването в националните бюджетни рамки на целите на рамката на ИПС за бюджетна координация. Националната бюджетна рамка е съвкупност от елементи, която създава основата за фискалното управление на национално равнище, т.е. конкретната институционална политика на отделната страна определя облика на воденето на фискална политика на национално равнище. Това означава системи за счетоводство на публичния сектор, статистика, прогнозни практики, фискални правила за количествено изразяване, бюджетни процедури, ръководещи всички етапи на бюджетния процес и по-специално средносрочни бюджетни рамки и фискални отношения между отделните подсектори на сектор "Държавно управление". При все че специфичните нужди и предпочитания на държавите-членки трябва да бъдат отчитани, е необходимо спазването на редица критерии във връзка с постигането на минимално качество и съответствие с бюджетната рамка на ИПС. Те са обект на Директивата относно националните бюджетни рамки, която се предлага като допълнение към реформата на ПСР. Подобни критерии изискват на първо място първичните елементи на националните бюджетни рамки, а именно счетоводните и статистическите въпроси и прогнозните практики, да работят в съответствие с минималните европейски стандарти за улесняване на прозрачността и наблюдението на развитието във фискалната област. Националните бюджетни рамки трябва също така да приемат многогодишното фискално планиране, за да се подсигури постигането на средносрочните цели на равнище ЕС. Освен това държавите-членки трябва да прилагат количествени фискални правила, които способстват спазването на праговете за дефицит и за дълг. Държавите-членки трябва да подсигурят прилагането на тези критерии във всички подсектори на сектор „Държавно управление“. Националните власти трябва също така да гарантират прозрачността на бюджетните процедури чрез осигуряването на подробна информация относно съществуващите извънбюджетни фондове, данъчни разходи и условни пасиви.

2010/0280 (COD)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

за изменение на Регламент (EО) № 1466/97 за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПEЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 121, параграф 6 от него,

като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

след като представиха проекта на законодателния акт на националните парламенти,

в съответствие с обикновената законодателна процедура,

като имат предвид, че:

(1) Координацията на икономическите политики на държавите-членки в рамките на Съюза, както е предвидена в Договора, следва да води до спазване на ръководните принципи за стабилни цени, стабилни публични финанси и парични условия, както и устойчив платежен баланс.

(2) Пактът за стабилност и растеж първоначално е включвал Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики[1], Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит[2] и Резолюция на Европейския съвет от 17 юни 1997 година относно Пакта за стабилност и растеж[3]. Регламенти (ЕО) № 1466/97 и (ЕО) № 1467/97 бяха изменени през 2005 г. съответно от Регламенти (ЕО) № 1055/2005 и (ЕО) № 1056/2005. Освен това беше приет Доклад на Съвета от 20 март 2005 г., озаглавен „Подобряване на изпълнението на Пакта за стабилност и растеж“.

(3) Пактът за стабилност и растеж се основава на целта за осигуряване на стабилни публични финанси като средство за укрепване на предпоставките за ценова стабилност и за висок и устойчив растеж, подкрепен от финансова стабилност и водещ до създаване на трудова заетост.

(4) Предпазната част на Пакта за стабилност и растеж изисква от държавите-членки да постигнат и поддържат средносрочна бюджетна цел, както и да представят в тази връзка програми за стабилност и конвергентни програми.

(5) Съдържанието на програмите за стабилност и сближаване, както и критериите за тяхното разглеждане следва да бъдат допълнително адаптирани с оглед на натрупания опит с прилагането на Пакта за стабилност и растеж.

(6) Спазването на средносрочната бюджетна цел за състоянието на бюджета следва да позволи на държавите-членки да имат предпазен марж спрямо референтната стойност от 3 % от БВП, за да се подсигури бърз напредък към устойчивост, както и за да има възможност за бюджетно маневриране, особено като се имат предвид нуждите от публични инвестиции.

(7) Задължението за постигане и поддържане на средносрочна бюджетна цел трябва да бъде прилагано практически чрез конкретизиране на принципите за благоразумно водене на фискална политика.

(8) Задължението за постигане и поддържане на средносрочна цел следва да се прилага както от участващите държави-членки, така и от държавите-членки с право на дерогация.

(9) Благоразумното водене на фискална политика означава, че темпът на нарастване на държавните разходи обичайно не надхвърля благоразумния средносрочен темп на нарастване на БВП, като надхвърлянето на тази норма е обвързано с дискреционно повишение на държавните приходи, а дискреционният спад на приходите е компенсиран от намаляване на разходите.

(10) Временно отклонение от благоразумната фискална политика следва да бъде позволено в случай на сериозен икономически спад от общ характер, за да се улесни икономическото възстановяване.

(11) В случай на значително отклонение от благоразумната фискална политика следва да бъде отправено предупреждение към съответната държава-членка, а ако значителното отклонение продължи във времето или е особено сериозно, следва да бъде отправена препоръка към съответната държава-членка за вземане на необходимите корективни мерки.

(12) За да се подсигури спазване на рамката за финансов надзор на Съюза от страна на участващите държави-членки, следва да бъде създаден специален механизъм за прилагане въз основа на член 136 от Договора за случаите, в които преобладава устойчиво и значително отклонение от благоразумното водене на фискална политика.

(13) Позоваванията, включени в Регламент (ЕО) № 1466/97, следва да вземат под внимание новата номерация на членовете в Договора за функционирането на Европейския съюз.

(14) Поради това Регламент (ЕО) № 1466/97 следва да бъде съответно изменен,

ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

Член 1

Регламент (ЕО) № 1466/97 се изменя, както следва:

1. Член 2 се заменя със следния текст:

„ Член 2

За целите на настоящия регламент под „участващи държави-членки“ ще се разбира онези държави-членки, чиято валута е еврото, а с „държави-членки с дерогация“ ще се означават държавите-членки, различни от държавите, чиято валута е еврото.“

2. Член 3 се изменя, както следва:

а) параграф 1 се заменя със следното:

„1. Всяка участваща държава-членка предоставя на Съвета и на Европейската комисия информацията, необходима за упражняването на регулярния многостранен надзор съгласно член 121 от Договора, под формата на програми за устойчивост, които създават необходимата основа за стабилност на цените и за силен устойчив растеж, спомагащ за създаване на заетост.“

б) параграф 2 се изменя, както следва:

i) буква a) се заменя със следното:

„а) средносрочната бюджетна цел и плана за корекции за постигане на тази цел за салдото на консолидирания държавен бюджет като процент от БВП, очакваното развитие на съотношението на брутния държавен дълг спрямо БВП, очаквания растеж на държавните разходи, очаквания растеж на държавните приходи при непроменена политика и количествена оценка на планираните дискреционни мерки по отношение на приходите;“

ii) буква в) се заменя със следния текст:

"в) количествена оценка на предприетите или предвижданите бюджетни и други мерки на икономическата политика за постигане целите на програмата, съдържаща анализ на разходите и ползите на основните структурни реформи, които имат преки разходоспестяващи ефекти в дългосрочен план, включително чрез повишаване на потенциалния растеж;"

в) параграф 3 се заменя със следното:

„3. Информацията относно развитието на салдото на консолидирания държавен бюджет и съотношението на дълга, растежа на държавните разходи, очаквания път на растеж на държавните приходи при непроменена политика, планираните дискреционни мерки по отношение на приходите и основните икономически допускания, посочени в параграф 2, букви а) и б), се представя на годишна основа и обхваща предходната година, текущата година и най-малко следващите три години.“

3. Член 4 се заменя със следния текст:

„Член 4

1. Програмите за стабилност се представят всяка година между 1 и 30 април. Държава-членка, приемаща еврото, представя програма за стабилност в рамките на шест месеца от решението на Съвета за нейното участие в еврозоната.

2. Държавите-членки оповестяват публично своите програми за стабилност.“

4. Член 5 се заменя със следния текст:

„Член 5

1. Въз основа на оценките, извършвани от Комисията и Икономическия и финансов комитет, Съветът, в рамките на многостранния надзор съгласно член 121 от Договора, разглежда средносрочните бюджетни цели, представени от съответната държава-членка, оценява дали икономическите допускания, на които се основава програмата, са реалистични и дали предприетите или предложените мерки за спазване на плана за корекции са достатъчни за постигане на средносрочната бюджетна цел по време на цикъла.

Когато оценява плана за корекции за постигането на средносрочната бюджетна цел, Съветът проверява дали съответната държава-членка изпълнява задължението си за ежегодно адекватно подобрение на бюджетното салдо с изчистени еднократни и други временни мерки и коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, необходимо за изпълнение на нейната средносрочна бюджетна цел с референтна стойност от 0,5 % от БВП. За държавите-членки с високо ниво на задлъжнялост и/или прекалено големи макроикономически неравновесия Съветът проверява дали годишното подобрение на бюджетното салдо с изчистени еднократни и други временни мерки и коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл надвишава 0,5 % от БВП. Съветът взема предвид дали се полагат повече усилия за корекции при благоприятна икономическа конюнктура, като те може да са по-ограничени в периоди на неблагоприятна икономическа конюнктура.

За да се подсигури ефективно постигане и поддържане на средносрочната бюджетна цел, Съветът проверява дали нарастването на държавните разходи, разгледано заедно с резултата от взетите или планирани мерки по отношение на приходите, е в съответствие с благоразумното водене на фискална политика.

Водената фискална политика се смята за благоразумна и следователно благоприятна за постигането и поддържането на средносрочната бюджетна цел, ако са изпълнени следните условия:

а) при държавите-членки, които са постигнали средносрочната бюджетна цел, годишното нарастване на разходите не надхвърля благоразумния средносрочен темп на растеж на БВП, освен ако надхвърлянето е съпътствано от дискреционни мерки по отношение на приходите;

б) при държавите-членки, които все още не са постигнали средносрочната бюджетна цел, годишното нарастване на разходите не надхвърля определено равнище под благоразумния средносрочен темп на растеж на БВП, освен ако надхвърлянето е съпътствано от дискреционни мерки по отношение на приходите. Разликата между темпа на нарастване на държавните разходи и благоразумния средносрочен темп на растеж на БВП се определя така, че да се подсигури съответния напредък към постигането на средносрочната бюджетна цел;

в) дискреционното намаляване на държавните приходи по дадени пера е съпътствано или от намаляване на разходите, или от дискреционно нарастване на държавните приходи по други пера, или от комбинация от двете.

Благоразумният средносрочен растеж следва да бъде оценяван въз основа на прогнози за десет години напред, които се актуализират редовно.

Когато се дефинира планът за корекции към средносрочната бюджетна цел за държавите-членки, които още не са я постигнали, и допускайки временно отклонение от тази цел за държавите-членки, които вече са я постигнали, при условие че се спазва подходящ предпазен марж за постигане на референтната стойност за дефицита, и че състоянието на бюджета се очаква да се върне към средносрочната бюджетна цел в рамките на програмния период, Съветът взема предвид осъществяването на основни структурни реформи, които пряко намаляват разходите в дългосрочен план, включително чрез повишаването на потенциалния растеж, оказвайки по този начин осезаемо влияние върху дългосрочната устойчивост на публичните финанси.

Специално внимание трябва да се обърне на пенсионните реформи, въвеждащи многостълбова система, която включва задължителен стълб, изцяло на базата на лични спестявания в пенсионен фонд. На държави-членки, прилагащи такива реформи, се разрешава отклонение от плана за корекции на тяхната средносрочна бюджетна цел или от самата цел, като отклонението отразява нетните разходи на реформата на стълба държавно обществено осигуряване, при условие че отклонението е временно и че е запазен съответният предпазен марж за постигане на референтната стойност за дефицита.

Съветът също така проверява дали съдържанието на програмите за стабилност улеснява постигането на устойчива конвергенция в рамките на еврозоната, по-тясното координиране на икономическите политики и дали икономическите политики на съответната държава-членка са в съответствие с общите насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза.

В периоди на сериозен икономически спад от общ характер дадена държава-членка може да получи правото да се отклони временно от пътя на корекциите, набелязан в духа на благоразумното водене на фискална политика, посочено в четвърта алинея.

2. Съветът извършва преценка на програмите за стабилност в рамките на не повече от три месеца от предоставянето им. Съветът, по препоръка на Комисията и след консултации с Икономическия и финансов комитет, при необходимост предоставя становище относно програмата. Когато Съветът, в съответствие с член 121 от Договора, прецени, че целите и съдържанието на програмата следва да бъдат засилени, като се обърне специално внимание на благоразумното водене на фискална политика, Съветът в своето становище приканва съответната държава-членка да коригира програмата си.

5. Член 6 се заменя със следния текст:

„ Член 6

1. Като част от многостранния надзор съгласно член 121, параграф 3 от Договора Съветът наблюдава прилагането на програмите за стабилност въз основа на информацията, предоставена от участващите държави-членки и оценките, дадени от Комисията и Икономическия и финансов комитет, по-специално с цел да бъде установено съществуващо или очаквано значително отклонение на състоянието на бюджетите от средносрочната бюджетна цел, или плана за корекции за постигане на тази цел, произтичащо от отклонения от благоразумното водене на фискална политика.

2. В случай на значително отклонение от благоразумното водене на фискална политика, посочено в член 5, параграф 1, четвърта алинея от настоящия регламент, а също и с цел предотвратяване на възникването на прекомерен дефицит, в съответствие с член 121, параграф 4 от Договора Комисията може да отправи предупреждение към съответната държава-членка.

Смята се, че има значително отклонение от благоразумното водене на фискална политика, ако са налице следните условия: надхвърляне на нарастването на разходите, съвместимо с благоразумна фискална политика, което не е компенсирано от дискреционни мерки за повишаване на приходите, или дискреционни мерки за намаляване на приходите, които не са компенсирани с намаляване на разходите; отклонението е с общ ефект върху бюджетното салдо в размер на най-малко 0,5 % от БВП в рамките на една година или най-малко 0,25 % от БВП средногодишно за две последователни години.

Отклонението не следва да бъде вземано под внимание, ако съответната държава-членка е преизпълнила значително средносрочната бюджетна цел, като се има предвид наличието на прекомерни макроикономически неравновесия, а бюджетните планове, изложени в програмата за стабилност, не застрашават изпълнението на тази цел през програмния период.

Отклонението може да не бъде взето под внимание в условията на сериозен икономически спад от общ характер.

3. В случай че значителното отклонение от благоразумната фискална политика е устойчиво или е особено голямо, Съветът, по препоръка на Комисията, отправя препоръка към съответната държава-членка за вземане на необходимите корективни мерки. Съветът, по предложение от Комисията, публично оповестява препоръката.“

6. Член 7 се изменя, както следва:

а) параграф 1 се заменя със следното:

„1. Всяка държава-членка с дерогация предоставя на Съвета и на Комисията информацията, необходима за упражняването на регулярния многостранен надзор съгласно член 121 от Договора, под формата на конвергентна програма, която създава необходимата основа за стабилност на цените и за силен устойчив растеж, спомагащ за създаването на заетост.“

б) параграф 2 се изменя, както следва:

i) буква a) се заменя със следното:

„а) средносрочната бюджетна цел и плана за корекции за постигане на тази цел за салдото на консолидирания държавен бюджет като процент от БВП, очакваното развитие на съотношението на брутния държавен дълг спрямо БВП, очаквания растеж на държавните разходи, очаквания растеж на държавните приходи при непроменена политика и количествена оценка на планираните дискреционни мерки по отношение на приходите, средносрочните цели на паричната политика, връзката на тези цели със стабилността на валутния курс, както и с постигането на устойчиво сближаване;“

ii) буква в) се заменя със следния текст:

„в) количествена оценка на предприетите или предложените бюджетни и други мерки на икономическата политика за постигане целите на програмата, съдържаща анализ на разходите и ползите на основните структурни реформи, които имат преки разходоспестяващи ефекти в дългосрочен план, включително чрез повишаване на потенциалния растеж;"

в) параграф 3 се заменя със следното:

„3. Информацията относно развитието на салдото на консолидирания държавен бюджет и дела на дълга, растежа на държавните разходи, очаквания път на развитие на държавните приходи при непроменена политика, планираните дискреционни мерки по отношение на приходите и основните икономически допускания, посочени в параграф 2, букви а) и б), се представя на годишна основа и обхваща предходната година, текущата година и най-малко следващите три години.“

7. Член 8 се заменя със следния текст:

„Член 8

1. Конвергентните програми се представят всяка година между 1 и 30 април.

2. Държавите-членки оповестяват публично своите конвергентни програми.“

8. Член 9 се заменя със следния текст:

„Член 9

1. Въз основа на оценките, извършвани от Комисията и Икономическия и финансов комитет, Съветът, в рамките на многостранното наблюдение съгласно член 121 от Договора, разглежда средносрочните бюджетни цели, представени от съответната държава-членка, оценява дали икономическите допускания, на които се основава програмата, са реалистични и дали предприетите или предвижданите мерки за спазване на плана за корекции са достатъчни за постигане на средносрочната бюджетна цел по време на цикъла и за постигане на устойчиво сближаване.

Когато оценява плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел, Съветът взема предвид дали се полагат повече усилия при благоприятна икономическа конюнктура, докато те може да са по-ограничени в периоди на неблагоприятна икономическа конюнктура. За държавите-членки с високо ниво на задлъжнялост и/или прекалено големи макроикономически неравновесия Съветът проверява дали годишното подобрение на бюджетното салдо с изчистени еднократни и други временни мерки и отчетени циклични колебания надвишава 0,5 % от БВП. За държавите-членки от ВКМ2 Съветът проверява дали съответната държава-членка следва политика на подходящо годишно подобрение на структурния баланс с изчистени еднократни и временни мерки, което е необходимо за постигане на средносрочната бюджетна цел, с референтна стойност в размер на 0,5% от БВП.

За да се подсигури ефективно постигане и поддържане на средносрочната бюджетна цел, Съветът проверява дали нарастването на държавните разходи, разгледано заедно с резултата от взетите или предложените мерки по отношение на приходите, е в съответствие с благоразумното водене на фискална политика.

Водената фискална политика се смята за благоразумна и следователно благоприятна за постигането и поддържането на средносрочната бюджетна цел, ако са изпълнени следните условия:

а) при държавите-членки, които са постигнали средносрочната бюджетна цел, годишното нарастване на разходите не надхвърля благоразумния средносрочен темп на растеж на БВП, освен ако надхвърлянето е съпътствано от дискреционни мерки по отношение на приходите;

б) при държавите-членки, които все още не са постигнали средносрочната бюджетна цел, годишното нарастване на разходите не надхвърля определено равнище под благоразумния средносрочен темп на растеж на БВП, освен ако надхвърлянето е съпътствано от дискреционни мерки по отношение на приходите. Разликата между темпа на нарастване на държавните разходи и благоразумния средносрочен темп на растеж на БВП се определя така, че да се подсигури съответният напредък към постигането на средносрочната бюджетна цел;

в) дискреционното намаляване на държавни приходи по определени пера е съпътствано или от намаляване на разходите, или от дискреционно нарастване на други пера на държавни приходи, или от комбинация от двете.

Благоразумният средносрочен растеж следва да бъде оценяван въз основа на прогнози за десет години напред, които се актуализират редовно.

Когато се определя плана за корекции за постигане на средносрочната бюджетна цел за държавите-членки, които още не са я постигнали, и допускайки временно отклонение от тази цел за държавите-членки, които вече са я постигнали, при условие че е запазен съответния предпазен марж спрямо референтната стойност за дефицита, и че състоянието на бюджета се очаква да се доближи към средносрочната бюджетна цел в рамките на програмния период, Съветът взема предвид осъществяването на основни структурни реформи, които пряко намаляват разходите в дългосрочен план, включително чрез повишаването на потенциалния растеж, оказвайки по този начин осезаемо влияние върху дългосрочната устойчивост на публичните финанси.

Специално внимание трябва да се обърне на пенсионните реформи, въвеждащи многостълбова система, която включва задължителен "стълб", изцяло на базата на лични спестявания в пенсионен фонд. На държави-членки, прилагащи такива реформи, се разрешава отклонение от плана за корекции за постигане на тяхната средносрочна бюджетна цел или от самата цел, като отклонението отразява нетните разходи на реформата на "стълба" държавно обществено осигуряване, при условие че отклонението е временно и че е запазено съответния предпазен марж спрямо референтната стойност за дефицита.

Освен това Съветът следва да прецени дали съдържанието на конвергентните програми дава възможност за тясна координация на икономическите политики и дали икономическите политики на съответните държави-членки са в съответствие с насоките на общата икономическа политика на държавите-членки и на Съюза. Освен това за държавите-членки от ВКМ2 Съветът проверява дали съдържанието на конвергентните програми осигурява безпроблемно участие във валутно-курсовия механизъм.

В периоди на сериозен икономически спад от общ характер дадена държава-членка може да получи правото да се отклони временно от пътя на корекциите, необходим за благоразумното водене на фискална политика, посочено в четвърта алинея.

2. Съветът извършва оценка на програмите за конвергенция в рамките на не повече от три месеца от предоставянето им. Съветът, по препоръка на Комисията и след консултации с Икономическия и финансов комитет, при необходимост предоставя становище относно програмата. Когато Съветът, в съответствие с член 121 от Договора, счете, че целите и съдържанието на програмата следва да бъдат засилени, като се вземе под особено внимание воденето на благоразумна фискална политика, Съветът в своето становище приканва съответната държава-членка да измени програмата си.“

9. Член 10 се заменя със следния текст:

„Член 10

1. Като част от многостранния надзор съгласно член 121, параграф 3 от Договора Съветът наблюдава прилагането на конвергентните програми въз основа на информацията, предоставена от държавите-членки с дерогация, и на оценките, дадени от Комисията и Икономическия и финансов комитет, по-специално с цел да бъде установено съществуващо или очаквано значително отклонение на състоянието на бюджетите от средносрочната бюджетна цел или от подходящия план за корекции за постигане на тази цел, произтичащо от отклоненията от благоразумното водене на фискална политика.

Освен това Съветът наблюдава икономическите политики на държавите-членки с дерогация с оглед на целите на конвергентните програми, за да бъде гарантирано, че техните политики са насочени към устойчивост, като по този начин се избягват различията в реалните обменни курсове и прекомерното вариране на номиналните обменни курсове.

2. В случай на значително отклонение от благоразумното водене на фискална политика, посочено в член 9, параграф 1, четвърта алинея от настоящия регламент, а също и с цел предотвратяване на възникването на прекомерен дефицит, в съответствие с член 121, параграф 4 от Договора Комисията може да отправи предупреждение към съответната държава-членка.

Смята се, че има значително отклонение от благоразумното водене на фискална политика, ако са налице следните условия: надхвърляне на нарастването на разходите, съвместимо с благоразумна фискална политика, което не е компенсирано от дискреционни мерки за повишаване на приходите, или дискреционни мерки за намаляване на приходите, които не са компенсирани с намаляване на разходите; отклонението е с общ ефект върху бюджетното салдо в размер на най-малко 0,5% от БВП в рамките на една година или най-малко 0,25% от БВП средногодишно за две последователни години.

Отклонението не следва да бъде вземано под внимание, ако съответната държава-членка е преизпълнила значително средносрочната бюджетна цел, като се има предвид наличието на прекомерни макроикономически неравновесия, а бюджетните планове, изложени в програмата за стабилност, не застрашават изпълнението на тази цел през програмния период.

Отклонението може да не бъде взето под внимание в условията на сериозен икономически спад от общ характер.

3. В случай че значителното отклонение от благоразумната фискална политика е устойчиво или е особено голямо, Съветът, по препоръка на Комисията, отправя препоръка към съответната държава-членка за вземане на необходимите корективни мерки. Съветът, по предложение от Комисията, публично оповестява препоръката.“

10. Всички позовавания на „член 99“ се заменят в регламента с позовавания на „член 121“.

Член 2

Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз .

Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.

Съставено в Брюксел на […] година.

За Европейския парламент За Съвета

Председател Председател

ЗАКОНОДАТЕЛНА ФИНАНСОВА ОБОСНОВКА ЗА ПРЕДЛОЖЕНИЯ

1. РАМКА НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО/ИНИЦИАТИВАТА

1.1. Наименование на предложението/инициативата

Регламент на Европейския парламент и на Съвета за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики;

1.2. Съответна(и) област(и) на политиката в структурата на УД/БД [4]

Икономически и финансови въпроси

1.3. Естество на предложението/инициативата

( Предложението/инициативата е във връзка с нова дейност

( Предложението/инициативата е във връзка с нова дейност вследствие на пилотен проект/подготвителна дейност[5]

( Предложението/инициативата е във връзка с продължаване на съществуваща дейност

( Предложението/инициативата е във връзка с дейност, пренасочена към нова дейност

1.4. Цели

1.4.1. Многогодишна(и) стратегическа(и) цел(и) на Комисията, към която(ито) е насочено(а) предложението/инициативата

Насърчаване на растежа, създаването на работни места и устойчивото развитие в ЕС

1.4.2. Конкретна(и) цел(и) и съответна(и) дейност(и) във връзка с УД/БД

Конкретни цели : № 1 и № 3.

— да се гарантира ефективното координиране на политиките и цялостната им последователност при изготвянето на отговора на ЕС на икономическата криза в контекста на изпълнението на програмата „ЕС 2020“ и постигането на устойчиво развитие, както и с оглед набирането на потенциал за растеж на държавите-членки и повишаване конкурентоспособността на ЕС;

— да се насърчи поддържането от страна на държавите-членки да поддържат стабилно бюджетно състояние и устойчиви публични финанси, с високо качество по отношение на техния принос към растежа.

Съответна(и) дейност(и) във връзка с УД/БД

Икономически и паричен съюз

1.4.3. Очакван(и) резултат(и) и въздействие

Посочете въздействията, които предложението/инициативата следва да окаже върху бенефициерите/целевите групи.

В Съобщение COM (2010)367 на Комисията бе подчертана необходимостта от ясно дефиниран подход към политиките на ЕС със следните цели: i) да се даде нов тласък за икономическото възстановяване, ii) публичните финанси отново да се поставят на здрава основа и iii) да се осигури активна подкрепа за устойчивото развитие и създаването на работни места.

Предложеното изменение на регламента, който представлява предпазната част на Пакта за стабилност и растеж (ПСР), е част от официалните законодателни предложения, обявени в гореспоменатото Съобщение. Тези изменения имат за цел засилване на координацията на икономическата политика, особено чрез удовлетворяване на необходимостта от ефективно привеждане в действие на икономическия надзор на фискалните политики на държавите-членки чрез подходящи стимули и санкции и чрез засилване на вниманието към държавния дълг и фискалната устойчивост.

1.4.4. Показатели за резултатите и за въздействието

Посочете показателите за наблюдение на изпълнението на предложението/инициативата.

Постигането на основната цел на Комисията за насърчаване на растежа, създаване на работни места и устойчиво развитие в ЕС се измерва посредством следните показатели на въздействието:

— степента, в която държавите-членки постигат бюджетни резултати в съответствие с ПСР;

— потенциален растеж/производство.

Постигането на горепосочената конкретна цел № 3 се измерва чрез следния показател за резултатност: процент на индивидуалните препоръки на Комисията във връзка с Пакта за стабилност и растеж (ПСР), които са били приложени от държавите-членки (в зависимост от тяхното приемане от Съвета).

1.5. Обосновка на предложението/инициативата

1.5.1. Изискване(ия), което(ито) трябва да бъде(ат) изпълнено(и) в краткосрочен или дългосрочен план

Законодателното предложение представлява част от мерките, обявени от Комисията в нейното Съобщение (2010) 367 от 30 юни 2010 г., в което допълнително са разработени идеите за политиките, посочени в Съобщение COM(2010)250 на Комисията от 12 май 2010 г. и се доразвиват насоките, договорени от Европейския съвет от 17 юни 2010 г.

1.5.2. Добавена стойност на намесата на ЕС

Координирането на икономическите политики на държавите-членки представлява неделима част от правомощията на ЕС, отразени в дял VIII (икономическа и парична политика) от Договора за функционирането на Европейския съюз.

1.5.3. Поуки от подобен опит в миналото

Опитът в миналото показва, че е необходимо повишаване на координацията на икономическата политика, както и че е особено голяма необходимостта от засилване на предпазните и на корективните мерки на ПСР.

1.5.4. Съгласуваност и възможно полезно взаимодействие с други съответни инструменти

Законодателното предложение представлява един от елементите на всеобхватен пакет икономически реформи, представен в Съобщение COM (2010) 367 от 30 юни 2010 г.

1.6. Продължителност и финансово въздействие

( Предложение/инициатива с ограничена продължителност

- ( Предложение/инициатива в сила от [ДД/ММ]ГГГГ до [ДД/ММ]ГГГГ

- ( Финансово въздействие от ГГГГ до ГГГГ

( Предложение/инициатива с неограничена продължителност

- Осъществяване с период на започване на дейност от ГГГГ до ГГГГ,

- последван от функциониране с пълен капацитет.

1.7. Предвиден(и) метод(и) на управление [6]

( Пряко централизирано управление от Комисията

( Непряко централизирано управление чрез делегиране на задачи по изпълнението на:

- ( изпълнителни агенции,

- ( органи, създадени от Общностите[7]

- ( национални публичноправни организации/организации, предоставящи обществени услуги

- ( лица, натоварени с изпълнението на специфични дейности по силата на дял V от Договора за Европейския съюз и посочени в съответния основен акт по смисъла на член 49 от Финансовия регламент

( Споделено управление с държавите-членки

( Децентрализирано управление с трети държави

( Съвместно управление с международни организации (да се уточни)

Ако е посочен повече от един метод на управление, пояснете в частта „Забележки“.

Забележки

2. МЕРКИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ

2.1. Правила за мониторинг и докладване

Посочете честотата и условията

не е приложимо

2.2. Система за управление и контрол

2.2.1. Установен(и) риск(ове)

не е приложимо

2.2.2. Предвиден(и) метод(и) на контрол

не е приложимо

2.3. Мерки за предотвратяване на измами и нередности

Посочете съществуващите и планираните мерки за превенция и защита

не е приложимо

3. ОЧАКВАНО ФИНАНСОВО ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО/ИНИЦИАТИВАТА

3.1. Засегната(и) функция(и) от многогодишната финансова рамка и разходен(ни) бюджетен(ни) ред(ове)

Законодателното предложение не изисква допълнителни човешки или финансови ресурси.

- Съществуващи разходни бюджетни редове

По ред на функциите и бюджетните редове от многогодишната финансова рамка

Функция от многогодишната финансова рамка | Бюджетен ред | Вид на разходите | Вноска |

Номер [Описание………………………...……….] | МБК/ЕБК[8] | от държави от ЕАСТ[9] | от страни кандидатки[10] | от трети държави | по смисъла на член 18, параграф 1, буква аа) от Финансовия регламент |

[XX.YY.YY.YY] | МБК/ЕБК | ДА/НЕ | ДА/НЕ | ДА/НЕ | ДА/НЕ |

- Поискани нови бюджетни редове: няма

По ред на функциите и бюджетните редове от многогодишната финансова рамка

Функция от многогодишната финансова рамка | Бюджетен ред | Вид на разходите | Вноска |

Номер [Функция………………………...……….] | МБК/ЕБК | от държави от ЕАСТ | от страни кандидатки | от трети държави | по смисъла на член 18, параграф 1, буква аа) от Финансовия регламент |

[XX.YY.YY.YY] | ДА/НЕ | ДА/НЕ | ДА/НЕ | ДА/НЕ |

3.2. Очаквано въздействие върху разходите

3.2.1. Обобщение на очакваното въздействие върху разходите

в млн. EUR (до 3-тия знак след десетичната запетая)

Функция от многогодишната финансова рамка: | Номер | [Функция ……………...……………………………………………………………….] |

в млн. EUR (до 3-тия знак след десетичната запетая)

- 3.2.3.2. Очаквани нужди от човешки ресурси

- ( Предложението/инициативата не води до използване на човешки ресурси

- ( Предложението/инициативата налага използването на човешки ресурси, както е обяснено по-долу:

Прогнозите да бъдат представени в цели числа (или най-много до първия десетичен знак)

Година N | Година N+1 | Година N+2 | Година N+3 | …да се добавят толкова години, колкото е необходимо, за да се обхване продължителността на въздействието (вж. точка 1.6) |

( Позиции в щатното разписание (длъжностни лица и временно нает персонал) |

XX 01 01 01 (Седалища и представителства на Комисията) |

XX 01 01 02 (Делегации) |

XX 01 05 01 (Непреки изследвания) |

10 01 05 01 (Преки изследвания) |

( Външен персонал (в единици служители, приравнени на пълно работно време: ПРВ)[18] |

XX 01 02 01 (ДНП, КНЕ, ПНА от общия финансов пакет) |

XX 01 02 02 (ДНП, КНЕ, МЕД, МП и ПНА в делегациите) |

10 01 05 02 (ДНП, КНЕ, ПНА — Преки изследвания) |

Други бюджетни редове (да се посочат) |

ВСИЧКО |

XX е съответната област на политиката или бюджетен дял.

Нуждите от човешки ресурси ще бъдат покрити от персонала на ГД, на който вече е възложено управлението на дейността и/или който е преразпределен в рамките на ГД, при необходимост заедно с всички допълнителни отпуснати ресурси, които могат да бъдат предоставени на управляващата ГД в рамките на годишната процедура за отпускане на средства и като се имат предвид бюджетните ограничения.

Описание на задачите, които ще бъдат извършвани

Длъжностни лица и временно наети лица |

Външен персонал |

3.2.4. Съвместимост с настоящата многогодишна финансова рамка

- ( Предложението/инициативата е съвместимо(а) с настоящата многогодишна финансова рамка.

- ( Предложението/инициативата налага препрограмиране на съответната функция от многогодишната финансова рамка.

Обяснете нужното препрограмиране, като посочите съответните бюджетни редове и суми.

- ( Предложението/инициативата налага да се използва инструментът за гъвкавост или да се преразгледа многогодишната финансова рамка[21].

Обяснете нуждата, като посочите съответните функции, бюджетни редове и суми.

3.2.5. Участие на трети страни във финансирането

- ( Предложението/инициативата не предвижда съфинансиране от трети страни

- ( Предложението/инициативата предвижда прогнозираното по-долу съфинансиране:

Бюджетни кредити в млн. EUR (до третия знак след десетичната запетая)

Година N | Година N+1 | Година N+2 | Година N+3 | …да се добавят толкова години, колкото е необходимо, за да се обхване продължителността на въздействието (вж. точка 1.6) | Всичко |

Година N | Година N+1 | Година N+2 | Година N+3 | …да се добавят толкова колони, колкото е необходимо, за да се обхване продължителността на въздействието (вж. точка 1.6) |

Статия …………. | | | | | | | | | |За разните целеви приходи да се посочи(ат) засегнатият(те) разходен(ни) бюджетен(ни) ред(ове).

Да се посочи методът за изчисляване на въздействието върху приходите.

[1] ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 1.

[2] ОВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6.

[3] ОВ C 236, 2.8.1997 г., стр. 1.

[4] УД: управление по дейности — БД: бюджетиране по дейности.

[5] Съгласно член 49, параграф 6, буква а) или б) от Финансовия регламент.

[6] Подробности във връзка с методите на управление и позоваванията на Финансовия регламент могат да бъдат намерени на уебсайта BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html

[7] Посочени в член 185 от Финансовия регламент.

[8] МБК = многогодишни бюджетни кредити / ЕБК = едногодишни бюджетни кредити.

[9] ЕАСТ: Европейска асоциация за свободна търговия.

[10] Страни кандидатки и ако е приложимо, потенциални страни кандидатки от Западните Балкани.

[11] Година N е годината, в която започва прилагането на предложението/инициативата.

[12] Технически и/или административна помощ и разходи в подкрепа на прилагане на програмите и/или действията на ЕС (предишни редове „ВА“), непряка изследователска дейност, пряка изследователска дейност.

[13] Година N е годината, в която започва прилагането на предложението/инициативата.

[14] Резултатите са продуктите и услугите, които ще бъдат доставени (напр. брой финансирани обмени на студенти, брой км построени пътища и т.н.).

[15] Съгласно описанието в раздел 1.4.2. „Конкретна(и) цел(и)…“

[16] Година N е годината, в която започва прилагането на предложението/инициативата.

[17] Технически и/или административни помощ и разходи в подкрепа на прилагане на програмите и/или действията на ЕС (предишни редове „ВА“), непряка изследователска дейност, пряка изследователска дейност.

[18] ДНП = договорно нает персонал; ПНА = персонал, нает чрез агенции за временна заетост; МЕД = младши експерт в делегация; МП = местен персонал; КНЕ = командирован национален експерт.

[19] Под тавана за външен персонал от бюджетните кредити за оперативни разходи (предишни редове „ВА“).

[20] Най-вече за структурните фондове, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) и Европейския фонд за рибарство (ЕФР).

[21] Виж точки 19 и 24 от Междуинституционалното споразумение.

[22] Що се отнася до традиционните собствени ресурси (мита, налози върху захарта), посочените суми трябва да бъдат нетни, т.е. брутни суми, от които са приспаднати 25 % за разходи по събирането.