[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 19.12.2008

COM(2008) 873 окончателен

2008/0253 (CNS)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни (кодифицирана версия)

(представена от Комисията)

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. В контекста на Европа на гражданите Комисията отдава голямо значение на опростяването и яснотата на общностното право с оглед по-голямата му разбираемост и достъпност за гражданина, на когото по този начин осигурява широки възможности да упражнява предоставените му специфични права.

Тази цел не може да бъде постигната, докато съществуват множество разпоредби, които след като са били изменяни неколкократно и често съществено, продължават да се намират отчасти в първоначалния акт, отчасти в последващите го изменящи актове. Необходимо е проучване и сравнение на голям брой актове, за да се установи кои са действащите разпоредби.

Поради това кодификацията на разпоредби, претърпели чести изменения, е от съществено значение за яснотата и прозрачността на общностното право.

2. Ето защо, на 1 април 1987 г., Комисията реши[1] да инструктира своите служби да извършват кодификация на всички законодателни актове най-късно след десетото им изменение, като подчерта, че това е минимално изискване и че в интерес на яснотата и разбираемостта на общностното законодателство службите следва да положат усилия да кодифицират текстовете, за които са отговорни, в още по-кратки срокове.

3. Заключенията на Председателството на Европейския съвет в Единбург от декември 1992 г. потвърдиха това[2], като в тях беше подчертано значението на кодификацията , която осигурява правна сигурност по отношение на правото, приложимо към даден момент по даден въпрос.

Кодификацията трябва да се извършва при стриктно спазване на обичайния общностен законодателен процес.

Предвид невъзможността за въвеждане на изменения по същество в актовете, предмет на кодификация , Европейският парламент, Съветът и Комисията решиха с междуинституционално споразумение от 20 декември 1994 г., че може да се прилага ускорена процедура за бързо приемане на кодифицираните актове.

4. Целта на настоящото предложение е да се извърши кодификация на Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО[3]. Новата директива ще замести различните актове, които са инкорпорирани в нея[4]; тя запазва напълно съдържанието на кодифицираните актове и се ограничава до тяхното обединяване, като внася единствено формални изменения , необходими за самото кодифициране.

5. Настоящото предложение за кодификация беше изработено на основата на предварителна консолидация на текста, на всички официални езици, на Директива 91/496/ЕИО и изменящите я актове, с помощта на информационна система от Службата за официални публикации на Европейските общности. При промяна на номерацията на членовете съответствието между старата и новата номерация е посочено в таблица на съответствието, която се съдържа в приложение IV към кодифицираната директива.

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

2008/0253 (CNS)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни (кодифицирана версия)

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейскaтa общност, и по-специално член Ö 37 Õ от него,

като взе предвид предложението на Комисията,

като взе предвид становището на Европейския парламент[5],

като има предвид, че:

ê

(1) Директива 91/496/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно определяне на принципите на организация на ветеринарните проверки на животни, въведени в Общността от трети страни, и за изменение на Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО и 90/675/ЕИО[6] е била неколкократно и съществено изменяна[7]. С оглед постигане на яснота и рационалност посочената директива следва да бъде кодифицирана.

ê 91/496/ЕИО съобр. 1

(2) Живите животни са включени в списъка на приложение I към Договора.

ê 91/496/ЕИО съобр. 2

(3) Определянето на принципи на общностно равнище за организация на ветеринарните проверки на животни, внасяни от трети страни, допринася за гарантиране на сигурността на доставките и осигурява стабилността на пазара, като хармонизира едновременно с това мерките, необходими за осигуряване на опазването на здравето на животните.

ê 91/496/ЕИО

(4) Всяка пратка животни от трети страни следва да бъде подлагана на проверка на документацията и на физическа проверка при влизането им на територията на Общността.

(5) Следва да се определят принципи, валидни за цялата Общност, относно организацията и резултатите от провеждането на физическите проверки, които следва да се извършват от съответните компетентни ветеринарни органи.

(6) Следва да се предвиди и специален режим на гаранции. В този контекст Комисията следва да може да действа, особено като посещава на място съответните места и приема мерки, съответстващи на обстоятелствата.

(7) Гладкото функциониране на режима за проверки предполага процедура на одобрение и инспектиране на съответните гранични пунктове. Също така следва да се предвиди и обмен на служители, оправомощени да извършват проверки на животните, внасяни от трети страни.

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

(8) Определянето на общностно равнище на общи принципи е необходимо, тъй като при завършване изграждането на вътрешния пазар Ö бяха премахнати Õ вътрешните гранични проверки.

ê 91/496/ЕИО съобр. 11 (адаптиран)

(9) Ö Мерките, необходими за прилагането на настоящата директива, е следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията.[8] Õ

ê

(10) Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение III, част Б,

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

Ö ГЛАВА I Õ

Ö Приложно поле и определения Õ

ê 91/496/ЕИО

Член 1

1. Държавите-членки осъществяват ветеринарни проверки на животните, въведени в Общността от трети страни, в съответствие с разпоредбите на настоящата директива.

2. Настоящата директива не се прилага за ветеринарни проверки на домашни любимци, с изключение на еднокопитни, които придружават без търговска цел пътници.

Член 2

За целите на настоящата директива се прилагат определенията в член 2 от Директива 90/425/ЕИО[9] на Съвета.

Следните определения следва също да се прилагат:

а) „проверка на документацията“ означава проверка на ветеринарните сертификати или документи, придружаващи дадено животно;

б) „проверка за идентичност“ означава проверка чрез визуална инспекция на съответствието между документите или сертификатите и животните, а също и на наличието и съответствието на маркировките, които трябва да са поставени върху животните;

в) „физическа проверка“ означава проверка на самото животно, вземане на проби и лабораторно изследване, а при необходимост и допълнителни проверки в случаите на карантина;

г) „вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което представя животните за внос в Общността;

д) „пратка“ означава брой животни от един и същи вид, които са включени в един и същ ветеринарен сертификат или документ, превозвани с едно и също транспортно средство, което идва от една и съща трета страна или от същата част от тази трета страна;

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

е) „граничен инспекционен пункт“ означава всеки инспекционен пункт, разположен в непосредствена близост до външна граница на една от териториите, посочени в приложение І към Директива 97/78/EO[10] на Съвета, обозначен и одобрен съгласно изискванията на член 6 Ö от настоящата директива Õ.

ê 91/496/ЕИО

ГЛАВА II

Организация и резултати от проверките

Член 3

1. Държавите-членки осигуряват:

а) вносителите да бъдат задължени да уведомяват един работен ден предварително ветеринарните служители на граничните инспекционни пунктове, където животните следва да бъдат представяни, като посочват броя, вида на животните и очаквания час на пристигането им;

б) животните веднага да бъдат отведени под официален контрол на съответния граничен инспекционен пункт съгласно член 6 или в случай на необходимост да бъдат отведени в карантинен център, както е предвидено в член 10, параграф 1, алинея първа, буква б);

в) животните да не могат да напускат пункта или центъра, освен ако, без да се засягат специалните разпоредби, които следва да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3 не се представи доказателство:

i) под формата на сертификат, предвиден в член 7, параграф 1, буква б) или в член 8, който да доказва, че ветеринарните проверки на съответните животни са извършени съгласно член 4, параграф 1 и член 4, параграф 2, букви а), б) и г) и членове 8 и 9, като са удовлетворени изискванията на съответния орган;

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

ii) за това, че разходите за ветеринарните проверки са платени и при необходимост е внесен депозит, който покрива всички разходи, предвидени в член 10, параграф 6 и в член 12, параграф 4;

г) митническият орган да не разрешава освобождаването за свободно движение на териториите, посочени в приложение І към Директива 97/78/EO, без да се засягат особените разпоредби, които следва да се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3 Ö от настоящата директива Õ освен ако не е представено доказателство, че изискванията на буква в) от настоящия параграф са спазени.

ê 91/496/ЕИО

2. Приемат се подробни правила за прилагането на параграф 1, при необходимост, в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3.

Член 4

1. Държавите-членки гарантират, че всяка пратка животни, внасяна от трета страна, се подлага от ветеринарния орган на проверка на документацията и на проверка за идентичност в граничните инспекционни пунктове, разположени на териториите, определени в приложение І към Директива 97/78/EO и одобрени за тази цел, независимо от митническото направление на тези животни с цел да се удостоверят:

а) произходът им;

б) последващото им местоназначение, особено в случаите на транзит или в случаите на животни, търговията с които не е била хармонизирана в рамките на Общността или които са обект на специфични изисквания, признати с решение на Общността по отношение на държава-членка по местоназначение;

в) дали данните, които фигурират в сертификатите или документите, предоставят гаранциите, които се изискват от Общността, или в случай на животни, търговията с които не е била хармонизирана в рамките на Общността, гаранциите, които се изискват съгласно националните правила, приложими в различните случаи, обхванати от настоящата директива;

ê 92/438/ЕИО чл. 9, т. 1

г) пратката не е била отказана съгласно информацията, предоставена чрез процедурата, посочена в първото тире на член 1, параграф 1 от Решение 92/438/ЕИО на Съвета[11].

ê 91/496/ЕИО

2. Без да се засягат изключенията съгласно член 8, официалният ветеринарен лекар трябва да извърши физическа проверка на животните, представени на граничния инспекционен пункт. Тази проверка трябва да включва следното:

а) клиничен преглед на животните, за да се гарантира, че те отговарят на информацията, съдържаща се в придружаващия ги сертификат или документ, и че животните са клинично здрави;

б) евентуални лабораторни изследвания, в случай че се прецени, че трябва да се прибегне до такива или пък такива са предвидени в нормативната уредба на Общността;

в) вземане на проби с цел изследване на утайка в най-кратки срокове;

ê 91/628/ЕИО чл. 11, пар. 3

г) проверката за спазването на изискванията на Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета[12].

ê 91/496/ЕИО

Съответният ветеринарен лекар трябва, за целите на последваща проверка на транспорта и, ако е целесъобразно, на спазването на допълнителните изисквания на стопанството по местоназначение, да съобщава на компетентните органи на държавата-членка по местоназначение съответните данни чрез системата за обмяна на информация, предвидена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО.

При извършването на някои от гореописаните действия съответният ветеринарен лекар може да бъде подпомаган от специализиран персонал, специално обучен и поставен под негово ръководство.

ê 92/438/ЕИО чл. 9, т. 2

Проверката трябва да се направи след консултиране на базите данни, посочени във второто тире на член 1, параграф 1 от Решение 92/438/ЕИО.

ê 91/496/ЕИО

3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 за животни, въведени в пристанище или летище на една от териториите, определени в приложение І към Директива 97/78/EO, проверката за идентичност и физическата проверка могат да бъдат извършени на пристанището или на летището по местоназначението, при условие че там има граничен инспекционен пункт, както е посочен в член 6 от настоящата директива, и че животните продължават пътуването си по вода или по въздух, в зависимост от конкретния случай, но на същия кораб или със същия самолет. В този случай компетентният орган, който е извършил проверката на документацията, информира, пряко или чрез местния ветеринарен орган, съответния ветеринарен лекар от инспекционния пункт на държавата-членка на местоназначение за преминаването на животните, като използва системата за обмяна на информация, посочена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО.

4. Всички разходи, направени в процеса на прилагане на разпоредбите на настоящия член, са за сметка на изпращача, на получателя или на техен пълномощник, без да се дължи обезщетение от държавата-членка.

ê 91/496/ЕИО чл. 4, пар. 2, втора алинея, буква а), (адаптиран)

5. В съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3, може да се предвидят дерогации при спазване на определени условия и в съответствие с правилата, които следва да бъдат установени съгласно същата процедура, на принципа за извършване на индивидуален клиничен преглед Ö, посочен в параграф 2, буква а) от настоящия член, Õ по отношение на определени категории и животински видове.

ê 91/496/ЕИО

6. Подробните правила за прилагането на параграфи 1 до 5, включително тези относно квалификацията на помощния персонал, се приемат, ако възникне необходимост, в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3.

Член 5

Въвеждането в една от териториите, определени в приложение І към Директива 97/78/EO, се забранява, когато проверките покажат, че:

а) животните от видовете, за които правилата за внос са били хармонизирани на общностно равнище, идват, без да се засягат специалните правила, предвидени в член 19, подточка ii) от Директива [90/426/ЕИО][13] на Съвета, от територията или от част от територията на трета страна, която не фигурира в списъците, съставени в съответствие с правилата на Общността относно съответните животинските видове, от които вносът е забранен с решение на Общността;

б) животни, различни от тези, посочени в буква а), не отговарят на изискванията, предвидени в националните правила, съответстващи на различните случаи, обхванати от настоящата директива;

в) животните страдат или има съмнения, че страдат или са заразени със заразна болест или болест, представляваща риск за общественото здраве или здравето на животните, или поради някаква друга причина, предвидена в нормативната уредба на Общността;

г) изискванията, предвидени в нормативната уредба на Общността, не са били спазени от третата страна износител;

д) животните не са в състояние да продължат пътуването;

е) ветеринарният сертификат или документ, придружаващ животните, не отговаря на условията за прилагането на нормативната уредба на Общността или ако правилата не са били хармонизирани, на съответните изисквания на националната нормативна уредба, съответстваща на различните случаи, обхванати от настоящата директива.

Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3.

Член 6

1. Граничните инспекционни пунктове трябва да отговарят на изискванията на настоящия член.

2. Всеки граничен инспекционен пункт трябва да бъде:

а) разположен на входен пункт на една от териториите, посочени в приложение І към Директива 97/78/EO;

Въпреки това известна отдалеченост от входния пункт е възможна, в случай че това се налага от географските ограничения (товарен кей, жп гара, пасажи), но само при условие че в този случай инспекционният пункт е разположен на място, отдалечено от стопанства или места, където се намират животни, които биха могли да бъдат заразени със заразна болест;

б) разположен на такава митническа площ, която да позволява извършването на другите административни формалности, включително и митническите такива, свързани с вноса;

в) определен и одобрен съгласно параграф 3;

ê 91/496/ЕИО

è1 92/438/ЕИО чл. 9, т. 3

г) на подчинение на официален ветеринарен лекар, който да поема на практика отговорност за извършваните проверки. Официалният ветеринарен лекар може да бъде подпомаган от помощници, специално обучени за тази цел и осъществяващи дейността си под негово ръководство. è1 Официалният ветеринарен лекар осигурява извършването на цялостна актуализация на базите данни, посочени в третото тире на член 1, параграф 1 от Решение 92/438/ЕИО. ç

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

3. След предварителен подбор от страна на националните власти, извършен в сътрудничество с отделите на Комисията с цел проверка на съответствието с минималните изисквания на приложение I, държавите-членки предоставят на Комисията списъци с граничните инспекционни пунктове, които отговарят за извършването на ветеринарни проверки на животни и предоставят следната информация:

ê 91/496/ЕИО

а) вид на граничния инспекционен пункт:

i) пристанище;

ii) летище;

iii) пътен контролен пункт;

iv) жп пункт;

б) вид на животните, които може да бъдат проверени на граничния инспекционен пункт предвид наличното оборудване и ветеринарния персонал, като се посочват всички животни, които не могат да бъдат преглеждани на тези гранични инспекционни пунктове, а относно регистрираните еднокопитни — и периодът на действие на специално одобрен граничен инспекционен пункт;

в) персонал, предоставен за извършване на ветеринарни проверки:

i) брой на официалните ветеринарни лекари, като през работното време на граничния инспекционен пункт на смяна има непрекъснато поне един официален ветеринарен лекар;

ii) брой на помощния персонал или помощниците, притежаващи специална квалификация;

г) описание на оборудването и на помещенията, предвидени за извършване на:

i) проверка на документацията;

ii) физическа проверка;

iii) вземане на проби;

iv) общи изследвания, определени в член 4, параграф 2, буква б);

v) специални изследвания по поръчение на официалния ветеринарен лекар;

д) капацитет на помещенията за евентуално подслоняване на животните до получаване на резултатите от изследванията;

е) вид и естество на оборудването, позволяващо бърза обмяна на информация, в частност с другите гранични инспекционни пунктове;

ж) обем на търговията (видове и брой на животните, преминаващи през съответния граничен инспекционен пункт).

4. В сътрудничество с компетентните национални органи Комисията инспектира посочените в съответствие с параграф 3 гранични инспекционни пунктове с цел да се убеди, че правилата за ветеринарни проверки се прилагат еднакво и че различните пунктове разполагат на практика с необходимата инфраструктура и отговарят на минималните изисквания, предвидени в приложение I.

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

Комисията предоставя на комитета, посочен в член 22, параграф 1, доклад за резултатите от инспекцията, посочена в първа алинея на настоящия член, заедно с предложения, които отчитат заключенията на доклада с цел съставянето на списък на граничните инспекционни пунктове в Общността. Този списък се одобрява и актуализира в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 2.

Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списъка Ö на Общността Õ на одобрените гранични инспекционни пунктове и всяка следваща актуализация на този списък.

ê 91/496/ЕИО

5. При необходимост Комисията приема подробни правила, необходими за прилагането на параграфи 1 до 4 в съответствие с посочената в член 22, параграф 3 процедура.

Член 7

1. Когато животните от видовете, за които правилата за внос са били хармонизирани на общностно равнище, не са предназначени за пускане на пазара на територията на държава-членка, извършила проверките, посочени в член 4, официалният ветеринарен лекар от граничния инспекционен пункт, без да се засягат специфичните изисквания, приложими за регистрираните еднокопитни, придружени от идентификационен документ, както е предвидено в Директива 90/427/ЕИО[14] на Съвета:

а) издава на заинтересованото лице копие или, ако пратката с животни е разделена, няколко копия, като всяко едно е надлежно заверено, на оригиналните сертификати на животните; копията имат валидност 10 дни;

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

б) издава сертификат, Ö в съответствие с Õ образеца, определен от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3, удостоверяващ, че проверките по член 4, параграф 1 и член 4, параграф 2, букви а), б) и г) са извършени съгласно изискванията на официалния ветеринарен лекар и в който се посочва видът на взетите проби и евентуално и резултатите от лабораторните изследвания или пък се посочват сроковете, в които се очакват тези резултати;

ê 91/496/ЕИО

в) запазва оригинала на сертификата или на сертификатите, които придружават животните.

2. В съответствие с посочената в член 22, параграф 3 процедура се приемат подробни правила за прилагането на параграф 1.

3. След преминаването през граничните инспекционни пунктове търговията с животни, посочена в параграф 1 и разрешена на териториите, посочени в приложение І към Директива 97/78/EO, се извършва в съответствие с правилата за ветеринарните проверки, определени е в Директива 90/425/ЕИО.

По-специално информацията, предоставена на компетентния орган на мястото на местоназначението посредством системата на обмяна на информация, предвидена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО, следва да уточнява:

а) дали животните са предназначени за държава-членка, или за регион със специфични изисквания;

б) дали са взети проби, но резултатите все още не са били известни към момента на напускане на превозното средство на граничния инспекционен пункт.

Член 8

1. Държавите-членки гарантират, че ветеринарните проверки на вноса на животни от видовете, които не попадат в обхвата на приложение А към Директива 90/425/ЕИО, се извършват в съответствие със следните правила:

а) когато животните са представени директно на един от граничните инспекционни пунктове на държава-членка, която възнамерява да ги внесе, те са подложени в този пункт на всички проверки, предвидени в член 4;

б) когато животните са представени на граничен инспекционен пункт, намиращ се на територията на друга държава-членка, като същата е дала предварителното си съгласие, то тогава:

i) или се извършват всички проверки, посочени в член 4, за сметка на държавата-членка по местоназначение с цел по-специално да се гарантира спазване на изискванията за здравето на животните;

ii) или в случай на споразумение между централните компетентни органи на двете държави-членки или на държава-членка, или държавата-членка по транзитно преминаване, то тогава в този пункт се извършват само проверките, предвидени в член 4, параграф 1, а тези, предвидени в параграф 2 от същия член, се извършат в държавата-членка по местоназначение.

В последния случай въпреки това животните могат да напускат граничния инспекционен пункт, където са извършени проверки на документацията и проверки за идентичност, само в запечатани превозни средства и едва след като официалният ветеринарен лекар:

- е отбелязал върху копието или в случаите на разделяне на пратката върху копията на оригиналните документи, че животните са преминали и че е била извършена проверката,

- е уведомил посредством системата за обмяна на информация, предвидена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО, ветеринарния орган по местоназначение или на съответната държава или, при необходимост, на съответната държава-членка, през която са преминали въпросните животни,

- чрез дерогация от член 3, параграф 1, буква в) е дал одобрение по отношение на съответните животни пред компетентния митнически орган на граничния инспекционен пункт.

В случай, когато животните са предназначени за клане, държавите-членки могат да прибягват само до решението, посочено в i).

Държавите-членки информират Комисията и представителите на другите държави-членки, които заседават в комитета, посочен в член 22, параграф 1 за случаите, при които е използвано решението, определено в ii).

2. Държавите-членки следва да осигурят до приемането на специфични решения, предвидени съгласно правилата на Общността, животните, търговията с които е била хармонизирана на общностно равнище, но които идват от трета страна, за която общите здравни условия не са все още установени, да се внасят при следните условия:

а) те трябва да са пребивавали в третата страна изпращач поне по време на периодите, предвидени в член 7, буква в) от Директива 2004/68/ЕО на Съвета[15];

б) трябва да бъдат подложени на проверките, предвидени в член 4;

в) не могат да напускат мястото на проверката или карантинната база, освен когато проверките показват, че животното или пратката от животни:

i) без да се засягат специалните изисквания, приложими за трети страни относно екзотичните за Общността болести, отговарят на изискванията за здраве на животните, определени в директивите, посочени в приложение А към Директива 90/425/ЕИО относно търговията със съответния животински вид или на изискванията за здраве на животните, определени в Директива 2004/68/ЕО; или

ii) отговарят, по отношение на една или за повече специфични болести, на признатите условия за еквивалентност в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3, въз основа на реципрочност между изискванията на третата страна и тези на Общността;

г) ако те са предназначени за държава-членка, която се ползва от допълнителните гаранции, предвидени в член 3, параграф 1, буква д), iii) и iv) от Директива 90/425/ЕИО, те трябва да изпълнят съответните изисквания, определени по отношение на търговията в рамките на Общността;

д) след преминаването си през граничния инспекционен пункт животните трябва да бъдат превозени до кланицата по местоназначение в случай на животни, предназначени за клане, или в случай на животни за разплод или доотглеждане или на животни от аквакултури — да бъдат превозени до стопанството по местоназначение.

3. Ако от проверките, предвидени в параграфи 1 и 2, се установи, че животното или пратката с животни не отговарят на изискванията, определени в тези параграфи, държавите-членки следва да осигурят, че животното или пратката не могат да напуснат граничния инспекционен пункт или карантинния център. Член 12 се прилага.

4. В случай че животните по параграф 1 не са предназначени за предлагане на пазара на територията на държавата-членка, извършила ветеринарните проверки, държавите-членки следва да осигурят прилагането на разпоредбите на член 7, и по-специално тези, свързани с издаването на сертификат.

5. Държавите-членки следва да осигурят, че в мястото на местоназначение животните за разплод и за доотглеждане остават под официалния надзор на съответните компетентни ветеринарни органи. След период на наблюдение, който се определя в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3 животните могат да станат предмет на търговия в рамките на Общността съгласно условията, определени в Директива 90/425/ЕИО.

Животните, предназначени за клане, са обект в кланицата по местоназначение на правилата на Общността относно клането на въпросните видове животни.

6. При необходимост Комисията приема подробни правила за прилагането на параграфи 1 до 5 в съответствие с посочената в член 22, параграф 3 процедура.

Член 9

ê 2003 Акт за присъединяване, чл. 20 и Приложение II, т. 389

1. Държавите-членки разрешават транзита на животни от една трета страна към друга трета страна или към същата трета страна при условие, че:

ê 91/496/ЕИО

а) транзитът е бил предварително разрешен от официалния ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт на държавата-членка, на чиято територия животните трябва да бъдат представени, за да преминат там проверките, предвидени в член 4, и ако е целесъобразно, от компетентния централен орган на държава-членка или на държавата-членка по транзитно преминаване;

б) заинтересованото лице е представило доказателство, че първата трета страна, към която животните пътуват, след транзит през една от териториите, посочени в приложение І към Директива 97/78/EO, се задължава при никакви обстоятелства да не отхвърля и да не връща обратно животните, чийто внос или транзит тя е разрешила, и се задължава да спазва върху териториите, посочени в приложение І към Директива 97/78/EO, правилата на Общността за защита на животните по време на транспортиране;

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

в) извършените Ö проверки Õ, посочени в член 4, показват при удовлетворяване на изискванията на ветеринарния лекар, ако е приложимо, че след преминаване през карантинния център животните отговарят на изискванията на настоящата директива или, в случай на животни, посочени в приложение А към Директива 90/425/ЕИО, са предоставени здравни гаранции, признати съгласно процедурата, посочена в член 22, параграф 3, които гаранции са най-малко равностойни на горните изисквания;

ê 91/496/ЕИО

è1 92/438/ЕИО чл. 9, т. 4

г) компетентният орган на граничния инспекционен пункт съобщава за преминаването на животните на компетентните органи на държавата-членка или на държавите-членки на транзит, както и изходния граничен пункт посредством системата за обмяна на информация, è1 посочена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО ç;

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

д) в случай на преминаване през някоя от териториите, посочени в приложение І към Директива 97/78/EO, такъв транзит се извършва съгласно режима за транзит през Общността (външен транзит) или под друг митнически режим за транзит, предвиден в правилата на Общността, като единствените разрешени действия при транспортиране са тези, извършвани съответно на входния пункт или на изходния пункт на една от териториите, посочени в приложение І Ö от Директива 97/78/ЕО Õ, и операциите, които гарантират хуманното отношение към животните.

ê 91/496/ЕИО

2. Всички разходи, направени съгласно настоящия член, са за сметка на изпращача, на получателя или на техен пълномощник, без да се дължи обезщетение от държава-членка.

Член 10

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

1. В случаите, при които нормативната уредба на Общността или, в области, които не са били хармонизирани, националната нормативна уредба на мястото по местоназначение предвижда поставянето под карантина или изолацията на живи животни, карантината или изолацията може да се извърши:

ê 91/496/ЕИО

а) по отношение на болести, различни от шап, бяс или нюкасълска болест, в карантинен център, разположен в трета държава по произход, при условие че е бил одобрен чрез процедурата, посочена в член 22, параграф 2 и се инспектира редовно от ветеринарни експерти на Комисията;

б) в карантинен център, разположен на територията на Общността, който отговаря на изискванията, посочени в приложение II;

в) в стопанството по местоназначение.

Съгласно процедурата, посочена в член 22, параграф 3, могат да бъдат установени специални гаранции, които следва да се спазват при транспортиране между самите карантинни центрове, фермите по произход и по местоназначение и граничните инспекционни пунктове, а също така и в карантинните центрове, посочени в буква а) на алинея първа.

2. В случай че официалният ветеринарен лекар, отговарящ за граничния инспекционен пункт, нареди поставянето под карантина, карантината трябва да се наложи с оглед на риска, диагностициран от официалния ветеринарен лекар:

а) или на самия граничен инспекционен пункт или в непосредствена близост до него;

б) или в стопанството по местоназначение;

в) или в карантинен център, разположен в близост до стопанството по местоназначение.

3. Общите условия, които следва да бъдат изпълнени от карантинните центрове, посочени в параграф 1, букви а) и б), са изложени в приложение II.

Специфичните условия за одобрение на различните видове животни се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3.

ê 2008/73/ЕО чл. 13

4. Одобряването и последващите актуализации на списъка на карантинните центрове, посочени в параграф 1, букви а от настоящия член, се извършват съгласно процедурата, посочена в член 22, параграф 2. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списъка на тези карантинни центрове, както и всички последващи актуализации на този списък.

Карантинните центрове, посочени в параграф 1, буква б) и параграф 2, буква а) от настоящия член, които отговарят на условията, съдържащи се в приложение ІІ, се одобряват от държавите-членки, като на всеки център се дава номер на одобрението. Всяка държава-членка изготвя и актуализира списък на одобрените карантинни центрове и техния номер на одобрение и го прави достъпен за другите държави-членки и за обществеността. Карантинните центрове подлежат на инспекцията, предвидена в член 19.

Подробни правила за еднаквото прилагане на втората алинея могат да бъдат прието в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 2.

ê 91/496/ЕИО

5. Параграф 1, алинея втора и параграфи 3 и 4 не се прилагат за карантинни центрове, които са единствено предназначени за животните, посочени в член 8, параграф 1.

6. Всички разходи, направени при прилагането на настоящия член, са за сметка на изпращача, на получателя или на техен пълномощник, като не се дължи обезщетение от държава-членка.

7. Комисията предоставя на Съвета до 1 януари 1996 г. доклад, придружен с евентуални предложения относно възможността да се предвидят карантинни центрове в Общността и финансовата помощ на Общността за дейността им.

Член 11

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

1. Без да се засягат Ö другите Õ разпоредби на настоящата глава, официалният ветеринарен лекар или съответният орган, ако съществува подозрение за неспазване на ветеринарното законодателство или съмнения относно идентичността на животното, извършва всички ветеринарни проверки, които счете за необходими.

ê 91/496/ЕИО

2. Държавите-членки вземат съответните административни или наказателни мерки, за да санкционират всяко нарушение на ветеринарното законодателство от физически или юридически лица, когато се установи, че се нарушава нормативна уредба на Общността и особено когато се установи, че сертификатите или другите документи не отговарят на действителното състояние на животните, че идентификационната маркировка не отговаря на нормативните изисквания, че животните не са представени на граничен инспекционен пункт или пък че животните не са изпратени на първоначално предвиденото местоназначение.

Член 12

1. Когато проверките, предвидени в настоящата директива, покажат, че животно не отговаря на изискванията на нормативната уредба на Общността или във все още нехармонизираните сфери не отговаря на националните изисквания, или пък в случай на допусната нередност, компетентният орган след консултации с вносителя или с негов пълномощник решава относно:

а) подслона, храната и предоставянето на вода на животното и, в случай на необходимост, полагане и на други грижи;

б) в зависимост от случая, поставянето му под карантина или изолиране на пратката;

в) препращане на пратката в срок, определен от компетентния национален орган, извън териториите, посочени в приложение І към Директива 97/78/EO, когато здравето на животните или изискванията за хуманно отношение към тях го позволяват.

2. В случая на препращане, посочен в параграф 1, буква в) официалният ветеринарен лекар на граничния инспекционен пункт следва:

ê 92/438/ЕИО чл. 9, т. 5

а) да задейства информационната процедура, предвидена в първото тире на член 1, параграф 1 от Решение 92/438/ЕИО;

ê 91/496/ЕИО

б) съгласно условията, които следва да се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3, да анулира сертификата или ветеринарния документ, съпровождащ неприетата пратка.

3. В случаите, когато препращането на пратката е невъзможно, особено поради съображения, свързани с хуманното отношение към животните, официалният ветеринарен лекар:

а) може след предварителното съгласие на компетентния орган и след предкланичен преглед да разреши клането на животните за човешка консумация съгласно нормативната уредба на Общността;

б) в противен случай той трябва да нареди клането на животните с цел, различна от това те да бъдат консумирани от хора, или да разпореди кланичните трупове да бъдат унищожени, като посочва условията за контрол на употребата на така получените продукти.

Компетентният централен орган информира Комисията за случаите на използване на дерогации в съответствие с параграф 6. Комисията редовно информира комитета, посочен в член 22, параграф 1, за тези случаи.

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

4. Разходите по предприемането на мерките по параграфи 1, Ö 2 и 3 Õ включително и тези за унищожаване на пратката или използване на месото за други цели, са за сметка на вносителя или на неговия пълномощник.

ê 91/496/ЕИО

Приходите от продажбата на продуктите, посочени в параграф 3, първа алинея, следва да бъдат върнати на собственика на животните или на негов пълномощник след приспадане на горепосочените разходи.

5. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат, ако е необходимо, в съответствие с посочената в член 22, параграф 3 процедура.

ê 92/438/ЕИО чл. 9, т. 7

6. Прилагат се разпоредбите на Решение 92/438/ЕИО.

ê 91/496/ЕИО

7. Компетентните органи съобщават, когато е приложимо, всяка информация, с която разполагат, в съответствие с Директива 89/608/ЕИО на Съвета[16].

Член 13

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

Комисията приема в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3, въз основа на плановете, посочени в алинея втора Ö на настоящия член Õ, правилата, приложими за вноса на животни за клане, предназначени за местна консумация, а също така и на животните за разплод или за доотглеждане в някои части на териториите, посочени в приложение І към Директива 97/78/EO, с цел отчитане на природните ограничения и по-специално отдалечеността им от континенталната част на територията на Общността.

ê 91/496/ЕИО

За тази цел държавите-членки до 31 декември 1991 г. най-късно представят в Комисията план, който определя процедурите за извършването на проверките по вноса на животни от трети страни в районите, посочени в алинея първа. Тези планове трябва да определят извършваните проверки с цел да се избегне животните, внесени във въпросните територии, и продуктите, получени от тези животни, да бъдат изпращани при каквито и да било обстоятелства към останалата част от територията на Общността.

Член 14

С цел извършването на проверките, посочени в член 7, параграф 3 от настоящата директива, идентификацията и регистрацията, предвидена в член 3, параграф 1, буква в) от Директива 90/425/ЕИО, с изключение на животните за клане и регистрираните еднокопитни, трябва да се извършват на мястото на местоназначение на животните и при необходимост след периода на наблюдение, предвиден в член 8, параграф 5 от настоящата директива.

Подробните правила за идентификация и маркиране на животните за клане се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3.

ê 96/43/ЕО чл. 2, пар. 2

Член 15

Държавите-членки събират такса за ветеринарни и здравни проверки при вноса на животни, посочени в настоящата директива, в съответствие с Директива 96/23/ЕО на Съвета[17].

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

Член 16

Съгласно процедурата, посочена в член 22, параграф 3 и на взаимна основа може да се прилага намалена честота на проверките за идентичност и/или на физическите проверки, без да се засягат проверките за спазване изискванията за хуманно отношение към животните по време на транспортиране, при определени условия.

ê 91/496/ЕИО

За предоставянето на дерогации от този вид Комисията отчита следните критерии:

а) гаранциите, които третата страна дава за спазването на изискванията на Общността, и по-специално изискванията на Директиви 2004/68/ЕО и [90/426/ЕИО];

б) здравната ситуация на животните в третата страна;

в) информацията относно здравната ситуация в третата страна;

г) естеството на мерките за наблюдение и за борба с болестите, които се прилагат от третата страна;

д) структурите и правомощията на ветеринарната служба;

е) нормативната уредба, свързана с разрешаването на някои вещества и спазването на изискванията, определени в член 29 от Директива 96/23/EO;

ж) резултатите от посещенията с цел инспекция от Общността;

з) резултатите от проверките, извършвани при вноса.

Член 17

Настоящата директива не засяга правата на обжалване, които съществуват съгласно действащите законодателства в държавите-членки, на решенията на компетентните органи.

Решенията, взети от компетентния орган на държавата-членка на местоназначение, се съобщават заедно с мотивите за тези решения на вносителя или на негов пълномощник.

Ако засегнатият вносител или негов пълномощник подаде молба, посочените решения и мотивите му се съобщават в писмен вид, като се указват правата на обжалване, които му се предоставят съгласно действащото законодателство в държавата-членка, където се намира съответният граничен инспекционен пункт, както и за приложимите процедура и срокове.

ê 91/496/ЕИО

ГЛАВА III

Защитни разпоредби

Член 18

1. Ако болест, посочена в Директива 82/894/ЕИО на Съвета[18], зооноза или друга болест или явление, което може да представлява сериозна опасност за здравето на животните или на хората, се появи или се разпространи върху територията на трета страна или някакво друго важно съображение за здравето на животните го налага, и особено в светлината на констатациите на ветеринарните й експерти, Комисията по своя собствена инициатива или по искане на държава-членка приема незабавно една от следните мерки в зависимост от сериозността на ситуацията:

a) спира целия или част от вноса от съответната трета страна и, когато е приложимо, от третата страна на транзит;

б) определя специални условия за животните, идващи от цялата или от част от съответната трета страна.

2. Ако една от предвидените в настоящата директива проверки посочва, че пратка животни може да представлява опасност за здравето на животните или на хората, компетентният ветеринарен орган взема незабавно следните мерки:

a) изземва и унищожава въпросната пратка;

б) незабавно информира останалите гранични инспекционни пунктове и Комисията за констатациите и за произхода на животните в съответствие с Решение 92/438/ЕИО.

3. В случая, предвиден в параграф 1, Комисията може да вземе временни защитни мерки по отношение на животните, обхванати от член 9.

4. Представители на Комисията могат да направят незабавно посещение в съответната трета страна.

5. В случай, когато държава-членка информира официално Комисията относно необходимостта от вземането на защитни мерки и ако тя не е приложила разпоредбите на параграфи 1 и 3 или не е сезирала комитета, посочен в член 22, параграф 1 съгласно параграф 6 от настоящия член, държавата-членка може да вземе защитни мерки по отношение на вноса на въпросните животни.

Когато държава-членка взема временни защитни мерки по отношение на трета страна съгласно условията на настоящия параграф, тя информира останалите държави-членки и Комисията съгласно Директива 89/608/ЕИО.

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

6. В срок от десет работни дни комитетът, посочен в член 22, параграф 1 се сезира с оглед Ö постигане на решение относно Õ удължаването, изменението или отмяната на мерките, определени в параграфи 1, 3 и 5 Ö от настоящия член Õ в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 2.

7. Решенията за удължаване, изменение или отмяна на мерките, които са предприети съгласно параграфи 1, 2, 3 и 6, се вземат в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 2.

ê 91/496/ЕИО

8. Подробни правила за прилагането на настоящата глава се приемат, когато е необходимо, в съответствие с посочената в член 22, параграф 3 процедура.

ГЛАВА IV

Инспекция

Член 19

1. Ветеринарните експерти на Комисията в сътрудничество с компетентните национални органи и доколкото това е необходимо с оглед еднаквото прилагане на изискванията на настоящата директива, могат да проверяват дали граничните инспекционни пунктове, одобрени в съответствие с член 6, и карантинните центрове, одобрени в съответствие с член 10, отговарят на изискванията, изброени съответно в приложения I и II.

2. Ветеринарните експерти на Комисията в сътрудничество с компетентните национални органи могат да извършват проверки на място.

3. Държавата-членка, на чиято територия се извършва инспекцията, оказва на ветеринарните експерти на Комисията пълно съдействие за изпълняване на задачите им.

4. Комисията информира държавите-членки за резултатите от извършените проверки.

5. Когато Комисията счита, че резултатите от проверките го налагат, тя преразглежда ситуацията в рамките на комитета, посочен в член 22, параграф 1. Съгласно процедурата, посочена в член 22, параграф 2, тя може да вземе необходимите решения.

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

6. Комисията следи развитието на ситуацията. Съгласно процедурата, посочена в член 22, параграф 2, тя може да изменя или отменя, в зависимост от ситуацията, решенията по параграф 5 Ö от настоящия член Õ.

ê 91/496/ЕИО

7. Подробни правила за прилагането на параграфи 1-6 се приемат, когато е необходимо, в съответствие с посочената в член 22, параграф 3 процедура.

Член 20

Когато въз основа на резултатите от проверките, извършени на мястото, където се търгуват животните, компетентен орган на държава-членка счита, че настоящата директива не се спазва на граничен инспекционен пункт на друга държава-членка, тя незабавно се свързва с компетентния национален орган на тази държава-членка.

Последната взема всички необходими мерки и съобщава на компетентния орган на първата държава-членка естеството на извършените проверки, взетите решения и мотивите за тези решения.

Ако компетентният орган на първата държава счита, че взетите мерки не са достатъчни, тя разглежда заедно с компетентния орган на въпросната държава-членка начините и средствата, чрез които ситуацията би могла да се коригира, като при необходимост се посети въпросната държава-членка.

Когато посочените в алинея първа проверки показват повторно неспазване на разпоредбите на настоящата директива, компетентният орган на държавата-членка на местоназначение осведомява Комисията и съответните компетентни органи на другите държави-членки.

По искане на компетентния орган на държавата-членка по местоназначение или по своя собствена инициатива Комисията следва да изпрати инспекционен екип в държавата-членка в сътрудничество със съответните национални компетентни органи. В зависимост от естеството на разкритите нарушения екипът може да остане във въпросната държава-членка, докато се вземе решението, посочено в алинея осма.

До обявяване на заключенията на Комисията въпросната държава-членка по искане на държавата-членка по местоназначение следва да засили проверките на граничния инспекционен пункт или да контролира по-отблизо карантинното положение.

Държавата-членка по местоназначение може от своя страна да увеличи проверките на животните, идващи от тези източници.

По молба на една от двете засегнати държави-членки и съгласно процедурата, посочена в член 22, параграф 2, когато се потвърждават нередностите от инспекцията, посочена в алинея пета от настоящия член, Комисията следва да предприеме съответните мерки. Тези мерки следва да бъдат потвърдени или разгледани в най-кратък срок в съответствие със същата процедура.

Член 21

1. Всяка държава-членка изготвя програма за обмяна на кадри за извършване на ветеринарни проверки на животни от трети страни.

2. Комисията и държавите-членки координират в рамките на комитета, посочен в член 22, параграф 1 програмите, посочени в параграф 1.

3. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки за изпълнението на програмите, произтичащи от координацията, посочена в параграф 2.

4. Ежегодно се преразглежда изпълнението на програмите в комитета, посочен в член 22, параграф 1 въз основа на доклад, съставен от държавите-членки.

5. Държавите-членки отчитат придобития опит с цел подобряване и развиване на програмите за обмен.

6. Може да се предостави финансово участие на Общността с цел да се насърчи ефективното развитие на програмите за обмен. Подробните правила за това участие и очакваната сума, която е за сметка на бюджета на Европейските общности, са определени в Решение [90/424/ЕИО] на Съвета[19].

7. Подробни правила за прилагане на параграфи 1, 4 и 5 се приемат при необходимост в съответствие с процедурата, посочена в член 22, параграф 3.

ГЛАВА V

Общи разпоредби

ê 91/496/ЕИО чл. 17 и 18 (адаптиран)

Ö Член 22 Õ

Ö 1. Комисията се подпомага от Постоянен комитет по хранителната верига и здравето на животните, установен в член 58 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета[20], наричан по-нататък „комитет“. Õ

Ö 2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО. Õ

Ö Срокът, установен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, е 15 дни. Õ

Ö 3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО. Õ

Ö Срокът, установен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, е три месеца. Õ

ê 91/496/ЕИО

Член 23

Приложенията се изменят при необходимост в съответствие с процедурата, посочена в член 23, параграф 3.

Член 24

Настоящата директива не засяга задълженията, произтичащи от митническите нормативни актове.

ê 91/496/ЕИО (адаптиран)

Член 25

Държавите-членки могат да използват финансова помощ, предоставена от Комисията, предвидена в член 38 от Решение [90/424/ЕИО] относно прилагането на настоящата директива, и по-специално относно създаването на мрежи за обмен на информация между ветеринарните служби и граничните пунктове.

ê

Член 26

Директива 91/496/ЕИО, изменена с актовете, посочени в приложение III, част А, се отменя, без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, които са посочени в приложение III, част Б.

Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение IV.

Член 27

Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването й в Официален вестник на Европейския съюз.

Тя се прилага от 2 януари 2010 г.

ê 91/496/ЕИО

Член 28

Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

Съставено в Брюксел на

За Съвета:

Председател

ê 91/496/ЕИО

ПРИЛОЖЕНИЕ I

Общи условия за одобрение на граничните инспекционни пунктове

За да получат одобрение от Общността, граничните инспекционни пунктове трябва да разполага със:

1) пътека за достъп, отредена специално за транспортирането на живи животни, така че да се избегне ненужното чакане от страна на животните;

2) съоръжения (които трябва да бъдат лесни за почистване и дезинфекция) за товарене и разтоварване на различните видове транспортни средства, инспектиране, хранене, даване на вода и лечение за животните с подходящи площ, осветление, проветрение и достъп на въздух в съответствие с броя на животните, подлежащи на проверка;

3) достатъчен на брой специално обучен ветеринарен и помощен персонал, който да извършва проверки на придружаващите документи и клинични проверки съгласно членове 4, 5, 8 и 9, с оглед броя животни, обработвани на съответния граничен инспекционен пункт;

4) достатъчно просторни пространства, включително съблекални, душове и тоалетни, предоставени на разположение на персонала, зает с ветеринарните проверки;

5) помещение и съответни съоръжения за вземане и обработка на пробите и за рутинни проверки, предвидени в нормативната уредба на Общността;

6) услугите на специализирана лаборатория, която да може да извършва специални анализи на пробите, взети на пункта;

7) услугите на предприятие, разположено в непосредствена близост, което да разполага с помещения и съоръжения, годни да подслонят, нахранят, напоят, положат грижи и при необходимост и да заколят животните;

8) съответни места, позволяващи в случаите, когато пунктове се използват като спирки или места за прехвърляне от едно превозно средство в друго на животни в процеса на транспортирането им, животните да бъдат разтоварени, нахранени и напоени, а при необходимост и подслонени както следва, да се положат съответните грижи и при необходимост да бъдат заклани на място по начин, който би позволил да се избегне всякакво ненужно страдание от тяхна страна;

9) съответно оборудване, позволяващо бързата обмяна на информация с другите гранични инспекционни пунктове и с компетентните ветеринарни органи, посочени в член 20 от Директива 90/425/ЕИО;

10) съоръжения и помещения за почистване и дезинфекция.

_____________

ê 91/496/ЕИО

ПРИЛОЖЕНИЕ II

Общи условия за одобрение на карантинните пунктове

1. Прилагат се изискванията от приложение I, точки 2, 4, 5, 7, 9 и 10.

2. Освен това карантинният пункт трябва:

- да бъде поставен под постоянния контрол и отговорност на официален ветеринарен лекар,

- да бъде разположен на място, отдалечено от местата за отглеждане на животни или от други места, където се намират животни, които могат да бъдат заразени със заразни болести,

- да разполага с ефективна система за контрол, позволяваща животните да бъдат съответно наблюдавани и контролирани.

_____________

é

ПРИЛОЖЕНИЕ III

Част A

Отменената директива и списък на нейните последователни изменения(посочени в член 26)

Директива 91/496/ЕИО на Съвета (OВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56) |

Директива 91/628/ЕИО на Съвета (OВ L 340, 11.12.1991 г., стр. 17) | Единствено член 11, параграф 3 в неговия първоначален вид |

Решение 92/438/ЕИО на Съвета (OВ L 243, 25.8.1992 г., стр. 27) | Единствено член 9 |

Точка V.Е.І.1.2 от приложение І към Акта за присъединяване от 1994 г. (ОВ С 241, 29.8.1994 г., стр. 132) |

Директива 96/43/ЕО на Съвета (OВ L 162, 1.7.1996 г., стр. 1) | Единствено член 2, параграф 2 |

Точка 6.В.І.21 от приложение ІІ към Акта за присъединяване от 2003 г. (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 381) |

Директива 2006/104/ЕО на Съвета (ОВ L 363, 20.12.2006 г., стр. 352) | Единствено по отношение на позоваването на Директива 91/496/ЕИО в член 1 и приложението, т. І.5 |

Директива 2008/73/ЕО на Съвета (ОВ L 219, 14.8.2008 г., стр. 40) | Единствено член 13 |

Част Б

Списък на сроковете за транспониране в националното право (посочени в член 26)

Директиви | Срок за транспониране |

91/496/ЕИО | 1 декември 1991 г.[21] 1 юли 1992 г.1 |

91/628/ЕИО | 1 януари 1993 г. |

96/43/ЕО | 1 юли 1997 г. |

2006/104/ЕО | 1 януари 2007 г. |

2008/73/ЕО | 1 януари 2010 г. |

_____________

ПРИЛОЖЕНИЕ IV

Таблица на съответствието

Директива 91/496/ЕИО | Настоящата директива |

- | Глава I |

Член 1 | Член 1 |

Член 2, параграф 1 | Член 2, алинея първа |

Член 2, параграф 2 | Член 2, алинея втора |

Глава I | Глава II |

Член 3 | Член 3 |

Член 4, параграф 1, уводни думи | Член 4, параграф 1, уводни думи |

Член 4, параграф 1, първо тире | Член 4, параграф 1, буква a) |

Член 4, параграф 1, второ тире | Член 4, параграф 1, буква б) |

Член 4, параграф 1, трето тире | Член 4, параграф 1, буква в) |

Член 4, параграф 1, четвърто тире | Член 4, параграф 1, буква г) |

Член 4, параграф 2, първа алинея, уводни думи | Член 4, параграф 2, първа алинея, уводни думи |

Член 4, параграф 2, първа алинея, буква a), първа алинея | Член 4, параграф 2, буква a) |

Член 4, параграф 2, първа алинея, буква a), втора алинея | Член 4, параграф 5 |

Член 4, параграф 2, първа алинея, буква б) | Член 4, параграф 2, първа алинея, буква б) |

Член 4, параграф 2, първа алинея, буква в) | Член 4, параграф 2, първа алинея, буква в) |

Член 4, параграф 2, първа алинея, буква г) | Член 4, параграф 2, първа алинея, буква г) |

Член 4, параграф 2, втора алинея | Член 4, параграф 2, втора алинея |

Член 4, параграфи 3 и 4 | Член 4, параграфи 3 и 4 |

Член 4, параграф 5 | Член 4, параграф 6 |

Член 5 | Член 5 |

Член 6, параграфи 1 и 2 | Член 6, параграфи 1 и 2 |

Член 6, параграф 3, уводни думи | Член 6, параграф 3, уводни думи |

Член 6, параграф 3, буква а), уводни думи | Член 6, параграф 3, буква а), уводни думи |

Член 6, параграф 3, буква а), първо тире | Член 6, параграф 3, буква а), точка (i) |

Член 6, параграф 3, буква а), второ тире | Член 6, параграф 3, буква а), точка (ii) |

Член 6, параграф 3, буква а), трето тире | Член 6, параграф 3, буква а), точка (iii) |

Член 6, параграф 3, буква а), четвърто тире | Член 6, параграф 3, буква а), точка (iv) |

Член 6, параграф 3, буква б) | Член 6, параграф 3, буква б) |

Член 6, параграф 3, буква в), уводни думи | Член 6, параграф 3, буква в), уводни думи |

Член 6, параграф 3, буква в), първо тире | Член 6, параграф 3, буква в), точка (i) |

Член 6, параграф 3, буква в), второ тире | Член 6, параграф 3, буква в), точка (ii) |

Член 6, параграф 3, буква г), уводни думи | Член 6, параграф 3, буква г), уводни думи |

Член 6, параграф 3, буква г), първо тире | Член 6, параграф 3, буква г), точка (i) |

Член 6, параграф 3, буква г), второ тире | Член 6, параграф 3, буква г), точка (ii) |

Член 6, параграф 3, буква г), трето тире | Член 6, параграф 3, буква г), точка (iii) |

Член 6, параграф 3, буква г), четвърто тире | Член 6, параграф 3, буква г), точка (iv) |

Член 6, параграф 3, буква г), пето тире | Член 6, параграф 3, буква г), точка (v) |

Член 6, параграф 3, букви д), е) и ж) | Член 6, параграф 3, букви д), е) и ж) |

Член 6, параграф 4, първа алинея | Член 6, параграф 4, първа алинея |

Член 6, параграф 4, втора алинея | Член 6, параграф 4, втора алинея |

Член 6, параграф 4, трета алинея | - |

Член 6, параграф 4, четвърта алинея | - |

Член 6, параграф 4, пета алинея | Член 6, параграф 4, трета алинея |

Член 6, параграф 5 | Член 6, параграф 5 |

Член 7, параграф 1, уводни думи | Член 7, параграф 1, уводни думи |

Член 7, параграф 1, първо тире | Член 7, параграф 1, буква a) |

Член 7, параграф 1, второ тире | Член 7, параграф 1, буква б) |

Член 7, параграф 1, трето тире | Член 7, параграф 1, буква в) |

Член 7, параграф 2 | Член 7, параграф 2 |

Член 7, параграф 3, първа алинея | Член 7, параграф 3, първа алинея |

Член 7, параграф 3, втора алинея, уводни думи | Член 7, параграф 3, втора алинея, уводни думи |

Член 7, параграф 3, втора алинея, първо тире | Член 7, параграф 3, втора алинея, буква a) |

Член 7, параграф 3, втора алинея, второ тире | Член 7, параграф 3, втора алинея, буква б) |

Член 8A, уводни думи | Член 8, параграф 1, уводни думи |

Член 8A, точка 1, уводни думи | Член 8, параграф 1, уводни думи |

Член 8A, точка 1, буква a) | Член 8, параграф 1, буква a) |

Член 8A, точка 1, буква б) | Член 8, параграф 1, буква б) |

Член 8A, точка 2, уводни думи | Член 8, параграф 2, уводни думи |

Член 8A, точка 2, първо тире | Член 8, параграф 2, буква а) |

Член 8A, точка 2, второ тире | Член 8, параграф 2, буква б) |

Член 8A, точка 2, трето тире | Член 8, параграф 2, буква в) |

Член 8A, точка 2, четвърто тире | Член 8, параграф 2, буква г) |

Член 8A, точка 2, пето тире | Член 8, параграф 2, буква д) |

Член 8A, точка 3 | Член 8, параграф 3 |

Член 8A, точка 4 | Член 8, параграф 4 |

Член 8A, точка 5 | Член 8, параграф 5 |

Член 8Б | Член 8, параграф 6 |

Член 9 | Член 9 |

Член 10, параграф 1, първа алинея, уводни думи | Член 10, параграф 1, първа алинея, уводни думи |

Член 10, параграф 1, първа алинея, първо тире | Член 10, параграф 1, първа алинея, буква a) |

Член 10, параграф 1, първа алинея, второ тире | Член 10, параграф 1, първа алинея, буква б) |

Член 10, параграф 1, първа алинея, трето тире | Член 10, параграф 1, първа алинея, буква в) |

Член 10, параграф 1, втора алинея | Член 10, параграф 1, втора алинея |

Член 10, параграф 2, уводни думи | Член 10, параграф 2, уводни думи |

Член 10, параграф 2, първо тире | Член 10, параграф 2, буква a) |

Член 10, параграф 2, второ тире | Член 10, параграф 2, буква б) |

Член 10, параграф 2, трето тире | Член 10, параграф 2, буква в) |

Член 10, параграф 3 | Член 10, параграф 3 |

Член 10, параграф 4, буква а) | Член 10, параграф 4, алинея първа |

Член 10, параграф 4, буква б), алинея първа | Член 10, параграф 4, алинея втора |

Член 10, параграф 4, буква б), алинея втора | Член 10, параграф 4, алинея трета |

Член 10, параграфи 5, 6 и 7 | Член 10, параграфи 5, 6 и 7 |

Член 11 | Член 11 |

Член 12, параграф 1, уводни думи | Член 12, параграф 1, уводни думи |

Член 12, параграф 1, букви а) и б) | Член 12, параграф 1, букви а) и б) |

Член 12, параграф 1, буква в), първа алинея | Член 12, параграф 1, буква в) |

Член 12, параграф 1, буква в), втора алинея, уводни думи | Член 12, параграф 2, уводни думи |

Член 12, параграф 1, буква в), втора алинея, първо тире | Член 12, параграф 2, буква a) |

Член 12, параграф 1, буква в), втора алинея, второ тире | Член 12, параграф 2, буква б) |

Член 12, параграф 1, буква в), трета алинея, уводни думи | Член 12, параграф 3, първа алинея, уводни думи |

Член 12, параграф 1, буква в), трета алинея, първо тире | Член 12, параграф 3, първа алинея, буква a) |

Член 12, параграф 1, буква в), трета алинея, второ тире | Член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) |

Член 12, параграф 1, буква в), четвърта алинея | Член 12, параграф 3, втора алинея, първо изречение |

Член 12, параграф 1, буква в), пета алинея | Член 12, параграф 3, втора алинея, второ изречение |

Член 12, параграф 2 | Член 12, параграф 4 |

Член 12, параграф 3 | Член 12, параграф 5 |

Член 12, параграф 4 | Член 12, параграф 6 |

Член 12, параграф 5 | Член 12, параграф 7 |

Членове 13 - 17 | Членове 13 - 17 |

Член 17a | - |

Глава II | Глава III |

Член 18, параграф 1, уводни думи | Член 18, параграф 1, уводни думи |

Член 18, параграф 1, първо тире | Член 18, параграф 1, буква a) |

Член 18, параграф 1, първо тире | Член 18, параграф 1, буква б) |

Член 18, параграф 2, уводни думи | Член 18, параграф 2, уводни думи |

Член 18, параграф 2, първо тире | Член 18, параграф 2, буква a) |

Член 18, параграф 2, второ тире | Член 18, параграф 2, буква б) |

Член 18, параграфи 3-8 | Член 18, параграфи 3-8 |

Глава III | Глава IV |

Членове 19, 20 и 21 | Членове 19, 20 и 21 |

Глава IV | Глава V |

Член 22 | Член 22, параграфи 1 и 2 |

Член 23 | Член 22, параграфи 1 и 3 |

Член 24 | Член 23 |

Член 25 | Член 24 |

Член 26 | - |

Член 27 | - |

Член 28 | - |

Член 29 | Член 25 |

Член 30 | - |

- | Член 26 |

- | Член 27 |

Член 31 | Член 28 |

Приложение A | Приложение I |

Приложение Б | Приложение II |

- | Приложение III |

- | Приложение IV |

_____________

[1] COM(87) 868 PV.

[2] Виж приложение 3 от част А на посочените заключения.

[3] Изработено в съответствие със съобщението на Комисията до Европейския парламент и Съвета - Кодификация на acquis communautaire, COM(2001) 645 окончателен.

[4] Виж приложение III, част А към настоящото предложение.

[5] ОВ C , , стр. .

[6] OВ L 268, 24.9.1991 г., стр. 56.

[7] Виж приложение III, част А.

[8] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.

[9] ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 29.

[10] ОВ L 24, 30.1.1998 г., стр. 9.

[11] ОВ L 243, 25.8.1992 г., стр. 27.

[12] ОВ L 3, 5.1.2005 г., стр. 1.

[13] ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 42.

[14] ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 55.

[15] ОВ L 139, 30.4.2004 г., стр. 32.

[16] ОВ L 351, 2.12.1989 г., стр. 34.

[17] ОВ L 125, 23.5.1996 г., стр. 10.

[18] ОВ L 378, 31.12.1982 г., стр. 58.

[19] ОВ L 224, 18.8.1990 г., стр. 19.

[20] ОВ L 31, 1.2.2002 г., стр. 1.

[21] Член 30, параграф 1, първа алинея от Директива 91/496/ЕИО:„1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят със:a) разпоредбите на член 6, параграф 3 и на членове 13, 18 и 21 до 1 декември 1991 г.;б) останалите разпоредби на настоящата директива от 1 юли 1992 г.“