[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |

Брюксел, 16.2.2011

COM(2011) 67 окончателен

2011/0035 (NLE)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

от [...] година

за установяване на позиция, която да бъде приета от името на Европейския съюз на петата Конференция на страните по Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители (УOЗ) относно предложението за изменение на приложение А

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители (УOЗ)[1] беше приета през май 2001 г. след приключването на тригодишните преговори, проведени в рамките на Програмата на ООН за опазване на околната среда (UNEP). Европейската общност и нейните държави-членки[2] са страни по Конвенцията[3] и разпоредбите на Конвенцията са приложени в законодателството на ЕС с Регламент (EО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно устойчивите органични замърсители и за изменение на Директива 79/117/ЕИО[4] (наричан по-долу „Регламент за УОЗ“).

Главната цел на Стокхолмската конвенция е опазването на здравето на хората и околната среда от устойчивите органични замърсители. Специално се посочва превантивният подход, залегнал в принцип 15 от Декларацията от Рио де Жанейро по околната среда и развитието от 1992 г. Този принцип е приложен в член 8, където се установяват правилата за включване на допълнителни химични вещества и препарати в приложенията към Конвенцията.

Деветте целево произвеждани химични вещества и препарати, включени първоначално в приложение A към Стокхолмската конвенция (алдрин, хлордан, диелдрин, ендрин, хептахлор, хексахлорбензол, мирекс, токсафен и полихлорирани бифенили (PCB)), са предмет на забрана за производство и употреба, освен в случаите, в които са предвидени общи или специфични изключения. В допълнение производството и употребата на ДДТ — пестицид, който все още се използва в много развиващи се страни като биоциден продукт за контрол на носителите/разпространителите на малария и други болести — строго се ограничава, както е посочено в приложение Б към Стокхолмската конвенция. Накрая три вещества (полихлорирани дибензо-р-диоксини и дибензофурани (РСDD/РСDF), хексахлорбензол (НСВ) и полихлорирани бифенили (PCB)), които могат да се образуват и отделят непреднамерено, са включени в приложение В. Девет нови, допълнителни вещества (търговски окта-бромдифенил етер (окта-BDE), търговски пента-бромдифенил етер (пента-BDE), перфлуорооктан сулфонат (PFOS), хлордекон, хексабромбифенил, алфа-хексахлорциклохексан, бета-хексахлорциклохексан, линдан и пентахлорбензол) бяха добавени към тези първоначални вещества в приложенията с решения, взети на четвъртата Конференция на страните през май 2009 г.

На петата Конференция на страните през април 2011 г.трябва да бъде взето решение за добавянето на ново вещество (ендосулфан), предложено през 2007 г. от Европейския съюз, в приложение А към Стокхолмската конвенция.

Добавяне на нови УОЗ вещества в приложенията към Конвенцията

Съгласно член 8 от Конвенцията страните могат да представят предложения пред Секретариата за включване на определено химично вещество или препарат в приложения А, Б и/или В. Секретариатът проверява дали предложението съдържа необходимата информация. Ако предложението съдържа определената информация, то се изпраща до Комитета за преглед на устойчивите органични замърсители. Комитетът проучва предложението, като взема предвид цялата предоставена информация. Ако Комитетът реши, че критериите са спазени, той разглежда предложението и изготвя проект на профила на риска.

Ако заключението от този преглед е, че дадено химично вещество (или препарат) би могло в следствие на разпространението си на големи разстояния в околната среда да доведе до значителни нежелателни въздействия върху здравето на хората и/или върху околната среда, налагащи глобални действия, тогава предложението се приема и се изготвя оценка на управлението на риска, която включва анализ на възможните мерки за контрол. Въз основа на тази оценка, Комитетът препоръчва дали Конференцията на страните да разгледа химичното вещество или препарат за включване в приложения А, Б и/или В, или не. Окончателното решение се взема от Конференцията на страните.

Правила за изменение на приложения А, Б и/или В

Съгласно член 22 от Конвенцията, приложения А, Б и/или В се изменят с решение на Конференцията на страните и влизат в сила една година след датата на съобщението на депозитаря за приемането на измененията в приложения А, Б и/или В, освен за страните, които са избрали правото на отказ от прилагане на изменението на приложението.

Веществата и законодателството на ЕС

Ендосулфан беше предмет на решение за невключване в Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 относно пускането на пазара на продукти за растителна защита. Всички вещества, които ще бъдат включени в приложения A, Б и/или В към Стокхолмската конвенция[5], ще трябва да бъдат включени в Регламента за УОЗ, за да се гарантира, че прилагането от страна на ЕС съответства на поетите от него международни ангажименти. Освен че ограничават някои вещества, международните правни актове съдържат и изисквания за докладване, които също са включени в регламента. Затова, с цел да се осъществява управляем надзор на това как Общността изпълнява международните си ангажименти и да се осигури последователност при изготвянето на доклади, ще бъде целесъобразно ендосулфан да се включи в съответното приложение към регламента, дори ако вече е частично ограничен от друг правен инструмент на ЕС.

Препоръки на Комитета за преглед на устойчивите органични замърсители

На своето пето заседание през октомври 2010 г. Комитетът за преглед на устойчивите органични замърсители реши да препоръча включването на технически ендосулфан (CAS №: 115-29-7), неговите сродни изомери (CAS №: 959-98-8 и CAS №: 33213-65-9) и ендосулфан сулфат (CAS №: 1031-07-8) в приложение А към Конвенцията с някои специфични изключения и да представи тази своя препоръка за разглеждане от Конференцията на страните на заседанието на 25—29 април 2011 г. съгласно член 8, параграф 9 от Конвенцията.

Конференцията на страните ще трябва евентуално да вземе решения относно възможни ограничени по време изключения за някои страни, чрез които да се осигури постепенното въвеждане на изискването за елиминиране на ендосулфан, неговите сродни изомери и ендосулфан сулфат.

Позицията на ЕС

С оглед на горепосоченото Европейският съюз следва да подкрепи на петата Конференция на страните по Стокхолмската конвенция приемането на изменение към Конвенцията чрез включването на ендосулфан, неговите сродни изомери и ендосулфан сулфат в приложение А.

2011/0035 (NLE)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

от [...] година

за установяване на позиция, която да бъде приета от името на Европейския съюз на петата Конференция на страните по Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители (УOЗ) относно предложението за изменение на приложение А

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1, във връзка с член 218, параграф 9 от него,

като взе предвид предложението на Комисията[6],

като има предвид, че:

1. Стимулирането на мерки на международно равнище за решаване на глобални екологични проблеми е една от целите на политиката на Европейския съюз за околната среда в съответствие с член 191 от Договора.

2. На 16 ноември 2004 г. Европейският съюз ратифицира Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители (наричана по-долу „Конвенцията“) въз основа на Решение 2006/507/EО на Съвета от 14 октомври 2004 г. за сключване от името на Европейската общност на Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители[7].

3. Европейският съюз прилага в своето законодателство задълженията от Конвенцията посредством Регламент (EО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно устойчивите органични замърсители и за изменение на Директива 79/117/ЕИО[8] (наричан по-долу „Регламент за УОЗ“).

4. Европейският съюз отдава голямо значение на необходимостта Конвенцията постепенно да разшири своите приложения A, Б и/или В с нови, отговарящи на критериите за УОЗ вещества, съобразно принципа на превантивния подход, с оглед да бъде постигната целта на Конвенцията и изпълнен ангажиментът, поет от всички правителства на срещата на върха през 2002 г. в Йоханесбург, за свеждане до минимум на неблагоприятните въздействия на химичните вещества и препарати до 2020 г.

5. Съгласно член 22 от Конвенцията измененията на приложения А, Б и В към Конвенцията се приемат с решение на Конференцията на страните и влизат в сила една година след датата на съобщението на депозитаря за приемането на изменението, освен за страните, които са избрали правото на отказ.

6. След постъпването на предложение от Европейския съюз за включване на ендосулфан през 2007 г. създаденият съгласно Конвенцията Комитет за преглед на устойчивите органични замърсители завърши работата си по отношение на това вещество. Комитетът установи, че ендосулфан отговаря на критериите на Конвенцията. Очаква се на предстоящата Конференция на страните по Конвенцията да бъде взето решение за включване на технически ендосулфан, неговите сродни изомери и ендосулфан сулфат в приложение А към Конвенцията. Възможно е да бъдат поискани специфични изключения (ограничени във времето изключения за някои страни) и ЕС трябва да е в състояние да отговори на такива искания в рамките на петата Конференция на страните.

7. Ендосулфан е предмет на Решение на Комисията от 2 декември 2005 г. за невключване на веществото в приложение І към Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 относно пускането на пазара на продукти за растителна защита[9] и за оттегляне на разрешението за продукти за растителна защита, съдържащи това активно вещество[10].

8. Изменението на приложение А на Конвенцията с оглед на технически ендосулфан, неговите сродни изомери и ендосулфан сулфат ще наложи внасяне на изменения в Регламента за УОЗ. Съгласно член 14, параграф 1 от регламента, всеки път, когато се включват вещества в Конвенцията, приложенията към регламента се изменят в съответствие с обичайните процедури на комитета, установени в членове 5 и 7 от Решение 1999/468/EО, при спазване на разпоредбите на член 8 от същото.

9. Изменението на приложение А следва да бъде подкрепено,

ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

Член единствен

На петата Конференция на страните по Стокхолмската конвенция Комисията следва да подкрепи от името на Европейския съюз приемането на изменение към Конвенцията чрез включването на ендосулфан в приложение А.

Съставено в Брюксел на […] година.

За Съвета

Председател [...]

[1] http://www.pops.int/documents/convtext/convtext_en.pdf

[2] Все още не е ратифицирана от три държави-членки на EС (Ирландия, Италия и Малта).

[3] ОВ L 209, 31.7.2006 г., стр. 1.

[4] ОВ L 158, 30.4.2004 г., стр. 7.

[5] Същото се отнася до веществата, добавени в приложения I, II и/или III към протокола на ИКЕ на ООН за УОЗ.

[6] ОВ С [...], [...] г., стр. [...].

[7] ОВ L 209, 31.7.2006 г., стр. 1.

[8] ОВ L 158, 30.4.2004 г., стр. 7.

[9] ОВ L 230, 19.8.1991 г., стр. 1.

[10] ОВ L 317, 3.12.2005 г., стр. 25.