[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 13.9.2007

COM(2007)519 окончателен

ДОКЛАД НА КОМИСИЯТА

Годишен доклад за дейностите в областта на научните изследвания и технологичното развитие на Европейския съюз през 2006 година {SEC(2007)1153}

ДОКЛАД НА КОМИСИЯТА

Годишен доклад за дейностите в областта на научните изследвания и технологичното развитие на Европейския съюз през 2006 година (Текст от значение за ЕИП)

Въведение

Настоящият годишен доклад обхваща постиженията и дейностите през 2006 година. Той e подготвен в съответствие с член 173 от Договора за създаване на Европейската общност[1] и член 4 от решението относно Шестата рамкова програма.[2]

Докладът е придружен от Работен документ на службите на Комисията, който предоставя по-подробен отчет и статистики. Основните глави се отнасят до дейностите и резултатите, постигнати през 2006 година, както и до постиженията в научните изследвания и технологичното развитие (RTD) в държавите-членки на Европейския съюз.

Дейности на общността в областта на научните изследвания и технологичното развитие

Политически постижения

Научните изследвания и в по-широк аспект триъгълникът на знанието (научни изследвания, образование и иновации) са крайъгълен камък на възродената Лисабонска стратегия. В контекста на новата движеща сила за просперитет, устойчиво развитие и увеличена конкурентноспособност, стабилност и сигурност, европейската научноизследователска политика като цяло постигна своите цели за 2006 година, свързани с началото на Седмата рамкова програма (FP7), завършването на Шестата рамкова програма (FP6) и определяне на политическите инициативи по отношение на еЕвропейското изследователско пространство.

Законодателната и работна програма на Комисията за 2006 година постави на преден план необходимостта от отключване на потенциала на Европа чрез прилагане на политика и съблюдаване на по-подходящи регулативни принципи. През 2006 година продължи осъществяването на Интегрирания план за действие относно иновациите/научните изследвания. Този план за действие, приет през 2005 година, предлага значително модернизиране на условията за научни изследвания и иновации в Европа чрез инициативи като преразпределяне на държавна помощ, подобрена ефективност на защитата на интелектуална собственост, мобилизацията на допълнителни фондове за научни изследвания, създаването на иновационни полюси и засилване на партньорствата между университетите и промишлеността. Подобряването на инвестиционните условия за частния сектор в научните изследвания и развитие (R&D) и иновациите е от съществено значение за постигането на поставената в Барселона цел за 3%.

Широко базираната иновационна стратегия за Европа, отнасяща се до трансфера на инвестициите, вложени в знание, в иновационни продукти и услуги, която беше приета от Комисията през септември и одобрена от Съвета през ноември 2006 година, включва десет приоритетни дейности, шест от които са пряко свързани с научните изследвания. Една от приоритетните дейности се отнася до създаването на Европейски технологичен институт (EIT). Европейският технологичен институт има за цел да допринесе за развитието на иновационния потенциал на Общността и на държавите-членки. Той ще допълни съществуващите политики и инициативи на Общността и националните политики и инициативи, като подпомага интеграцията на триъгълника на знанието в целия ЕС. През юни 2006 година Европейският съвет прикани Комисията да подготви официално предложение за създаването на Европейски технологичен институт. Комисията представи своето предложение за Европейски технологичен институт на 18 октомври 2006 година. Европейският съвет от 14-15 декември 2006 година връчи ясен мандат за задълбочено обсъждане от Съвета на предложението за Европейски технологичен институт, което трябва да доведе до решение в края на 2007 година. В допълнение, приоритетните действия включват и развитието на стратегия за „водещи пазари“, създаващи благоприятни условия за иновации, което беше предложено в доклада „Създаване на иновативна Европа“, изготвен от експертната група начело с бившия финландски министър-председател Esko Aho,. Групата Ахо, създадена във връзка със развоя от срещата на върха в Хемптън Корт през октомври 2005 година, представи своя доклад през януари 2006 година.

Друг приоритет на широко базираната иновационна стратегия касае създаването на отворен, единен и конкурентоспособен пазар на изследователския труд. В годишен доклад за осъществяването му се прави преглед на по-нататъшните подобрения по отношение на вътрешноевропейската, международната и междуотрасловата мобилност, както и на развитието на изследователските кариери във всичките им етапи, следвайки Стратегията за междуотрасловата мобилност в европейското изследователско пространство (ERA), съобщението „Една професия, много кариери” и препоръките относно европейската харта за изследователите и кодекс на поведение за тяхното назначаване на работа. Други приоритетни области, чрез които научните изследвания активно подпомагат Лисабонския процес, включват подкрепата за трансфер на знания между публичните научни институции и промишлеността, за което бяха подготвени указания и препоръки, нова рамка на държавна помощ за научни изследвания, развитие и иновации и по-ефективното използване на данъчните стимули в полза на R&D, както и ръководство относно стимулиране на R&D и иновациите чрез обществени поръчки. Друго голямо постижение през 2006 година за Лисабонската стратегия беше споразумението на държавите-членки за определяне на национални цели относно разходите за R&D, които бяха добавени като приложение към заключенията на пролетния Европейския съвет през март 2006 година.

Издадено бе съобщението „Представяне на програма за действие за модернизация на университетите: образование, научни изследвания и иновации“ и беше разработена европейска стратегия за научноизследователските инфраструктури.

Международният термоядрен експериментален реактор (ITER) е основна инициатива в политиката на научни изследвания и технологично развитие. След поставянето на началото на процеса през май и решението на Съвета през септември, през ноември 2006 година в Париж страните (ЕС, САЩ, Китай, Индия, Русия, Япония и Южна Корея) подписаха споразуменията за Международния термоядрен експериментален реактор и за „Привилегиите и имунитетите“, както и спогодба за съвместно прилагане. ЕС и Япония допълнително са развили приоритетно партньорство относно международния термоядрен експериментален реактор и термоядрения синтез, по-конкретно по отношение на съответното им участие в допълнителните дейности, свързани с „По-широк подход“, които ще бъдат проведени в Япония. През декември 2006 година беше постигнато също и политическо споразумение за статута на Европейското съвместно предприятие.

Освен това, в началото на 2007 година беше приет Стратегическият енергиен преглед на ЕС, представляващ част от комплексния пакет от програми за енергията и промяната в климата и съкращаването на емисиите през 21ви век, в който научните изследвания са важен елемент.

Други постижения в рамките на контекста на международното сътрудничество включват одобряването на препоръките в решение на Съвета, които възлагат на Комисията да преговаря за научно и технологично (S&T) споразумение, с което Израел и Швейцария да се присъединят към FP7, предложението за решение на Съвета, което упълномощава Комисията да подпише научно и технологично споразумение между ЕО и Корея и да подпише и сключи споразумение за сътрудничество между Европейката общност за атомна енергия (Euratom) и Корея в областта на научните изследвания за получаване на енергия от термоядрен синтез. В областта на съвременните ядрени системи, Комисията подписа документа за присъединяване на Eвратом към рамковото споразумение за Международния форум за ядрени системи от ІV поколение, което доведе до официално присъединяване през май 2006 година. В областта на интелигентните производствени системи Комисията одобри предложението за решение на Съвета, даващо пълномощия за сключване на подновеното и изменено споразумение относно R&D дейности между ЕС и Австралия, Канада, Норвегия, Швейцария, Корея, Япония и САЩ.

Към Седмата рамкова програма

Приемането и началото на Седмата рамкова програма на ЕС за научни изследвания и техническо развитие и Седмата рамкова програма на Евратом за ядрени изследвания и обучение е голямо постижение за европейските научни изследвания. След години на подготовка и интензивни преговори бяха приети основните финансови и правни инструменти на Комисията, които да допринесат за осъществяването на европейското изследователско пространство за периода от 2007 до 2013 година. На 18 и 19 декември 2006 година Съветът, или Съветът и Европейският парламент като законодатели, приеха правните актове относно рамковите програми, специфичните програми за тяхното прилагане, както и правилата за участие на предприятия, научноизследователски центрове и университети в дейностите по FP7 и разпространяването на резултатите от научните изследвания.

Специфичните програми „Сътрудничество“, „Идеи“, „Персонал“, „Капацитети“ и „Евроатом“, както и двете специфични програми, които трябва да бъдат осъществени от Съвместния изследователски център (JRC), бяха приети на 19 декември. Съвместните научни изследвания остават основна дейност, а повечето тематични приоритети са здраво базирани на опита, придобит от предишните рамкови програми. Определените теми отразяват ключовите области на знанието и технологията, в които е особено важно висококачествени научни изследвания да подобряват способността на Европа да решава в бъдеще социални, икономически, здравни, екологични и промишлени предизвикателства. Това са здраве и храни, земеделие и рибарство , биотехнологии; информационни и комуникационни технологии; нанонауки, нанотехнология, материали и нови производствени технологии; енергетика; околна среда; транспорт; социално-икономически науки и хуманитарни науки; космос; сигурност. Нови концепции, като Европейския съвет за научни изследвания (ERC), съвместните технологични инициативи и големите инфраструктурни инвестиции са от особен интерес, наред с непрекъснатите усилия да се преодолее „изтичането на мозъци“ и да се поощри „привличането на мозъци“ в Европа. Важни нови елементи също са схемата за изследователския потенциал, която да използва висококачествени научни изследвания в регионите за сближаване, както и финансовия механизъм за поделяне на риска, за да се увеличи възможността за кредитиране от Европейската инвестиционна банка (EIB).

Напредва изграждането на Европейския съвет за научни изследвания, който е европейският орган за подкрепа на изследвания в гранични сфери. Обезпечен със значителен бюджет и независимо научно управление, той демонстрира едно динамично ново развитие. Европейският съвет за научни изследвания ще бъде съставен от научен съвет и специализирана структура за изпълнение. Научната стратегия е разработена в съответствие с насоките на научния съвет на Европейския съвет за научни изследвания. Отправена беше първата покана за представяне на предложения. за изпълнението на програмата „Идеи“ и така работните механизми на Европейския съвет за научни изследвания бяха въведени в действие.

Очаква се FP7 да играе фундаментална роля в стимулирането на просперитета и благосъстоянието в Европа. Осигуряването на справедлив и балансиран достъп до FP7 е от съществено значение за увеличаване на взаимното доверие в съвместната работа към общата цел. Беше признато, че опростяването e решаващ фактор за успех и всички заинтересовани страни бяха поканени посредством свободно допитване да допринесат с идеи и коментари. Правилата за участие, най-нагледният инструмент за опростяване, бяха определени така, че да бъдат колкото е възможно по-ефективни и удобни за ползване.

Услугите по CORDIS бяха прехвърлени изцяло на новия уебсайт EUROPA (http://cordis.europa.eu) и бяха преработени така, че да отразят началото на FP7 със започването на първите годишни работни програми съгласно специфичните програми, приети от Комисията на 21 декември 2006 година, и първите 42 покани за представяне на предложения., публикувани на следващия ден. С FP7, CORDIS сега е единственият надежден източник за покани за представяне на предложения, тъй като сега в Официален вестник са публикувани само референциите по FP7 за поканите за представяне на предложения..

Изпълнение на шестата рамкова програма

През 2006 година, годината на заключителните ангажименти по Шестата рамкова програма (2002-2006 година ), беше регистриран значителен напредък във всички области и хоризонтални теми на преработените работни програми. Повечето планирани покани за представяне на предложения бяха публикувани и оценяването на предложенията доведе до сключване на последните договори по FP6. Продължиха усилията за привличане на най-добрите изследователи и компании, организации и институции с най-много иновации, водещи участници в структурирането на европейското изследователско пространство; най-успешните схеми обхванаха стипендиите Мария Кюри (Marie Curie fellowships) и схемата ERA-NET. Няколко хиляди групи от 99 страни партньори по INCO бяха мобилизирани в дейности, обхващащи цялата Шеста рамкова програма, включително и в специфичното международно сътрудничество, отнасящо се до международни ангажименти като Цели на хилядолетието за развитие и конвенциите за биоразнообразието и за опустиняването.

В областта на науките за живота, геномиката и биотехнологията основните действия продължават в партньорството за клинични изпитания на европейските и развиващите се страни в борбата срещу СПИН, туберкулоза и малария. По отношение на качеството и безопасността на храните повечето дейности са свързани с полагането на основите за осъществяване на Биоикономика, базирана на знание (KBBE). След съобщението „Към Европейска стратегия за нанотехнологии” беше отбелязан напредък в осъществяването на плана за действие за надеждно развитие на нанонауките и нанотехнологиите. Платформата за европейско производство, базирана на научни изследвания и иновации с висока добавена стойност, се очаква да ускори степента на промишлено трансформиране в Европа. Осъществяването на плана за действие за екологичните технологии продължава с развитието на дейности, особено в политиката за устойчиво производство и потребление. Научните изследвания за глобалните промени и екосистемите, както и устойчивите енергийни и транспортни системи продължиха да допринасят значително за укрепване на Стратегията за устойчиво развитие на ЕС и за широк диапазон от други стратегии на ЕС, каквито са морската стратегия, глобалната система от системи за наблюдение на Земята и плана за действие относно околната среда и здравето.

Съществен напредък беше постигнат в 31 Европейски технологични платформи (ETP), обхващащи широк диапазон от области, от стоманодобива до въздушния транспорт, водата, кислорода и фотоелектричеството, и от наноелектрониката до взаимното обучение и знание за прогнозиране, които служат като средство за повишаване на конкурентоспособността на европейската промишленост посредством стратегически изследователски програми за действия. Съвместните технологични инициативи (JTI) включват специализирана правна структура за дългосрочни публично-частни партньорства, за да се осигури водещата роля на ЕС в ключовите технологични области. Обсъдени бяха шест съвместни технологични инициативи (иновативни лекарства, наноелектроника, вградени компютърни системи, аеронавтика и въздушен транспорт, водородни и горивни клетки и глобален мониторинг на околната среда и сигурността). Те привличат ключови индустриални партньори и бележат напредък на базата на пътната карта от ноември 2006 година.

Способността да се реагира на възникващите предизвикателства беше демонстрирана от спешната покана за представяне на предложения в отговор на кризата с птичия грип и работата по пандемичния грип. Научните изследвания, ориентирани към изработване на политики, са осъществени успешно посредством преки дейности на Съвместния изследователски център и чрез проектите за научна подкрепа на политиките (SSP), които са свързани с широк диапазон от политики на ЕС катооколна среда, устойчивост, здраве, земеделие и рибарство.

Пълното осъществяване на проекта за Нови и възникващи науки и технологии (NEST) породи широко признание на качеството и иновацията на интердисциплинарните програми, включително и в области като синтетична биология и „измерване на невъзможното“.

Регионалното измерение на европейското изследователско пространство отбеляза допълнителен напредък с продължаването на пилотната дейност „Региони на знание“ и развитието на нова дейност по транснационалното сътрудничество между регионалните клъстъри на знание („Региони на знание – 2“).

По отношение на изследователски инфраструктури, подкрепата за развитие на европейски подход към възникването на нови структури и за функционирането и разширяването на съществуващите инфраструктури беше осигурена по няколко начина, по-специално чрез подкрепа на стратегически дейности на Европейския стратегически форум за изследователски инфраструктури (ESFRI). По-конкретно, той участва в усъвършенстването на първата европейска пътна карта за изследователски инфраструктури, необходими за следващите 10 до 20 години. Този документ, публикуван през октомври 2006 година, определя 35 инфраструктурни проекта. Тази пътна карта е плод на двугодишно интензивно допитване и партньорски проверки.

По отношение на Фонда за научни изследвания за въглища и стомана (RFCS), решението на Съвета, което е в процес на подготовка, определя многогодишните технически нормативи за изследователската програма на Фонда за научни изследвания за въглища и стомана и ще доведе до първото преразглеждане на техническите насоки.

Продължи научният, техническият, правният и финансовият мониторинг на много дейности, започнати по предишните рамкови програми, по-специално петата рамкова програма, и редица проекти бяха завършени. Техните научно-технически резултати и социално-икономическо въздействие са предмет на постоянно действаща многогодишна програма за оценяване, за да се увеличи максимално и да се оптимизира техният иновационен потенциал и политическа приемственост. Очаква се технологичните планове за изпълнение да подпомогнат напредъка от знание към ноу-хау и да улеснят иновациите и създаването на капитал.

Развитие в държавите-членки и прилагане на отворения метод за координация

Научните изследвания и ревизираната Лисабонската стратегия

В резултат на новото начало на Лисабонската стратегия през 2005 година бяха подновени ангажиментите на всички действащи лица за активно следване на програмата за положителни икономически реформи. 2006 година беше първата година от осъществяването на националните програми за реформи на държавите-членки (NRP). Националните цели за инвестиции в R&D, които бяха определени от държавите-членки, отразяват приноса, който те възнамеряват да дадат за общите цели от Лисабон и Барселона и бяха използвани като средство за насочване на вниманието към политиката на структурните реформи, необходими за оптимизиране на въвеждащите фактори в процеса на R&D и иновации.

Въпреки че повечето държави-членки през 2006 година демонстрираха истинска ангажираност към изпълнението на националните програми за реформи и мнозинството от тях създадоха съгласувани стратегии за политика на R&D, редица държави-членки ще се нуждаят от допълнителни политически инициативи. Възобновеният стимул, даден на Лисабонската стратегия, предлага реална възможност за пробив, но за неговото постигане ще са необходими засилена ангажираност и ускорено развитие и прилагане.

Повишаването на частните инвестиции в R&D чрез увеличаване на лостовете за въздействие от страна на публичната политика продължава да бъде основно предизвикателство. Насочването към въпроси като укрепването на центрове с високо качество на научни изследвания, поощряването на трайни публично-частни партньорства и подобряването на сътрудничеството и обмена на знания между публичната научноизследователска база и частните предприятия продължава да бъде решаващо в това отношение, както и реформирането на публичната изследователска база с оглед да нараснат висококачествените научни изследвания и откликът към нуждите на частния сектор. В допълнение, трябва да се насърчава по-систематичен подход към R&D и иновациите, който осигурява съвместните действия с други политики за създаване на благоприятна бизнес среда за R&D и иновации.

Напредък към постигане на целта за 3%

Обемът на финансовите ресурси, определен за R&D, е показателен за ангажираността на една държава към генерирането и използването на ново знание, а също така е и определящ елемент за постиженията на държавата в областта на иновациите. Както се вижда от фигура 3.1, Обобщеният иновационен индекс (SII), който е мярка за общите постижения на държавата в областта на иновациите, е в силна корелация с интензивността на R&D, което означава, че интензивността на R&D е не просто един от факторите, а един от основните определящи фактори за иновационни постижения.

През 2005 година интензивността на R&D в ЕС възлиза на 1.84 % от БВП, без да дава признаци на възстановяване след нейната стагнация през 2001—2002 г. Трябва да се отбележи обаче, че последната налична информация все още не е актуализирана съобразно обновените ангажименти на държавите-членки в контекста на новото начало на Лисабонската стратегия.

На базата на интензивността на R&D могат да се очертаят три различни групи от държави. Първата група включва страни с интензивност на R&D над 2.4 % от БВП (Швеция, Финландия, Дания, Германия и Австрия), вече постигнали съществен напредък в превръщането си в икономики, базирани на знание. Втората група е от страни с интензивност, близка до средната за ЕС, със стойности между 1,5% и 2,1% от БВП (Франция, Белгия, Нидерландия, Обединеното кралство, Люксембург), което означава, че техните икономики се трансформират, но темпът на развитие би трябвало да се ускори. Третата и най –многобройна група включва страни с интензивност на R&D под 1,5% от БВП (въпреки че различията вътре в групата са големи), което показва, че тези страни все още трябва да догонват нивото на промяна към интензификация на знанието.

Фигура 3.1: Обобщен иновационен индекс в зависимост от интензивността на R&D

[pic]

Източник за интензивността на R&D: Генерална дирекция „Изследвания”- Данни : ЕВРОСТАТ, ОИСР

Забележка : Данните за интензивността на R&D за IT, NL, RO, UK, HR, TR, IS, CH, US, JP са за 2004 година; данните за AT, FI са за 2006 година

Източник SII : Европейски инвестиционни резултати за 2006 г

Сравнението на годишния темп на растеж на интензивността на R&D за всяка държава-членка, необходим за постигане на националната цел, с темпа на растеж, постигнат от 2000 г. насам (2000—2005 г.), позволява да оценим амбициозността на поставените цели (вж. фигура 3.2). Само ограничен брой страни (Австрия, Дания, Ирландия, Германия, Финландия) напоследък са показали темпове на растеж, които биха им били достатъчни да постигнат значителен напредък в осъществяването на целите. Всички останали страни трябва да увеличат значително своите усилия, за да достигнат нивото на амбициите, отразени в техните цели. Групата страни, които в последно време показаха отрицателен среден темп на растеж, ще трябва най-напред да преодолеят тенденцията на спад, което означава, че заложените цели са твърде амбициозни, а за напредък ще са необходими пакети от съществени реформи в политиката на R&D, съизмерими с техните цели.

Фигура 3.2: Интензивност на R&D,: средногодишен ръст (%) за 2000—2005 г. и средногодишен ръст (%), необходим за постигане на целта за 2010 г.

[pic]

Отворен метод на координация (OMC)

Съдейки по неотдавнашните развития в комплекса от мерки на държавите-членки по отношение на R&D, общата представа е, че те се присъединяват към поредица от сходни цели и предизвикателства и, явно или неявно, се ръководят от допитванията на европейско ниво (с помощта на отворения метод на координация или като следват съобщенията на Комисията) или чрез идентификация и трансфер на добри практики, установени в други държави-членки.

Комитетът за научни и технически изследвания (CREST ) прие своя окончателен доклад за втория цикъл на прилагане на Отворения метод на координация през юли 2006 година. Комитетът за научни и технически изследвания потвърди, че прилагането на Отворения метод за координация може да продължи да играе важна роля за укрепване и изравняване на политиките на държавите-членки, за да отговорят на предизвикателството за постигане на целите от Лисабон и Барселона. В своя доклад CREST призова държавите-членки да приемат комплексни подходи при очертаването на политика за научни изследвания и иновации, включително и осигуряване на подход, обхващащ управлението и въвеждането на политика. Резултатите на групата на CREST относно фискалните мерки за R&D впоследствие бяха използвани като източник на информация за съобщението на Комисията относно по-добро използване на данъчните стимули за поощряване на дейността в областта на R&D.

CREST реши да разработи допълнително трети цикъл в действието на отворения метод на координация и впоследствие проведе обсъждане с оглед на избирането на подходящи теми. Избраните теми (комплекс от политики в областта на R&D, координиращи структурните фондове и рамкова програма, R&D в услугите, интернационализация на R&D) бяха онези, към които проявиха интерес повечето делегации на Комитета за научни и технически изследвания и за които държавите-членки изразиха ясна воля да овладеят процеса и да осигурят необходимото ръководство, за да се насочат обсъжданията към осезаеми резултати.

В допълнение към работата по специфични въпроси на политиката в областта на R&D, през ноември 2006 година CREST се зае със специализирано взаимно обучение на базата на националните програми за реформи и докладите за напредък през 2006 година. В своя доклад за тази проява CREST посочва, че новото начало на Лисабонската стратегия е довело до положителни ефекти и призова политическите стратези да поддържат своя ангажимент относно процеса на реформи от Лисабон. CREST заключава, че в областта на политиката за R&D държавите-членки би трябвало да се ангажират с един непрекъснат цикъл на адаптиране на техните политики, приоритети и стратегии в светлината на нови предизвикателства, включително и чрез обсъждане на координирани действия с други държави-членки или на нивото на Общността. Освен това CREST призна, че е необходимо да се работи още повече за преодоляване на културното разделение между науката и промишлеността и за осъзнаване на потребността от по-голяма конкурентноспособност на научните среди.

Перспектива за бъдещето

Всички тези постижения подготвиха пътя за 2007 г., първата година от изпълнението на FP7 и година на нови големи развития на европейското изследователско пространство.

Подготвителната работа започна през втората половина на 2006 година с оглед започване на дебат за новите предизвикателства и бъдещите перспективи пред европейското изследователско пространство. Тази работа доведе до приемането на 4 април 2007 година на Зелена книга „Европейското изследователско пространство: Нови перспективи“ COM(2007)161), на базата на която в момента текат широк дебат и обществено допитване в цяла Европа. Въз основа на резултатите от дебата и допитването, се очаква през 2008 година да бъдат предложени нови инициативи.

Източници на допълнителна информация

Повече подробности се съдържат в работния документ на Комисията, придружаващ настоящия доклад. Допълнителна информация е публично достъпна в следните документи:

- Годишни мониторингови доклади за рамковата програма и специфичните програми, които предоставят кратко, независимо обобщение на напредъка и качеството на мерките за осъществяване на програмите.

- Доклади за оценка на петгодишен период, в които се проверяват осъществяването и постиженията на дейностите на Общността за научни изследвания за предходните пет години.

- Доклади за основните показатели, публикувани всяка година, осигуряващи набор от показатели за оценка на позицията на Европа в науката, технологията и иновациите.

- Статистики относно науката и технологията в Европа (Евростат): статистики относно бюджети за R&D, разходи за R&D, персонал на R&D и патенти в държавите-членки, с разбивки по региони.

- Научни изследвания и анализи, публикувани във връзка с програмите на Общността за R&D и решаването на въпроси, специфични за областите на R&D, които те обхващат.

Повечето от тези документи са достъпни в Интернет и могат да бъдат поръчани чрез Интернет страниците на Комисията:

- Портал на Европейския съюз, страница EUROPA: http://europa.eu/index_en.htm

- Страница на CORDIS, съдържаща изчерпателна информация относно Рамковата програма за научни изследвания и технологично развитие: http://cordis.europa.eu

- Страница на Генерална дирекция „Изследвания”на Комисията :

- http://ec.europa.eu/dgs/research/index_en.html

- Страница на Генерална дирекция „Информационно общество и медии“на Комисията: http://ec.europa.eu/dgs/information_society/index_en.htm

- Страница на Генерална дирекция „Предприятия и промишленост“на Комисията:

- http://ec.europa.eu/ /dgs/enterprise/index_en.htm

- Страница на Генерална дирекция „Енергетика и транспорт” на Комисията:

- http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/index_en.html

- Страница на Центъра за съвместни научни изследвания (JRC):

- http://www.jrc.ec.europa.eu

- Страница на Евростат: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page

[1] “В началото на всяка година Комисията изпраща доклад на Европейския парламент и на Съвета. Докладът включва информация относно осъществената дейност в областта на научните изследвания и технологичното развитие, както и на разпространяването на резултатите през предходната година, и работна програма за текущата година.”

[2] Решение № 1513/2002/EO от 27 юни 2002 г. Член 4 „В контекста на годишния доклад, който трябва да се представя от Комисията съгласно член 173 от Договора, Комисията следва да докладва подробно прогреса по отношение на прилагането на шестата рамкова програма, и по-специално прогреса към постигане на нейните цели и в съответствие с приоритетите…; Докладът трябва да включва и информация за финансовите въпроси и използването на средствата”.