BG Официален вестник на Европейския съюз C 51/48

Становище на Европейския комитет на регионите — „Принос към проверката за пригодност на Директивата за птиците и на Директивата за местообитанията“

(2016/C 051/10)

Докладчик: Roby BIWER (ПЕС/LU), член на Общинския съвет на Bettembourg, Люксембург

ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

ЕВРОПЕЙСКИЯТ КОМИТЕТ НА РЕГИОНИТЕ

Общи бележки

1. подчертава, че понастоящем едно от най-големите екологични предизвикателства е до 2020 г. да се спре загубата на биологично разнообразие и на естествени местообитания, да се преустанови влошаването на екосистемните услуги и те да бъдат възстановени в предишното им състояние;

2. припомня, че съгласно съответните съображения в Директивата за птиците (1) и в Директивата за местообитанията (2) (наричани по-долу „директиви за природата“) на Европейския съюз опазването, защитата и подобряването на качеството на околната среда са важни цели на Общността от общ интерес и че намаляването на популациите на дивите видове и на техните местообитания е сериозна заплаха за опазването на природната среда;

3. изразява загриженост, че според последните проучвания, като например доклада относно състоянието на околната среда в Европейския съюз (3), не може да се очаква, че потвърдената от Европейския съвет на 25 и 26 март 2010 г. цел за биологичното разнообразие за 2020 г. ще бъде постигната само на основата на досега предприетите или планирани действия;

4. споделя виждането на Европейската комисия, изразено в рамките на стратегията на ЕС за биологичното разнообразие (4), че пълното прилагане на директивите за природата е от основно значение за спиране на загубата на биологично разнообразие и за постигане на отделните цели, формулирани в стратегията;

5. посочва, че местните и регионалните власти имат ключова роля в прилагането на директивите за природата, и е убеден, че вследствие на тази ключова роля Европейският комитет на регионите има специфичен опит във връзка с директивите на ЕС за природата;

6. поради това би желал, по силата на своя политически мандат, да допринесе към текущия процес на проверката за пригодност на Европейската комисия (5) със специфичния си опит с директивите на ЕС за природата и поради това взема отношение по различните въпроси, повдигнати от Европейската комисия;

Значимост

7. счита, че съображенията и целите, залегнали в директивите за природата, са валидни и днес, и че поради това самите директиви за природата са абсолютно необходими за опазването на видовете и техните местообитания, както и на типовете местообитания в Европейския съюз;

8. подчертава, че директивите на ЕС за природата засягат всички основни заплахи за видовете, техните местообитания и типовете местообитания в Европейския съюз;

9. изразява изключително дълбока загриженост от това, че разпоредбите на директивите за природата все още не са напълно транспонирани във всички държави членки; посочва, че някои зони от Натура 2000 все още нямат правен статут, често липсват планове за управление, както и специфични защитни мерки, и призовава за по-тясното включване на местните и регионалните власти в изпълнението на тези задачи;

10. посочва, че целта на директивите за природата е постигането на широкообхватно опазване на видовете, които най-спешно се нуждаят от защита, на техните местообитания и на типовете местообитания във всички области на политиката, и че поради това едно от предизвикателствата в бъдеще ще бъде въпросите на опазването на природата да бъдат включени в други области на политиката, като например селскостопанската политика, където аспектите на опазването на природата все още не се отчитат оптимално;

11. смята, че на този фон директивите за природата са извънредно важни за опазването на видовете, техните местообитания и на типовете местообитания от отрицателни въздействия и заплахи на местно и регионално равнище, като например загуба или фрагментиране на местообитанията, замърсяване и разпространение на чужди животински и растителни видове;

Ефективност

12. отчита факта, че състоянието на видовете, техните местообитания и типовете местообитания се е подобрило значително в областите, в които са били приложени директивите за природата (6), поради което счита, че целите на тези директиви могат да бъдат постигнати посредством пълното им прилагане;

13. подчертава, че голям брой конкретни примери в доклада относно състоянието на околната среда в Европейския съюз показват, че държавите членки и местните и регионалните власти играят ключова роля в опазването на видовете и местообитанията;

14. изразява крайна загриженост от това, че успехите в опазването на видовете и местообитанията, дължащи се на прилагането на директивите за природата, са ограничени по обхват и непълни, тъй като природозащитният статус на преобладаващата част от видовете и от типовете местообитания все още е незадоволителен, а при значителен дял от тях дори има опасност от по-нататъшно влошаване;

15. отбелязва също, че биологичното разнообразие извън зоните, защитени в съответствие с директивите за природата, не показва подобно положително развитие както това в рамките на мрежата Натура 2000, което се проявява например в драматичната загуба на широко разпространени птичи видове;

16. изразява убеждението си, че дебатите между различни типове заинтересовани страни във връзка с някои от видовете, които могат потенциално да навредят, могат да бъдат решавани с помощта на ясни инструкции в плановете за управление, които да начертават редица мерки и да бъдат съответно обезпечени с финансови и човешки ресурси, така че да се гарантират общественото здраве и обществената безопасност, да се избягват сериозни вреди и да се компенсират тези, които са неизбежни;

17. призовава Европейската комисия и държавите членки да оказват подкрепа на местните и регионалните власти при пълното прилагане на изискванията на директивите за околната среда; това се отнася най-вече за определянето и правната защита на зоните от Натура 2000 и за определянето на конкретни цели за съхраняването, с оглед на опазването на видовете и местообитанията посредством мерки за съхраняване или възстановяване, както и с оглед на необходимите финансови средства, включително разглеждане на въпроса с липсата на финансиране и необходимостта да се опрости достъпът до наличните източници на финансиране (7);

18. насърчава Европейската комисия да приеме по-ефективни ръководства за прилагане и да актуализира вече съществуващите ръководства така, че да бъдат лесни за разбиране и да са налични на различните езици на държавите членки, да бъдат удобно достъпни чрез общ интернет портал (8), да отчитат съществуващата съдебна практика и, където е необходимо, да разглеждат особеностите на различни сектори;

19. призовава Комисията да наблегне повече върху информацията, образованието и повишаването на осведомеността, най-вече по отношение на ползата от мерките за защита на природата и на зоните от Натура 2000, и да разшири например съществуващия Natura 2000 Network Viewer на Европейската агенция за околната среда до всеобхватна географска онлайн информационна система, която систематично да осведомява обществеността, планиращите органи, ползвателите на земята и други заинтересовани лица за всички аспекти на прилагането на директивите за природата във връзка с отделните зони от Натура 2000;

20. поради това е убеден, че посочените недостатъци и обезпокоителният природозащитен статус на много типове местообитания и видове не могат да се обяснят с неефективността на директивите за природата, а че, напротив, тези директиви са се доказали като много ефективни инструменти за опазване на биологичното разнообразие;

Ефикасност

21. отбелязва най-напред, че съхраняването на биологичното разнообразие е на първо място обществена задача, която трябва да бъде изпълнена чрез възприемане на устойчиви, трайни и глобално приложими начин на живот и икономика;

22. подчертава, че в обществената консултация на Европейската комисия (9) малките и средните предприятия не са посочили директивите за природата сред десетте най-обременяващи от финансова гледна точка законодателни акта;

23. изразява съжаление, че в някои случаи за планиращите органи, ползвателите на земи и други ключови сектори са възниквали ненужни разходи, например поради забавено или непълно определяне на зони от Натура 2000; същевременно обаче отбелязва, че различните разходи за отделните местни и регионални власти могат да се обяснят с понякога неравномерното разпределение по региони на видовете и типовете местообитания, както и съответно на необходимите мерки за защита на природата;

24. подчертава, че много зони от Натура 2000 предоставят важни и доходоносни екосистемни услуги на местно и регионално равнище (10), например под формата на здравни услуги, съхранение на CO2, водозадържане, пречистване на водни ресурси, опазване чистотата на въздуха или предотвратяване на почвена ерозия;

25. отбелязва, че актуалните научни изследвания (11) потвърждават отличното съотношение между разходи и ползи на местно и регионално равнище, тъй като екологичните, социалните и икономическите ползи далеч надвишават разходите за прилагането на директивите за природата;

26. отбелязва предоставяните от мрежата „Натура 2000“ възможности за създаване на работни места и генериране на приходи в сектора на екологосъобразния туризъм и отдиха сред природата. Във връзка с това подчертава особеното значение на създаването на нови възможности за бизнес в необлагодетелстваните селски райони;

27. поради това счита, че изпълнението на директивите за природата е свързано, естествено, с разходи, които обаче са нужни за опазването на биологичното разнообразие, включително от съображения за устойчивост, и са пропорционални на далеч по-големите и само частично остойностими ползи от тези директиви;

Съгласуваност

28. е убеден, че всяка от двете директиви за природата сама по себе си е отличен пример за стегнато, разбираемо, последователно, систематично и, следователно, като цяло добре насочено законодателство;

29. освен това счита, че взети заедно, двете директиви за природата са успешни инструменти на законодателството, тъй като функционират по сходен начин, не си противоречат взаимно и се допълват целесъобразно по отношение на предвидените мерки за защита, изграждайки заедно системата от предпазни мерки, известна като Натура 2000;

30. изхождайки от факта, че директивите за природата са в съзвучие с други законодателни актове на ЕС в областта на околната среда, припомня предприетото изрично за целта изменение на Директивата за ОВОС (12); същевременно обаче насърчава държавите членки, както и местните и регионалните власти да координират по-добре прилагането на различните законодателни актове в областта на околната среда, като например ускорят интегрирането на процедурите за разрешаване, мерките за мониторинг и задълженията за докладване;

31. счита, че подобряването на координацията между процесите на планиране в съответствие с директивите за природата и с Рамковата директива за водите (13), както и евентуално с директивите за ОВОС и за СЕО (14), би могло да бъде полезно както за опазването на околната среда, така и за да се избегнат излишни разходи;

32. призовава държавите членки да си сътрудничат с местните и регионалните власти и да им оказват подкрепа при практическото прилагане на законодателството, като например Регламента на ЕС относно инвазивните чужди видове (15);

33. смята за проблематичен факта, че — независимо от добрата интеграция на директивите на ЕС за околната среда в останалото законодателство на ЕС в областта на околната среда и с оглед на постигането на целите на директивите за природата — други секторни политики на Европейския съюз, като например общата селскостопанска политика, общата политика в областта на рибарството или политиката в областта на енергетиката и транспорта, все още не допринасят достатъчно за опазването на биологичното разнообразие (16);

34. смята, че е абсолютно необходимо в междинния доклад на Европейската комисия относно структурните и инвестиционните фондове да бъде включено задължение за всички проекти, финансирани от ЕС, да се извършва оценка на биологичното разнообразие (17);

35. призовава освен това Европейската комисия да предложи, в рамките на Европейската стратегия за биологичното разнообразие, законодателна рамка за защита на видовете и местообитанията извън зоните от Натура 2000, както и на видовете, които не са обект на строги мерки за защита, с цел да се предотврати нетна загуба на биологично разнообразие и екосистемни услуги (18);

36. предвид всичко това е убеден, че директивите за природата са подходящи за постигането на заложените в тях цели, но е необходимо да се предприемат допълнителни усилия, за да се спрат вредните за биологичното разнообразие действия в другите области на политиката, които не са обхванати от директивите за природата;

Добавена стойност на ЕС

37. признава, че директивите за природата допринесоха значително за по-единен и ефикасен подход към опазването на природата и видовете и за по-високи минимални стандарти в тези правни области в регионите на различните държави — членки на ЕС;

38. отбелязва, че разнообразието на видовете на местообитанията в Европа е трансгранично и неравномерно разпределено, поради което за ефективното им опазване отвъд границите на държавите членки е необходим единен за целия ЕС подход, който да координира усилията на държавите членки;

39. припомня, че директивите на ЕС за природата са основният инструмент, чрез който Европейският съюз изпълнява международните си ангажименти по Конвенцията за биологичното разнообразие (КБР) и други международни споразумения, като например Конвенцията за опазване на дивата европейска флора и фауна и природните местообитания (Бернска конвенция), както и Конвенцията за опазване на мигриращите видове диви животни (Бонска конвенция, CMS), и така оказва положително влияние върху биологичното разнообразие и дивата флора и фауна в рамките на Европейския съюз и извън него;

40. изразява убеждението, че директивите за природата допринесоха значително за създаването на единни стандарти за защита в държавите членки, осигурявайки на икономическите оператори ясна рамка с равни условия на конкуренция на единния европейски пазар;

41. изтъква в този контекст, че на равнището на Европейския съюз повече от всякога е необходимо единно законодателство, за да се постигнат целите на стратегията на ЕС за биологичното разнообразие и на международните конвенции, и че директивите за природата представляват отлична основа за това;

Заключителни бележки

42. е убеден, че евентуалните проблеми във връзка с опазването на видовете и местообитанията не се коренят в самите директиви за природата, а обикновено са свързани с прилагането им на местно, регионално и национално равнище;

43. счита, че поради тези причини — а също и предвид факта, че първоначалните колебания при тълкуването на директивите за природата до голяма степен бяха изяснени чрез съдебната практика на Съда на Европейския съюз — не е препоръчително директивите за природата да се отварят за преразглеждане;

44. смята освен това, че би било по-добре директивите за природата да не се преразглеждат — не на последно място и поради това, че местните и регионалните власти се нуждаят от повече време, за да приложат възможните и предвидените по силата на директивите, но все още нереализирани мерки, като например все още липсващите планове за управление, за да се оползотвори максимално потенциалът на тези директиви;

45. с оглед на интересите на различните групи, които прилагат директивите за природата, изразява сериозни опасения, че евентуалното отваряне на съществуващото законодателство с цел преразглеждане би довело до продължителни дискусии между засегнатите от законодателството групи от обществото, последвани от десетилетия на правна несигурност;

46. изразява загрижеността си от разрушаването на отделни територии от Натура 2000 и от настоящия мащаб на незаконното убиване и улов на птичи и други животински видове, и е убеден, че са необходими по-големи усилия на всички управленски равнища, за да се изпълняват изискванията за мониторинг и прилагане на директивите за природата;

47. поради това смята за абсолютно необходимо Европейската комисия да приеме сериозно ролята си на пазител на правото на Съюза и я призовава да се отнася сериозно към жалби относно прилагането на правото на Съюза и, когато е целесъобразно, да започва процедури за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка;

48. препоръчва на Европейската комисия да използва процедурата на проверка за пригодност, за да изтъкне значението на по-доброто прилагане на директивите за природата от страна на държавите членки, и приветства всеки приет от държавите членки подход за включване на местните и регионалните органи в прилагането.

Брюксел, 4 декември 2015 г. Председател на Европейския комитет на регионите Markku MARKKULA

(1) Директива 2009/147/EО (ОВ L 20, 26.1.2010 г., стр. 7).

(2) Директива 92/43/ЕИО (ОВ L 206, 22.7.1992 г., стр. 7).

(3) COM(2015) 219 final.

(4) COM(2011) 244 final.

(5) Вж. мандата на Европейската комисия:

http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/fitness_check/docs/Mandate%20for%20Nature%20Legislation.pdf

(6) Вж. COM(2015) 219 final.

(7) Вж. CdR 112/2010 fin и CdR 8074/2013.

(8) Вж. Доклада на КР относно ОТВ за 2015 г.

(9) Вж. http://europa.eu/rapid/press-release_IP-13-188_bg.htm

(10) Brink/Badura/Bassi/et al., Estimating the Overall Economic Value of the Benefits provided by the Natura 2000 Network („Оценка на общата икономическа стойност на ползите от мрежата Натура 2000“), 2011 г.

(11) Докладите на ЕС доказват, че цялостната реализация на всички зони от Натура 2000 би струвала на държавите членки приблизително 6 милиарда евро годишно. В замяна на това зоните от Натура 2000 предоставят екосистемни услуги на стойност до 300 милиарда евро, а също така имат потенциал за създаване на до 8 милиона работни места.

(12) Директива 2014/52/EС (ОВ L 124, 25.4.2014 г., стр. 1).

(13) Директива 2000/60/EО (ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. 1).

(14) Директива 2001/42/EО (ОВ L 197, 21.7.2001 г., стр. 30).

(15) Регламент (EС) № 1143/2014 (ОВ L 317, 4.11.2014 г., стр. 35).

(16) Вж. CdR 112/2010 fin; CdR 22/2009 fin, както и Доклада на КР относно ОТВ за 2015 г. (конфликти с регионалната политика).

(17) Вж. CdR 4577/2013 fin.

(18) Вж. CdR 4577/2013 fin и Резолюция 2011/2307 (INI) на ЕП.