[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 21.10.2009

COM(2009) 554 окончателен

2009/0165 (COD)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на международна закрила в държавите-членки (преработена)

{SEC(2009) 1376}{SEC(2009) 1377}

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

Контекст на предложението

1.1. Основания и цели на предложението

Настоящото предложение е преработване на Директива 2005/85/EО на Съвета от 1 декември 2005 г. относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите-членки[1] (наричана по-нататък „директивата за процедурите за убежище“).

Получените мнения от заинтересованите страни в отговор на допитването от зелената книга[2] показаха, че на национално равнище са налице разнородни разпоредби, както и недостатъци по отношение на нивото на процедурните гаранции за кандидатите за убежище, които произтичат основно от това, че понастоящем директивата предоставя на държавите-членки значителни възможности да действат по собствена преценка. Съответно, чрез тази директива не може да се предложи подходяща подкрепа на директивата за признаването[3] и да се гарантира взискателно разглеждане на молбите за международна закрила в съответствие с международните и общностните задължения на държавите-членки по отношение на принципа за невръщане.

Както бе посочено в плана за политика в областта на убежището[4], настоящото предложение е част от инициативи, които имат за цел да гарантират по-висока степен на хармонизация и по-добри стандарти на международна закрила в целия Съюз. Очаква се предвидените мерки да подобрят съгласуваността между инструментите на ЕС в областта на убежището, да опростят, рационализират и консолидират процедурните разпоредби в целия Съюз, както и да доведат до това решенията за определяне на първа инстанция да станат по-солидни, като по този начин се предотвратят злоупотребите и се подобри ефикасността на процеса на предоставяне на убежище.

Настоящото предложение е свързано с предложението на Комисията за регламент за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището[5], чиято цел наред с другото е да се предостави практическа помощ на държавите-членки с оглед подобряване на качеството на вземането на решения в областта на убежището.

Що се отнася до финансовата и административната тежест, която предвидените мерки оказват върху държавите-членки, подложени поради особеното си географско или демографско положение на конкретен и несъразмерен натиск върху системите си на убежище, ще бъдат мобилизирани ресурсите на Европейския фонд за бежанците, за да се осигури подходяща подкрепа на тези държави-членки и да се гарантира, че тежестта ще бъде разпределена по-справедливо между всички държави-членки. Освен това Европейската служба за подкрепа в областта на убежището ще координира и подкрепя общи действия, за да подкрепя държавите-членки, подложени на особен натиск, и в по-общ план да помага на държавите-членки да намират най-ефективните от гледна точка на разходите способи за прилагане на предвидените мерки чрез обединяването на добрите практики и структурирания обмен на експертен опит от най-високо ниво.

1.2. Общ контекст

Работата по изграждане на общата европейска система за убежище (ОЕСУ) започна веднага след влизането в сила на Договора от Амстердам през май 1999 г. въз основа на принципите, одобрени от Европейския съвет в Тампере. По време на първата фаза на ОЕСУ (1999—2005 г.) целта бе да се хармонизира правната рамка в държавите-членки въз основа на минимални стандарти. Директивата за процедурите за убежище беше последният от петте законодателни акта на ЕС в областта на убежището. Тя има за цел да установи минимални стандарти относно процедурите в държавите-членки за предоставяне или отнемане на статут на бежанец.

Настоящото предложение е отговор на призива от Програмата от Хага да се представят на Съвета и Европейския парламент предложения за инструментите от втората фаза с оглед на тяхното приемане преди края на 2010 г. Целта му е да се отстранят недостатъците в процедурите за предоставяне и отнемане на международна закрила и да се осигурят по-високи и по-хармонизирани стандарти за закрила, като по този начин се върви напред към обща процедура за убежище и единен статут, както е набелязано в заключенията на Европейския съвет в Тампере и потвърдено в Програмата от Хага.

В приложената към настоящото предложение оценка на въздействието е включен подробен анализ на проблемите, установени във връзка с тази директива и отнасящи се до подготовката, извършена за нейното приемане, посочени са и са оценени варианти на политика и е посочен и оценен предпочитаният вариант на политика.

1.3. Съвместимост с други политики и цели на Съюза

Настоящото предложение е в пълна съгласуваност със заключенията на Европейския съвет в Тампере от 1999 г. и с Програмата от Хага от 2004 г. относно създаването на ОЕСУ. То представлява също отговор на призива на Европейския съвет, изразен в Европейския пакт за имиграцията и убежището, приет на 17 октомври 2008 г.[6], за представяне на предложения за установяване най-късно до 2012 г. на единна процедура за убежище, предоставяща общи гаранции.

Допитване до заинтересованите страни

Понастоящем Комисията разполага с голям обем информация за прилагането на директивата, както и обширни данни за недостатъците в разпоредбите на директивата и за начина, по който тя се прилага на практика.

- През месец юни 2007 г. Комисията представи зелена книга , имаща за цел установяването на възможни варианти за формулиране на втората фаза на ОЕСУ. В рамките на общественото допитване бяха получени 89 отговора от широк кръг заинтересовани страни . Повдигнатите въпроси и направените предложения по време на допитването осигуриха базата за плана за политика, в който се набелязват мерките, които Комисията възнамерява да предложи за следващите години, за да приключи втората фаза на ОЕСУ, включително предложението за изменение на директивата за процедурите за убежище. Комисията извърши внимателен анализ на мерките за транспониране , за които я уведомиха държавите-членки.

- На 6 експертни срещи , организирани от Комисията между февруари 2008 г. и януари 2009 г., бяха обсъдени прилагането на директивата и възможни начини за справяне с настоящите недостатъци в общностната рамка за процедурите за убежище. В тези консултации участваха правителствени експерти (4 експертни срещи, проведени на 25.2.2008 г., 29.9.2008 г., 25.11.2008 г. и 12.1.2009 г.), НПО (8.1.2009 г.), ВКБООН и юристи, предоставящи в рамките на национални процедури правни съвети на кандидати за убежище (17.3.2008 г.). Участниците обсъдиха основните елементи на директивата. Тези обсъждания предоставиха на Комисията ценна информация за областите, които ще бъдат разгледани в настоящото предложение. Участващите в допитването страни изразиха общо съгласие за постигане на още по-голямо сближаване на процедурните разпоредби и за предоставяне на кандидатите за международна закрила на подходящи гаранции, като по този начин се осигурява ефикасно и справедливо разглеждане на молбите им в съответствие с директивата за признаването. Някои държави-членки обаче подчертаха необходимостта да се запази известна степен на гъвкавост по отношение на организирането на процедурите за убежище и да се запазят процедурните разпоредби, целящи предотвратяване на злоупотребите, а други държави-членки изразиха предпочитание недостатъците в настоящата рамка да се отстранят чрез практически мерки за сътрудничество, а не посредством законодателна намеса.

- За Комисията бе проведено външно проучване , в което бяха анализирани съществуващите доказателства и резултати от допитванията.

- Бяха получени допълнителни данни от отговорите на подробни въпросници , изпратени от Комисията на всички държави-членки и на заинтересованите страни от гражданското общество.

- Също така, важна информация за прилагането на директивата се сдържаше докладите по проектите, съфинансирани от Европейския фонд за бежанците , и в доклада за процедурите за убежище в участващите в Междуправителствена конференция държави ( синята книга ).

Въз основа на резултатите от зелената книга и допитванията до правителствени експерти и от гражданското общество, коментарите от академичните среди, отговорите на държавите-членки на въпросниците и проведения от Комисията анализ на мерките за транспониране, бяха набелязани два основни проблема. Минималните стандарти са а) недостатъчни и б) неясни и по този начин не могат да осигурят справедливо и ефикасно разглеждане на молбите. Сериозните пропуски, посочени от много коментатори и заинтересовани страни, бяха взети предвид от Комисията и тя реши да предложи процедурни гаранции и понятия, които са от основно значение за надеждното определяне на необходимостта от международна закрила в съответствие с директивата за признаването. Тези предложния включват inter alia гаранции, чрез които кандидатите придобиват реална възможност да обосноват молбите си за международна закрила, и още — специални гаранции за уязвимите кандидати и разпоредби за качествено вземане на решения. Тези норми са от изключително важно значение за предотвратяване на злоупотребите и запазване на високите стандарти на системите за убежище. Във връзка с това Комисията взема предвид в предложението си и загрижеността, изразена от държавите-членки относно повтарящите се и очевидно неоснователни молби. Накратко, настоящото предложение има за цел да въведе необходимите условия за това процедурите за убежище в Общността да станат достъпни, ефикасни, справедливи и при провеждането им да се отчита контекстът.

Правни елементи на предложението

3.1. Обобщение на предложеното действие

Основната цел на настоящото предложение е да се осигурят по-високи и по-последователни стандарти за процедурите за предоставяне или отнемане на международна закрила, които да гарантират, че нуждите от закрила на гражданите на трети страни или на лицата без гражданство ще бъдат разглеждани по подходящ начин в съответствие с международните и общностните задължения на държавите-членки.

Настоящото предложение има за цел да подобри ефикасността и качеството на вземането на решения чрез поставяне на акцента („frontloading“) върху предоставянето на услуги, съвети и експертен опит, и насърчаване на държавите-членки да постигнат в разумен срок надеждно определяне на нуждата от международна закрила на първа инстанция . Подобряването на ефикасността и качеството на процеса на предоставяне на убежище следва а) да позволи на държавите-членки да разграничават бързо лицата, търсещи убежище, от останалите мигранти при пристигане на смесени групи мигранти, като по този начин се оптимизират необходимите трудови и административни ресурси, за да се установят и изпълнят приложимите процедури (завръщане, убежище, статут на хуманитарна закрила, екстрадиране и т.н.); б) да позволи на компетентните за предоставянето на убежище органи да вземат солидни решения, основани на пълни и добре установени фактически обстоятелства на молбата, да се подобри възможността за защита на отрицателните решения и да се намали рискът от отмяната им от апелативен орган; в) да позволи на служителите, отговорни за предоставянето на убежище, да разкриват по-добре случаите на неоснователни молби и на злоупотреба с молби, включително такива, които се основават на фалшива самоличност или националност ; г) да се намалят разходите на държавите-членки за приемане и да се подпомогнат усилията им за отстраняване от територията на търсещите убежище лица , чиято молба е отхвърлена, тъй като необходимостта от убежище ще бъде определена по-добре и по-бързо и повече случаи ще бъдат решени окончателно още на първа инстанция. Истинските бежанци и лицата, нуждаещи се от субсидиарна закрила, ще се възползват от по-бърз достъп до правата, заложени в директивата относно признаването.

Предложението има за цел също да се опростят и консолидират процедурните понятия и механизми и да се подобри съгласуваността между инструментите в областта на убежището. Хармонизирането следва inter alia да доведе до ограничаване на вторичните движения на търсещите убежище лица между различните държави-членки, доколкото тези движения се дължат на различаващите се процедурни разпоредби.

В това отношение предложението разглежда следните въпроси:

1. Съвместимост между различните инструменти в областта на убежището

С оглед на това да се улесни последователното прилагане на достиженията на правото в областта на убежището и да се опростят процедурните разпоредби , предложението предвижда единна процедура, като по този начин става ясно, че молбите следва да се разглеждат при отчитане и на двете форми на международна закрила, заложени в директивата за признаването. В предложението допълнително се уточняват приложимите правила при единната процедура, като задължителната последователност на действията при проучване на нуждата от закрила във връзка със статута на бежанец и статута на лице под субсидиарна закрила, а настоящите правила за отнемане на статута на бежанец вече ще обхващат и случаите на отнемане на статута на лице под субсидиарна закрила. Тези изменения отразяват отдавнашна цел на политиката на Комисията в областта на убежището[7] и имат за цел осигуряването на последователност с директивата за признаването. Освен това, за да се изясни обхватът на директивата ratione materiae, в предложението се уточнява, че процедурните принципи и гаранции, посочени в директивата за процедурите за убежище, се прилагат за кандидати, които са обект на процедурите съгласно регламента от Дъблин[8] във вторите държави-членки, и в предложението още се подчертава, че понятието за негласно оттегляне на молбите не следва да бъде пречка за кандидатите да получат повторно достъп до процедурите за убежище в отговорната държава-членка.

2. Достъп до процедурите

В предложението се предвиждат редица гаранции, целящи подобряването на достъпа до процедурите за убежище. Първо, в обхвата на директивата изрично се включват териториалните води и се уточняват задълженията на граничната охрана, полицията и персонала на местата за задържане. В предложението се предвижда също краен срок за изпълнение на формалностите, свързани с подаването на молба, и се въвеждат гаранции, позволяващи de facto на лицата, търсещи убежище, да изразят молбата си за закрила, когато се намират на гранично-пропускателните пунктове или в местата за задържане преди репатриране. Тези гаранции включват достъп до информация за процедурите, които да се следват, за да се поиска международна закрила, достъп до организации, предоставящи правни съвети на търсещите убежище, както и разпоредби за гарантиране на комуникацията между компетентните органи и съответното лице.

3. Процедурни гаранции в процедурите на първа инстанция

Предложението цели увеличаването на общото ниво на справедливост на процедурите за убежище, като води по този начин до по-последователно прилагане на договорените процедурни принципи и гаранции. Предложените изменения са повлияни до голяма степен от развиващата се съдебна практика на Съда на Европейските общности относно общите принципи на общностното право, като правото на защита, принципа за равнопоставеност на страните и правото на ефективна съдебна защита. Друг основен източник на вдъхновение за разработването на допълнителни процедурни гаранции за кандидатите за убежище е съдебната практика на Европейския съд за правата на човека. Във връзка с това основната цел на предложението е кандидатът да получи адекватна истинска възможност да подкрепи молбата си за международна закрила и да се гарантира, че компетентните органи ще оценят сериозно нуждите на кандидата от закрила. Предвид гореизложеното чрез предложените изменения:

а) се намаляват изключенията от процедурните принципи и гаранции, посочени в настоящата директива. По-специално, премахва се възможността да се пропусне личното интервю при ускорените процедури;

б) се предвиждат допълнителни гаранции, като правото на безплатна правна помощ за кандидати за международна закрила при процедури на първа инстанция;

в) се въвеждат специални гаранции за уязвими лица, търсещи убежище. Тези гаранции включват inter alia правила за съдебномедицинските доклади, освобождаване на някои категории кандидати от ускорени процедури или процедури на границата, както и процедурни разпоредби с цел установяване на компонентите на молбата при случаи на преследване въз основа на пола и/или възрастта.

Предвидените мерки ще допринесат inter alia за предотвратяване на процедурните злоупотреби чрез подобряване на информираността на кандидатите относно приложимите изисквания, което ще доведе inter alia до по-добро съблюдаване на процедурните задължения. Тези мерки ще подкрепят също усилията на компетентните за убежището органи да вземат солидни и защитими решения въз основа на пълни и добре установени фактически обстоятелства на молбата.

4. Процедурни понятия и механизми

За да се постигне целта за изграждане на обща процедура за убежище, предложението е предназначено да доведе до консолидиране на най-важните процедурни понятия и механизми и до по-добро изясняване на функционалната им роля в процедурите за убежище. Това се отнася най-вече за основанията за недопустимост, включително понятието за сигурна трета страна, ускорените процедури и очевидно неоснователните молби, понятието за последващи молби и за сигурна страна на произход. Понятията и механизмите от директивата следва да станат по-последователни и опростени , като същевременно осигурят на компетентните за убежището органи необходимите процедурни механизми за предотвратяване/отговор на злоупотребите и за бърза обработка на очевидно неоснователните или не толкова сложни молби.

В предложението се пояснява относно решенията за недопустимост, че съответният кандидат следва да може да изложи пред органите възгледите си за прилагането на основанията за недопустимост, преди да е взето решение за недопустимост на молбата. Освен това с предложението се премахва понятието за европейска сигурна трета страна, а основанията за субсидиарна закрила се включват в списъка с изискванията по същество за прилагане на понятието за сигурна трета страна.

Чрез предложението се преразглеждат също настоящите разпоредби за ускорените процедури, като се предоставя ограничен и изчерпателен списък с основания за ускорено разглеждане на очевидно неоснователните молби и се подчертава, че решаващият орган трябва да разполага с достатъчно време, за да проведе взискателно разглеждане на молбите в тези случаи. Същевременно предложението запазва и доразработва разпоредбите на директивата за запазване на високите стандарти на процедурите, особено при обработка на молби, съставени при измама и злоупотреба. Във връзка с това чрез измененията се въвежда задължение за кандидатите да сътрудничат на компетентните органи за установяване на самоличността им и на другите елементи от молбата. Тази разпоредба следва да действа съвместно с настоящите стандарти, които позволяват на държавите-членки да разглеждат като очевидно неоснователни молбите, които се базират на фалшива информация или документи за самоличността или националността на кандидата, и да ускорят разглеждането на тези молби.

Предвидените мерки за качествено вземане на решения, включително разпоредбите за личните интервюта, експертните съвети и обучението, следва да повишат подготвеността на служителите, отговорни за предоставянето на убежище, за навременно откриване на случаите на измама или злоупотреба. Подчертаването на принципа за един решаващ орган придава допълнителна сила на тези мерки. За това изменение са взети предвид институционалните разпоредби на повечето държави-членки и то е необходимо за осигуряване на институционален експертен опит и на солидни решения за определяне, основани на пълни и добре установени фактически обстоятелства. То също така ще допринесе за консолидирането на процеса на предоставяне на убежище и за подобряването на качеството на разглеждане на молбите на първа инстанция, като по този начин ще предотвратява злоупотребата с процедурите.

Предлага се също да се рационализира процесът на предоставяне на убежище, като се въведат крайни срокове за процедурите на първа инстанция. Предвиденият общ шестмесечен срок е установен, като са взети предвид законодателните изменения и/или практики в повечето държави-членки, до които Комисията се допита при изготвяне на измененията[9]. Този срок е от важно значение за подобряване на ефикасността на разглеждането на молбите, като чрез него се намаляват разходите за приемане, улеснява се отстраняването на търсещите убежище лица, чиято молба е отхвърлена, и се осигурява по-бърз достъп до закрила за истинските бежанци и лицата, нуждаещи се от субсидиарна закрила. Измененията предвиждат също възможността в отделни случаи за удължаване на срока с още 6 месеца. За да се предостави достатъчно време на държавите-членки за адаптиране и реорганизиране на националните им процедури в съответствие с предложените срокове, се въвежда отлагане с 3 години на крайния срок за транспониране на тези изменения.

Освен това предложението има за цел преразглеждането на някои елементи на понятието сигурна страна на произход, като се премахва понятието за минимален общ списък на сигурни страни на произход и се консолидират общите обективни критерии за определяне на национално равнище на трети страни като сигурни страни на произход. Предложените изменения следва да доведат до по-последователно прилагане на понятието сигурна страна на произход въз основа на общи изисквания по същество, редовни прегледи на ситуацията в страните, определени като сигурни, и процедурни гаранции, които се прилагат еднакво във всички държави-членки, избрали този механизъм.

За да се намалят причините за повторение на молбите, в предложението се уточнява, че кандидатът и решаващият орган следва да положат всички необходими усилия, за да бъдат установени и оценени елементите на първоначалната молба, в съответствие с изискването за сътрудничество, посочено в член 4, параграф 1 от директивата за признаването. Чрез предложението се консолидират допълнително разпоредбите на директивата относно последващите молби, за да се позволи на държавите-членки да обвържат подаването на последваща молба с провеждането на тест за допустимост в съответствие с принципа на присъдено нещо и да правят изключение от принципа за правото на оставане на територията при няколко последващи молби, като по този начин се предотвратяват злоупотребите с процедурите за убежище.

5. Достъп до ефективна защита

Предложението улеснява достъпа до ефективна защита за кандидатите за убежище в съответствие с общностните и международните задължения на държавите-членки. В това отношение предложението е повлияно до голяма степен от развиващата се съответна съдебна практика на Съда на Европейските общности и на Европейския съд за правата на човека. Първо, в предложението се предвижда пълно преразглеждане ex nunc на решенията на първа инстанция от съд и се уточнява, че понятието за ефективна защита изисква както преглед на фактите, така и на правните аспекти. Освен това, предложението има за цел процедурата по обжалване съгласно директивата да бъде приведена в съответствие с принципа за равнопоставеност на страните, като в предложението се предвижда, освен някои ограничени изключения, автоматичен суспендиращ ефект на жалбите срещу решения на първа инстанция по молби за международна закрила.

3.2. Правно основание

Настоящото предложение изменя Директива 2005/85/ЕО и използва същото правно основание като този акт, а именно член 63, първи параграф, точка 1, буква г) от Договора за ЕО. Измененията, отнасящи се до процедурните стандарти, свързани със статута на лице под субсидиарна закрила, се основават на член 63, първи параграф, точка 2, буква а) от Договора за ЕО.

Член 1 от протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, постановява, че Ирландия и Обединеното кралство могат да решат да участват в приемането на мерки за създаване на обща европейска система за убежище. В съответствие с член 3 от този протокол Обединеното кралство и Ирландия уведомиха за желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящата директива. Позицията на тези държави-членки по отношение на настоящата директива обаче не засяга евентуалното им участие във връзка с новата директива.

В съответствие с членове 1 и 2 от протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за създаване на Европейската общност, Дания не е обвързвана с настоящата директива или с нейното прилагане.

3.3. Принцип на субсидиарност

Дял IV от Договора за ЕО (ДЕО) за визите, убежището, имиграцията и други политики, свързани със свободното движение на лицата, предоставя определени правомощия по тези въпроси на Европейската общност. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с член 5 от Договора за ЕО, т.е. ако и доколкото целите на предложеното действие не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат постигнати по-добре от Общността поради мащаба или ефекта на предложеното действие.

Настоящото правно основание за действие на Общността е член 63, параграф 1 от Договора за ЕО. Според тази разпоредба Съветът приема „мерки относно убежището, в съответствие с Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. и Протокола от 31 януари 1967 г. относно статута на бежанците, както и със съответните други договори“ в области, като минимални стандарти относно процедурите в държавите-членки за предоставяне или отнемане на статут на бежанец и минимални стандарти за предоставяне на временна закрила на лица, които поради друга причина се нуждаят от международна закрила.

Поради транснационалното естество на проблемите, свързани с убежището и закрилата на бежанците, ЕС е в добра позиция да предложи решения в рамките на ОЕСУ, по-специално във връзка с въпросите за процедурите за предоставяне или отнемане на международна закрила. Макар и с приемането на директивата през 2005 г. да бе постигнато значително ниво на хармонизация, необходими са допълнителни действия на ЕС за постигане на по-високи и по-хармонизирани стандарти за процедурите за убежище и за поемане на по-нататъшни стъпки към обща процедура за убежище — дългосрочната цел, набелязана в Тампере. Тези стандарти се считат също за необходими, за да се гарантира, че молбите на лицата, търсещи убежище и подлежащи на процедурите съгласно регламента от Дъблин, се разглеждат при еднакви условия в различни държави-членки.

3.4. Принцип на пропорционалност

При оценката на въздействието във връзка с изменението на директивата за процедурите за убежище всеки вариант бе преценен спрямо установените проблеми, за да представлява идеално съотношение между практическа стойност и необходими усилия, и бе направено заключението, че избирането на действие на ЕС не надвишава необходимото за постигане на целта, а именно разрешаване на тези проблеми.

3.5. Ефект върху основните права

Настоящото предложение бе прегледано задълбочено, за да се гарантира, че разпоредбите му са напълно съвместими с:

- основните права, произтичащи от общите принципи на правото на Общността, които от своя страна са резултат от общите конституционни традиции на държавите-членки и от Европейската конвенция за защита на правата на човека и освен това са заложени в хартата на ЕС за основните права, както и

- произтичащите от международното право задължения, по-специално от Женевската конвенция, Европейската конвенция за защита на правата на човека и от Конвенцията на ООН за правата на детето.

Осигуряването на по-високи стандарти на процедурите за убежище, както и последователното им прилагане в целия ЕС, ще се отрази положително на лицата, търсещи убежище, от гледна точка на основните права. По-специално, предложението ще намали възможността за допускане на административни грешки в процедурите за убежище, като осигури по този начин по-добро спазване на принципа за невръщане и подобри достъпа до закрила и правосъдие. То ще подобри също равенството между половете и ще придаде повече тежест на принципа за висшите интереси на детето в националните процедури за убежище.

ê 2005/85/EC

ð нов

2009/0165 (COD)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец ð международна закрила ï в държавите-членки

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 63, първи параграф 1, точка 1, буква г) ð и точка 2, буква а) ï от него,

като взеха предвид предложението на Комисията[10],

Като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[11],

Като взеха предвид становището на Комитета на регионите[12],

В съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора[13],

Като имат предвид, че:

ò нов

1. Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 г. относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец трябва да бъде предмет на няколко съществени изменения[14]. С оглед постигане на яснота посочената директива следва да бъде преработена.

ê 2005/85/EC съображение 1

2. Общата политика в областта на убежището, включително Общата европейска система за убежище, е част от целта на Европейския съюз за постепенно създаване на зона на свобода, сигурност и правосъдие, която е отворена за тези, които, принудени от обстоятелствата, търсят по законен път закрила в Общността.

ê 2005/85/EC съображение 2

3. Европейският съвет по време на специалното си заседание в Тампере на 15 и 16 октомври 1999 г. се договори да работи за установяването на Обща европейска система за убежище, която се основава на пълното и цялостно прилагане на Женевската конвенция за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., изменена с Нюйоркския протокол от 31 януари 1967 г. („Женевската конвенция“), като по този начин се утвърждава принципъта на невръщане неотблъскване, както и че никойи няма да бъде върнат обратно, където има опасност от преследване.

ê 2005/85/EC съображение 3

4. Заключенията от Тампере уточняват също така, че една такава система следва да включва, в краткосрочна перспектива, общи норми за справедливи и обективни процедури за убежище в държавите-членки и в по-дългосрочна перспектива — норми на Общността по отношение на обща процедура за убежище в Европейската общност.

ê 2005/85/EC съображение 4 (адаптиран)

5. Ö Директива 2005/85/EC Õ Минималните норми, които са предвидени с настоящата директива относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите-членки, представляват следователно Ö представляваше Õ една първата мярка в областта на процедурите за убежище.

ò нов

6. Първият етап на създаване на Обща европейска система за убежище е изпълнен. На своето заседание от 4 ноември 2004 г. Европейският съвет прие Програмата от Хага, която определя целите, които следва да бъдат изпълнени в областта на свободата, сигурността и правосъдието за периода 2005─2010 г. В този смисъл Програмата от Хага прикани Европейската комисия да завърши оценката на правните инструменти от първия етап и да представи на Съвета и на Европейския парламент инструментите и мерките от втория етап с цел приемането им преди 2010 г. В съответствие с Програмата от Хага, целта, която се преследва със създаването на Общата европейска система за убежище, е установяването на обща процедура за убежище и единен статут, който е валиден в целия Съюз.

7. В Европейския пакт за имиграция и убежище, приет на 16 октомври 2008 г., Европейският съвет отбеляза, че все още съществуват съществени различия между държавите-членки относно предоставянето на закрила и призова за нови инициативи, включително предложение за установяване на единна процедура за убежище, обхващаща общи гаранции, с които да се завърши създаването на Обща европейска система за убежище, предвидена в Програмата от Хага.

8. Следва да се мобилизират средствата на Европейския фонд за бежанците и Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, за да се предостави подходяща подкрепа на усилията на държавите-членки, свързани с прилагането на нормите, установени през втората фаза на Общата европейска система за убежище, особено по отношение на онези държави-членки, които са изправени пред особен и непропорционален натиск върху своята система за убежище, по-конкретно поради своето географско или демографско положение.

9. За да се гарантира цялостна и ефикасна оценка на нуждите на кандидатите за международна закрила по смисъла на Директива […./../EО] [относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, и относно съдържанието на предоставената закрила (Директива за признаването)], рамката на Общността относно процедурите за предоставяне на международна закрила следва да се основава на идеята за единна процедура за убежище.

ê 2005/85/EC съображение 5

ð нов

10. Основната цел на настоящата директива е ð по-нататъшното разработване на минимални норми за процедурите за предоставяне и отнемане на международна закрила в държавите-членки с оглед на създаването на обща процедура за убежище в Общността ï установяването в Общността на минимална рамка за процедурата за предоставяне и отнемане на статут на бежанец.

ê 2005/85/EC съображение 6

ð нов

11. Сближаването на нормите за процедурата за предоставяне и отнемане на ð международна закрила ï статут на бежанец би следвало да допринесе за ограничаването на вторичното движение на кандидатите за убежище ð международна закрила ï между държавите-членки в случаите, когато такова движение се дължи на различията в правната рамка при отделните държави-членки ð , и да създаде равностойни условия за прилагането на Директива […./../EО] [Директива за признаването] в държавите-членки ï.

ê 2005/85/EC съображение 7

ð нов

12. В самата същност на минималните норми се корени правомощието на държавите-членки да въвеждат или запазят по-благоприятни разпоредби за лицата от трети страни или лицата без гражданство, които търсят международна закрила, основана на факта, че съответното лице ð се нуждае от международна закрила ï е бежанец по смисъла на ð Директива […./../EО] [Директива за признаването] ï член 1, буква А от Женевската конвенция.

ê 2005/85/EC съображение 8

ð нов

13. Настоящата директива спазва основните права и признати принципи, а именно тези от Хартата на основните права на Европейския съюз. ð По-специално настоящата директива се стреми да насърчава прилагането на членове 1, 18, 19, 21, 24 и 47 от Хартата и следва да се прилага по съответния начин. ï

ê 2005/85/EC съображение 9

ð нов

14. Относно отношението на лицата, които попадат в приложното поле на настоящата директива, държавите-членки имат задълженията, които произтичат от актовете на международното право, по които те са страни, и които забраняват дискриминацията.

ê 2005/85/EC съображение 10

ð нов

15. Важно е по отношение на молбите за убежище ð международна закрила ï решенията да се вземат на основа на факти, на първа инстанция, от органи, чийто персонал притежава необходимите познания или е преминал необходимото обучение по въпросите, свързани с правото на убежище и бежанците.

ê 2005/85/EC съображение 11

ð нов

16. В интерес едновременно и на държавите-членки, и на търсещите ð международна закрила ï убежище е молбите ð за международна закрила ï за убежище да получават възможно най-бързо решение. ð , без това да засяга точността и пълнотата на тяхното разглеждане ï. Организацията по разглеждането на молбите за убежище следва да се остави на преценката на държавите-членки, така че те да имат възможност, с оглед на националните си нужди, да предоставят приоритет на определени молби или да ускоряват разглеждането им при спазване на предвидените с настоящата директива норми.

ê 2005/85/EC съображение 12

ð нов

17. Понятието обществен ред може ð inter alia ï да покрива присъда за тежко престъпление.

ê 2005/85/EC съображение 13

ð нов

18. В интерес на правилното определяне на лицата, които се нуждаят от закрила като бежанци, по смисъла на член 1 от Женевската конвенция ð или като лица, които отговарят на условията за субсидиарна закрила ï, всеки кандидат, освен изключенията, следва да има ефективен достъп до процедурите, възможност да сътрудничи и да влиза във връзка по подходящия начин с компетентните органи, за да представи съответните факти по своя случай, както и да разполага с достатъчни процедурни гаранции за разглеждане на молбата му на всички етапи на процедурата. Междувременно процедурата по разглеждане на молбата му за убежище ð международна закрила ï следва да осигури по принцип на кандидата поне правото да остане, докато случаят е висящ пред решаващия орган, да има достъп до преводачески услуги, за да изложи аргументите си, ако бъде разпитан от органите, да може да влезе във връзка с представител на Върховния комисар за бежанците на Организацията на обединените нации (ВКБООН) ð и с организации, които предоставят съвети или консултации на кандидати за международна закрила ï или друга организация, която действа от името на ВКБООН, да има право на точно съобщаване за решението и фактическите и правните мотиви към решението, да има право на правен или друг съветник, както и право да бъде информиран за правното си положение в решителните етапи на процедурата на език, за който има разумни основания да се счита, че той разбира ð , както и, в случай на отрицателно решение, да има право на ефективна защита пред съд ï .

ê 2005/85/EC съображение 14

Необходимо е освен това да се определят специални процедурни гаранции за непридружаваните непълнолетни, поради тяхната уязвимост. В тази връзка основно съображение за държавите-членки следва да представляват висшите интереси на детето.

ò нов

19. С цел осигуряване на ефективен достъп до процедурата за разглеждане служителите, които първи влизат в контакт с лица, търсещи международна закрила, и в частност служителите, които осъществяват наблюдение на сухопътните или морските граници или извършват гранични проверки, следва да получат инструкции и необходимото обучение за разпознаване и обработка на искания за международна закрила. Те следва да бъдат в състояние да предоставят цялата необходима информация относно това къде и как може да се подаде молба за международна закрила на гражданите на трета страна или лица без гражданство, които се намират на територията, включително на границата, в териториалните води или в транзитните зони на държавите-членки, и които желаят да поискат международна закрила. Когато тези лица се намират в териториалните води на държава-членка, те следва да бъдат свалени на сушата, а техните молби – разгледани в съответствие с настоящата директива.

20. Освен това следва да бъдат предвидени специални процедурни гаранции за кандидати в уязвимо състояние, като непълнолетни, непридружавани непълнолетни, лица, които са били подлагани на мъчение, изнасилване или други сериозни насилствени действия, или лица с увреждания, с цел създаване на условията, необходими за техния ефективен достъп до процедурите и за представяне на елементите, необходими за обосноваване на молбата за международна закрила.

21. Националните мерки във връзка с откриването и документирането на симптоми и следи от мъчение или друго сериозно физическо или психическо насилие, включително и сексуално насилие, в рамките на процедурите, обхванати от настоящата директива, следва да се основават inter alia на Наръчника за ефективно разследване и документиране на мъчение и други форми на жестоко, нечовешко или унизително третиране или наказание (Истанбулски протокол).

22. С цел осигуряване на реална равнопоставеност на кандидатите от мъжки и женски пол процедурите за разглеждане следва да отчитат въпросите, свързани с пола. По-конкретно личните интервюта следва да бъдат организирани по начин, който предоставя възможност както на кандидатите от женски пол, така и на кандидатите от мъжки пол да говорят за своя опит в миналото в случаи, свързани с преследване, основано на пола. Сложността на твърденията, свързани с пола, следва да бъде отчетена в рамките на процедурите въз основа на понятията за сигурна трета страна, сигурна страна на произход или последващи молби.

23. „Висшите интереси на детето“ следва да имат първостепенно значение за държавите-членки при прилагането на настоящата директива, в съответствие с Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на детето от 1989 г.

24. Процедурите за разглеждане на нуждата от международна закрила следва да бъдат организирани по начин, който дава възможност на компетентните органи за щателно разглеждане на молбите за международна закрила.

ê 2005/85/EC съображение 15

ð нов

25. Когато един кандидат подаде последваща молба, без да представи нови доказателства или нови основания, би било ненужно да се задължават държавите-членки да стартират нова процедура по пълно разглеждане на молбата. В подобни случаи би следвало държавите-членки ð да бъдат в състояние да отхвърлят молбата като недопустима в съответствие с принципа за присъдено нещо ï да имат избор измежду процедурите, предвиждащи изключения от гаранциите, от които обичайно се ползва кандидатът.

ê 2005/85/EC съображение 16

ð нов

26. Голям брой молби за убежище ð международна закрила ï се подават на границата или в транзитни зони на държавата-членка, преди да е взето решение за влизането на кандидата. Държавите-членки следва да могат ð да предвидят процедури за допустимост и/или процедури за разглеждане по същество, които дават възможност за вземане на решение на място по молби, подадени на границата или в транзитни зони ï да запазят съществуващите процедури, които са приспособени към специфичната ситуация, за кандидати, които се намират на границата. Основателно би било да се определят общи правила за изключенията, които биха могли да се правят при тези обстоятелства по отношение на гаранциите, от които обичайно се ползват кандидатите. Процедурата на границата следва да се отнася основно до кандидати, които не отговарят на условията за влизане на територията на държавите-членки.

ê 2005/85/EC съображение 17

ð нов

27. Основно съображение при преценката на основателността на молба за убежище ð международна закрила ï е сигурността на кандидата в страната му на произход. Когато една трета страна може да бъде счетена за сигурна страна на произход, то държавите-членки следва да могат да я определят като такава и да предположат, че съответният кандидат е на сигурно място там, освен ако последният представи сериозни доказателства в полза на противното.

ê 2005/85/EC съображение 18

28. Предвид достигнатата степен на хармонизация по отношение на условията, на които трябва да отговарят гражданите на трета страна и лицата без гражданство, за да имат основание да търсят статут на бежанец, е необходимо да се изготвят общи критерии за определяне на трети страни като сигурни страни на произход.

ê 2005/85/EC съображение 19

Когато Съветът се убеди, че посочените по-горе критерии са спазени по отношение на съответната страна на произход и че вследствие на това държавата на произход е включена в общия минимален списък на сигурните страни на произход, който се одобрява в съответствие с настоящата директива, държавите-членки следва да бъдат задължени да разглеждат молбите, внасяни от граждани на съответната страна или от лица без гражданство с обичайно местопребиваване в тази страна, като се позоват на оборимата презумция за сигурността на тази страна. Предвид политическата значимост от определянето на сигурни държави на произход, и по специално от случаите на оценка на положението на правата на човека в страната на произход и последствията, до които това може да доведе за съответните политики на Европейския съюз в областта на външните отношения, Съветът следва да се произнесе по изготвянето на списъка или измененията, които се внасят в него, след консултации с Европейския парламент.

ê 2005/85/EC съображение 20 (адаптиран)

По отношение на техния статут на кандидатки за присъединяване към Европейския съюз и напредъка, който е осъществен от тях за присъединяването, България и Румъния следва да се считат като сигурни страни на произход за целите на настоящата директива, като това важи до датата на тяхното присъединяване.

ê 2005/85/EC съображение 21

ð нов

29. Фактът, че определена трета страна е посочена като сигурна страна на произход за целите на настоящата директива, не би следвало да представлява абсолютна гаранция за сигурността на гражданите на тази страна. По своето естество оценката по въпроса за това определение може да отчита само общата ситуация в страната в граждански, правен и политически аспект, както и въпроса за наличието на информация за това, дали лицата, които извършват преследване или мъчение или проявяват нехуманно или унизително отношение и причиняващи такива страдания, действително биват санкционирани, когато бъдат посочени за отговорни за тези си действия в тази страна. За тази цел е важно, когато един кандидат изтъкне сериозни ð основателни ï мотиви, които убеждават, че съответната страна не е сигурна в частност, определението на тази страна като сигурна страна да не се счита повече като решаващо по отношение на него.

ê 2005/85/EC съображение 22 (адаптиран)

ð нов

30. Държавите-членки разглеждат всички молби по същество, т.е. извършват преценка дали съответният кандидат би могъл да търси отговаря на условията статут на бежанец Ö за международна закрила Õ в съответствие с Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила[15], Директива […/../EО] [Директива за признаването], освен ако настоящата директива разпорежда противното, а именно в случаите, когато може с основание да се предположи, че другата страна ще пристъпи към разглеждането или ще даде достатъчна закрила. По-конкретно, държавите-членки не са длъжни да разглеждат по същество молба за убежище ð международна закрила ï в случаите, когато първата държава на убежище е предоставила на кандидата статут на бежанец и кандидатът е повторно приет в тази страна.

ê 2005/85/EC съображение 23

ð нов

31. Държавите-членки нямат задължение също така да разглеждат по същество молба за убежище ð международна закрила ï, когато с основание могат да очакват кандидатът, поради ð достатъчна ï връзката си с трета страна, според определението на националното право, да иска да получи закрила в тази трета страна ð и съществуват основания да се очаква, че кандидатът ще бъде приет или повторно приет в тази страна ï. Държавите-членки следва да процедират по този начин единствено в случаите, когато този кандидат би бил е на сигурно място в съответната трета страна. С цел да се избегнат вторично движения на кандидата за убежище, е необходимо да се установят общи принципи за приемането и определянето от страна на държавите-членки на трети страни като сигурни страни.

ê 2005/85/EC съображение 24

ð нов

32. Междувременно, по отношение на някои европейски трети страни, които спазват изключително високи норми по отношение на правата на човека и закрилата на бежанците, държавите-членки имат правото да не разглеждат или да не извършват пълно разглеждане на молбите за убежище, подадени от кандидати с произход от тези трети европейски страни, при влизането им на тяхна територия. Предвид последствията, които може да претърпи кандидатът от ограниченото или пропуснато разглеждане на молбата, понятието за трета сигурна страна не следва да се прилага спрямо документация, отнасяща са до трети страни, за които Съветът има информация, че спазват високите норми на сигурност, определени с настоящата директива. Съветът следва да взема такива решения след консултации с Европейския парламент.

ê 2005/85/EC съображение 25

Поради естеството на общите норми, които се отнасят до двете понятия за трети сигурни страни, изложени в настоящата директива, тези понятия влияят в зависимост от това, дали съответната трета страна разрешава или не на кандидата да влиза на нейна територия.

ê 2005/85/EC съображение 26

ð нов

33. По отношение на отнемането на статута на бежанец ð или на лице под субсидиарна закрила ïдържавите-членки следва да се убедят, че лицата, които се ползват от ð международна закрила ï този статут, са надлежно уведомени за евентуалното преразглеждане на техния статут и имат възможност да изложат своя възглед, преди органите да вземат обосновано решение за отнемането на статута, който им е предоставен. Въпреки това следва да е възможна дерогацията от тези гаранции, когато причините, които обосновават отнемането на статута на бежанец, не касаят промяна в условията, на които се е основавало признаването на този статут.

ê 2005/85/EC съображение 27

ð нов

34. Съгласно един от основните принципи на правото на Общността, решенията по молба за убежище ð международна закрила ï и отнемане на статут на бежанец ð или на лице под субсидиарна закрила ï следва да могат ефективно да бъдат обжалвани пред съответния съд, по смисъла на член 234 от Договора. Ефективността на обжалването по отношение и на разглеждането по същество зависи от цялостната административна и правна система на всяка държава-членка.

ê 2005/85/EC съображение 28

35. В съответствие с член 64 от Договора настоящата директива не засяга упражняването на отговорностите на държавите-членки относно поддържането на обществения ред и опазването на вътрешната сигурност.

ê 2005/85/EC съображение 29 (адаптиран)

ð нов

36. Настоящата директива не се прилага относно процедурите ð между държавите-членки ï, които са уредени с Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 г. Регламент (ЕО) № […/… ][за установяване на критерии и механизми за определяне на държава-членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище ð за международна закрила ï, която е подадена в една от държавите-членки от гражданин на трета страна ð или лице без гражданство ï[16] (Регламент от Дъблин)].

ò нов

37. Кандидатите, по отношение на които се прилага Регламент (ЕО) № […/…] [Регламент от Дъблин], следва да имат достъп до основните принципи и гаранции, предвидени в настоящата директива, както и до специалните гаранции, предвидени в Регламент (ЕО) № […/…] [Регламент от Дъблин].

ê 2005/85/EC съображение 30

38. Прилагането на настоящата разпоредба следва да се оценява периодично най-малко през две години.

ê 2005/85/EC съображение 31

ð нов

39. Предвид факта, че целта на настоящата директива, а именно изготвянето на минимални норми относно процедурата за предоставяне и отнемане на статута на бежанец ð международна закрила ï в държавите-членки, не би могла да се изпълни в задоволителна степен от държавите-членки и в тази връзка, поради мащаба или последствията от предприетото действие, би могла да се изпълни по-добре на общностно равнище, Общността може да предприеме мерки, в съответствие с принципите на субсидиарност и пропорционалност, които са уредени в член 5 от Договора. Съгласно принципа за пропорционалност, според изложеното в посочения член, настоящата директива не надвишава това, което е необходимо за постигането на тази цел.

ê 2005/85/EC съображение 32 (адаптиран)

Съгласно член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство уведоми с писмо от 24 януари 2001 г. за желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящата директива.

ê 2005/85/EC съображение 33 (адаптиран)

Съгласно член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, Ирландия уведоми с писмо от 14 февруари 2001 г. за желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящата директива.

ê 2005/85/EC съображение 34

40. Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящата директива, не е обвързана от нея и не я прилага.

ò нов

41. Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право трябва да бъде ограничено до разпоредбите, които представляват изменение по същество в сравнение с предходната директива. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от предходната директива.

42. Настоящата директива следва да не засяга задълженията на държавите-членки по отношение на срока за транспониране в националното право на директивата, посочен в приложение III, част Б.

ê 2005/85/EC

ð нов

ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

ГЛАВА І

ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

Член 1

Цел

Целта на настоящата директива е да се определят минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на ð международна закрила по силата на Директива …/…/ЕО [Директива за признаването]ï статут на бежанец в държавите-членки.

Член 2

Определения

По смисъла За целите на настоящата директива:

а) „Женевска конвенция“ означава Конвенцията за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., допълнена изменена с Нюйоркския протокол от 31 януари 1967 г.;

б) „молба“ или „молба за убежище“ означава молба, която е подадена от гражданин на трета страна или лице без гражданство, която може да се счита за молба за международна закрила от страна на определена държава-членка, по силата на Женевската конвенция. Всяка молба за международна закрила се счита за молба за убежище, освен ако съответното лице не поиска изрично друг вид защита, за която се кандидатства отделно;

ò нов

б) „молба“ или „молба за международна закрила“ означава искане за закрила от държава-членка, подадено от гражданин на трета страна или лице без гражданство, за който/което може да се счита, че търси статут на бежанец или субсидиарна закрила и не иска изрично друг вид закрила извън обхвата на Директива […./../ЕО] [Директива за признаването], за която се кандидатства отделно;

ê 2005/85/EC

ð нов

в) „кандидат“ или „кандидат за ð международна закрила ï убежище“ означава гражданин на трета страна или лице без гражданство, който/което е подал/о молба за убежище ð международна закрила ï, по отношение на която все още не е взето окончателно решение;

ò нов

г) „кандидат със специфични нужди“ означава кандидат, който поради възраст, пол, увреждане, проблеми, свързани с психичното здраве, или последици от мъчения, изнасилване или други тежки форми на психологично, физическо или сексуално насилие се нуждае от специални гаранции, за да може да се ползва от правата и да изпълнява задълженията в съответствие с настоящата директива;

ê 2005/85/EC (адаптиран)

ð нов

г ) д) „окончателно решение“ е всяко решение, с което се постановява, че гражданинът на трета страна или лицето без гражданство получава статут на бежанец ð или статут на лице под субсидиарна закрила ï по силата на Директива 2004/83/ЕО Директива […./../ЕО] [Директива за признаването], и то не е последвано от обжалване в рамките на глава V от настоящата директива, независимо дали това обжалване има или няма като следствие разрешаването на кандидата да остане на територията на съответната държава-членка в очакване на решение, при условията на приложение ІІІ от настоящата директива;

д)е) „решаващ орган“ означава всеки квазисъдебен или административен орган в държава-членка, който е компетентен за разглеждането на молбите за убежище ð международна закрила ï и който е компетентен да вземе решение като първа инстанция по такива случаи, при условията на приложение І;

е ) ж) „бежанец“ означава всеки гражданин на трета страна или лице без гражданство, което отговаря на изискванията на член 1 от Женевската конвенция, така както са определени в 2, буква г) от Директива 2004/83/ЕОДиректива […./../EО] [Директива за признаването];

ò нов

з) „лице, което отговаря на условията за субсидиарна закрила“ означава всеки гражданин на трета страна или лице без гражданство, който/което отговаря на изискванията на член 2, буква е) от Директива […./../ЕО] [ Директива за признаването];

и) „статут на лице под международна закрила“ означава признаването от държава-членка на гражданин на трета страна или лице без гражданство за бежанец или за лице, което отговаря на условията за субсидиарна закрила;

ê 2005/85/EC

ж ) й) „статут на бежанец“ означава признаването от държава-членка на гражданин на трета страна или лице без гражданство за бежанец;

ò нов

к) „статут на лице под субсидиарна закрила“ означава признаването от държава-членка на гражданин на трета страна или лице без гражданство за лице, което отговаря на условията за субсидиарна закрила;

л) „непълнолетен“ означава гражданин на трета страна или лице без гражданство под осемнадесетгодишна възраст;

ê 2005/85/EC (адаптиран)

ð нов

з) м) „непридружаван непълнолетен“ означава лице под осемнадесетгодишна възраст, което влиза на територията на държавите-членки, без да е придружено от възрастен, който да отговаря за него по закон или по обичай дотогава, докато за него не започне да се грижи ефективно възрастен. Настоящото определение покрива непълнолетните, които са изоставени, след влизането им на територията на държавата-членка; ð непълнолетен по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива […./.../ЕО] [Директива за признаването];ï

и)н) „представител“ означава лице, което действа от името на организация, която представлява непридружавания непълнолетен в качеството му на законен настойник, лице, което действа от името на национална организация, натоварена с помощта за малолетни и тяхното благополучие, или друг вид представителство, определени да защитят висшите интереси на непълнолетния непридружен; ð лице, посочено от компетентните органи да действа като законен настойник, за да помага и представлява непридружаван непълнолетен с цел гарантиране на висшите интереси на детето и при необходимост упражняване на правата на непълнолетния в негов интерес; ï

й)о) „отнемане на статута на бежанец ð лице под международна закрила ï“ означава решението, с което компетентният орган отнема статута на бежанец ð или статут на лице под субсидиарна закрила ï на лице, отказва неговото подновяване или го прекратява в съответствие с Директива 2004/83/ЕОДиректива […./../ЕО] [Директива за признаването] ;

к)п) „оставане в държава-членка“ означава факта на оставане на територията, включително на границата или в транзитна зона на държавата-членка, в която е подадена или се разглежда неговата молба за убежище ð международна закрила ï.

Член 3

Приложно поле

43. Настоящата директива се прилага за всяка молба за убежище ð международна закрила ï, която е подадена на територията на държави-членки, включително на граница ð, в териториални води ï или в транзитна зона, както и по отношение на отнемането на статут на бежанец ð статут на лице под международна закрила ï.

44. Настоящата директива не се прилага за молби за дипломатическо или териториално убежище, които са подадени в представителства на държавите-членки.

3. Държавите-членки прилагат настоящата директива за целия период на процедурата, когато използват или въвеждат процедура, в рамките на която молбите за убежище се разглеждат в качеството им на молби, основаващи се на Женевската конвенция и в качествата им на молби от друг вид за международна защита, предоставяна при условията на член 15 от Директива 2004/83/ЕО.

43. Държавите-членки могат освен това да решат да прилагат настоящата директива при процедурите за разглеждане на всички видове международна закрила ð , които попадат извън обхвата на Директива […./.../ЕО] [Директива за признаването] ï.

ê 2005/85/EC

ð нов

Член 4

Компетентни органи

45. Държавите-членки определят по всички процедури решаващи органи, които който да отговарят за извършването на съответното разглеждане на молбите, в съответствие с разпоредбите на настоящата директива, а именно — член 8, параграф 2 и член 9. ð Държавите-членки следят за това този орган да разполага с достатъчен брой компетентни и специализирани служители за изпълнението на своите задачи в определените срокове. За тази цел държавите-членки предвиждат първоначални и последващи програми за обучение на служителите, които разглеждат молби и взимат решения във връзка с международна закрила. ï

ò нов

46. Обучението, посочено в параграф 1, включва по-специално:

а) процедурни и материалноправни норми за международна закрила и права на човека, залегнали в съответните международни и общностни инструменти, включително принципите за невръщане и за недискриминация;

б) разбиране на въпросите, свързани с пол, травми и възраст;

в) използване на информация, свързана със страна на произход;

г) техники за водене на интервю, включително междукултурно общуване;

д) установяване и документиране на следи и симптоми на мъчения;

е) оценка на доказателствата, включително принципа, че в случай на съществуващо съмнение, фактите се тълкуват в полза на кандидата;

ж) въпроси от съдебната практика от значение за разглеждането на молби за международна закрила.

ê 2005/85/EC

Съгласно член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 343/2003, молбите за убежище, които са подадени в държавата-членка до органите на друга държава-членка, които извършват в тази държава-членка имиграционен контрол, се разглеждат от държавата-членка, на територията на която е подадена молбата.

ê 2005/85/EC (адаптиран)

ð нов

23. Държавите-членки обаче могат да предвидят въпреки това друг орган да бъде компетентен за: ð обработването на случаи съгласно Регламент (ЕО) № …/…. [Регламента от Дъблин]. ï

а) разглеждане на случаите, при които се предвижда прехвърлянето на кандидата в друга държава, в съответствие с нормативната уредба за критериите и механизмите за определение на държавата, която е компетентна за разглеждането на молба за убежище, като това важи до момента на прехвърлянето или докато съответната държава откаже да приеме или да приеме повторно на своя издръжка кандидата;

б) това решението по молбата да е взето съобразно националните норми за сигурността, при условие че решаващият орган се е консултирал преди решението, за да узнае дали кандидатът отговаря на условията, които са необходими за предоставяне на статут на бежанец по силата на Директива 2004/83/ЕО;

в) пристъпване към предварително разглеждане в съответствие с член 32, при условие че този орган има достъп до делото на кандидата по предходна негова молба;

г) разглеждане на представителните за процедурата случаи, които са предвидени в член 35, параграф 1;

д) отказ за разрешение за влизане, в рамките на процедурата по член 35, параграфи 2 — 5, при условията и в съответствие с разпоредбите, предвидени за това;

е) установяване, дали кандидатът прави опит за влизане или е влязъл в определена държава-членка от сигурна трета страна по смисъла на член 36 при условията и в съответствие с разпоредбите, предвидени в посочения член.

34. Когато органите Ö е Õ са определени Ö орган Õ в съответствие с параграф 23, държавите-членки гарантират, че служителите на Ö този орган Õ тези органи притежават съответните познания или са преминали необходимото обучение, което им позволява да изпълняват задълженията си по прилагане на настоящата директива.

ò нов

5. Молбите за международна закрила, които са подадени в една държава-членка до органите на друга държава-членка, които извършват граничен или имиграционен контрол в първата държава-членка, се разглеждат от държавата-членка, на територията на която е подадена молбата.

ê 2005/85/EC

ð нов

Член 5

По-благоприятни разпоредби

Държавите-членки могат да предвидят или да запазят по-благоприятни норми по отношение на процедурите за предоставяне и отнемане на статута на бежанец ð международна закрила ï, стига тези норми да бъдат съвместими с настоящата директива.

ГЛАВА ІІ

ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И ГАРАНЦИИ

Член 6

Достъп до процедурата

1. Държавите-членки могат да изискват молбите за убежище да бъдат подадени от кандидата лично и/или на определено място.

ò нов

47. Държавите-членки определят компетентни органи, които отговарят за получаването и регистрирането на молби за международна закрила. Без да се нарушават разпоредбите на параграфи 5, 6, 7 и 8, държавите-членки могат да изискват молбите за международна закрила да бъдат подавани лично от кандидата и/или на определено място.

2. Държавите-членки следят за това лице, което желае да подаде молба за международна закрила, да разполага с действителна възможност да внесе молба пред компетентния орган възможно най-скоро.

ê 2005/85/EC

ð нов

23. Държавите-членки гарантират, че всяко пълнолетно правоспособно лице има право да подаде молба за ð международна закрила ï убежище от свое име.

34. Държавите-членки могат да предвидят, че кандидатът може да бъде подадевана молба от кандидата от името на лицата на негова издръжка. В този случай държавите-членки гарантират пълнолетните лица на издръжка на кандидата да са дали съгласието си молбата да бъде подадена от тяхно име; при липса на такова съгласие тези лица имат възможност да подадат молба от свое име.

Съгласието се изисква в момента, в който се подава молбата, или най-късно в момента на личното интервю с пълнолетното лице, което е на издръжка. ð Преди да се поиска съгласието, всеки възрастен сред тези лица се информира насаме за съответните процедурни последици и за неговото право да подаде отделна молба за международна закрила. ï

ò нов

5. Държавите-членки гарантират, че всеки непълнолетен има право да подаде молба за международна закрила или от свое име, или чрез своите родители или други възрастни членове на семейството.

6. Държавите-членки гарантират, че съответните органи, посочени в член 10 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[17] имат право да внасят молба за международна закрила от името на непридружаван непълнолетен, ако въз основа на самостоятелна преценка на личната му ситуация, тези органи са на мнение, че непълнолетният може да се нуждае от закрила съгласно Директива […./../EО] [Директива за признаването].

ê 2005/85/EC

ð нов

47. Държавите-членки могат да определят в национално си законодателство:

а) случаите, в които непълнолетен малолетен може да подаде молба от свое име;

б) случаите, при които молбата на непридружавания непълнолетен малолетен следва да бъде подадена се подава от определен представител в съответствие с член 1721, параграф 1, буква а);

в) случаите, при които подаването на молбата за убежище ð международна закрила ï изисква се смята, че представлява също подаване на молба за убежище ð международна закрила ï на несключили брак непълнолетни.

5. Държавите-членки гарантират, че органите, към които се предвижда да се обръща лицето, което желае да подаде молба за убежище, са в състояние да му посочат къде и как да представи такава молба и/или изискват от тези органи препращането на молбата му към компетентния орган.

ò нов

8. Държавите-членки гарантират, че граничната охрана, полицейските и имиграционните органи, както и персоналът на места за задържане разполагат с инструкции и са преминали необходимото обучение за разглеждане на молби за международна закрила. Ако тези органи са посочени като компетентни органи по параграф 1, инструкциите съдържат задължение за регистриране на молбата. В противен случай инструкциите изискват предаването на молбата на органа, компетентен за нейната регистрация, заедно с цялата съответна информация.

Държавите-членки гарантират, че всеки друг орган, към който е възможно да се обърне лице, което желае да подаде молба за международна закрила, е в състояние да му посочи как и къде може да подаде такава молба и/или да изисква от този орган препращането на молбата му към компетентния орган.

9. Компетентните органи регистрират молба за международна закрила в рамките на 72 часа от момента, в който лицето е заявило своето желание да подаде молба за международна закрила в съответствие с параграф 8, първа алинея.

Член 7

Информация и съвети на граничните контролно-пропускателни пунктове и местата за задържане

48. Държавите-членки гарантират предоставянето на информация относно процедурите, които се следват за подаване на молба за международна закрила:

а) на граничните контролно-пропускателни пунктове, включително транзитните зони, на външните граници; и

б) в местата за задържане.

49. Държавите-членки предвиждат осигуряване на устен превод, с цел да се обезпечи общуването между лицата, които желаят да подадат молба за международна закрила, и граничната охрана или персонала на местата за задържане.

3. Държавите-членки гарантират, че организации, които предоставят съвети и консултации на кандидати за международна закрила, имат достъп до граничните контролно-пропускателни пунктове, включително транзитните зони, и местата за задържане, при условие че е налице споразумение с компетентните органи на държавата-членка.

Държавите-членки могат да предвидят правила, които уреждат присъствието на такива организации в пространствата, посочени в настоящия член.

ê 2005/85/EC

ð нов

Член 78

Право за оставане в държавата-членка до разглеждането на молбата

50. Кандидатите могат да останат в държавата-членка единствено за целите на процедурата, докато решаващият орган се произнесе, в съответствие с процедурите на първа инстанция, установени в глава ІІІ. Това право за оставане в държавата-членка не представлява право на пребиваване.

51. Държавите-членки могат да предвиждат изключение от това правило единствено ако, в съответствие с членове 32 и 34, ð лице подаде ï разглеждането на последващата молба ð , както е описано в член 35, параграф 8 ï не е продължено или ако те предадат или екстрадират дадено лице при подобен случай е предадено или екстрадирано било към друга държава-членка поради задължения, произтичащи от европейска заповед за задържане[18] или по други причини, било към трета страна ð , с изключение на страната на произход на въпросния кандидат ï, било към съд или международен(ни) наказателен(ни) съд(съдилища).

ò нов

52. Държава-членка може да екстрадира кандидат към трета страна в съответствие с параграф 2 единствено ако компетентните органи са уверени, че решението за екстрадиране няма да доведе до пряко или непряко връщане в нарушение на международните задължения на държавата-членка.

ê 2005/85/EC (адаптиран)

ð нов

Член 89

Изисквания за разглеждане на молбите

53. Без да се засягат разпоредбите на член 23, параграф 4, буква и), дДържавите-членки гарантират, че молбите за убежище ð международна закрила ï не са отхвърлени или изключени от разглеждане да не бъде отказвано или изключвано разглеждането на молба за убежище по причина единствено, че молбата не е подадена в най-кратките възможни срокове.

ò нов

54. Молбите за международна закрила се разглеждат най-напред с цел да се установи дали кандидатите отговарят на условията за бежанци. Ако случаят не е такъв, молбите се разглеждат с цел да се установи дали кандидатите отговарят на условията за субсидиарна закрила.

ê2005/85/EC (адаптиран)

ð нов

23. Държавите-членки гарантират решенията по молбите за ð международна закрила ï убежище да се вземат от решаващия орган след извършване на подходящо разглеждане. За тази цел държавите-членки гарантират, че:

а) молбите са разгледани и решенията са взети индивидуално, обективно и безпристрастно;

б) е набавена точна и актуализирана информация от различните източници, като например Върховния комисариат за бежанците на Организацията на обединените нации (ВКБООН) ð и Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, ï по отношение на общата обстановка в страната на произход на кандидата за убежище, и при необходимост — в страните, през които кандидатът за убежище преминава транзитно, и че такава информация е предоставена на служителите, които разглеждат молбите и вземат решение по тяхð , както и, доколкото решаващият орган отчита тази информация при вземане на решение, на кандидата и неговия правен съветник ï ;

в) служителите, които разглеждат молбите и вземат решение по тях, са запознати със съответните приложими норми в областта на правото за предоставяне на убежище и бежанското право по отношение на убежището и правата на бежанците. ;

ò нов

г) служителите, които разглеждат молбите и вземат решение по тях, са инструктирани и имат възможност, когато това е необходимо, да потърсят съвет от експерти по определени въпроси, като въпроси, свързани с медицински или културни аспекти, с децата или пола.

ê 2005/85/EC

ð нов

34. Органите по глава V получават достъп чрез решаващия орган, чрез кандидата или по-друг начин, до общата информация по параграф 23, буква б), която е необходима за осъществяването на техните задачи.

45. Държавите-членки могат да предвидят ð предвиждат ï правила относно превода на документите, които имат отношение към разглеждането на молбата.

Член 910

Изисквания към решенията на решаващия орган

55. Държавите-членки гарантират, че решенията по молбите за убежище ð международна закрила ï се постановяват в писмена форма.

56. Държавите-членки гарантират при отхвърляне на молба ð по отношение на статут на бежанец и/или статут на лице под субсидиарна закрила ï решението да е фактически и правно мотивирано и в писмена форма да е посочен начинът за обжалване на отрицателно решение.

Не е нужно държавите-членки да посочват основанията за отказа да предоставят статут на бежанец, когато на кандидата е предоставен статут, който предоставя същите права и преимущества по отношение на националното право и на правото на Общността, както статутът на бежанец по смисъла на Директива 2004/83/ЕО. В този случай държавите-членки гарантират, че в делото на кандидата са посочени мотивите за отказа за предоставяне на статут на бежанец и той има достъп до своето дело при поискване.

Наред с това нНе е нужно държавите-членки да съобщават писмено за възможностите за обжалване на отрицателно решение във връзка с решение, по което на кандидата предварително е предоставена информация за тези възможности в писмен вид или по електронен път, до който той има достъп.

57. За целите на член 6, параграф 34 и когато молбата се основава на същите основания, държавите-членки могат да приемат едно-единствено решение по отношение на всички лица на издръжка.

ò нов

58. Параграф 3 не се прилага в случаите, в които разкриването на особените обстоятелства на дадено лице пред членове на неговото семейство може да застраши интересите на това лице, включително в случаите на преследване, основано на пола и/или възрастта. В такива случаи се издава отделно решение за въпросното лице.

ê 2005/85/EC (адаптиран)

ð нов

Член 1011

Гаранции за кандидатите за убежище ð международна закрила ï

59. По отношение на процедурите по глава ІІІ държавите-членки гарантират, че всички кандидати за убежище ð кандидати за международна закрила ï се ползват от следните гаранции:

а) те трябва да бъдат информирани относно процедурата, която се прилага, относно правата и задълженията им по време на процедурата, както и относно последствията, които могат да произтекат от неспазването на техните задължения или отказа да сътрудничат на органите, на език, за който има разумни основания да се счита, че те разбират. Те се информират за сроковете, както и за средствата, с които разполагат за изпълнението на своето задължение да представят документите, които са посочени в член 4 от Директива 2004/83/ЕО Директива […./../EО] [Директива за признаването ]. Тази информация им се предава в срок, за да е възможно те да упражнят правата си, които са гарантирани от настоящата директива, както и за да могат да изпълнят задълженията по член 1112;

б) трябва да им бъдат осигурени, когато е необходимо, услугите на преводач за представяне на техния случай пред компетентните органи. Държавите-членки считат, че е необходимо предоставянето на преводачески услуги, поне когато органът, отговорен за решаващият орган, покани кандидата на интервю, както е посочено в в зависимост от реда и условията на членове 12 и 13 13, 14, ð 15, 16 и 30 ï и когато не може да се осигури това е невъзможно, е необходимо осигуряването на адекватен контакт при отсъствие на тези услуги. В такъв случай, както и в другите случаи, при които компетентните органи желаят да изслушат кандидата, тези услуги се заплащат с държавни средства;

в) не може да им бъде отказвана възможността да се свържат с ВКБООН или с други организации, които работят от името на ВКБООН на територията на държавата-членка по силата на споразумение с последната ð които предоставят юридически съвети или консултации за кандидати за убежище в съответствие с националното законодателство на ï тази държава-членка;

г) в писмена форма се съобщава, в приемлив срок, решението на решаващия орган по молбата за убежище ð международна закрила ï . Ако кандидатът се представлява от правен съветник или друг съветник, който представлява кандидата по закон, държавите-членки могат да изберат да съобщят решението на него вместо на кандидата ð за международна закрила ï;

д) в случай че не се ползват от помощта или представителството на правен или друг съветник и когато не е възможно предоставянето на безплатна правна помощ, те следва да бъдат информирани за резултата от решението, взето от решаващия орган, на език, за който има разумно основание да се счита, че разбират. В предоставената информация се посочват възможностите за обжалване на отрицателното решение, в съответствие с разпоредбите на член 910, параграф 2.

60. По отношение на процедурите по глава V държавите-членки гарантират, че всички кандидати за убежище се ползват с гаранции, които са равностойни на тези по параграф 1, букви б), в) и г) от настоящия член.

Член 1112

Задължения на кандидата за убежище ð международна закрила ï

61. ð Кандидатите за международна закрила си сътрудничат с компетентните органи за установяване на тяхната самоличност и други елементи, посочени в член 4, параграф 2 от Директива […./../EО] [Директива за признаването]. ï Държавите-членки могат да наложат на кандидата за убежище Ö други Õ задължения да сътрудничи с компетентните органи, доколкото тези задължения са необходими за разглеждането на молбата.

62. По-конкретно, държавите-членки могат да предвидят, че:

а) от кандидатите за убежище се изисква да докладват на компетентния орган или да се представят лично, незабавно или в определен момент;

б) кандидатите за убежище трябва да предоставят документите, с които разполагат и които имат значение при разглеждането на молбата, както и като например своите паспортите си;

в) от кандидатите за убежище се изисква да уведомяват компетентните органи за своето настоящо място на пребиваване и или адрес, както и за настъпили промени в него тях. Държавите-членки могат да предвидят, че кандидатът трябва да получава съобщения на мястото на последното си местопребиваване или на последния адрес, който съответно е посочил;

г) компетентните органи имат право да претърсят кандидата, както и вещите, които носи със себе си; ð , при условие че претърсването се извършва от лице от същия пол ï ;

д) компетентните органи могат да фотографират кандидата; и

е) компетентните органи имат право да правят запис на устно направени от кандидата изявления, при условие че той е информиран предварително за това.

Член 1213

Лично интервю

63. Преди да се произнесе решаващият орган, на кандидата за убежище се предоставя възможност за провеждане на лично интервю относно неговата молба за ð международна закрила ï по негово желание с лице, което има правомощия, по силата на националното право, за провеждането на подобно интервю. ð Интервюта по същността на молба за международна закрила се провеждат винаги от персонала на решаващия орган. ï

Държавите-членки могат също така да предоставят възможност за провеждане на лично интервю със всяко пълнолетно лице по смисъла на член 6, параграф 3.

ò нов

Когато едно лице е подало молба за международна закрила от името на лица на негова издръжка, на всеки възрастен, който е свързан с кандидата, следва да бъде предоставена възможност да изрази своето мнение насаме, както и да бъде интервюиран по своята молба.

ê 2005/85/EC (адаптиран)

ð нов

Държавите-членки могат да определят в своето национално законодателство в кои случаи непълнолетно лице има право на лично интервю.

64. Личното интервю ð по съществото на молбата ï може да не се проведе, когато:

а) решаващият орган е в състояние да вземе положително решение ð по отношение на статута на бежанец ï на основание на наличните доказателства; или

б) компетентният орган вече е провел среща с кандидата с цел да му съдейства при попълването на молбата и за предоставянето на основната информация във връзка с тази молба, в съответствие с член 4, параграф 2 от Директива 2004/83/ЕО; или

в)на основание на изчерпателния преглед на предоставените от кандидата данни решаващият орган счете молбата за неоснователна, в случая, когато важат обстоятелствата, предвидени в член 23, параграф 4, букви a), в), ж), з) и й).

3. Личното интервю може да не се проведе, когато:

б) неговото провеждане не е разумно обосновано, и по-специално когато компетентният орган е на мнение, че кандидатът не е в състояние или не може да бъде разпитван поради трайно независещи от неговата воля обстоятелства. В случай на съмнение ð компетентният орган се консултира с медицински експерт, за да установи дали състоянието е временно или постоянно. ï държавите-членки могат да изискват представянето на документ, който да удостоверява неговото физическо или психическо състояние.

Когато държава-членка на кандидата не е предоставяила възможност за провеждане на лично интервю на кандидата в съответствие с настоящия параграф буква б) или, по целесъобразност, на лице на негова издръжка, се полагат разумни усилия, за да се позволи на кандидата или на лицето на негова издръжка да предостави допълнителна информация.

43. Отсъствието на лично интервю в съответствие с настоящия член не възпрепятства решаващия орган да се произнесе по молбата за убежище ð международна закрила ï.

54. Липсата на лично интервю в съответствие с параграф 2, буква б) или в) или на параграф 3 не влияе неблагоприятно върху решението на решаващия орган.

65. Независимо от член 2024, параграф 1, когато се произнасят по молбата за убежище ð международна закрила ï, държавите-членки могат да вземат предвид и факта, че кандидатът не е присъствал на личното на интервюто, освен когато той има основателни причини за своето отсъствие.

Член 1314

Изисквания за към личното интервю

65. Обикновено личното интервю се провежда без присъствието на членовете на семейството, освен в случаите, когато решаващият орган счете, че присъствието на други членове на семейството е необходимо за пристъпване към правилното разглеждане на молбата.

66. Личното интервю се провежда при условия, които гарантират съответстваща поверителност.

67. Държавите-членки вземат необходимите мерки за това личното интервю да се проведе при условия, които дават възможност на кандидата да изложи основанията за своята молба. За целта държавите-членки:

а) гарантират, че лицето, което провежда интервюто, е достатъчно компетентно да отчете личните и общите обстоятелства във връзка с молбата, включително културния произход, ð пола ï или уязвимостта на кандидата;, когато има възможност да направи това, и

ò нов

б) когато това е възможно, уреждат интервюто на кандидата да бъде проведено от лице от същия пол, ако въпросният кандидат е поискал това;

ê 2005/85/EC

ð нов

бв) избират ð компетентен ï преводач, който да е в състояние да гарантира подходящо общуване между кандидата и лицето, което провежда интервюто. Не е необходимо общуването да е на предпочетения от кандидата език, при условие че има език, за който има разумни основания да се предполага, че той разбира и на който той е в състояние да общува.ð ясно. Когато това е възможно, държавите-членки предоставят преводач от същия пол, ако кандидатът е поискал това; ï

ò нов

г) гарантират, че лицето, което провежда интервю по същността на молба за международна закрила, не носи униформа;

д) гарантират, че интервюта с непълнолетни се провеждат по начин, подходящ за деца.

ê 2005/85/EC

68. Държавите-членки могат да предвидят правила, които уреждат присъствието на трети лица на личното интервю.

5. Настоящият член се прилага също и за срещите по член 12, параграф 2, буква б).

ò нов

Член 15

Съдържание на личното интервю

При провеждане на лично интервю по същността на молба за международна закрила решаващият орган гарантира, че кандидатът разполага с подходяща възможност да представи елементи, необходими за обосноваване на своята молба за международна закрила в съответствие с член 4, параграфи 1 и 2 от Директива […./../EО] [Директива за признаването]. За тази цел държавите-членки гарантират, че:

а) въпросите, поставени на кандидата, са от значение за оценката на това дали той се нуждае от международна закрила в съответствие с Директива […./.../ЕО] [Директива за признаването];

б) кандидатът има подходяща възможност да даде обяснения, свързани с елементите, необходими за обосноваване на молбата, които е възможно да липсват, и/или несъответствия или противоречия в неговите твърдения.

ê 2005/85/EC

Член 14

Правно положение на доклада от личното интервю в процедурата

1.Държавите-членки гарантират, че ще съставят доклад от личното интервю, в който се съдържа най-малкото основната информация относно молбата, така както е подадена от кандидата, по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 2004/83/ЕО.

2.Държавите-членки гарантират, че във всеки един момент кандидатите имат навременен достъп до доклада от личното им интервю. Когато такъв достъп се предоставя само на основание на решение от решаващия орган, държавите-членки гарантират, че кандидатът има достъп до доклада възможно най-рано, за да има възможност да подготви и внесе жалбата си в срок.

3.Държавите-членки могат да изискат одобрението на кандидата за съдържанието на доклада от личното интервю.

Когато кандидатът откаже да одобри съдържанието на доклада, основанията за този отказ се отбелязват в досието на кандидата.

Отказът на кандидата да одобри съдържанието на доклада не възпрепятства решаващия орган да взема решение по неговата молба.

4.Настоящият член се прилага също и за срещите по член 12, параграф 2, буква б).

ò нов

Член 16

Запис и доклад от лично интервю

69. Държавите-членки гарантират, че се прави запис на всяко лично интервю.

70. Държавите-членки изискват одобрението на кандидата за съдържанието на записа в края на личното интервю. За тази цел държавите-членки гарантират, че кандидатът има възможност да прави коментар и/или да предостави разяснения по отношение на грешки в превода или недоразумения, отразени в записа.

71. Когато кандидатът откаже да одобри съдържанието на записа, основанията за този отказ се отбелязват в досието на кандидата.

Отказът на кандидата да одобри съдържанието на записа не възпрепятства решаващия орган да вземе решение по неговата молба.

72. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1 и 2, държавите-членки могат да съставят писмен доклад от лично интервю, в който се съдържа поне основната информация относно молбата, така както е подадена от кандидата. В тези случаи държавите-членки гарантират, че записът от личното интервю е приложен към доклада.

73. Държавите-членки гарантират, че кандидатите имат навременен достъп до записа и когато това е приложимо – до доклада от личното им интервю, преди решаващият орган да вземе решение.

Член 17

Съдебномедицински доклади

74. Държавите-членки дават възможност на кандидатите, при поискване, да преминат медицински преглед в подкрепа на твърдения, свързани с минало преследване или тежки посегателства. За тази цел държавите-членки предоставят на кандидатите разумен период от време, в който да представят на решаващия орган медицинско удостоверение.

75. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, в случаи, в които има разумни основания да се смята, че кандидатът страда от пост-травматичен стрес, решаващият орган гарантира извършването на медицински преглед, при условие че получи съгласието на кандидата.

76. Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да гарантират достъпа до безпристрастна и квалифицирана медицинска помощ за целите на извършване на медицински преглед, посочен в параграф 2.

77. Държавите-членки приемат по-нататъшни правила и стъпки за установяването и документирането на симптоми на мъчение и други форми на физическо, сексуално или психологическо насилие от значение за прилагането на този член.

78. Държавите-членки гарантират, че лицата, които интервюират кандидати в съответствие с тази директива, преминават обучение във връзка с установяването на симптоми на мъчение.

79. Решаващият орган оценява резултатите от медицинските прегледи, посочени в параграфи 1 и 2, заедно с другите елементи на молбата. Тези резултати следва да се отчитат по-специално при установяване на това дали твърденията на кандидата са правдоподобни и достатъчни.

ê 2005/85/EC

ð нов

Член 1518

Право на правна помощ и представителство

80. ð На кандидатите за международна закрила се дава възможност ï Държавите-членки предоставят на кандидатите за убежище реалната възможност да се консултират, за тяхна собствена сметка, с правен или друг съветник, които който са е признати или оправомощени за това по националното право, по въпроси, които са свързани с молба за убежище ð международна закрила, на всеки етап от процедурата, включително след отрицателно решение ï.

81. В случай на отрицателно решение на решаващия орган дДържавите-членки гарантират предоставянето при поискване на безплатната правна помощ и/или представителство да бъдат предоставяни при поискване, при условията на параграф 3. ðЗа целта държавите-членки: ï

ò нов

а) предоставят безплатна правна помощ при процедури в съответствие с глава III. Това включва най-малко предоставянето на кандидата на информация относно процедурата с оглед на неговите конкретни обстоятелства, както и обяснение на фактическите и правните мотиви в случай на отрицателно решение;

б) предоставят безплатна правна помощ или представителство при процедури в съответствие с глава V. Това включва най-малко подготовката на изискваните съдебни документи и участие в изслушването пред първоинстанционен съд от името на кандидата.

ê 2005/85/EC (адаптиран)

ð нов

3. Държавите-членки могат да предвидят в националното си законодателство безплатната правна помощ и/или представителство да се предоставят:

а) само за производство пред съда в съответствие с глава V, но не и за последващи обжалвания и преглед, които са предвидени по националното право, изключително изслушвания по обжалване, което следва последващо обжалване или преглед; и/или

б)а) само за тези, които не разполагат с необходимите средства; и/или

в)б) само на правните съветници или другите съветници, които са специално определени от националното право да оказват помощ и/или да представляват кандидати за убежище ð международна закрила. ï и/или

г) само ако обжалването или прегледът има вероятност да е успешно/ен.

Държавите-членки гарантират, че правната помощ и/или представителство по буква г) не се ограничават произволно.

ò нов

По отношение на процедурите по глава V държавите-членки могат да решат да предоставят безплатна правна помощ и/или представителство на кандидатите дотолкова, доколкото тази помощ е необходима, за да гарантира ефективния им достъп до правосъдие. Държавите-членки гарантират, че предоставяната по този параграф правна помощ и/или представителство не се ограничава произволно.

ê 2005/85/EC

ð нов

4. Държавите-членки могат да уредят начина и реда на подаване и разглеждане на молбите за правна помощ и/или представителство.

ò нов

5. Държавите-членки могат да разрешат предоставянето на безплатна правна помощ и/или представителство от страна на неправителствени организации за кандидати за международна закрила в рамките на процедурите по глава III и/или глава V.

ê 2005/85/EC

ð нов

56. Държавите-членки могат също така:

а) да наложат парични ограничения и/или граници на сроковете на безплатната правна помощ и/или представителство, при условие че тези граници не ограничават произволно достъпа до правна помощ и/или представителство;

б) да предвидят, по отношение на хонорарите и другите разходи, кандидатите за убежище да не се ползват от по-благоприятни от обичайно предоставяните на техните граждани условия по въпроси, които имат отношение до правна помощ.

67. Държавите-членки могат да изискват пълно или частично възстановяване на направените разходи, след като финансовото положение на кандидата се подобри значително или ако решението за предоставяне на тези услуги е взето на основание невярна информация, предоставена от кандидата.

Член 1619

Обхват на правната помощ и на представителството

82. Държавите-членки гарантират, че правният или друг съветник, който е признат или оправомощен за това по националното право, и който които предоставят помощ или представляват определен кандидат за ð международна закрила ï убежище по силата на националното право, да получават достъп до информацията, която е събрана в досието на кандидата, ð въз основа на която се взема или ще бъде взето решение. ï която може да бъде предмет на разглеждане от органите по глава V, доколкото тази информация представлява интерес във връзка с разглеждането на молбата.

Държавите-членки могат да направят изключение в случаите, когато разкриването на информацията или на нейните източници би могло да застраши националната сигурност, сигурността на организациите или на лицата, които предоставят информацията, или на лицето(ата), за което (които) се отнася тя, или когато това би попречило на следствие, което е свързано с разглеждането на молбата за убежище ð международна закрила ï от компетентните органи на държавата-членка, или на международните отношения на държавите-членки. В тези случаи ð държавите-членки: ï

ò нов

а) предоставят достъп до въпросната информация или източници най-малко на правен или друг съветник, който е преминал проверка за сигурност, доколкото информацията е от значение за разглеждането на молбата или вземането на решение за оттегляне на международна закрила.

ê 2005/85/EC (адаптиран)

ð нов

Ö б) дават Õ В тези случаи органите по глава V получават достъп до тази информация или до нейните източници на органите, посочени в глава V освен когато такъв достъп е изключен поради съображения за национална сигурност.

83. Държавите-членки гарантират, че правният или друг съветник, който съдейства или представлява кандидата за ð международна закрила ï убежище, получава достъп до затворените зони, като местата за задържане или транзитните зони, с цел предоставяне на съвети на кандидата.

Държавите-членки нямат право да ограничават възможностите за посещение при кандидатите, които се намират в такива зони, освен ако това ограничение е по силата на националното законодателство, е от обективна необходимост за сигурността, обществения ред или административното управление в тези зони, или за да се гарантира ефективното разглеждане на молбата и при условие че достъпът на правния или друг съветник не е бил значително ограничен или направен невъзможен.

ò нов

84. Държавите-членки разрешават на кандидата да бъде придружаван на личното интервю от правен или друг съветник, който е признат или оправомощен като такъв по националното право.

ê 2005/85/EC

ð нов

34. Държавите-членки могат да предвидят уредят правилата за присъствието на правните или други съветници на всички интервюта разговори в рамките на процедурата производството, без да се засягат разпоредбите на настоящия член или тези на член 1721, параграф 1, буква б).

4. Държавите-членки могат да предвидят, че на кандидата е разрешено да се придружава на личното интервю от правния или друг съветник, който е признат или оправомощен за това по националното право.

Държавите-членки могат да изискат от кандидата да присъства на личното интервю, дори когато бива представляван в съответствие с националното право от правен или друг съветник, както и могат да изискат от кандидата да отговаря лично на поставените въпроси.

Отсъствието Липсата на правен или друг съветник не е пречка за провеждането на лично интервю с кандидата от компетентния орган, ð без да се засягат разпоредбите на член 21, параграф 1, буква б) ï.

ò нов

Член 20

Кандидати със специфични нужди

85. Държавите-членки приемат съответните мерки, за да гарантират, че на кандидатите със специфични нужди се дава възможност да представят елементите на дадена молба възможно най-изчерпателно и с всички налични доказателства. При необходимост сроковете за тях се удължават, за да им се даде възможност да представят доказателства или да предприемат други необходими стъпки в рамките на процедурата.

86. В случаите, в които решаващият орган смята, че даден кандидат е бил подложен на мъчение, изнасилване или други тежки форми на психологическо, физическо или сексуално насилие, както е посочено в член 21 от Директива […/…/EО] [за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище (Директива за условията на приемане)], на кандидата се предоставя достатъчно време и съответната помощ за подготовка за личното интервю по същността на неговата молба.

87. Член 27, параграфи 6 и 7 не се прилагат за кандидатите, посочени в параграф 2.

ê 2005/85/EC (адаптиран)

ð нов

Член 1721

Гаранции за непридружаваните непълнолетни

88. По отношение на всички процедури, които са предвидени в настоящата директива, и без да се засягат накърняват разпоредбите на членове 12 и 14 13, ð 14 ï и 15, държавите-членки:

а) при първа възможност предприемат мерки, за да гарантират, че непридружаваниятеният непълнолетен е представляван и/или му е оказана помощ по отношение на ð внасянето и ï разглеждането на неговата молба. ð Представителят е безпристрастен и притежава необходимите познания в областта на грижите за детето. ï Такъв представител може да бъде и представителят, посочен в, по член 19 от Директива 2003/9/ЕО от 27 януари 2003 г. относно минималните норми за приемане в държавите-членки на лица, търсещи убежище [19] ; Директива […/…/EО] [Директива за условията на приемане];

б) гарантират, че този представител има възможност да информира непридружаванияения непълнолетен за смисъла и евентуалните последствия от личното интервю и, когато е целесъобразно, да му посочи как да се подготви за него. Държавите-членки разрешават ð гарантират, че ïна представителя ð и/или правен или друг съветник, признат за такъв от националното право ï да присъстват на личното интервю и ð имат възможност ï да задават въпроси или да излагат съображения в рамките, които са определени от лицето, което провежда интервюто.

Държавите-членки могат да изискат непридружаванияения непълнолетен да присъства на личното интервю, дори и при наличието на представител.

89. Държавите-членки могат да се въздържат да посочат представител, когато непридружаваниятеният непълнолетен:

а) по всяка вероятност ще навърши пълнолетие, преди да бъде взето решението на първа инстанция; или

б) може да ползва безплатно услугите на правен или друг съветник, на когото е позволено по националното право да извършва поставените му задачи на представител, в съответствие с посоченото по-горе; или

в)б) е сключил или вече е сключвал брак.

3. Държавите-членки могат също така в съответствие със законовите и подзаконовите норми, които са в сила от 1 декември 2005 г., да се въздържат от назначаването на представител в случаите, когато непридруженият непълнолетен е на шестнадесет или повече години, освен ако не е в състояние да подаде молбата си без представител.

43. Държавите-членки гарантират, че:

а) личното интервю по молбата за убежище ð международна закрила ï на непридружавания непълнолетен по членове 12, 13 и 14, 13, 14 и 15 се провежда от лице, което има необходимите познания за специфичните нужди на непълнолетните;

б) решението на решаващия орган по молбата на непридружавания непълнолетен се изготвя от служител, който притежава необходимите познания за специфичните нужди на непълнолетните.

ò нов

4. При спазване на условията,