СЪДЪРЖАНИЕ

1. Въведение 5

2. Иновативни финансови инструменти в бюджетните разходи на ЕС 7

2.1. Обхват и отрасли 7

2.2. Управление на рисковете за бюджета на ЕС 8

2.3. Обосновка на иновативните финансови инструменти 8

2.3.1. Постигане на целите на политиката на ЕС 8

2.3.2. Повишаване на ефикасността и ефективността на публичните ресурси 9

2.3.3. Стремеж към повече резултатност и финансова дисциплина 10

2.3.4. Мултиплициращият ефект на бюджета на ЕС 10

3. Оценка на прилагането на иновативните финансови инструменти във финансовата рамка за периода 2007—2013 г. 10

3.1. Поуки от съществуващите инструменти 10

3.1.1. Досегашен опит 10

3.1.2. Иновативните финансови инструменти осигуряват необходимия достъп до финансиране, насърчават разработването на продукти и най-добри практики 11

3.1.3. По-голяма последователност и съгласуваност между инструментите 12

3.1.4. Управление и въпроси, свързани с контрола на инструментите на ниво ЕС 12

3.1.5. Инструментите могат да са по-публични и по-прозрачни 13

3.1.6. Нови договорености за поделяне на риска могат да осигурят по-високи нива на финансиране 13

4. Иновативни финансови инструменти за финансовата рамка 2014—2020 г. 15

5. Нова рамка за иновативни финансови инструменти 16

5.1. Общи правила за оптимизиране и рационализиране на инструментите 16

5.1.1. Инструменти на ЕС 16

5.1.2. Инструменти на структурните фондове 17

5.1.3. Съседско измерение на инструментите за национални политики 18

5.1.4. Инструменти за външна политика 18

5.2. Съдържание на платформите за капиталови и дългови инструменти на ЕС 18

5.2.1. Обхват 18

5.2.2. Специфични оперативни изисквания 18

5.2.3. Опосредстващи механизми при финансовите инструменти 19

6. Заключения и следващи стъпки 20

Приложение: Описание на иновативните финансови инструменти от Финансовата рамка за периода 2007—2013 г.

Въведение

Иновативните финансови инструменти следва да играят все по-важна роля при разходването на бюджета на ЕС в Многогодишната финансова рамка (МФФ) за периода 2014—2020 г. Настоящото съобщение представя виждането на Комисията относно разработването и управлението на иновативни финансови инструменти. Целта на Комисията е да разработи иновативни финансови инструменти, които преследват целите на стратегията Европа 2020 за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж по високоефективен и ефикасен начин, основан на богатия опит, натрупан в управлението на действащите в настоящата МФФ инструменти.

Някои от последиците от икономическата и финансова криза вероятно ще се усещат и през първите години на следващата МФР и ще засягат функционирането на финансовите пазари през следващите години. Мерките за фискална консолидация ще продължат да ограничават възможността за национални публични инвестиции, като в същото време структурните промени в регулирането на някои финансови институции ще доведат до промени в интереса на такива институции към някои класове активи и видове рискове. Макроикономическото развитие на пазара ще продължи да влияе на наличието на рисков капитал за иновационни дейности и дейности с потенциал за висок растеж, които способстват за постигането на целите на стратегията „Европа 2020“. Ще е необходимо да се превъзмогне разпространеното отбягване на риска, за да се гарантира достъпът до капитали за генериращите растеж инфраструктурни проекти, МСП и иновациите за периода на МФР, и иновативните финансови инструменти могат да изиграят важна роля в това отношение.

Иновативните финансови инструменти, съчетани с подходящи регулаторни мерки могат също да допринесат за развитието и укрепването на финансовите пазари (дългови и капиталови), както и за по-голяма интеграция на финансовите пазари на ЕС, откривайки алтернативни източници на финансиране за генериращите растеж отрасли. В Акта за единния пазар[1] се подчертава ключовата роля, която ще играе развитието на финансовите пазари за намирането на нови форми на растеж. Реформите, предприети в областта на регулирането на финансовите услуги, ще съдействат решаващо за насърчаването на устойчив и приобщаващ растеж, основан на засилено доверие в европейските финансови пазари и участници.

Освен това, чрез катализиране на инвестициите в подобряване на енергийната ефективност, възобновяемите източници на енергия и свързаната с това инфраструктура, подобни инструменти могат да способстват за насърчаване преминаването към нисковъглеродно и устойчиво на измененията в климата устройство на икономиката и обществото.

Иновативните финансови инструменти имат солидно присъствие в стратегическите документи, чиято цел е дефинирането на бъдещото финансиране от ЕС. В съобщението на Комисията за следващата МФР[2] и в прегледа на бюджета[3] се отбелязва, че иновативните финансови инструменти могат да осигурят важен нов поток на финансиране за стратегически инвестиции, в подкрепа на дългосрочните, устойчиви инвестиции във време на фискални ограничения. За да се докажат допълнителните предимства от европейския мащаб, инструментите трябва да бъдат насочени към решаване на конкретни пазарни сривове/недостатъци, които могат да намерят адекватно решение на равнище ЕС, като се отчитат състоянието на националните финансови пазари, правната и регулаторна среда и нуждите на крайните бенефициери.

Стратегията „Европа 2020“[4] предвижда въвеждането на повече иновативни финансови инструменти, като част от последователна стратегия за финансиране, обединяваща европейско и национално публично и частно финансиране за постигане на целите на стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Тя има за цел да използва възможностите, които предлага текущото преразглеждане на Финансовия регламент (ФР), за да се разработи потенциалът на иновативните финансови инструменти и едновременно с това се осигури добро финансово управление. В предложението си за изменение на ФР по време на тригодишния преглед, Комисията включи нов дял, посветен на бюджетното управление на финансовите инструменти[5].

Освен това стратегията „Европа 2020“ цели също така преодоляване на настоящата фрагментарност на инструментите на ЕС за финансиране. В това отношение групирането на приложими в няколко политики инструменти (т.е. инструменти, които се допълват и/или подсилват взаимно), вместо на принципа „по един инструмент за всяка политика“, ще спомогне за постигането на целите по водещите инициативи на „Европа 2020“, не на последно място, защото на географската и отрасловата диверсификация, произтичащи от това ново групиране, ще спомогнат за привличане на инвеститори в приоритетните области на стратегията „Европа 2020“ чрез намаляване на общия риск. Освен това, стратегията „Европа 2020“ подчертава ролята на публично-частните партньорства (ПЧП) при иновационните начини на финансиране. Както беше подчертано в съобщението за публично-частните партньорства[6], ПЧП могат да осигурят по-ефикасни начини за изграждане на устойчива инфраструктура и предоставяне на стратегически обществени блага и услуги.

Настоящото съобщение отчита анализа на една нова рамка за иновативни финансови инструменти, извършен от службите на Комисията, в сътрудничество с нейните партньори във финансирането и други заинтересовани страни и въз основа на официални оценки, в периода на подготовка на следващата МФР. То разглежда проектирането и управлението на иновативните финансови инструменти в различните направления на политиките и набелязва следващите стъпки за постигане на амбицията на Комисията за един по-опростен, изчерпателен и високо ефективен и ефикасен набор от иновативни финансови инструменти в подкрепа на целите на стратегията „Европа 2020“.

Иновативни финансови инструменти в бюджетните разходи на ЕС

Обхват и отрасли

Разходването на бюджетни средства на ЕС чрез иновативни финансови инструменти не е новост — за първи път ЕС участва с бюджета си в такива инструменти преди повече от десет години. Терминът „иновативен финансов инструмент“ се използва в настоящото съобщение за операции, различни от обикновеното предоставяне на безвъзмездни средства. Иновативните финансови инструменти в този смисъл обхващат широк диапазон от случаи, при които финансова подкрепа от бюджета се предоставя по друг начин освен чрез обикновеното предоставяне на безвъзмездни средства, включително случаи, при които безвъзмездните средства от ЕС са съчетани със заеми от финансови институции. Увеличеното използване на иновативни финансови инструменти не цели обаче да бъде заместено финансирането с безвъзмездни средства с финансови инструменти, тъй като безвъзмездните средства ще останат необходими в редица области, а да се допълни финансирането с безвъзмездни средства чрез оказване на подкрепа на проекти, насочени към постигане на целите на политиките на ЕС посредством други начини.

Иновативните финансови инструменти, разглеждани в настоящото Съобщение, включват инструменти, които предоставят собствен капитал/рисков капитал или дългови инструменти (като заеми или гаранции на посредници, които предоставят финансиране на голям брой крайни бенефициери, които трудно намират финансиране, или споделяне на риска с финансови институции с оглед увеличаване обема на финансиране и съответно усилване на въздействието от бюджетното участие на ЕС). Където е подходящо, тази помощ от ЕС може да бъде предоставена непряко чрез специализирани инвестиционни структури, особено ако се търси участието на частни наред с публичните инвеститори. Кратко описание на основните настоящи инструменти се съдържа в приложението.

Финансовите инструменти са особено подходящи при ситуации с неоптимални условия за инвестиции в широк кръг от области, напр. при бизнес дейности или инфраструктурни проекти, които могат да бъдат финансово перспективни (от гледна точка например на капацитета им да бъдат рентабилни), но (все още) не привличат достатъчно финансиране от пазарни източници. Те са по-специално подходящи за:

- поощряване на капацитета на частния сектор да генерира растеж, работни места, социално приобщаване и/или иновации, по-специално чрез подкрепа за новосъздадени предприятия, МСП, микропредприятия, социални предприятия, инвестиции в човешки капитал, научноизследователски институции, бизнес- или научни паркове, трансфер на технологии или знания или инвестиции в права на интелектуална собственост.

- изграждане на инфраструктура с непрекъснати целеви приходи, използвайки адекватни структури за финансиране, като ПЧП, за засилване конкурентоспособността и устойчивостта на ЕС в области като транспорта, околната среда, енергетиката и цифровата инфраструктура.

- подпомагане на механизми, които привличат частни инвестиции за предоставяне на обществени блага, например в областта на защитата на климата и околната среда.

Тези цели следва да бъдат постигнати без изкривяване на пазара, неефективни пазарни структури или закрила за неефективни предприятия, в съответствие с правилата за държавните помощи, разяснени в практиката на Комисията за вземане на решения по отношение на прилаганите в момента иновативни финансови инструменти.

Управление на рисковете за бюджета на ЕС

Важно е да се подчертае, че бюджетните разходи чрез финансови инструменти не предполагат по-голям финансов риск от този при безвъзмездните средства, тъй като при разработването им и в договорната рамка на финансовия инструмент се гарантира, че рискът за бюджета на ЕС е във всички случаи ограничен до бюджетното участие. За разлика от безвъзмездните помощи, при които финансовите инструменти предполагат инвестиране на ангажираните средства на ЕС, участието със средства от бюджета може дори да създава приходи, като лихви или възвръщаемост на капитала.

Неотдавна проведено проучване за Европейския парламент[7] по отношение на инструменти, съфинансирани от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) и Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) потвърди, че „практически няма опасения по отношение на бюджетните задължения. Всички съфинансирани инструменти предполагат отпускане на средства за програми със зададени тавани и следователно нито един от тези инструменти не крие бюджетен риск по-голям от първоначално поетия. Дори в случаите, в които финансовият инструмент предполага някаква форма на гаранция, задълженията не надхвърлят първоначално поетите при разработването на инструментите“.

Както се посочва в Прегледа на бюджета, общо правило за проектите с дългосрочен търговски потенциал следва да бъде, че фондовете на ЕС се използват в партньорство с финансовия и банковия сектор, по-специално с Групата на ЕИБ или финансовите институции на държавите-членки, с мандат за публична политика, но също така и с други международни финансови институции (МФИ) и частния финансов сектор. Това позволява да се съчетаят по уникален начин уменията и познанията на тези институции и на службите на Комисията при разработването и прилагането на схеми за постигане на целите на ЕС. Освен това, концептуално изчистените финансови инструменти, по-специално осигуряването на подходящи стимули и хармонизирането на интересите (чрез схемата за възнаграждение и съответните разпоредби за споделяне на риска) с финансовите институции партньори на Комисията, намаляват рисковете при прилагането им и способстват за постигането на целите на политиката, за които инструментите са създадени.

Обосновка на иновативните финансови инструменти

Постигане на целите на политиката на ЕС

Иновативните финансови инструменти преследват конкретни политически цели на ЕС чрез осигуряване на необходимите финансови средства за области от интерес за ЕС, като иновациите, устойчивия растеж, създаването на работни места и др. Те са насочени към коригиране на пазарните сривове/недостатъци, които водят до дефицит във финансирането в тези области от страна на пазарни източници, например по причина, че въпросната област се възприема като твърде рискова от частния сектор. Иновативните финансови инструменти могат следователно да допълват и да надминават регулаторните намеси, които целят осигуряване на условия за развитие на определена дейност, като предоставят конкретна финансова подкрепа проактивно, още преди бизнес средите да са се уверили в потенциала на тази дейност.

В допълнение към финансовото въздействие, финансовите инструменти на равнище ЕС могат да имат значително нефинансово въздействие, като демонстрационния ефект на целевите пазари, и да доведат до по-широко прилагане и в други отрасли. Последователното прилагане и насърчаване на най-добрите практики чрез инструментите на ЕС може да способства за качествена промяна на някои пазари, например тези на рисков капитал, и да усъвършенства финансовите посредници с течение на времето, като същевременно допринася за намаляване раздробеността на пазара на ЕС.

Експертният опит на ЕС и на финансовите институции, отговорни за прилагането на иновационни финансови инструменти на ниво ЕС, може да бъде споделен с националните, регионалните или местните власти. Трансграничният трансфер на умения и познания може да спомогне съществено за привеждането в съответствие на националните политики с различни мерки за насърчаване на растежа и иновациите, за да се намалят различията между европейските икономики и да се засили конкурентоспособността. Цялостният потенциал на тези нефинансови въздействия може да се реализира единствено ако инструментите се разработват и управляват по съгласуван начин.

Повишаване на ефикасността и ефективността на публичните ресурси

Чрез съсредоточаване на средства от различни източници, финансовите инструменти могат да насочат инвестициите към изглаждане на установените пропуски във функционирането на пазара, към реализиране на икономии от мащаба и/или свеждане до минимум на риска от неуспех в области, в които за отделните държави-членки ще е трудно да натрупат необходимата критична маса.

Намесата на ЕС трябва да е съобразена с принципа на субсидиарността, както посочва Сметната палата — разходите от бюджета на ЕС трябва да са с ясната перспектива за осезаеми ползи за ЕС и неговите граждани, които не могат да се постигнат чрез разходи само на национално, регионално и местно равнище[8]. Допълнителните предимства от съюзния подход са очевидни, когато резултатите (по отношение на ефективността или мащаба) надхвърлят потенциалните възможности на финансирането чрез национални схеми.

Приемайки за доказани предимствата от съюзния подход с един европейски инструмент, икономическата ефективност при подобен инструмент най-вероятно ще е по-изгодна, отколкото при серия финансови инструменти на национално, регионално или местно равнище, поради управлението на по-високи обеми, рентабилност вследствие хармонизирани стандарти и условия за прилагане и по-ниски разходи за изпълнение, например при хонорарите за управление, начислявани от финансовите посредници.

Стремеж към повече резултатност и финансова дисциплина

Разумно разработените иновативни финансови инструменти могат да доведат до повече резултатност, чрез определянето на подходящи показатели за успех, съобразени с целите на публичната политика. Финансовата дисциплина се насърчава, хармонизирайки, доколкото е възможно, рамките за изпълнение и принципите на управление в съответствие с най-добрите практики.

Националните и местни институции могат да се възползват от експертните знания на институциите на ЕС в разработването на иначе недостъпни за тях финансови продукти. Пример за това са европейските гаранционни схеми по рамковата Програма за конкурентоспособност и иновации (ПКИ): в много държави-членки не съществуват гаранционни дружества и наличието на европейска схема за насрещно гарантиране е от значение за новосъздадените гарантиращи институции, които изграждат своите портфейли. Наличието на европейски гаранции и/или насрещни гаранции осигурява възможност за новите гаранционни институции да увеличат обемите си на ранен етап или улеснява създаването на такива схеми, като по този начин допринася съществено за „изграждането на институции“.

Мултиплициращият ефект на бюджета на ЕС

Иновативните финансови инструменти имат мултиплициращ ефект за бюджета на ЕС като способстват за привличането на допълнително публично и частно финансиране за проекти от интерес за ЕС, на различни нива от веригата от участници в прилагането (посредници и крайни бенефициери). Чрез покриване или споделяне на риска, участието на ЕС може да накара инвеститорите да инвестират или да инвестират повече в случаите, когато не биха инвестирали въобще или биха инвестирали по-слабо при отсъствие на подкрепа от бюджета на ЕС. Подобен финансов „ефект на лоста“ или мултиплициращ ефект може да се постигне чрез съфинансиране от международни финансови институции или чрез допълнителни заеми, изисквани от банки и гаранционни институции за крайните бенефициери. Например проекти за над 6 млрд. EUR са получили подкрепа до края на 2010 г., при които общите задължения от бюджета на ЕС са възлезли на около 0,5 млрд. EUR.

Освен това, през периода на прилагане на иновативния финансов инструмент се постига допълнителен мултиплициращ ефект, ако погасяването на капитала или лихви и постъпления от инвестициите могат да бъдат повторно вложени в инструмента. Подобно „възобновително“ свойство може значително да увеличи обхвата на инструментите. След този период погасяванията на началната инвестиция и евентуални приходи от инвестицията постъпват обратно в общия бюджет, което също влияе положително върху цялостната икономическа ефективност на намесата.

Оценка на прилагането на иновативните финансови инструменти във финансовата рамка за периода 2007—2013 г.

Поуки от съществуващите инструменти

Досегашен опит

Някои от сега съществуващите иновативни финансови инструменти (главно тези по ПКИ), са оценявани посредством одити, междинни и последващи оценки и проучвания[9]. Другите инструменти са все още в твърде ранен стадий на изпълнение, за да бъдат подлагани на оценка. Освен това службите на Комисията са добили значителен практически опит в управлението на подобни инструменти, включително в бюджетното управление. Основно заключение на този етап е, че поради самостоятелното разработване на съществуващите иновативни финансови инструменти някои от тях се припокриват по отношение на целеви области или бенефициери и тяхната структура и управление се различават, което може да породи объркване у заинтересованите страни и бенефициерите.

При разработването на новото поколение финансови инструменти за МФР 2014—2020 г., ако инструментите трябва да се приложат по-мащабно, особено внимание следва да се обърне на опита с досегашните финансови инструменти, за да се установят подходящи правила, насоки и стандартизация за разработването и управлението на иновативни финансови инструменти в съответствие с изискванията на пазара и на най-добрите практики, за да се избегнат припокривания и да се опростят правилата и реда за изпълнение. Това — съчетано с подходящо комплексно групиране по политики на предлаганите на европейско равнище иновативни финансови инструменти и подобрена съгласуваност с подобни инструменти на национално, регионално, наднационално или трансгранично ниво по програми на структурните фондове — ще оптимизира въздействието и допълнителни предимства от европейския мащаб в следващата МФР.

Иновативните финансови инструменти осигуряват необходимия достъп до финансиране, насърчават разработването на продукти и най-добри практики

Одитите и оценките на съществуващите иновативни финансови инструменти са особено положителни по отношение на тяхната резултатност. Съществуващите инструменти са осигурили финансиране на бенефициери, които не са имали друга възможност да си набавят средства или са можели единствено да получат по-малко от необходимото. Освен това инструментите са стимулирали финансовите посредници да разработват и предлагат нови финансови продукти на местно ниво. Международните финансови институции, на които е било делегирано изпълнението на програмите на ЕС, позволиха на ЕС да предложи инструменти в редица държави, споделяйки експертните си познания в управление на такива инструменти и насърчавайки пряко най-добрите практики.

Констатациите обаче са противоречиви, що се отнася до допълнителните предимства от европейския мащаб при тези инструменти. The evaluation of RSFF found that this instrument remained one of the few financial instruments available to innovative firms and organisations at a time when banks and other financial institutions were reducing access to finance for high risk investments in R&D and innovation areas . Спрямо механизма за гарантиране по отношение на МСП по ПКИ, Сметната палата установи, че допълнителните предимства от прилагането му на ниво ЕС не са били доказани, тъй като резултатите от ГМСП „ биха могли също така да бъдат постигнати чрез финансиране от национални програми“ . За разлика от това, окончателната оценка на ППИ констатира, че „ заемите и микрокредитирането по ГМСП[…] отговарят на търсене за финансиране, което иначе не би било задоволено “. Въпреки че Комисията е на мнение, че са налице сериозни основания да се вярва в допълнителните предимства от европейския мащаб, както отбелязва независимата оценка, тя прие препоръката да разгледа възможностите за максимално оползотворяване на тези предимства с наследника на инструмента. Това се отчита, като особено ударение се поставя върху осигуряването на предимства от европейския мащаб при планирането за следващото поколение финансови инструменти в МФР 2014—2020 г.

По-голяма последователност и съгласуваност между инструментите

В оценката на ИФПР се посочва, че много широкият спектър от дейности, подпомагани с финансиране от ЕС — „от експерименталните научни изследвания по 7РП до изграждането на регионален изследователски капацитет чрез структурните фондове и достъп до иновативни механизми за финансиране в рамките на ПКИ“ — допринасят всички заедно за общото развитие на капацитета на ЕС за изследователска и иновационна дейност. Според констатациите ИФПР „по-скоро допълва, а не конкурира“ други инструменти за финансиране. Същевременно, поради специфичните цели на някои инструменти по настоящата финансова рамка се наблюдават случаи на несъгласуваност и непоследователност, и дори нежелано дублиране на инструменти, подкрепяни от бюджета на ЕС. Налице е също така в момента разпокъсване на схемите за финансова подкрепа и се използват безброй механизми за предоставяне. Например в окончателната оценка на ППИ се посочва, че са налице припокривания между финансовите инструменти по ПКИ и тези на структурните фондове или между ПКИ и Европейския механизъм за микрофинансиране „Прогрес“ (виж описание в приложението)[10]. Важна цел на новата рамка е да се избегне несъгласуваност и да се оптимизира общата ефективност на иновативните финансови инструменти.

Управление и въпроси, свързани с контрола на инструментите на ниво ЕС

Въпреки че прилагането на иновационните финансови инструменти бе поверено на финансови институции, които предлагат необходимите гаранции с оглед на доброто финансово управление и адекватни процедури, Комисията запази контрол и влияние върху политическите цели и стратегическите насоки на централно управлявани инструменти на равнище ЕС чрез участието си в съответните структури на управление, напр. в управителни комитети или надзорни органи. Това не означава участие в текущото управление на иновативните финансови инструменти, тъй като това е от компетенцията и отговорностите на надлежно назначени управители/управителни комитети.

Много може да се постигне, ако иновационните финансови инструменти се разработят разумно и подходящо от самото начало, въз основа на опита, натрупан от съществуващите инструменти по отношение на оценката и управлението на риска. В допълнение, при инструментите на ниво ЕС в системата са включени механизми за контрол и равновесие, които позволяват на Комисията и компетентния бюджетен орган да упражняват подходящ бюджетен контрол в съответствие с приложимите правила, включително под формата на ориентиран към резултатите мониторинг и докладване от страна на финансовите посредници, съобразени с целите и набелязаните ключови рискове за всеки отделен инструмент.

Необходимо е участието на ЕС да зависи от съгласието на финансовите посредници и крайните бенефициери относно правото на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) да извършва инспекции и проверки на място, в защита на финансовите интереси на ЕС. Посредниците ще бъдат задължени да сътрудничат на OLAF и да докладват на Комисията за всяко съмнение за измама или нередности, засягащи финансовите интереси на ЕС.

Инструментите могат да са по-публични и по-прозрачни

Констатирана е недостатъчна информираност на заинтересованите страни и крайните бенефициери относно участието на ЕС във финансовите инструменти. Също така бе посочено, че това едва ли е изненадващо предвид факта, че финансовите инструменти обикновено преминават през верига от посредници, включително местни посредници, които в крайна сметка са отговорни за изплащането на средствата на крайните бенефициери, при което ролята на ЕС не е толкова очевидна. Това подчертава значението например на клаузите за публичност в договорните споразумения с посредници, за да се осигури разбиране за предимствата от европейския мащаб, например под формата на създаването на работни места или изграждането на капацитет и други показатели. Същевременно информираността остава ниска въпреки факта, че такива клаузи се прилагат до голяма степен със съществуващите договорни споразумения и би трябвало да се търси повече публичност.

От значение са и констатациите, че умножаването на схеми за едни и същи нужди от финансиране по-скоро намаляват политическата и пазарна публичност. В това отношение предлаганата нова рамка цели да способства за рационализиране на иновативните финансови инструменти, което да ги направи по-известни. Оценките и проучванията на съществуващите инструменти също разкриват по-общи проблеми като необходимостта от осигуряване на повече прозрачност на информацията и по-добра комуникация с посредниците. Това е необходимо, за да се увеличи разбиране на пазара за пригодността и наличието на финансови инструменти на ЕС за дългово и капиталово финансиране.

Нови договорености за поделяне на риска могат да осигурят по-високи нива на финансиране

В съответствие с общия принцип на пропорционалност на държавната помощ, стремежът към частно съфинансиране/финансиране цели да се покаже ангажимента на частния сектор, да се насърчи поделянето на инвестиционния риск и да се избегне риска от отблъскване на участници. В зависимост от структурата на пазарите и наличието на частни инвеститори, частните и публичните инвестиции, в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, може да се третират еднакво или е възможно да са необходими стимули за частните инвестиции във важни области на политиката, например чрез асиметрични схеми за риск/възвръщаемост, както е описано по-долу, но те не трябва да надхвърлят необходимия минимум за гарантиране на търговската жизнеспособност на инвестиционните проекти, основани на реалистични бизнес планове.

Настоящите инструменти за поделяне на риска се основават на оценка на риска за всеки отделен проект или на равностойно (pari passu) финансово споделяне на риска между бюджета на ЕС и финансовите институции, например Групата на ЕИБ или други финансови институции, включително национални публични банки, които желаят да споделят риска с Комисията. Както разкрива междинната оценка на ИФПР, извършена от група независими експерти, настоящият подход ограничава възможността да се отчитат потребностите на пазара от повече рисково финансиране. Според препоръките на експертите Комисията следва да разгледа възможна промяна в подхода към поделянето на риска по отношение на използването на нейното капиталово участие за посрещането на предвидени и непредвидени загуби по заеми. По-специално, необходимо е да се разработи портфейлов подход към поделянето на риска, т.е. загубите да се разпределят между портфейл от заеми, предоставени на конкретни целеви групи, за да има възможност за разпределяне на риска и следователно за увеличение на финансирането, което могат да генерират определен размер бюджетни средства, заделени за покриване на провизии и разпределяне на капитала.

Един от вариантите за бъдещо разработване на този подход би могъл да се състои в това участието на ЕС да се използва за покриване на потенциалните първоначални загуби до определен процент (защита срещу „първа загуба“), като начин за привличане на достатъчно частно участие във финансирането на операции с по-висок риск, които имат много предимства поради европейския си мащаб. Подходът с „първа загуба“, при който ЕС приема подчинена роля ще засили допълнително мултиплициращия ефект от влагането на средства на ЕС, без да се надвишава определеното бюджетно участие на ЕС. Този подход може да се има предвид при разработването на бъдещи инструменти за поделяне на риска с бюджетни средства на ЕС, но във всеки случай той трябва да се придружава от подходящи правила и насоки, например ограничения за размера на първата загуба и изисквания относно частта от риска на непредвидените и/или предвидени загуби, която следва да поемат финансовите партньори от Комисията.

В областта на капиталовото финансиране, участието на ЕС може да се използва за предоставяне на подходящи стимули на частните инвеститори, по-специално под формата на преференциална или приоритетна доходност, която не надвишава една справедлива норма на възвръщаемост, осигуряваща търговската рентабилност на техните инвестиции. Освен тази справедлива норма на възвръщаемост, печалбите ще се разпределят пропорционално между публичните и частните инвеститори, за да се избегнат свръхкомпенсации.

Подобни специфични изисквания и минимални стандарти относно риска и възвръщаемостта ще бъдат разработени в контекста на платформите за капиталови и дългови инструменти, според посоченото в раздел 5.2.2. Във всички случаи трябва да се гарантира съгласуване на интересите на Комисията и нейните финансови партньори.

Иновативни финансови инструменти за финансовата рамка 2014—2020 г.

Част II от съобщението за МФР представя редица секторни предложения на Комисията за иновативни финансови инструменти в следващата МФР.

В подкрепа на инвестициите в научноизследователска и развойна дейност и иновации (НИРДИ), в рамките на стратегията „Хоризонт 2020“, са планирани два финансови инструмента: 1) дългов инструмент , който предоставя заеми на отделни бенефициери за инвестиции в НИРДИ, гаранции за финансови посредници, отпускащи заеми на бенефициери, комбинации от заеми и гаранции и гаранции и/или насрещни гаранции за национални или регионални схеми за дългово финансиране и 2) капиталов инструмент , който да i) инвестира в трансфер на технологии и носители на интелектуална собственост, и във фондове за рисков капитал, които предоставят финансиране със собствен капитал в началния етап от дейността на МСП, ориентирани към НИРДИ и ii) подкрепя инвестициите в отраслите с НИРДИ, насочвайки се към тематично специализирани, многонационални фондове, инвестиращи във фондове, с широк кръг от инвеститори, включително частни институционални и стратегически инвеститори.

Аналогично, в подкрепа на конкурентоспособността и МСП, се представя предложение за два финансови инструмента:

1. капиталов механизъм, предназначен за инвестиции на етапа на растеж, който чрез финансови посредници ще предоставя на МСП търговски ориентирано, подлежащо на възстановяване дялово финансиране, основно под формата на рисков капитал. Обект на разглеждане са две мерки:

2. Преки инвестиции във фондове за рисков капитал, които извършват трансгранични операции в рамките на ЕС и съсредоточават инвестициите си в ориентирани към растеж предприятия, чиято основна дейност не се основава на иновации или научноизследователска дейност.

3. ,,Фондове на фондове“, инвестиращи трансгранично във фондове за рисков капитал, които после инвестират в предприятия, особено на етапа на разширяване на дейността им на международния пазар.

4. Механизъм за заеми, предоставящ преки или други механизми за поделяне на риска с финансови посредници с цел обезпечаване на предназначени за МСП заеми и предоставяне на трансгранично кредитиране или кредитиране от няколко държави със силен „лостов ефект“.

Освен това, за насърчаване на самостоятелната заетост, микропредприятията и социалните предприятия Програмата на Европейския съюз за социална промяна и социални иновации[11] включва ос за микрофинансиране и социално предприемачество, която се опира на съществуващия механизъм за микрофинансиране „Прогрес“[12] и е негово продължение. Тя разширява неговия обхват чрез подкрепа за изграждане на институционален капацитет у предоставящите микрокредитиране и го допълва с финансов инструмент с участие на ЕС за осигуряване на капиталови и дългови инструменти, и инструменти за поделяне на риска на фондове за инвестиране в социалната сфера и на други финансови посредници с оглед финансирането на социални предприятия.

Финансовите инструменти в рамките на Механизма за свързване на Европа за инфраструктурните проекти вероятно ще включват: 1) инструмент за поделяне на риска , обхващащ заемите и облигациите (включително инициативата „Облигации за проекти“ по стратегията „Европа 2020“), съобразен с различните модели на финансиране, прилагани в ЕС, размера и секторите на проектите и степента на разработеност на финансирането на проекти и на капиталовите пазари като цяло, и 2) капиталов инструмент за допълване на набора от инфраструктурни инструменти с цел по-нататъшното разработване на общоевропейски пазари на рисков капитал.

В областта на образованието и културата се разработват гаранционни механизми предвид целите на стратегията „ЕС 2020“: механизъм за гарантиране на студентски заеми , позволяващ на записалите магистърска степен студенти да преминат обучение в друга държава, което допринася за постигането на една от целите — увеличение с 20 % на трансграничната мобилност в обучението, и механизъм за гарантиране (с възможност за комбиниране с друг инструмент за финансиране на МСП), стимулиращ финансовите посредници да предоставят заеми на МСП в сферата на културата и творчеството (СКТ), които включват продуценти, музикални компании, софтуерни компании за видео игри, издатели и разпространители, чиито активи са предимно нематериални (например права на интелектуална собственост), вследствие на което финансовите посредници често разглеждат СКТ като твърде рискови за финансиране.

Все по-голяма част от подкрепата в рамките на структурните фондове ще се предоставя чрез финансови инструменти, по-специално подкрепата за предприятия и други проекти или инвестиционни дейности, които генерират приходи, особено в областта на изменението на климата, околната среда, иновациите, ИКТ и инфраструктурата. Държавите-членки и регионите също ще бъдат насърчавани да подкрепят финансови инструменти в рамките на Европейския социален фонд (например за студенти, създаване на работни места, мобилност на работниците, социално приобщаване и социално предприемачество).

Нова рамка за иновативни финансови инструменти

Общи правила за оптимизиране и рационализиране на инструментите

Инструменти на ЕС

Предвижданата нова рамка за опростяване и рационализиране на разработката и управлението на новото поколение финансови инструменти се основава на това, което бе наречено платформи за дългови и капиталови инструменти на ЕС. Платформите са набор от общи правила и насоки за капиталовите и дълговите инструменти (включително инструментите за гарантиране и поделяне на риска) за вътрешните политики и осигуряват последователен подход към подобни инструменти, когато те ползват подкрепа от бюджета на ЕС. Общите правила и насоки целят също да се опростят отношенията с финансовите партньори, по-специално с международните финансови институции, и да се осигури прозрачност за пазарите относно намесата на ЕС с капиталови и дългови инструменти, насочвайки вниманието към участието и ролята на ЕС.

Платформите за капиталови и дългови инструменти на ЕС ще са част от съгласуван набор от хоризонтално приложими принципи, правила и насоки; Финансовият регламент (ФР) и делегираният акт, заменящ Правилата за прилагане, ще определят общите принципи за иновативните финансови инструменти по отношение на бюджетното/доброто финансово управление, като същевременно ще се разработят по-подробни оперативни изисквания, в пълно съответствие с тези общи принципи, и ще съдържат конкретните финансови параметри, отразяващи най-добрите практики при разработването на нови финансови инструменти на вътрешния пазар (виж 5.2.2. по-долу).

Намесата с финансови инструменти следва да се обвърже във ФР с наличието на пазарни сривове или неефективност, доказани предимства от европейския мащаб, привличане на допълнително публично и частно финансиране чрез участието на ЕС („мултиплициращ ефект“), неизкривяване на конкуренцията на вътрешния пазар и прилагане на мерки за гарантиране съгласуването на интересите на Комисията и финансовата институция, натоварена с прилагането на финансовия инструмент. Делегираният акт, заменящ правилата за прилагане, и специфичните оперативни изисквания, които ще бъдат установени в Насоките на Комисията ще отразяват тези принципи.

Инструменти на структурните фондове

Въпреки че принципът на споделено управление означава, че инструментите на равнище ЕС и инструментите на държавите-членки по програмите на структурните фондове, се управляват по различни пакети от правила, следва да се постигне възможно най-висока съгласуваност между инструментите със споделено и пряко управление и да се избягват припокривания, за да се предотврати положение, при което няколко инструмента са насочени към едни същи групи от бенефициери на равнище ЕС и на национално/регионално равнище, при различни условия. За държавите-членки следва да е атрактивно да участват в европейски инструменти със своите структурни фондове или да ползват „готови инструменти“, съответстващи на инструменти на ЕС, съчетани със силни стимули.

Бе предложен подход с 3 възможности в рамките на регламентите за структурните фондове:

5. Държавите-членки продължават да разработват, съобразно с принципите на споделено управление, специфични инструменти, хармонизирани с някои общи правила, вдъхновени от платформите за капиталови и дългови инструменти на ЕС, които в момента се разработват;

6. Разработване на „готови решения“, съобразно принципите на споделено управление, което ще улесни създаването на инструменти за държавите-членки и ще осигури съвместимост с инструментите на равнище ЕС;

7. Държавите-членки ще се насърчават да инвестират част от своите структурни фондове в отделни раздели на европейските инструменти, обособени за инвестиции в региони и области на политиката, обхванати от оперативни програми, финансиращи със структурни фондове („съвместни инструменти“).

Съседско измерение на инструментите за национални политики

За повече съгласуваност при планирането и прилагането на инструментите, по-тясна пазарна интеграция, както и оптимално използване на веднъж пуснатите в действие инструменти, следва да се има предвид — при разработването на нови финансови инструменти — до каква степен инструментите на национална политика, с известно външно измерение, могат да се пригодят към участието и на съседни страни без да се допуска размножаване на схемите, обхващащи едни и същи нужди от финансиране.

Инструменти за външна политика

В съобщението за МФР се предлага иновативното финансиране да се използва и по-нататък във всички инструменти за външна политика (където е целесъобразно чрез механизми за регионални инвестиции) за привличане на допълнително финансиране, включително от частния сектор, в подкрепа на приоритетите на ЕС и за задоволяване на нуждите от инвестиции в страните партньори. За това ще спомогне влизането в сила на предложените нови разпоредби във ФР относно финансовите инструменти, както и установяването на общи принципи за тези инструменти дотолкова, доколкото е подходящо в областта на външната дейност.

Използването на иновативни финансови инструменти за външните политики следва да е подкрепено в рамките на Платформата на ЕС за външно сътрудничество и развитие, в която се съчетават съответните преимущества на Комисията, държавите-членки и европейските двустранни и многостранни финансови институции (по-конкретно ЕИБ), които са активни в областта на външното сътрудничество и развитие. Платформата ще спомогне за повече съгласуваност, резултатност, ефикасност и видимост на резултатите на ниво ЕС в областта на външното финансиране, като в същото време ще се отчитат спецификите на външните партньори на ЕС.

Съдържание на платформите за капиталови и дългови инструменти на ЕС

Обхват

Платформите ще обхващат различни финансови и технически параметри (например максимални тавани за механизмите за поделяне на риска или минимални нива на дялово участие и други ключови параметри) за разработването и прилагането на иновационни финансови инструменти, с оглед на тяхното опростяване и рационализация. Тези параметри са определени въз основа на опита, натрупан при разработването и изпълнението на настоящите финансови инструменти, като надлежно са били взети предвид съответните практики на промишлеността. Те ще обхващат стандартни въпроси, които не са присъщи за отделна политика, докато въпроси, като политически цели, целеви групи и определени критерии за допустимост могат да се разглеждат в специфичните предложения за отделните отрасли.

Специфични оперативни изисквания

Общият набор от специфични оперативни изисквания и насоки, които да допълват принципите на ФР и делегирания акт, заменящ правилата за прилагане, ще разглежда въпроси като:

- когато е целесъобразно и общите правила не съдържат указания за това — специфичните изисквания за ex ante оценка или оценка на въздействието на финансовите инструменти. съчетаването им с подобни изисквания за междини и последващи оценки;

- Минималните стандарти или диапазони по отношение на мултиплициращия ефект, профила на риска/възвръщаемостта и диверсификацията на риска, целящи защита за бюджетните ресурси на ЕС през целия оперативен цикъл на инструмента и осигуряване на справедливо разпределяне на риска между различните финансови посредници, ангажирани в процеса, и които същевременно да позволяват гъвкавост на условията при отделните инструменти, в определени и разумни рамки, като се вземат предвид естеството и мащаба на пазарните недостатъци или сривове, които водят до недостатъчно финансиране от пазарни източници;

- изискванията по отношение на управителите на инвестиционни структури, като например капиталовите фондове, и обхващащи inter alia рамката от стимули за съгласуване на интересите, схемите за възнаграждение и критериите за отстраняване;

- установяването на интегрирана система за управление и контрол, като разумна гаранция, че средствата на ЕС се използват по предназначение, основана най-малкото на показатели на изпълнението или на ориентирани към резултата показатели, механизми за проследяване (например за разходите, свързани с околната среда[13]) и стандартизирани отчетни формати, които имат за цел да улеснят сравнителния анализ на инструментите и тяхната сполучливост.

- създаването, прилагането и оценката на съобразени с риска мерки за предотвратяване на измами, които да гарантират високо ниво на защита на интересите на ЕС.

Някои параметри ще бъдат общи за капиталовите и дълговите инструменти, докато други ще бъдат специфични за всеки от двата вида инструменти. При инструменти, съчетаващи елементи на капиталово и дългово финансиране, тези правила и насоки ще се прилагат към отделни части на „хибридния“ инструмент.

Опосредстващи механизми при финансовите инструменти

Финансовите инструменти обикновено се прилагат чрез верига от участници, сред които първи са Комисията и Групата на ЕИБ или други финансови институции и участници на финансовия пазар (например капиталови фондове или банки).

Финансовите инструменти могат да се прилагат пряко от Комисията или непряко чрез финансови институции с необходимия технически и финансов капацитет за работа с подобни финансови инструменти. Съществуват два основни канала за прилагане на финансовите инструменти: чрез финансови институции (например групата на ЕИБ, ЕБВР, други международни финансови институции, национални публични финансови институции) или чрез специални инвестиционни структури (DIVs). Платформите ще съдържат минимални правила за участието на ЕС в DIVs.

Споразуменията с изпълнителните органи, включващи правилата и принципите на платформите, следва да са стандартизирани, доколкото е възможно и, в контекста на финансовите институции, да са за предпочитане предхождани от рамкови споразумения, обхващащи въпроси като изпълнение, управление, доверителни сметки, счетоводство, доклади за напредъка, мониторинг и оценка, подходящи клаузи за борба с измамите и др. Това ще улесни и ускори лансирането на нови финансови инструменти, като същевременно ще осигури възможност за хармонизация на общите условия на сътрудничество.

Заключения и следващи стъпки

Комисията и нейните финансиращи партньори подготвиха почвата за иновативни финансови инструменти след лансирането на стратегията „Европа 2020“ и началото на подготовката за следващата многогодишна финансова рамка, включително в контекста на дискусиите относно бъдещето на конкретни финансови инструменти (като ПКИ или ИФПР). Също така започна обсъждане със Съвета и Парламента в контекста на преразглеждането на Финансовия регламент. Силен акцент беше поставен върху значимостта и практическото значение на финансовите инструменти за постигането на политическите цели на ЕС.

Освен това е налице широко съгласие относно необходимостта от опростяване и хармонизиране на съществуващите инструменти и от по-малко и по-целенасочени инструменти на ниво ЕС, както и от по-голяма съгласуваност с инструментите на структурните фондове. В това отношение предложението за създаване на съвместни инструменти се смята за особено обещаващо.

Именно в този дух ще бъде разработена рамката за финансовите инструменти в следващата многогодишна финансова рамка. И именно в този дух Комисията очаква да продължи обсъжданията със Съвета и Парламента в идните месеци, както по общата рамка, която ще бъде създадена от Финансовия регламент и делегирания акт, заменящ Правилата за неговото прилагане, така и по конкретните законодателни предложения за следващата МФР, които ще бъдат последователно приети от Комисията през 4-то тримесечие на 2011 г. Платформите за капиталови и дългови инструменти ще спомогнат да се гарантира, че този дух на опростяване и сътрудничество ще се въплъти в ефективни и ефикасни инструменти, разработени и управлявани в съответствие с приложимите правила.

ПРИЛОЖЕНИЕ

Описание на иновативниТЕ финансови инструменти ОТ финансоваТА рамка ЗА периода 2007— 2013 г.

8. Европейски инструменти за инвестиции в рисков капитал/собствен капитал: ПКИ/GIF, Marguerite

9. ПКИ — Механизъм в подкрепа на иновативните малки и средни предприятия и тези с висок растеж (GIF)

Иновативните финансови инструменти са част от програмата за предприемачество и иновации (ППИ) — една от трите специфични програми на ПКИ. Тяхната обща цел е осигуряването на по-достъпно финансиране за учредяване и растеж на МСП в подкрепа на инвестициите на подобни дружества в новаторски дейности, включително в областта на околната среда.

Механизмът в подкрепа на иновативните МСП и тези с висок растеж (GIF), с бюджет от над 600 млн. EUR, част от които се заделят целево за иновации в областта на околната среда, има за цел осигуряването на рисков и собствен капитал за иновативни МСП в ранния етап на тяхната дейност (GIF 1) и във фазата на разрастване (GIF 2). Той се управлява от Европейския инвестиционен фонд (ЕИФ) от името на Комисията (представляваща ЕС). ЕИФ сключва инвестиционни споразумения с фондове за рисков капитал (РК), които подкрепят подобни МСП. GIF е дългосрочен механизъм, при който са възможни инвестиции във фондове за рисков капитал с оперативен срок до 12 години. По-голямата част от капитала, инвестиран в който и да било фонд за рисков капитал, се предоставя от пазарноориентирани инвеститори и всички инвестиции се извършват на принципа pari passu (еднакъв риск, еднакви дивиденти) с частни инвеститори.

10. Фонд Marguerite

Европейският фонд за енергетика, изменение на климата и инфраструктура 2020 г. (фонд „Marguerite“) е общоевропейски акционерен фонд за инвестиции в инфраструктура в отраслите на транспорта, енергетиката и възобновяемите източници на енергия. ЕС е инвестирал 80 млн. EUR от бюджета на TEN-T в Marguerite от общо ангажирани средства в размер на 710 млн. EUR (целеви размер: 1,5 млрд. EUR).Другите инвеститори са публични банки, но фондът е отворен за участие на частни инвеститори. Инвестициите се извършват на принципа pari passu . Постижение на фонда са общите инвестиции в размер от 3,5 пъти участието на ЕС в проекти по TEN-T.

Фондът е учреден и регулиран съгласно люксембургското право като специализирана инвестиционна структура. Комисията, като представляваща ЕС, е член на надзорния съвет, отговорен за определянето на цялостната стратегия на фонда, но не участва в ежедневното управление на фонда или в отделни инвестиционни решения, като отговорността за това е на управителния съвет и на инвестиционния комитет на Фонда. Всички решения трябва да се вземат в съответствие с инвестиционната политика на Фонда, установена заедно с Комисията.

11. Европейски дългови инструменти (гаранции/поделяне на риска): ПКИ-ГМСП, ИФПР, LGTT

12. Инструмент за финансиране с поделяне на риска (ИФПР)

Инструментът за финансиране с поделяне на риска има за цел да подкрепя финансирането на проекти с риск в областта на научноизследователската и развойна дейност и иновациите (НИРДИ) от частни и публични инициатори на проекти, които не разполагат с лесен достъп до капиталовите пазари. Инструментът бе разработен съвместно от Комисията и ЕИБ за поделяне на риска при отпусканите от банката преки кредити или гаранции за кредити за инвестиции в НИРДИ в приоритетни тематични области по Седмата рамкова програма за научни изследвания и технологично развитие (7РП).

Обединяването на участието на ЕС в размер на 1 млрд. EUR от бюджета на 7РП и това на ЕИБ в размер на 1 млрд. EUR от собствените ѝ ресурси осигурява капиталов резерв за покриване на потенциални загуби при финансирането на очакваните 10 млрд. EUR под формата на заеми в периода 2007—2013 г. Въз основа на собствена финансова оценка и в съответствие със своите насоки относно политиката спрямо кредитния риск ЕИБ оценява — за всеки отделен проект — равнището на финансов риск, който изисква да се предвиди обезпечение и разпределяне на капитал (за предвидени и непредвидени загуби), в съответствие с нормалните банкови правила, и търси подкрепата от ЕС за покриване на обезпечението и разпределянето на капитал. Комисията е представена в управителния комитет на ИФПР, който наблюдава прилагането на инструмента в съответствие с политическите цели на инструмента.

13. ПКИ — Механизъм за гарантиране по отношение на МСП (ГМСП)

Механизмът за гарантиране по отношение на МСП (ГМСП), с бюджет от 500 млн. EUR, предоставя насрещни гаранции за национални гаранционни схеми, както и директни гаранции за финансови посредници с цел повече и по-добро дългово финансиране на МСП. ГМСП се управлява от Европейския инвестиционен фонд (ЕИФ) от името на Комисията (представляваща ЕС).

Финансовите посредници, получили гаранция от ЕС на свой ред осигуряват дългово финансиране за МСП и ползи от гаранцията за крайните бенефициери, като допускат например по-висок рисков профил или по-малко обезпечение, налагат по-ниски лихвени проценти или осигуряват преимуществени условия, сходни с тези при обичайната си финансова дейност. При ГМСП част от всяка отделна операция бива гарантирана обикновено до 50 % (равнище на гаранцията). Общата експозиция за бюджета на ЕС е все пак ограничена от договорена максимална горна граница за портфейлни загуби (максимален размер).

14. Инструмент за гарантиране на заемите по проекти, свързани с TEN-T (LGTT)

Инструментът за гарантиране на заемите по проекти, свързани с TEN-T (LGTT) има за цел да способства за по-голямо участие на частния сектор във финансирането на инфраструктурата за трансевропейска транспортна мрежа (TEN-T). Привличането на средства от частния сектор по основните европейски транспортни проекти може да представлява предизвикателство поради относително високите нива на нестабилност в приходите от проектите в ранните етапи на експлоатация. LGTT частично покрива свързания с приходите риск и следователно подобрява финансовата перспективност на подобни проекти по TEN-T.

LGTT се финансира с капиталова вноска в максимален размер до 500 млн. EUR от бюджета на ЕС. Технически гаранцията по LGTT се издава в полза на търговски банки, които осигуряват за проекта стендбай инструмент за осигуряване на ликвидност (SBF). Подобна SBF може да се ползва от дружеството по проекта в случай на непредвидено намаляване на свързаните с използването/трафика приходи от проекта по време на началния период на експлоатация, за да се гарантира обслужването на първостепенния дълг.

По отношение на управлението Комисията ще бъде представлявана в управителния комитет на инструмента. Ролята на Управителния комитет е да следи напредъка и постигането на стратегическите цели на LGTT, както и да отправя препоръки за постигането им.

15. Инструменти, които съчетават капиталово и дългово финансиране

16. Европейски механизъм за микрофинансиране „Прогрес“ (EPMF)

Най-новите иновативни финансови инструменти на равнище ЕС бяха разработени така, че да съчетават капиталово и дългово финансиране. Европейският механизъм за микрофинансиране „Прогрес“ (EPMF), създаден през 2010 г., се състои от две части: 1) гаранционен инструмент за предоставящите микрокредитиране (т.е. заеми в размер до 25 000 EUR, в частност на групи в неравностойно положение с риск от социална изолация, за осъществяване на малки търговски операции) и 2) структурирано инвестиционно средство, учредено съгласно законодателството на Люксембург — Европейският фонд за микрофинансиране „Прогрес“ — предоставя първостепенни заеми, подчинени заеми (финансирането е подчинено на основни кредитори), заеми с поделен риск (първостепенен заем, комбиниран с поделяне на риска в портфейл за микрокредитиране) и дялово участие за предоставящите микрокредитиране. ЕС е инвестирал 100 млн. EUR в механизма.

За гаранционния инструмент е определен бюджет в размер на 25 млн. EUR. Максималното равнище на гаранцията е 75 % за съответния микрокредит или гаранционен портфейл, като е договорен таван за всеки гарантиран портфейл, основан на предвижданите кумулативни загуби за портфейла. Максималното задължение за EPMF е 20 % за всеки гарантиран портфейл.

Инвеститори в Европейския фонд за микрофинансиране „Прогрес“ са ЕС (представляван от Комисията) и ЕИБ. ЕИФ действа като управляващо дружество. ЕС притежава обикновени акции, което означава, че понася първите нетни загуби, засягащи активите на Фонда, в рамките на договорения таван, докато ЕИБ, като притежател на привилегировани акции, е защитена срещу загубите, понасяни от обикновените акции.

17. Европейски фонд за енергийна ефективност (EEEF)

Европейският фонд за енергийна ефективност (EEEF) бе създаден тази година с неизразходвани средства от Европейската енергийна програма за икономическо възстановяване. Фондът е структурирано финансово средство, учредено съгласно законодателството на Люксембург, или за преки инвестиции в маломерни проекти за енергийна ефективност и възобновяема енергия на местните власти, или за непреки инвестиции в такива проекти чрез финансови институции. Фондът ще подкрепя също развитието на дружества за предоставяне на енергийни услуги (ДПЕУ).

ЕС, представляван от Европейската комисия, инвестира 125 млн. EUR в подчинения транш на Фонда, а ЕИБ и италианската Cassa Depositi e Prestiti (CDP) инвестираха съответно 75 млн. EUR и 60 млн. EUR в заем „мецанин“ и в първостепенния транш. Deutsche Bank ще действа като инвестиционен управител на Фонда и е инвестирала 5 млн. EUR в транша „мецанин“. Целевият размер на Фонда е 500—600 млн. EUR.

18. Структурни фондове

Държавите-членки и управителните органи имат възможност да използват част от средствата, предоставени им чрез Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) и Европейския социален фонд (ЕСФ) в подкрепа на инструменти за финансов инженеринг. Ресурсите на ЕФРР се използват преди всичко за подкрепа на предприятия (предимно МСП), селищно развитие и възстановяване, енергийна ефективност и използване на енергия от възобновяеми източници в сгради, докато ЕСФ се използва за подкрепа на самонаетите лица, микропредприятията и учредяването на фирми. Почти всички държави-членки днес прилагат редица капиталови и/или дългови инструменти (кредити и гаранции) в поне една от тези области, директно — с вноска от действаща програма във фонд за рисков капитал, фонд за кредитиране или гаранционен фонд — или чрез холдингови фондове, създадени с цел инвестиране в различни фондове. Инструментите се прилагат чрез разнообразие от модели за управление и правни структури, специфични за всяка държава-членка или регион.

В много случаи инструментите се прилагат чрез инвестиции в холдингови фондове. В рамките на инициативата JESSICA (Съвместна европейска помощ за устойчиви инвестиции в градските райони), холдинговите фондове се прилагат от ЕИБ. В рамките на инициативата JEREMIE (Съвместни европейски ресурси за микро- и средни предприятия), холдинговите фондове в общия случай се прилагат от ЕИФ или различни национални или регионални институции. Като цяло, в зависимост от областите на участие, ЕИБ и ЕИФ могат да получават мандат да изпълняват задачи на холдингов фонд посредством пряко възлагане на поръчка от държавите-членки или управляващите органи. Други финансови институции също могат да бъдат посочвани за изпълнението на операции, организирани чрез холдингов фонд, или посредством обществени поръчки или чрез безвъзмездни средства.

19. Инструменти за външна политика в областта на предприсъединяването

Инвестиционната рамка за Западните Балкани (ИРЗБ) бе въведена през 2009 г. като съвместна инициатива на Европейската комисия заедно с ЦЕБ, Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) и ЕИБ с цел обединяване на безвъзмездни средства за привличане на кредитиране за финансиране на приоритетни инфраструктурни проекти в Западните Балкани, както и за финансиране на МСП и енергийна ефективност. ИРЗБ предоставя безвъзмездни средства за проекти, които могат да бъдат подкрепени с кредити от партньорски банки, за изготвянето на проектите, ускоряване връщането на съществуващите заеми или създаване на условия за реализирането на проекти чрез запълване на липсата от финансиране.

Пример за използването на иновативни финансови инструменти в областта на предприсъединяването е Европейският фонд за Югоизточна Европа (ЕФЮЕ), който предлага дългосрочно финансиране за квалифицирани местни финансови институции в страни от Югоизточна Европа и Южен Кавказ. Средствата се използват за осигуряване на сигурност и привличане на капитал от частни инвеститори в големи мащаби с цел развитие (фирмени кредити на малки и микропредприятия, кредити за фирми в селски райони и жилищни кредити на домакинства с ниски доходи с ограничен достъп до финансови услуги посредством местни финансови институции). ЕФЮЕ е изграден по модела на публично-частно партньорство, въведен от германската KfW Entwicklungsbank . Инвеститорите на фонда са Комисията (представляваща ЕС), която е инвестирала 120 млн. EUR, други публични донори и международни финансови институции, включително ЕИБ и ЕБВР.

[1] COM(2011) 206

[2] „Бюджет за стратегията „Европа 2020“, COM(2011) 500

[3] „Преглед на бюджета на ЕС“, COM(2010) 700

[4] „Европа 2020 — Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“, COM(2010) 2020.

[5] Предложението се основава на предпоставката, че ФР следва да съдържа основните принципи и основните правила на бюджетното и финансовото управление, докато подробностите следва да бъдат определени в правилата за прилагане (или по-скоро, предвид новия Договор — в делегирания акт, заменящ настоящите правила за прилагане, за който все още не е представено предложение) и в актове с незадължителен характер, като например вътрешни ръководства (COM (2010) 260).

[6] „Мобилизиране на частни и публични инвестиции за възстановяване и дългосрочно структурно изменение — развиване на публично-частни партньорства“, (COM(2009) 615).

[7] Проучване, поръчано от Комисията по бюджети към Европейския парламент: „Съфинансирането на ЕИБ и ЕБВР и неговите последствия за бюджета на ЕС“, май 2011 г.

[8] „Отговор на Европейската сметна палата на съобщението на Комисията „Да реформираме бюджета, да променим Европа“, Становище 1/2010: Подобряването на финансовото управление на бюджета на Европейския съюз: рискове и предизвикателства“, и одит на Механизма за гарантиране по отношение на МСП.

[9] Одит на механизма за гарантиране по отношение на МСП , Европейска сметна палата — Специален доклад № 4/2011 , Final Evaluation of the Entrepreneurship and Innovation Programme (Окончателна оценка на програмата за предприемачество и иновации) (април 2011 г.) , Centre for Strategy & Evaluation Services и EIM Business and Policy Research; Combined ex-ante evaluation and impact assessment of the successor to the Entrepreneurship and Innovation Programme under the Competitiveness and Innovation Framework Programme 2007-2013 (Комбинирана последваща оценка и оценка на въздействието на приемника на Програмата за предприемачество и иновации по Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации 2007—2013 г.) (май 2011 г.) , Economisti Associati в сътрудничество с EIM Business & Policy Research, The Evaluation Partnership, Centre for Strategy and Evaluation Services и Centre for European Policy Studies; Public consultation on the future EU support to competitiveness and innovation (Обществено допитване относно бъдещето на подкрепата на ЕС за конкурентоспособността и иновациите) (2011 г.); Mid-Term Evaluation of the Risk-Sharing Financial Facility (ИФПР) (Междинна оценка на механизма за финансиране с поделяне на риска) , доклад на група от независими експерти (юли 2010 г.); както и проучването на Комисията по бюджети към Европейския парламент, споменато в бележка под линия № 7.

[10] В областта на микрофинансирането бяха предприети първи стъпки за установяване на по-последователен подход с договарянето на насоки за разпределение при сделките, подписвани от ЕИФ и предоставящите микрофинансиране. В следващата МФР микрофинансирането на ниво ЕС за установени в ЕС микропредприятия ще се концентрира и ще включва институционалното изграждане и изграждането на капацитет в един инструмент в рамките на Програмата на Европейския съюз за социална промяна и социални иновации.

[11] COM (2011) 609

[12] Виж раздел 3.1 от приложението за подробности.

[13] Комисията възнамерява да увеличи този дял до най-малко 20 %, като приносът от различните области на политиката подлежи на оценка на въздействието. Рамката за иновативните финансови инструменти следва да допринася за преминаването към нисковъглеродно и устойчиво на измененията в климата устройство на европейската икономика и общество и за проследяване на отражението върху климата на разходите от бюджета на ЕС чрез тези инструменти, както се посочва в СОМ(2011) 500.