Нарастващото навлизане на мобилни телефони, и по-специално на смартфони, показва колко е важно да се осигури достъп до службите за спешно реагиране по време на движение, по-специално в контекста на миграцията към Voice over Long Term Evolution (VoLTE) и Voice over Wi-Fi (VoWiFi). Освен това то демонстрира, че нарастващото количество данни и характеристики, извлечени както от мрежата, така и от телефонния апарат на крайния ползвател, може да повиши ефективността на спешните повиквания (например местоположението на обаждащото се лице, текст и видео за крайни ползватели с увреждания, вертикално местонахождение (ос z) и други контекстуални данни).

11 държави членки представиха информация относно броя повиквания към номер „112“, осъществени от използващи роуминг крайни ползватели. На тези държави членки се пада една трета от спешните повиквания към номер „112“. Въз основа на тези данни може да се екстраполира, че 1,06 % от всички повиквания към номер „112“ се осъществяват от използващи роуминг крайни ползватели, което означава приблизително 1,5 милиона повиквания към номер „112“ в ЕС. Изчислено е, че 800 000 повиквания са осъществени от използващи роуминг крайни ползватели към национални номера за спешни повиквания, когато те се използват. Поради това консолидираното изчисление показва, че през отчетния период са осъществени общо 2,3 милиона спешни повиквания от използващи роуминг крайни ползватели.

Наличните данни потвърждават, че използващите роуминг крайни ползватели не се ползват от безплатно предаване на получена от телефонния апарат информация за местоположението, както е обяснено в раздел 4. Само 6 държави членки потвърдиха наличието на получена от телефонния апарат информация за местоположението за използващите роуминг крайни ползватели. Регламентът за роуминга ще гарантира, че базата данни на ОЕРЕС относно средствата за достъп до службите за спешно реагиране информира операторите, националните регулаторни органи и, когато е приложимо, други компетентни органи относно средствата за достъп до службите за спешно реагиране, които са възможни във всяка държава членка и които са технически осъществими, за да бъдат използвани от роуминг клиентите.

9.Достъп до службите за спешно реагиране за крайни ползватели с увреждания

В съответствие с член 109, параграф 5 от ЕКЕС държавите членки са длъжни да гарантират, че крайните ползватели с увреждания могат да имат достъп до служби за спешно реагиране наравно с другите крайни ползватели Приложените решения за достъпност следва да възпроизвеждат (са равностойни на) двупосочните гласови съобщения, гарантирани в случай на повикване на номер „112“, включително в роуминг. Чрез осигуряване на равностойност държавите членки следва също да гарантират, че на най-подходящия PSAP се предоставя информация за местоположението на обаждащото се лице, така че да се даде възможност за ефективна интервенция на службите за спешно реагиране.

За да изпълнят това задължение, държавите членки са въвели широк набор от решения за достъпност, предназначени за крайни ползватели с увреждания, включително услуги за текст в реално време, цялостен разговор , кратки текстови съобщения, приложения за спешни повиквания, уеб услуги, услуги за предаване, достъп от специални устройства, електронна поща или факс.

Най-често използваната технология са кратките текстови съобщения, които осигуряват двупосочно взаимодействие на основата на текст между лицето, което известява службите за спешно реагиране, и PSAP. Кратките текстови съобщения са достъпни за крайни ползватели с увреждания в 22 държави членки и Норвегия.

Приложенията за спешни повиквания са внедрени в 19 държави членки . В зависимост от начина, по който тези приложения са проектирани, те се основават на осъществяване на спешни повиквания или на комуникация под формата на кратки текстови съобщения, но могат да служат и като платформа за осигуряване на комуникации под формата на текст в реално време и цялостен разговор. Освен това приложенията могат да предоставят точна информация за местоположението, получена от телефонния апарат, въз основа на данни за позициониране от ГНСС/безжичните локални мрежи (5—100 m).

Услугите за пренасочване за крайни ползватели с увреждания също е възможно да пренасочат повикване, за да се осъществи достъп до службите за спешно реагиране. Понастоящем обаче информацията за местоположението на ползвателя в повечето случаи не е достъпна за това средство за достъп в държавите членки.

Въпреки че факсът и електронната поща остават на разположение като средство за достъп до службите за спешно реагиране в някои държави членки, те трудно биха могли да се считат за равностойни. Те не гарантират бърза двупосочна комуникация, каквато е необходима при спешни случаи, за разлика от ефективността на повикването към номер „112“. Освен това електронната поща не позволява на PSAP да се предоставя автоматично информация за местоположението на ползвателя.

Член 109, параграф 5 от ЕКЕС изисква мерките за крайните ползватели с увреждания да са в съответствие с правото на Съюза за хармонизиране на изискванията за достъпност на продукти и услуги и има за цел да гарантира оперативна съвместимост между държавите членки и, когато е осъществимо, избягване на предварителната регистрация за достъп до службите за спешно реагиране чрез алтернативни средства за спешни повиквания. Освен това Европейският акт за достъпността (ЕАД) изисква в допълнение към гласовите повиквания да са налични и спешни повиквания чрез текст в реално време или, когато има възможност за видеовръзка, да са синхронизирани като цялостен разговор . Въпреки че съответните разпоредби следва вече да са въведени, националните системи за PSAP ще трябва да започнат да отговарят на тези изисквания до 28 юни 2025 г. или чрез дерогация — до 28 юни 2027 г.

Освен това в съответствие с член 109, параграф 7 от ЕКЕС държавите членки са длъжни да гарантират, че крайните ползватели са надлежно информирани за съществуването и използването на единния европейски номер за спешни повиквания „112“, както и за неговите характеристики по отношение на достъпността, включително чрез инициативи, които са специално насочени към лица, пътуващи между държави членки, и към крайни ползватели с увреждания.

Съгласно член 109, параграф 5 от ЕКЕС се изисква да се гарантира достъп до службите за спешно реагиране, когато това е осъществимо, без предварителна регистрация. В случай на национални приложения за спешни повиквания, чрез които се обслужват крайни ползватели с увреждания, това би означавало местното приложение да може да се използва в посещаваната държава — членка на ЕС, за да се осъществи достъп до службите за спешно реагиране. Регламентът за роуминга ще гарантира, че доставчиците на роуминг информират роуминг клиентите относно алтернативни средства за достъп до службите за спешно реагиране чрез спешни повиквания в посещаваната от тях държава членка. На практика крайните ползватели ще получават автоматично съобщение с връзка за безплатен достъп до специална уебстраница, достъпна за хора с увреждания, която предоставя такава информация. Заварените системи на PSAP все още не са в състояние да приемат и обработват спешни повиквания, които наистина са достъпни за крайни ползватели с увреждания. Внедряването на текст в реално време и на цялостен разговор в съответствие със съвременното технологично равнище налага модернизиране на системата на PSAP до изцяло базирана на IP мрежа от взаимосвързани PSAP, която би могла да маршрутизира и обработва по подходящ начин базирани на IP спешни повиквания. Съгласно делегирания регламент, който трябва да бъде приет до 21 декември 2022 г., Комисията предлага да се установят изисквания за функционална еквивалентност на спешните повиквания, които да се използват от крайни ползватели с увреждания за достъп до службите за спешно реагиране.

В приложението е представен преглед на алтернативните средства за достъп за крайни ползватели с увреждания, които понастоящем са внедрени в ЕС.

10.Заключения

Повече от 30 години гражданите на Съюза разчитат на достъп до службите за спешно реагиране чрез единния европейски номер за спешни повиквания „112“. Те трябва да продължат да го правят и в цифровия свят. Гражданите следва да се възползват от комплексно и навременно предоставяне на контекстуална информация, необходима за справяне с извънредна ситуация. Високото ниво на свързаност, към което е насочена цифровата трансформация на Европа, както е отразено в Решението на Европейския парламент и на Съвета от [... подлежи на актуализиране] за създаване на политическа програма до 2030 г. „Цифрово десетилетие“, води до технологична миграция на електронните съобщителни услуги, използвани от гражданите, по-специално от хората с увреждания, към технологии, изцяло базирани на интернет протокол. Миграцията от технологии за комутация на канали към технологии за комутация на пакети в електронните съобщителни мрежи води до внедряване на гласови услуги чрез базирани на IP мултимедийна подсистема фиксирани и мобилни управлявани VoIP технологии, като Voice over Long Term Evolution (VoLTE), Voice over New Radio (VoNR в 5G) и Voice over Wi-Fi (VoWiFi). Технологиите за комутация на пакети също така позволяват услуги, базирани на текст и видео, като например услуги за текст в реално време и цялостен разговор. Тези базирани на интернет протокол съобщителни услуги не могат да бъдат поддържани от старите мрежи с комутация на канали, като например мрежите 2G и 3G, които са в процес на извеждане от експлоатация. Ето защо е необходимо спешните повиквания да преминат и към технологии с комутация на пакети. Настоящият доклад показва, че обработването на спешните повиквания, наличието на точна информация за местоположението на обаждащото се лице, наличието на равностойни средства за достъп за крайни ползватели с увреждания, както и достъпът за използващи роуминг крайни ползватели изпълняват важна роля в ефективността и скоростта на спешните действия, които се предприемат от службите за спешно реагиране. Потенциалът на цифровите технологии би могъл да се оползотвори напълно само ако както услугите за спешни повиквания, така и националните системи на PSAP са в състояние да осигурят ефект на лоста за технологичните развития.

Преминаването към комуникации, базирани изцяло на интернет протокол, ще позволи също така да се използва потенциалът за използване на приложения, като се даде възможност на крайните ползватели да използват различни средства за гласова, текстова и видео комуникация и да предоставят на центровете за приемане на спешни повиквания съответната контекстуална информация. Въпреки че вече съществуват някои национални или регионални приложения от този вид, те не са оперативно съвместими с центровете за приемане на спешни повиквания на посетената държава/регион в условията на роуминг. В бъдеще сътрудничеството между държавите членки и Комисията — както е предложено в делегирания регламент, който трябва да бъде приет до 21 декември 2022 г. — би могло да позволи оперативна съвместимост на приложенията за спешни повиквания, което ще доведе до тяхната достъпност в целия ЕС, подобно на цифровия COVID сертификат на ЕС, който беше внедрен чрез създаване на портал на ЕС за взаимно свързване на националните системи .

Основни констатации: