ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

На 7 юни 2010 г. Съветът на Европейския съюз взе решение да предприеме подходящи мерки срещу Република Мадагаскар[1] след приключване на консултациите, проведени съгласно член 96 от Споразумението за партньорство АКТБ—ЕО. Срокът на решението, прието за 12-месечен период, изтича на 6 юни 2011 г.

Подходящите мерки, приети с Решение 2010/371/ЕС, включват спиране на предоставянето на бюджетна помощ, спиране на изпълнението на националната индикативна програма (НИП) по 10-ия ЕФР и спиране на дейностите и плащанията в рамките на 9-ия ЕФР, в които пряко участват правителството и неговите агенции. Също така мерките бяха свързани с поемането на функциите на национален разпоредител за ЕФР. Те не засягат приноса към операциите за хуманитарна помощ, нито някои проекти, които са от пряка полза за населението.

След приемането на решението вътрешнополитическият диалог и посредничеството на Южноафриканската общност за развитие (ЮАОР) станаха по-активни и бе представена пътна карта за осъществяването на консенсусен и неутрален процес на преход за излизане от кризата в Мадагаскар. Този преход трябваше да приключи с провеждането на свободни и честни избори, чрез които да бъде възстановен конституционният ред в държавата. Пътната карта бе парафирана на 9 март 2011 г. от Върховния орган за прехода и всички политически партии, които взеха участие в преговорите, с изключение на движенията на бившите президенти Ratsiraka, Zafy и Ravalomanana.

На срещата на върха в Ливингстън на 31 март 2011 г. тройката на органа на ЮАОР отбеляза изготвянето на пътната карта и пое ангажимент да консолидира и съхрани постигнатите резултати, но не утвърди съдържанието ѝ, а препоръча да се свика извънредна среща на върха на ЮАОР, на която въпросът да бъде обсъден задълбочено.

Утвърждаването на пътната карта от ЮАОР вероятно ще доведе и до утвърждаването ѝ от Африканския съюз и впоследствие от международната общност, в това число и Европейския съюз.

Като се има предвид, че на този етап такова утвърждаване няма, както и че няма значителен напредък в консенсусния преход към възстановяване на конституционния ред, би било оправдано периодът на прилагане на решението да бъде удължен с 12 месеца, без това да засяга редовното му преразглеждане през този период.

За да може ЕС да даде ясен сигнал и да насърчи мадагаскарските партньори да увеличат усилията си за постигането на споразумение, се предлага на мадагаскарските власти да бъде изпратено ново писмо, което е приложено към настоящото съобщение и в което да се изтъкне, че ЕС поема ангажимента да има политическо и финансово участие във всеки консенсусен преход, произтичащ от прилагането на пътна карта, утвърдена от ЮАОР, АС и международната общност. Въпреки това, като се има предвид, че в решението се предлага единствено да се удължи срокът на съществуващите подходящи мерки, без тези мерки да бъдат изменяни по същество, не е необходимо да се изменя приложението към Решение 2010/371/ЕС. Освен това на този етап не е необходимо да се подновяват консултациите с Република Мадагаскар съгласно член 96 от Споразумението за партньорство АКТБ-ЕС.

2011/0114 (NLE)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

за удължаване на срока на прилагане на Решение 2010/371/ЕС относно приключването на консултациите с Република Мадагаскар съгласно член 96 от Споразумението за партньорство АКТБ—ЕО

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,

като взе предвид Споразумението за партньорство между членовете на Групата държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 г.[2] и преразгледано в Люксембург на 25 юни 2005 г.[3] (наричано по-нататък ,,Споразумението за партньорство АКТБ—ЕО“), и по-специално член 96 от него,

като взе предвид вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно мерките, които трябва да се предприемат, и процедурите, които трябва да се спазят за изпълнението на Споразумението за партньорство АКТБ–ЕО[4], и по-специално член 3 от него,

като взе предвид предложението на Европейската комисия,

като има предвид, че:

1. Основните елементи, посочени в член 9 от Споразумението за партньорство АКТБ—ЕО, бяха нарушени.

2. Съгласно член 96 от Споразумението за партньорство АКТБ—ЕС на 6 юли 2009 г. започнаха консултации с Мадагаскар в присъствието на представители на групата държави от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (АКТБ), по време на които представителите на Върховния орган за прехода не успяха да представят задоволителни предложения или ангажименти.

3. С посредничеството на ЮАОР бяха положени значителни усилия от страна на всички политически партии за намирането на изход от политическата криза, най-вече чрез договарянето на пътна карта относно процеса на консенсусен преход, която бе предложена с посредничеството на ЮАОР и чиято цел е да се проведат свободни и правдоподобни избори, които ще дадат възможност за възстановяването на конституционния ред в държавата.

4. Въпреки това, към настоящия момент и след 12-месечен период Европейският съюз установи, че въпреки тези усилия пътната карта все още не е подписана от участващите страни, нито пък е утвърдена от ЮАОР, Африканския съюз и международната общност. Понастоящем това пречи да се разгледа възможността за консенсусен преход към възстановяване на конституционния ред, което е от основно значение за изменението на действащите подходящи мерки.

5. Срокът на прилагане на Решение 2010/371/ЕС изтича на 6 юни 2011 г. Поради описаната по-горе ситуация е целесъобразно този срок да бъде удължен с една година, без това да засяга редовното преразглеждане на решението през този период,

ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

Член 1

Решение 2010/371/ЕС се изменя, както следва:

В член 3 второто изречение се заменя със следния текст: „Решението остава в сила до 6 юни 2012 г., без това да засяга редовното му преразглеждане през този период“.

Член 2

Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.

Член 3

Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейския съюз .

Съставено в Брюксел на [...] година.

За Съвета

Председател

ПРИЛОЖЕНИЕ

Брюксел, [...] г.

ПРОЕКТ НА ПИСМО ДО ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА ВЪРХОВНИЯ ОРГАН ЗА ПРЕХОДА

Уважаеми господин председател,

Европейският съюз отдава голямо значение на разпоредбите на член 9 от Споразумението за партньорство АКТБ—ЕО. Основните елементи на Споразумението за партньорство — зачитането на човешките права‚ демократичните институции и върховенството на закона — са в основата на нашите взаимоотношения.

С писмо от 16 юни 2010 г. Европейският съюз Ви уведоми за своето Решение 2010/371/ЕС от 7 юни 2010 г. да приключи консултациите, започнати съгласно член 96 от Споразумението за партньорство АКТБ—ЕО, и да предприеме „подходящи мерки“ по смисъла на член 96, параграф 2, буква в) от посоченото споразумение.

От тази дата Европейският съюз съзнава, че всички политически участници са положили усилия за намирането на изход от политическата криза, в която се намира страната Ви. Той отбелязва с голям интерес развитието на преговорите за пътната карта относно процеса на консенсусен и неутрален преход за излизане от кризата в Мадагаскар, която бе представена с посредничеството на ЮАОР и чиято цел е да се проведат свободни и честни избори, които ще дадат възможност за възстановяването на конституционния ред в държавата.

Въпреки това, към настоящия момент и след 12-месечен период Европейският съюз установи, че въпреки тези усилия пътната карта все още не е подписана от участващите страни, нито пък е утвърдена от ЮАОР, Африканския съюз и международната общност. Понастоящем това пречи да се разгледа възможността за консенсусен преход към възстановяване на конституционния ред, което е от основно значение за изменението на действащите подходящи мерки.

Предвид посочените по-горе елементи Европейският съюз взе решение да удължи срока на прилагане на Решение 2010/371/ЕС до 6 юни 2012 г.

Европейският съюз би искал да подчертае, че продължава да бъде изцяло на разположение за политическо и финансово участие във всеки консенсусен преход, произтичащ от прилагането на пътна карта, утвърдена от ЮАОР, Африканския съюз и международната общност. Освен това той отдава голямо значение на такова участие с оглед прекратяването на дългата политическа криза, чиито икономически и социални последици с всеки изминал ден стават все по-тежки за мадагаскарското население.

С уважение,

За Европейския съюз

[1] OВ L 169, 3.7.2010 г., стр. 13.

[2] ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 3.

[3] ОВ L 287, 28.10.2005 г., стр. 1.

[4] ОВ L 317, 15.12.2000 г., стр. 376.