[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 18.11.2009

COM(2009)631 окончателен

2009/0175 (ACC)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

относно подписването от името на Европейската общност и временното прилагане на Рамково споразумение между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

През май 2008 г. по препоръка на Комисията (декември 2007 г.) Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с Република Корея (наричана по-нататък „Корея“) за ново Рамково споразумение. На международната сцена все повече нараства активността на Корея като държава, ангажирана с човешките права, свободните пазари и многостранните отношения. Освен в областта на търговията и инвестициите, сътрудничество се развива и в области като наука и технологии, образование, изменение на климата и помощ за развитие. През последните години политическият диалог се задълбочи, особено (но не само) по отношение на Северна Корея. Това ново Рамково споразумение, за което се преговаряше успоредно с преговорите за широкообхватно споразумение за свободна търговия (ССТ), ще установи изцяло съгласувана модернизирана рамка за двустранните отношения. След успешни преговори, на 14 октомври 2009 г. преговарящите подписаха Рамковото споразумение.

Рамковото споразумение е договорната основа на нашите отношения с Корея и е подкрепено от широк кръг общи принципи и споделени ценности. Неговата цел е да се предложи на Корея широка база за сътрудничество с ЕС, включително по важни политически и глобални въпроси. То включва съвременни и изчерпателни разпоредби за икономическо сътрудничество. Споразумението предвижда сътрудничество в областта на правосъдието, свободата и сигурността (например борба срещу организираната престъпност и корупцията, наркотици и изпиране на пари, миграция, защита на личните данни и др.), както и в сферата на доброто управление в областта на данъчното облагане. То създава база за съвместна работа по глобални въпроси като: изменението на климата; сигурността на енергийните доставки; подходи към свързани с труда, образованието и други области въпроси, отнасящи се до структурните промени в световната икономика; неразпространение на оръжия за масово унищожение; тероризъм; и общо разбиране относно необходимостта от наказателно преследване на най-сериозните престъпления, предизвикващи международно безпокойство. Споразумението изяснява и отношението между Рамковото споразумение, от една страна, и конкретни секторни споразумения (съществуващи и бъдещи), включително споразумения за свободна търговия, от друга страна. Подобни споразумения са смятани за „неразделна част от цялостните двустранни отношения, ръководени от [рамковото споразумение]“ и за „част от общата институционална рамка“.

Рамковото споразумение ще бъде първият по рода си договорен инструмент, сключен от ЕС с развита държава. Когато влезе в сила, Рамковото споразумение ще бъде основа за стратегическо партньорство с Корея, в съответствие с резултата от 4-та среща на върха ЕС-Корея, състояла се в Сеул на 23 май 2009 г.

2009/0175 (ACC)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

относно подписването от името на Европейската общност и временното прилагане на Рамково споразумение между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 133,181а във връзка с член 300, параграф 2 от него,

като взе предвид предложението на Комисията[1],

като има предвид, че:

1. На 7 май 2008 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с Република Корея за Рамково споразумение, наричано по-нататък „Споразумението“,

2. При условие, че е възможно сключването му на по-късна дата, Споразумението следва да бъде подписано и временно прилагано,

ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

Член 1

Подписването на Рамковото споразумение между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна, се одобрява от името на Общността, при условие, че бъде взето решение от Съвета относно сключването на това споразумение.

Текстът на споразумението е приложен към настоящото решение.

Член 2

До приключването на необходимите процедури за влизането му в сила, споразумението ще се прилага временно. Временното прилагане започва от първия ден на първия месец след датата, на която страните са се уведомили взаимно за приключването на процедурите, необходими за временното прилагане.

Член 3

Председателят на Съвета е упълномощен да посочи лицето/лицата, оправомощени да подпишат споразумението от името на Общността.

Съставено в Брюксел на […] година.

За Съвета

Председател […]

ПРИЛОЖЕНИЕ

РАМКОВО СПОРАЗУМЕНИЕ

между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и

Република Корея, от друга страна

ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ, наричана по-нататък „Общността“,

както и

КРАЛСТВО БЕЛГИЯ,

РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ,

ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА,

КРАЛСТВО ДАНИЯ,

ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ,

РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ,

РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ,

КРАЛСТВО ИСПАНИЯ,

ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА,

ИРЛАНДИЯ,

ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА,

РЕПУБЛИКА КИПЪР,

РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ,

РЕПУБЛИКА ЛИТВА,

ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ,

РЕПУБЛИКА УНГАРИЯ,

РЕПУБЛИКА МАЛТА,

КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ,

РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ,

РЕПУБЛИКА ПОЛША,

ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА,

РУМЪНИЯ,

РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ,

СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА,

РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ,

КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ,

ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ,

Договарящите се страни по Договора за създаване на Европейската общност и Договора за Европейски съюз, наричани по-нататък „държавите-членки“,

от една страна, и

РЕПУБЛИКА КОРЕЯ,

от друга страна,

наричани по-долу „страните“,

КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД традиционните приятелски връзки между тях и историческите, политически и икономически отношения, които ги свързват;

КАТО ПРИПОМНЯТ Рамковото споразумение за търговия и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна, подписано на 28 октомври 1996 г. и влязло в сила на 1 април 2001 г.;

КАТО СЪЗНАВАТ ускорения процес на придобиване на собствена идентичност от Европейския съюз във външната политика и в областта на сигурността и правосъдието;

КАТО СИ ДАВАТ СМЕТКА за нарастващата роля и отговорност, поети от Република Корея в международната общност;

КАТО ПОДЧЕРТАВАТ широкообхватното естество на техните отношения и значението на постоянните усилия за поддържане на цялостна съгласуваност;

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ желанието си да поддържат и развиват помежду си политически диалог, основан на общи ценности и стремежи;

КАТО ИЗРАЗЯВАТ общата си воля да издигнат своите отношения до засилено партньорство, включително в политическата, икономическата, социалната и културната сфера;

КАТО ИЗРАЗЯВАТ РЕШИМОСТТА СИ да укрепят, задълбочат и разнообразят отношенията в области от взаимен интерес на двустранно, регионално и глобално равнище, въз основа на равенството, уважението към суверенитета, недискриминацията и взаимната изгода;

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ силната привързаност на страните към демократичните принципи и правата на човека - така, както са изложени във Всеобщата декларация за правата на човека и други международни инструменти за права на човека, както и към принципите на върховенството на закона и доброто управление;

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ решимостта си да се борят срещу сериозни престъпления, предизвикващи международно безпокойство, и убедеността си, че наказателното преследване на такива престъпления изисква вземане на мерки на национално ниво и засилване на сътрудничеството в световен мащаб;

КАТО ВЗЕМАТ ПРЕДВИД, че тероризмът е заплаха за глобалната сигурност, и като желаят да засилят своя диалог и сътрудничество в борбата срещу тероризма съгласно съответните международни инструменти, по-специално Резолюция 1373 на Съвета за сигурност на ООН, както и да потвърдят, че спазването на правата на човека и върховенството на закона е основа на борбата срещу тероризма;

КАТО СПОДЕЛЯТ виждането, че разпространението на оръжия за масово унищожение и средствата за доставянето им са сериозна заплаха за международната сигурност, като признават ангажимента на международната общност да се бори срещу разпространението на такива оръжия, както е изразен при приемането на съответните международни конвенции и резолюции на Съвета за сигурност на ООН, по-специално Резолюция 1540, и като искат да засилят диалога и сътрудничеството помежду си в тази област;

КАТО ПРИЗНАВАТ нуждата от засилено сътрудничество в областта на правосъдието, свободата и сигурността;

КАТО ПРИПОМНЯТ в тази връзка, че разпоредбите на споразумението, които попадат в обхвата на Част III, Дял IV от Договора за създаване на Европейската общност, задължават Обединеното кралство и Ирландия като отделни договарящи се страни, а не като част от Европейската общност, докато Обединеното кралство или Ирландия (в зависимост от случая) не уведоми Република Корея, че вече е задължено като част от Европейската общност в съответствие с Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, като същото важи и за Дания в съответствие с Протокола относно позицията на Дания, приложен към тези договори;

КАТО ПРИЗНАВАТ желанието си да насърчават устойчиво развитие в неговите икономически, социални и екологични измерения;

КАТО ИЗРАЗЯВАТ ангажимента си да гарантират високо ниво на опазване на околната среда, както и решимостта си да сътрудничат в борбата с изменението на климата;

КАТО ПРИПОМНЯТ подкрепата си за справедлива глобализация и за целите за пълна и продуктивна трудова заетост, както и за достойна работа за всички;

КАТО ПРИЗНАВАТ, че търговските и инвестиционните потоци между страните процъфтяват въз основа на базираната на световните правила търговска система под егидата на Световната търговска организация;

КАТО ЖЕЛАЯТ да осигурят условия за и да стимулират устойчивото повишаване и развитие на взаимноизгодната търговия и инвестиции между страните, включително и чрез установяване на зона за свободна търговия;

КАТО СЕ СЪГЛАСЯВАТ относно необходимостта от колективни усилия в отговор на глобални проблеми като тероризма, сериозните престъпления, предизвикващи международно безпокойство, разпространението на оръжия за масово унищожение и средства за доставянето им, изменението на климата, несигурността по отношение на енергията и ресурсите, бедността и финансовата криза;

КАТО ИЗРАЗЯВАТ РЕШИМОСТТА СИ за засилване на сътрудничеството в сектори от общ интерес, по-специално насърчаване на демократичните принципи и спазване на човешките права, противодействие на разпространението на оръжия за масово унищожение; борба с незаконната търговия с малки оръжия и леко въоръжение; вземане на мерки срещу най-сериозните престъпления, пораждащи международно безпокойство; борба с тероризма; сътрудничество в регионални и международни организации; търговия и инвестиции; диалог относно икономическата политика; бизнес сътрудничество; данъчно облагане; митници; политика в областта на конкуренцията; информационно общество; наука и технологии; енергия; транспорт; политика относно морския транспорт; политика за потребителите; здравеопазване; трудова заетост и социални въпроси; околна среда и природни източници; изменение на климата; селско стопанство, развитие на селските райони и горско стопанство; морски басейни и рибарство; помощ за развитие; култура, информация, комуникация, аудиовизия и медии; образование; върховенство на закона; правно сътрудничество; защита на личните данни; миграция; борба с незаконните наркотици; борба с организираната престъпност и корупцията; борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма; борба с киберпрестъпността; правоприлагане; туризъм; гражданско общество; публична администрация; и статистика;

КАТО СЪЗНАВАТ, че е важно да се улесни включването в сътрудничеството на пряко засегнатите физически и юридически лица, и по-специално на икономическите субекти и представляващите ги органи;

КАТО ПРИЗНАВАТ, че е желателно засилване на ролята и значимостта на всяка от двете страни в региона на другата и засилването на личните контакти между страните;

СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

ДЯЛ I

ЗАКОНОВА ОСНОВА И ОБХВАТ

Член 1

Законова основа за сътрудничество

1. Страните потвърждават привързаността си към демократичните принципи, правата на човека и основните свободи, както и към върховенството на закона.Спазването на демократичните принципи и основните права на човека, както са определени във Всеобщата декларация за правата на човека и други международни инструменти за права на човека, които отразяват принципа на върховенство на закона, е в основата на вътрешните и международните политики на двете Страни и представлява съществен елемент на настоящото споразумение.

2. Страните потвърждават привързаността си към Хартата на ООН и подкрепата си за изразените в нея общи ценности.

3. Страните потвърждават ангажимента си за насърчаване на устойчиво развитие във всички негови измерения, икономически растеж, принос към постигането на международно споразумение за целите на развитие, както и за сътрудничество в отговор на глобалните предизвикателства, свързани с околната среда, и по-специално изменението на климата.

4. Страните потвърждават привързаността си към принципите на доброто управление и борбата срещу корупцията, по-специално вземайки под внимание своите международни задължения.

5. Страните потвърждават общата си привързаност към цялостния характер на двустранните отношения и към запазването на цялостна съгласуваност в това отношение.

6. Страните се договарят да издигнат отношенията си до засилено партньорство и да развиват области на сътрудничество на двустранно, регионално и световно равнище.

7. Затова изпълнението на настоящото споразумение между страните, споделящи едни и същи ценности и уважение, ще се основава на принципите на диалога, взаимното уважение, равноправното партньорство, многостранните отношения, консенсуса и спазването на международното право.

Член 2

Цели на сътрудничеството

1. С оглед на засилването на тяхното сътрудничество, страните се ангажират да засилят политическия диалог помежду си и да укрепят още повече икономическите си връзки. По-конкретно техните усилия ще бъдат насочени към:

a) постигане на споразумение за визия за бъдещо укрепване на тяхното партньорство и разработване на съвместни проекти за изпълнение на тази визия;

б) провеждане на редовен политически диалог;

в) насърчаване на колективните усилия във всички съответни регионални и международни форуми и организации за отговор на глобални въпроси;

г) насърчаване на икономическо сътрудничество в области от взаимен интерес, включително научно и технологично сътрудничество, с оглед на разнообразяване на търговията, което е от техен взаимна изгода;

д) насърчаване на сътрудничеството между предприятия чрез улесняване на инвестициите от двете страни и насърчаване на по-добро взаимно разбирателство;

е) засилване на взаимното участие в програми за сътрудничество, отворени за другата страна;

ж) повишаване на ролята и значението на всяка от двете страни в региона на другата чрез различни средства, включително културен обмен, използване на информационни технологии и образование;

з) насърчаване на междуличностните контакти и разбирателство.

2) Въз основа на тяхното добре развито партньорство и споделени ценности, страните се договарят да развиват сътрудничеството и диалога помежду си по всички въпроси от общ интерес. По-конкретно техните усилия ще бъдат насочени към:

a) засилване на политическия диалог и сътрудничество, по-специално в областта на човешките права; неразпространение на оръжия за масово унищожение; малки оръжия и леко въоръжение; най-сериозните престъпления, пораждащи международно безпокойство; борба с тероризма;

б) засилване на сътрудничеството във всички свързани с търговията и инвестициите области от взаимен интерес и осигуряване на условия за устойчиво повишаване на взаимноизгодните търговия и инвестиции между страните;

в) засилване на сътрудничеството в областта на икономическото сътрудничество, по-специално диалога за икономическата политика; бизнес сътрудничество; данъчно облагане; митници; политика в областта на конкуренцията; информационно общество; наука и технологии; енергия; транспорт; политика относно морския транспорт; и политика за потребителите;

г) засилване на сътрудничеството в областта на устойчивото развитие, по-специално здравеопазването; трудова заетост и социални въпроси; околна среда и природни източници; изменение на климата; селско стопанство, развитие на селските райони и горско стопанство; морски басейни и рибарство; и помощ за развитие;

д) засилване на сътрудничеството в областта на културата, информацията, комуникацията, аудиовизията и медиите; и образованието;

е) засилване на сътрудничеството в областта на правосъдието, свободата и сигурността, по-специално върховенство на закона; правно сътрудничество; защита на личните данни; миграция; борба с незаконните наркотици; борба с организираната престъпност и корупцията; борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма; борба с киберпрестъпността; и правоприлагане;

ж) засилване на сътрудничеството в други области от общ интерес, по-специално туризъм; гражданско общество; публична администрация; и статистика.

ДЯЛ II

ПОЛИТИЧЕСКИ ДИАЛОГ И СЪТРУДНИЧЕСТВО

Член 3

Политически диалог

1. Между Република Корея и Европейския съюз ще се установи редовен политически диалог, основан на общи ценности и стремежи. Този диалог ще се провежда в съответствие с разпоредбите, за които е постигнато съгласие между Република Корея и Европейския съюз.

2. Целта на политическия диалог ще бъде:

a) да подчертае ангажимента на страните към демокрацията и спазването на правата на човека и основните свободи;

б) да насърчава мирни решения на международни или регионални конфликти и укрепването на ООН и други международни организации;

в) да засили политическите консултации по въпроси на международната сигурност като контрола над оръжията и разоръжаването, неразпространението на оръжия за масово унищожение и международния трафик на конвенционални оръжия;

г) да отрази важни международни проблеми от общ интерес, като увеличи обмена на съответната информация както между двете Страни, така и в рамките на международни форуми;

д) да засили консултациите по въпроси от особен интерес за страните от Азиатско-тихоокеанския район и Европа, с цел насърчаване на мира, стабилността и просперитета в двата региона.

3. Диалогът между страните ще се провежда чрез контакти, обмени и консултации, най-вече в следните форми:

a) среща на високо равнище на ниво ръководители ще се провежда тогава, когато страните сметнат това за необходимо;

б) ежегодни консултации на министерско равнище ще се провеждат тогава, когато страните се споразумеят за това;

в) кратки заседания по важни международни и вътрешни събития на равнище висши служители;

г) секторен диалог по въпроси от общ интерес;

д) обмен на делегации между Европейския парламент и Националното събрание на Република Корея.

Член 4

Противодействие срещу разпространението на оръжия за масово унищожение

1. Страните смятат, че разпространението на оръжия за масово унищожение и средства за доставянето им, както на държавни, така и на недържавни образувания, представлява една от най-сериозните заплахи за международната стабилност и сигурност.

2. Затова страните са съгласни да си сътрудничат и да допринасят за противодействие срещу разпространението на оръжия за масово унищожение и средства за доставянето им чрез цялостно изпълнение на съответните свои съществуващи правни задължения, отнасящи се до разоръжаването и неразпространението и други съответни инструменти, за които е постигната договореност между двете Страни. Страните са съгласни, че тази разпоредба е важна част от това споразумение.

3. Освен това, страните се договарят да си сътрудничат и да допринасят за предотвратяване на разпространението на оръжия за масово унищожение и на средства за доставянето им, като:

a) предприемат стъпки, ако е целесъобразно, за подписване, ратифициране или присъединяване към всички други съответни международни инструменти и за цялостното им прилагане;

б) създадат ефективна система за контрол на националния износ, за да предотвратят разпространението на оръжия за масово унищожение и свързани с него стоки и технологии, включително контрол на крайните потребители и подходящи граждански и наказателни санкции за нарушения на контрола при износ.

4. Страните се договарят, че техният политически диалог ще съпровожда и консолидира тези елементи.

Член 5

Малки оръжия и леко въоръжение

1. Страните признават, че незаконното производство, трафик и разпространение на малки оръжия и леко въоръжение и на боеприпаси за тях, както и прекаленото им натрупване, лошо управление, несигурно съхранение и неконтролирано разпространение продължават да представляват заплаха за мира и международната сигурност.

2. Страните се договарят да изпълняват съответните си задължения, за да се справят с незаконната търговия с малки оръжия и леко въоръжение и боеприпаси за тях, в рамките на международни инструменти, включително Програмата на ООН за действия за предотвратяване, борба и премахване на незаконната търговия с малки оръжия и леко въоръжение във всички нейни аспекти (UN PoA) и Международния инструмент, позволяващ на държавите своевременно и надеждно да идентифицират и проследят незаконното малки оръжия и леко въоръжение, както и на задължения, произтичащи от резолюции на Съвета за сигурност на ООН.

3. Страните се ангажират да си сътрудничат и осигурят координация, допълване и единодействие на усилията си за борба с незаконната търговия с малки оръжия и леко въоръжение и боеприпаси за тях на световно, регионално, субрегионално и национално равнище.

Член 6

Най-сериозните престъпления, пораждащи международно безпокойство

1. Страните потвърждават, че най-сериозните престъпления, пораждащи международно безпокойство, като цяло не трябва да остават ненаказани и че тяхното ефективно наказателно преследване трябва да се гарантира чрез вземане на мерки на национално равнище и засилване на международното сътрудничество в зависимост от случая, включително и Международния наказателен съд. Страните се договарят да подкрепят изцяло универсалността и интегритета на Римския статут на Международния наказателен съд и свързаните с него инструменти.

2. Страните са съгласни, че диалогът между тях по тези въпроси би бил от полза.

Член 7

Сътрудничество в борбата с тероризма

1. Страните, потвърждавайки значението на борбата срещу тероризма, и в съответствие с приложимите международни конвенции, включително международното хуманитарно право, правата на човека и законодателството за бежанците, както и в съответствие с тяхното съответно законодателство и подзаконова уредба и отчитайки Глобалната стратегия за противодействие на тероризма на ООН, съдържаща се в Резолюция № 60/288 на Общото събрание на ООН от 8 септември 2006 г., се договарят да си сътрудничат за предотвратяването и неутрализирането на терористични актове.

2. По-специално страните ще правят това:

a) в рамките на изпълнението на резолюциите на Съвета за сигурност на ООН и техните съответни задължения съгласно други международни конвенции и инструменти;

б) посредством обмен на информация за терористични групи и поддържащите ги мрежи в съответствие с международното и националното право;

в) посредством обмен на мнения относно използваните средства и методи за противодействие на тероризма, включително в техническите области и обучението и посредством обмен на опит по отношение на предотвратяване на тероризма;

г) посредством сътрудничество за задълбочаване на международния консенсус за борбата срещу тероризма, включително правното определение на терористичните актове, според случая, и по-специално посредством работа за постигане на споразумение по Всеобхватна конвенция срещу международния тероризъм;

д) посредством обмен на добри практики в областта на защитата на правата на човека в борбата срещу тероризма.

ДЯЛ III

СЪТРУДНИЧЕСТВО В РЕГИОНАЛНИ И МЕЖДУНАРОДНИ ОРГАНИЗАЦИИ

Член 8

Сътрудничество в регионални и международни организации

Страните се ангажират да сътрудничат и обменят становища в рамките на регионалните и международните форуми и организации, като например ООН, Международната организация по труда (МОТ), Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), Световната търговска организация (СТО), Срещата Азия-Европа (ASEM) и Регионалния форум на АСЕАН (ARF).

ДЯЛ IV

СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА ИКОНОМИЧЕСКОТО РАЗВИТИЕ

Член 9

Търговия и инвестиции

1. Страните се ангажират да си сътрудничат за осигуряването на условия за устойчиво нарастване и развитие на взаимноизгодните търговия и инвестиции между тях, както и за тяхното насърчаване. Страните ще водят диалог и ще засилят сътрудничеството си във всички области от общ интерес, свързани с търговията и инвестициите, за да улеснят устойчивите търговски и инвестиционни потоци, да предотвратят и премахнат пречките пред търговията и инвестициите и да подсилят многостранната търговска система.

2. За тази цел Страните ще приведат в действие сътрудничеството си в областта на търговията и инвестициите чрез споразумение за създаване на зона за свободна търговия. Гореспоменатото споразумение ще представлява специфично споразумение, изпълняващо търговските разпоредби на това Споразумение по смисъла на член 43.

3. Страните ще се информират взаимно и ще обменят виждания относно развитието на двустранната и международна търговия, инвестициите и свързаните с тях политики и въпроси.

Член 10

Диалог относно икономическата политика

1. Страните се договарят да засилят диалога между своите компетентни органи и да насърчават обмена на информация, както и да обменят опит във връзка с макроикономически политики и тенденции.

2. Страните се договарят да засилят диалога и сътрудничеството с оглед подобряване на счетоводната, одиторската, надзорната и регулаторната система в банковото и застрахователното дело и други части на финансовия сектор.

Член 11

Бизнес сътрудничество

1. Страните, отчитайки респективните си икономически политики и цели, се договарят да насърчават сътрудничеството в индустриалната политика във всички считани за подходящи области с оглед подобряването на конкурентоспособността на малките и средни предприятия, включително и чрез:

a) обмен на информация и опит относно създаването на рамкови условия за малките и средни предприятия, за да подобрят тяхната конкурентоспособност, и относно процедурите за създаване на МСП;

б) насърчаване на контактите между икономически оператори, стимулиране на съвместни инвестиции и създаване на смесени дружества, както и на информационни мрежи, по-специално чрез съществуващи хоризонтални програми;

в) улесняване на достъпа до финансиране и маркетинг, предоставяне на информация и поощряване на иновациите;

г) улесняване на дейностите, осъществявани от малки и средни предприятия от двете страни;

д) насърчаване на корпоративната социална отговорност и отчетност и стимулиране на отговорни бизнес практики, включително устойчиво потребление и производство.

2. Страните ще улесняват съответните дейности за сътрудничество, осъществявани от частния сектор на двете страни.

Член 12

Данъчно облагане

С оглед на укрепване и развитие на икономическите дейности, като същевременно вземат предвид необходимостта от разработването на подходяща регулаторна рамка, страните признават и се ангажират да прилагат в областта на данъчното облагане принципите на прозрачност, обмен на информация и лоялна данъчна конкуренция. За тази цел, в съответствие с техните области на компетентност, страните ще подобрят международното сътрудничество в областта на данъчното облагане, ще улеснят събирането на законно дължимите данъци и ще разработят мерки за ефективно прилагане на посочените по-горе принципи.

Член 13

Митническо сътрудничество

Страните си сътрудничат на двустранна и многостранна основа в областта на митниците. За тази цел те по-специално обменят опит и проучват възможностите за опростяване на процедури, увеличаване на прозрачността и развитие на сътрудничеството. Те също така се стремят към сближаване на възгледите и съвместни действия в контекста на съответните международни рамки.

Член 14

Политика в областта на конкуренцията

1. Страните насърчават лоялна конкуренция при осъществяването на икономически дейности, като прилагат напълно своята законова и подзаконова уредба в областта на конкуренцията.

2. За постигането на посочената в параграф 1 цел и в съответствие със Споразумението между правителството на Република Корея и Европейската общност за сътрудничество при антиконкуренти действия страните се ангажират да си сътрудничат по отношение на:

а) признаването на важността на законодателството в областта на конкуренцията и на органите за защита на конкуренцията и по отношение на усилията за активно прилагане на законодателството с цел създаване на среда за лоялна конкуренция;

б) обмена на информация и подобряването на сътрудничеството между органите за защита на конкуренцията.

Член 15

Информационно общество

1. Като признават, че информационните и комуникационните технологии са важни елементи на съвременния живот и са от изключително значение за икономическото и социалното развитие, страните се споразумяват да обменят мнения относно съответните си политики в тази област.

2. Сътрудничеството в тази област, inter alia, се съсредоточава върху:

а) обмен на мнения по различни аспекти на информационното общество, по-специално относно политиката за електронни комуникации и регулиране, включително универсалността, лицензирането и общите разрешителни, защитата на неприкосновеността на личния живот и на личните данни и независимостта и ефикасността на регулаторния орган;

б) взаимосвързаност и оперативна съвместимост на научноизследователските мрежи и услуги, включително в регионален контекст;

в) стандартизация и разпространение на нови информационни и комуникационни технологии;

г) насърчаване на научноизследователското сътрудничество между страните в областта на информационните и комуникационните технологии;

д) въпроси/аспекти на сигурността на информационните и комуникационните технологии, включително насърчаване на онлайн безопасността, борба с киберпрестъпността и злоупотребите с информационни технологии и всички видове електронни медии.

3. Насърчава се сътрудничеството между предприятия.

Член 16

Наука и технологии

Страните насърчават, развиват и улесняват дейностите за сътрудничество в областта на науката и технологиите за мирни цели в съответствие със Споразумението за научно и технологично сътрудничество между Европейската общност и правителството на Република Корея.

Член 17

Енергетика

1. Страните признават важността на енергийния сектор за икономическото и социалното развитие и полагат усилия, в рамките на съответната си компетентност, за подобряване на сътрудничеството в тази област с оглед на:

а) разнообразяване на енергийните доставки с цел засилване на енергийната сигурност и развитие на нови, устойчиви, иновационни и възобновяеми форми на енергия, включително, inter alia, биогорива и биомаса, вятърна и слънчева енергия, както и производство на енергия от водни източници;

б) подкрепа на разработването на политики за повишаване на конкурентоспособността на възобновяемите енергийни източници;

в) постигане на рационално използване на енергията с принос от страна на предлагането и търсенето чрез насърчаване на енергийната ефективност в производството, транспорта, разпространението и крайното потребление на енергия;

г) насърчаване на трансфера на технологии, насочени към устойчиво производство на енергия и енергийна ефективност;

д) подпомагане на изграждането на капацитет и улесняването на инвестициите в областта на енергетиката, като се взимат предвид принципите на прозрачност, недискриминация и пазарна съвместимост;

е) насърчаване на конкуренцията на енергийния пазар;

ж) обмен на мнения относно процесите на световните енергийни пазари, включително въздействието върху развиващите се страни.

2. За тези цели страните ще работят, когато е уместно, за насърчаване, особено чрез съществуващи регионални и международни рамки, на следните съвместни действия:

а) сътрудничество при изготвянето на енергийни политики и обмен на информация, свързана с енергийните политики;

б) обмен на информация за състоянието и тенденциите на енергийния пазар, в сектора на енергетиката и в развитието на енергийните технологии;

в) провеждане на съвестни проучвания и изследвания;

г) увеличаване на търговията и инвестициите в енергийния сектор.

Член 18

Транспорт

1. Страните полагат усилия за сътрудничество във всички области на транспортната политика, включително интегрираната транспортна политика, с оглед на подобряване на движението на стоки и пътници, насърчаване на морската и авиационната безопасност и сигурност, опазване на околната среда и повишаване на ефективността на своите транспортни системи.

2. Целта на сътрудничеството между страните в тази област е насърчаването на:

а) обмен на информация относно техните транспортни политики и практики, особено по отношение на градския, селския, вътрешноводния, въздушния и морския транспорт, включително логистиката им и взаимосвързаността и оперативната съвместимост на комбинирани транспортни мрежи, както и управление на пътища, железопътни линии, пристанища и летища;

б) диалог и съвместни действия в сферата на въздушния транспорт в области от взаимен интерес, включително споразумението относно някои аспекти на въздухоплавателните услуги и проучването на възможностите за по-нататъшно развитие на отношенията, както и техническо и регулаторно сътрудничество в области като авиационна безопасност, сигурност, околна среда, управление на въздушното движение, прилагане на законодателството в областта на конкуренцията и икономическо регулиране на сектора на въздушния транспорт с оглед на подкрепа на регулаторното сближаване и премахване на пречките за осъществяване на стопанска дейност. На тази основа страните ще проучат възможността за по-широко сътрудничество в областта на гражданската авиация.

в) сътрудничество по отношение на намаляването на емисии на парникови газове в сектора на транспорта;

г) сътрудничество в рамките на международни транспортни форуми;

д) прилагане на стандарти за сигурност, безопасност и предотвратяване на замърсяването, особено по отношение на морския и въздушния транспорт, съгласно съответните международни конвенции, приложими за двете страни, включително сътрудничество в рамките на подходящи международни форуми, чиято цел е подобряване на прилагането на международните правила.

3. По отношение на гражданската глобална спътникова навигация страните си сътрудничат в съответствие със Споразумението за сътрудничество относно Гражданска глобална навигационна система (ГНСС) между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна.

Член 19

Политика в областта на морския транспорт

1. Страните се ангажират да работят за постигането на целта за осигуряване на неограничен достъп до международния пазар на морския транспорт и международното морско корабоплаване въз основа на лоялна конкуренция на търговска основа в съответствие с разпоредбите на този член.

2. За постигането на посочената в параграф 1 цел страните:

а) не въвеждат клаузи за разпределяне на корабни товари в последващи двустранни споразумения относно услугите по морски превоз с трети държави, включително отнасящи се до търговията със сухи и течни насипни товари и редовните търговски линии, и не задействат подобни клаузи за разпределяне на корабни товари, в случай че такива са включени в предходни двустранни споразумения;

б) се въздържат от прилагане, при влизането в сила на настоящото споразумение, на административни, технически и законодателни мерки, които могат да имат дискриминационен ефект за техните граждани или дружества и за гражданите или дружествата на другата страна при предлагането на услуги в областта на международния морски транспорт;

в) предоставят не по-малко благоприятни условия за корабите, стопанисвани от граждани или дружества на другата страна, от тези, предоставени на собствените им кораби, по отношение на достъпа до пристанища, отворени за международна търговия, използването на инфраструктура и спомагателни морски услуги на пристанищата, както и свързаните с това налози и такси, митнически услуги и осигуряване на корабни места и на съоръжения за товарене и разтоварване;

г) позволяват на корабните компании на другата страна да имат търговско присъствие на тяхна територия за целите на извършването на корабно агентиране при условия на установяване и дейност, които са не по-малко благоприятни от тези, предоставяни на собствените им дружества или на дъщерни дружества или клонове на дружества на трети държави, ако те са по-благоприятни.

3. За целите на настоящия член достъпът до международния пазар на морски транспорт включва, inter alia, правото на доставчиците на услуги в областта на международния морски транспорт на всяка страна да извършват транспортни услуги от врата до врата, включващи морски преход, и за тази цел директно да сключват договор с местни доставчици на транспортни услуги, различни от морски превози, на територията на другата страна без да се засягат приложимите ограничения, свързани с националността, които се отнасят до превоза на стоки и пътници от доставчици на тези други транспортни услуги.

4. Разпоредбите на настоящия член се прилагат по отношение на дружества от Европейската общност и на корейски дружества. От разпоредбите на този член се ползват и корабни компании, установени извън Европейската общност или Република Корея и контролирани от граждани на държава-членка или на Република Корея, ако техните плавателни съдове са регистрирани в тази държава-членка или в Република Корея съгласно съответните им законодателства.

5. Въпросът за извършването на корабно агентиране в Европейската общност и в Република Корея се решава посредством специални споразумения, когато това е подходящо.

6. Страните се стремят към диалог в областта на политиката в сектора на морския транспорт.

Член 20

Политика за защита на потребителите

Страните полагат усилия за сътрудничество в областта на политиката за защита на потребителите с цел осигуряване на високо равнище на защита на потребителите. Страните се споразумяват, че сътрудничеството в тази област може да включва, доколкото е възможно:

а) подобряване на съвместимостта на законодателството за защита на потребителите, за да не бъдат допускани пречки пред търговията, като се гарантира висока степен на защита на потребителите;

б) насърчаване на обмена на информация относно системите за защита на потребителите, включително закони за защита на потребителите, безопасност на потребителските продукти, прилагане на законодателството за защита на потребителите, образование и правомощия на потребителите и обезщетяване на потребителите.

в) насърчаване на развитието на независими потребителски сдружения и контакти между представители на потребителите;

ДЯЛ V

СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА УСТОЙЧИВОТО РАЗВИТИЕ

Член 21

Здравеопазване

1. Страните се споразумяват да насърчават взаимното сътрудничество и обмена на информация в областта на здравеопазването и ефективното решаване на трансгранични проблеми в тази област.

2. Страните се стремят да насърчават обмена на информация и взаимното сътрудничество, inter alia, както следва:

а) обмен на информация за надзора на инфекциозни заболявания, включително грипна пандемия, и за ранното предупреждение и предприемане на ответни мерки;

б) обмен на информация за здравните стратегии и плановете в областта на общественото здравеопазване;

в) обмен на информация относно политики за промоция на здравето, като например кампании против тютюнопушенето, профилактика на затлъстяването и контрол на заболяванията;

г) обмен на информация, доколкото е възможно, в областта на безопасността и одобряването на фармацевтични продукти;

д) обмен на информация, доколкото е възможно, както и съвместни научни изследвания в областта на безопасността на храните, например по отношение на законова и подзаконова уредба относно храните, предупреждение при извънредни ситуации и др.;

е) сътрудничество по въпроси, свързани с научноизследователската и развойна дейност, като например модерни методи за лечение и иновационни „лекарства сираци“;

ж) обмен на информация и сътрудничество по отношение на политиката в областта на електронното здравеопазване.

3. Страните полагат усилия да насърчават прилагането на международни споразумения в областта на здравеопазването, като Международните здравни правила и Рамковата конвенция за контрол на тютюна.

Член 22

Трудова заетост и социални въпроси

1. Страните се споразумяват да подобрят сътрудничеството в областта на трудовата заетост и социалните въпроси, включително в контекста на глобализация и демографски промени. Полагат се усилия за насърчаване на сътрудничеството и обмен на информация и опит относно трудовата заетост и трудовоправните въпроси. Сред областите на сътрудничество могат да са регионалното и социалното сближаване, социалната интеграция, системите за социална сигурност, развитието на умения през целия живот, безопасните и здравословни условия на труд, равенството между половете и достойните условия на труд.

2. Страните потвърждават необходимостта от подкрепа на процеса на глобализация, който е от полза за всички, и от насърчаване на пълна и продуктивна трудова заетост и достойни условия на труд като основен елемент на устойчивото развитие и намаляването на бедността.

3. Страните потвърждават ангажимента си да спазват, насърчават и прилагат международно признати трудови и социални стандарти, определени по-конкретно в Декларацията на МОТ за основните принципи и права в областта на труда.

4. Сред формите на сътрудничество могат да са, inter alia, конкретни програми и проекти, съгласно взаимните договорености, както и диалог, сътрудничество и инициативи по теми от общ интерес на двустранно или многостранно равнище.

Член 23

Околна среда и природни ресурси

1. Страните са съгласни, че е необходимо да се съхраняват и управляват по устойчив начин природните ресурси и биологичното разнообразие като основа за развитието на настоящите и бъдещите поколения.

2. Страните полагат усилия за продължаване и засилване на своето сътрудничество в областта на опазването на околната среда, включително в регионален контекст, по-конкретно по отношение на:

а) изменението на климата и енергийната ефективност;

б) осведомеността по свързаните с околната среда въпроси;

в) участието и прилагането на многостранни споразумения в областта на околната среда, включително биоразнообразието, биобезопасността и Вашингтонската конвенция за международна търговия със застрашени видове от дивата флора и фауна (CITES);

г) насърчаването на развитието на екологични технологии, продукти и услуги, включително на системи за управление на околната среда и на използването на екомаркировка;

д) предотвратяването на незаконно трансгранично движение на опасни вещества, опасни отпадъци и други форми на отпадъци;

е) крайбрежната и морската среда, контрола на съхранението, замърсяването и влошаването на състоянието на околната среда;

ж) участието на местното население в опазването на околната среда като основен елемент на устойчивото развитие;

з) управлението на почви и земи;

и) обмена на информация, експертен опит и практики.

3. Вземат се предвид резултатите от Световната среща на върха за устойчиво развитие и прилагането на съответните многостранни споразумения в областта на околната среда.

Член 24

Изменение на климата

1. Страните признават общата глобална заплаха, свързана с изменението на климата, и необходимостта от действия за съкращаване на емисиите с цел стабилизиране на концентрацията на парникови газове в атмосферата на равнище, при което ще се предотвратят опасни смущения в системата на климата вследствие на антропогенни въздействия. В рамките на съответните им компетенции и без да се засягат обсъжданията относно изменението на климата на други форуми, като Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата (UNFCCC), страните подобряват сътрудничеството в тази област. Целите на подобно сътрудничество са:

а) борба с изменението на климата, като общата цел е бързо преминаване към нисковъглеродни общества чрез подходящи национални действия за смекчаване на последиците и адаптация;

б) насърчаване на ефективното използване на ресурси, inter alia, чрез широка употреба на най-добрите достъпни и икономически жизнеспособни нисковъглеродни технологии и стандарти за смекчаване на последиците и адаптация;

в) обмен на опит и информация относно ползите и структурата на схемите за търговия;

г) подобряване на инструментите за финансиране, използвани от публичния и частния сектор, включително пазарните механизми и публично-частните партньорства, чрез които може ефективно да се подпомагат действията за борба с изменението на климата;

д) сътрудничество в областта на изследванията, разработването, разпространението, внедряването и трансфера на нисковъглеродни технологии с цел намаляване на емисиите на парникови газове, като същевременно се поддържа икономически растеж;

е) обмен на опит и експертни знания, когато е подходящо, за наблюдението и анализа на въздействието на парниковите газове и за разработването на програми за смекчаване на последиците и адаптация;

ж) подкрепа, когато това е подходящо, на действия от страна на развиващите се държави за смекчаване на последиците и адаптация, включително чрез гъвкавите механизми, посочени в Протокола от Киото.

2. За тези цели страните се споразумяват да засилят диалога и сътрудничеството на политическо и техническо равнище, както и на ниво на провежданите политики.

Член 25

Селско стопанство, развитие на селските райони и горско стопанство

Страните се споразумяват да насърчават сътрудничеството в областта на селското стопанство, развитието на селските райони и горското стопанство. По-специално страните ще обменят информация и ще развиват сътрудничество в следните области:

а) политика за селското и горското стопанство и международни перспективи за селското и горското стопанство;

б) регистрация и защита на географските указания;

в) биологично производство;

г) научни изследвания в областта на селското и горското стопанство;

д) политика за развитие за селските райони и по-специално разнообразяване и преструктуриране на селскостопанските сектори;

е) устойчиво селско и горско стопанство и интеграция на екологичните изисквания в селскостопанската политика;

ж) връзките между селското стопанство, горското стопанство и околната среда и разработването на политика за селските райони;

з) дейности по насърчаване, свързани със селскостопанските хранителни продукти;

и) устойчиво управление на горите с цел предотвратяване на обезлесяването и насърчаване на създаването на нови гори, включително съобразяване с интересите на развиващите се страни, в които се добива дървесина.

Член 26

Морски басейни и рибарство

Страните насърчават сътрудничеството на двустранно и многостранно равнище в областта на морските басейни и рибарството, особено с оглед на подпомагане на устойчивото и отговорното развитие и управление на морските басейни и на рибарството. Областите на сътрудничество могат да включват:

а) обмен на информация;

б) подкрепа за устойчива и отговорна дългосрочна политика в областта на морските басейни и рибарството, включително съхраняване и управление на крайбрежните и морските ресурси; както и

в) насърчаване на усилията за предотвратяване и борба с незаконната, недекларираната и нерегламентираната риболовна дейност.

Член 27

Помощ за развитие

1. Страните се споразумяват да обменят информация за своите политики за подпомагане на развитието с оглед на установяването на редовен диалог относно целите на тези политики и програмите на страните за подпомагане на развитието в трети държави. Те ще проучат до каква степен е приложимо задълбочаване на сътрудничеството съгласно съответните си законодателства и условията, отнасящи се до изпълнението на тези програми.

2. Страните потвърждават своя ангажимент към Парижката декларация от 2005 г. относно ефективността на помощта и са съгласни да засилят сътрудничеството си с цел да подобрят още повече постиженията в областта на развитието.

ДЯЛ VI

СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА ОБРАЗОВАНИЕТО И КУЛТУРАТА

Член 28

Сътрудничество в областта на културата, информацията, комуникациите, аудовизията и медиите

1. Страните се споразумяват за насърчаване на сътрудничеството с цел увеличаване на взаимното разбирателство и знанията за съответните си култури.

2. Страните полагат усилия за предприемане на подходящи мерки за насърчаване на културния обмен, както и за осъществяване на съвместни инициативи в тази област.

3. Страните се споразумяват да си сътрудничат тясно в рамките на съответните международни форуми, като например ЮНЕСКО и Срещата Азия-Европа (ASEM), с цел постигане на общите цели и насърчаване на културното многообразие, като спазват разпоредбите от Конвенцията на ЮНЕСКО за опазване и насърчаване на многообразието от форми на културно изразяване.

4. Страните ще обмислят начините за насърчаване на обмена, сътрудничеството и диалога между съответните институции в областта на аудиовизията и медиите.

Член 29

Образование

1. Страните признават решаващия принос на образованието и обучението за развитието на човешки ресурси, способни да участват в глобалната икономика, основана на знанието, както и че имат общ интерес от сътрудничество в областта на образованието и обучението.

2. В съответствие със своите взаимни интереси и целите на своите политики в областта на образованието страните се ангажират да подкрепят съвместно подходящи дейности в областта на образованието, обучението и младежта, със специален акцент върху висшето образование. По-специално това съдействие може да бъде под формата на:

а) подкрепа на съвместни проекти за сътрудничество между институции за образование и обучение в Европейския съюз и Република Корея с оглед на насърчаване на разработването на учебни планове и съвместни учебни програми и на мобилността на студентите.

б) диалог, проучвания и обмен на информация и ноу-хау в областта на образователната политика;

в) насърчаване на обмен на студенти, академичен и административен персонал от висши учебни заведения и на млади работници и служители, включително чрез изпълнението на програма „Erasmus Mundus“;

д) сътрудничество в образователни сектори от общ интерес.

ДЯЛ VII

СЪТРУДНИЧЕСТВО В ОБЛАСТТА НА ПРАВОСЪДИЕТО, СВОБОДАТА И СИГУРНОСТТА

Член 30

Върховенство на закона

В процеса на сътрудничество в областта на правосъдието, свободата и сигурността, страните отдават специално значение на насърчаването на върховенството на закона, включително на независимостта на съдебната власт, достъпа до правосъдие и правото на справедлив процес.

Член 31

Правно сътрудничество

1. Страните се договарят да развиват съдебно сътрудничество по граждански и търговски дела, особено що се отнася до ратифицирането и привеждането в действие на многостранни конвенции за съдебно сътрудничество по граждански въпроси, включително Конвенциите на Хагската конференция по частно международно право в областта на международното правно сътрудничество и съдебно производство, както и закрилата на децата.

2. Страните се договарят да улесняват и насърчават извънсъдебните споразумения по граждански и частни търговски спорове, винаги когато това е възможно и в съответствие с действащите международни инструменти.

3. Що се отнася до съдебното сътрудничество по наказателни въпроси, страните ще се стремят да усилят споразуменията за взаимно правно съдействие и екстрадиране. Когато е уместно, към тази точка спада присъединяването и привеждането в действие на съответните международни инструменти на Организацията на обединените нации, включително Римския статут на Международния наказателен съд, посочен в член 6 от настоящото споразумение.

Член 32

Защита на лични данни

1. Страните се договарят да си сътрудничат за подобряване на защитата на личните данни до достигане на най-високото равнище на международни стандарти, като това, съдържащо се в Насоките на ООН за регулиране на компютризирани досиета с персонални данни (Резолюция 45/95 на Генералната асамблея на ООН от 14 декември 1990 г.).

2. Сътрудничеството по защитата на лични данни може да включва, между другото, обмен на информация и експертен опит.

Член 33

Миграция

1. Страните се договарят да укрепват и засилват сътрудничеството в областта на нелегалната миграция, контрабандата и трафика на хора, както и включването на въпросите на миграцията в националните стратегии за икономическо и социално развитие на районите, от които произхождат мигрантите.

2. В рамките на сътрудничеството за предотвратяване и контрол на нелегалната имиграция страните се договарят да приемат обратно своите граждани, пребиваващи нелегално на територията на другата страна. За тази цел страните ще осигуряват съответните документи за самоличност на своите граждани. В случаи, когато има съмнения за националността на лицето, страните се договарят да идентифицират своите предполагаеми граждани.

3. Страните полагат усилия да сключат, ако това е необходимо, споразумение, регламентиращо специфичните задължения за реадмисия на техни граждани. То ще обхване и въпроса за условията, свързани с граждани на други държави и на лица без гражданство.

Член 34

Борба с наркотиците

1. В съответствие със своите закони в тази област страните се стремят да намалят предлагането, трафика и търсенето на наркотици, както и тяхното влияние върху употребяващите наркотици и обществото като цяло, и да постигнат по-ефективна превенция на отклоняването на прекурсори, използвани за незаконно производство на наркотици и психотропни вещества. В сътрудничеството си страните гарантират всеобхватен и балансиран подход към постигането на тази цел чрез регулиране на правния пазар и ефективни действия и координация между компетентните органи, включително органите в сферата на здравеопазването, образованието, социалните грижи, правоприлагането и правосъдието.

2. Страните се договарят относно средствата за сътрудничество за постигането на тези цели. Действията се основават на общоприети принципи съгласно съответните международни конвенции, политическата декларация и специалната декларация относно водещите принципи за намаляване на търсенето на наркотици, одобрени на Двадесетата специална сесия върху наркотиците на Генералната асамблея на ООН през юни 1998 г.

Член 35

Борба с организираната престъпност и корупцията

Страните се договарят да си сътрудничат и да допринасят за борбата срещу организираната, икономическата и финансовата престъпност и корупция, фалшифицирането и нелегалните трансакции посредством пълно спазване на своите съществуващи взаимни международни задължения в тази област, включително относно ефективното сътрудничество за възстановяването на активи и парични средства, произхождащи от корупционни действия. Страните насърчават привеждането в действие на Конвенцията на ООН срещу транснационалната организирана престъпност и допълващите я протоколи и на Конвенцията на ООН срещу корупцията.

Член 36

Борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма

1. Страните се договорят за нуждата от работа и сътрудничество по предотвратяване на използването на техните финансови системи за изпиране на приходите от всички престъпни дейности, включително трафик на наркотици, корупция и финансиране на терористични действия. Това сътрудничество обхваща възстановяването на активи и средства, произхождащи от печалбите от престъпления.

2. Страните могат да обменят подходяща информация в рамките на съответните законодателства и да прилагат подходящи стандарти за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма, равнозначни на тези, приети от съответните международни органи, действащи в тази област, като например Специалната финансова работна група за изпирането на пари (FATF).

Член 37

Борба с киберпрестъпността

1. Страните ще засилят сътрудничеството си за предотвратяване и борба с високотехнологичните, кибернетичните и електронните престъпления и разпространението на терористично съдържание по интернет чрез обмен на информация и практически опит при спазване на своите национални закони и в границите на своята отговорност.

2. Страните ще обменят информация в областта на разследването на киберпрестъпления, на образованието и обучението на специализирани следователи и на цифровата криминалистика.

Член 38

Сътрудничество при прилагането на закона

Страните се договарят техните органи, агенции и служби на реда да си сътрудничат и да допринасят за предотвратяване и обезвредяване на транснационалните заплахи от престъпления, общи за страните. Сътрудничеството между органите, агенциите и службите на реда може да бъде под формата на взаимно съдействие при разследвания, споделяне на следователски техники, съвместно образование и обучение на съответния персонал и всеки друг вид съвместни дейности и съдействие, за който страните се договорят.

ДЯЛ VIII

СЪТРУДНИЧЕСТВО В ДРУГИ СЕКТОРИ

Член 39

Туризъм

Страните се ангажират да установят сътрудничество в сферата на туризма с цел увеличаване на взаимното разбирателство и насърчаване на балансирано и устойчиво развитие на туризма.

По-конкретно това сътрудничество може да се осъществява под формата на:

а) обмен на информация по въпроси от общ интерес в областта на туризма;

б) организация на туристически събития;

в) туристически обмени;

г) сътрудничество в сферата на опазването и управлението на културното наследство;

д) сътрудничество в сферата на управлението на туризма.

Член 40

Гражданско общество

Страните признават ролята и потенциалния принос на организираното гражданско общество в процеса на диалог и сътрудничество съгласно настоящото споразумение и се договарят да насърчават ефективния диалог с организираното гражданско общество и ефективното му участие.

Член 41

Публична администрация

Страните се договарят да си сътрудничат чрез обмен на опит и добри практики въз основа на вече съществуващите инициативи с цел модернизиране на държавната администрация и по-конкретно с цел:

а) подобряване на организационната ефикасност;

б) повишаване на ефективността на институциите при предоставяне на услуги;

в) осигуряване на прозрачно управление на публичните средства и отчетността;

г) подобряване на правната и институционалната рамка;

д) разработване и привеждане в действие на политики.

Член 42

Статистика

1. Страните развиват и засилват сътрудничеството си по статистически въпроси, като по този начин допринасят за постигане на дългосрочната цел за предоставяне на навременни, надеждни и международно съпоставими статистически данни. Устойчиви, ефикасни и професионално независими статистически системи следва да произвеждат информация от значение за гражданите, предприятията и политиците в страните, позволяваща им да вземат добре информирани решения. Страните ще обменят информация и експертни знания и ще развиват сътрудничеството си, като вземат предвид вече натрупания опит.

Сътрудничеството цели:

а) постепенно хармонизиране на статистическите системи на страните;

б) фино настройване на обмена на данни между страните предвид прилагането на подходящи международни методологии;

в) увеличаване на професионалния капацитет на статистическия персонал, за да може да се прилагат подходящите статистически стандарти;

г) насърчаване на обмена на опит между страните по отношение на разработването на статистически ноу-хау.

2. Сътрудничеството може да се осъществява под формата на конкретни програми и проекти, приети по общо съгласие, както и под формата на диалог, сътрудничество и инициативи по теми от общ интерес на двустранно или многостранно равнище.

ДЯЛ IX

ИНСТИТУЦИОНАЛНА РАМКА

Член 43

Други споразумения

1. Рамковото споразумение за търговия и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Република Корея, от друга, подписано в Люксембург на 28 октомври 1996 г. и влязло в сила на 1 април 2001 г. се отменя с настоящото.

2. Настоящото споразумение актуализира и замества горепосоченото споразумение. Препратките към горепосоченото споразумение във всички други споразумения между страните ще се смятат за препратки към настоящото споразумение.

3. Страните могат да допълват настоящото споразумение, като сключват специфични споразумения за всяка сфера на сътрудничество, попадаща в неговия обхват. Подобни специфични споразумения ще бъдат неразделна част от цялостните двустранни отношения, ръководени от настоящото споразумение, и ще бъдат част от обща институционална рамка.

4. Съществуващите споразумения, засягащи специфични области на сътрудничество, попадащи в обхвата на настоящото споразумение, се считат по подобен начин за част от двустранните отношения, ръководени от настоящото споразумение, и за част от една обща институционална рамка.

Член 44

Съвместен комитет

1. По силата на настоящото споразумение страните създават Съвместен комитет, съставен от представители на членовете на Съвета на Европейския съюз и представители на Европейската комисия, от една страна, и от представители на Република Корея, от друга.

2. В Съвместния комитет ще се провеждат консултации за улесняване на привеждането в действие и за постигане на общите цели на настоящото споразумение, както и за запазване на цялостната съгласуваност на отношенията и за гарантиране на доброто функциониране на всяко друго споразумение между страните.

3. Съвместният комитет:

а) осигурява правилното действие на настоящото споразумение;

б) наблюдава развитието на общите отношения между страните по споразумението;

в) иска, ако това е необходимо, информация от комитети или други органи, създадени по силата на други споразумения, попадащи в общата институционална рамка, и разглежда всички доклади, изпратени от тях;

г) разменя становища и прави предложения по всички въпроси от общ интерес, включително бъдещите действия и ресурсите, налични за тяхното осъществяване;

д) определя приоритети в съответствие с целите на настоящото споразумение;

е) търси подходящи методи за предотвратяване на проблеми, които могат да възникнат в области, обхванати от настоящото споразумение;

ж) разрешава всички спорове, възникнали при прилагането или тълкуването на настоящото споразумение, чрез консенсус в съответствие с член 45, параграф 3;

з) разглежда всички сведения, представени от страна по споразумението относно неизпълнение на задълженията, и провежда консултации с другата страна за намиране на приемливо за двете страни решение в съответствие с член 45, параграф 3.

4. Съвместният комитет обикновено провежда едно заседание годишно, последователно в Брюксел и Сеул. Извънредни заседания на комитета се провеждат по искане на една от страните. Съвместният комитет се председателства от всяка от страните последователно. Комитетът обикновено заседава на равнище висши служители.

Член 45

Условия относно прилагането

1. Страните по споразумението приемат всички общи или специфични мерки, необходими за изпълнение на задълженията им по настоящото споразумение, и гарантират, че съблюдават целите, формулирани в настоящото споразумение.

2. Прилагането на споразумението се извършва чрез диалог и консенсус. Ако обаче има разминаване в гледищата относно прилагането или тълкуването на настоящото споразумение, всяка една от страните се допитва до Съвместния комитет.

3. Ако една от страните счита, че другата страна не е изпълнила задълженията си по настоящото споразумение, тя може да предприеме подходящи мерки в съответствие с международното право. Преди да направи това, освен в особено неотложни случаи, страната представя всички необходими сведения на Съвместния комитет за задълбочено проучване на ситуацията. Страните провеждат консултации в рамките на Съвместния комитет и, ако и двете страни са съгласни, консултациите могат да бъдат ръководени от посредник, назначен от Съвместния комитет.

4. В особено неотложни случаи другата страна бива незабавно уведомена за предприетите мерки. По искане на другата страна консултациите се провеждат в продължение на максимум двадесет (20) дни. След изтичане на този период мерките влизат в сила. В такъв случай другата страна може да поиска арбитраж в съответствие с член 46 по-долу, за да разгледа даден аспект от мерките или основанието за тях.

Член 46

Процедура за арбитраж

1. Арбитражният съд се състои от трима (3) арбитри. Всяка страна излъчва по един арбитър, а Съвместният комитет назначава трети такъв в срок от четиринадесет (14) дни, както е уместно, по искане на една от страните по арбитража. Когато една от страните излъчи арбитър, тя незабавно уведомява другата страна за това в писмена форма чрез дипломатическите канали. Решението на арбитрите се взема с мнозинство. Арбитрите полагат усилия да достигнат до решение възможно най-бързо и във всички случаи не по-късно от 3 месеца от датата на назначаването си. Съвместният комитет се договаря за подробните процедури за бързо провеждане на арбитража.

2. Всяка страна по спора е длъжна да предприеме необходимите мерки за изпълнение на решението на арбитрите. При поискване арбитрите издават препоръки за начина на изпълнение на тяхното решение с цел възстановяване на баланса от права и задължения по настоящото споразумение.

ДЯЛ X

ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

Член 47

Определение

За целите на настоящото споразумение терминът „страните“ означава Европейската общност или нейните държави-членки, или Европейската общност и нейните държави-членки съгласно техните съответни правомощия, от една страна, и Република Корея, от друга.

Член 48

Национална сигурност и разкриване на информация

Нито една част от настоящото споразумение не задължава страните по него да предоставят информация, чието разкриване би противоречало на основните интереси, свързани с нейната сигурност.

Член 49

Влизане в сила, срок и прекратяване

1. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от месеца, следващ датата, на която страните са се уведомили взаимно относно приключването на необходимите за тази цел правни процедури.

2. Независимо от параграф 1, настоящото споразумение се прилага временно в очакване на влизането му в сила. Временното прилагане започва на първия ден от първия месец след датата, на която страните са се уведомили взаимно за приключването на необходимите процедури.

3. Настоящото споразумение се сключва за неопределен срок. Всяка от страните по споразумението може да уведоми писмено другата страна за своето намерение да денонсира настоящото споразумение. Денонсирането поражда действие шест месеца след уведомлението.

Член 50

Уведомления

Уведомленията, направени в съответствие с член 49, се изпращат съответно до Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз и до Министъра на външните работи и търговията на Република Корея.

Член 51

Декларации и приложения

Декларациите и приложенията към настоящото споразумение представляват неразделна част от него.

Член 52

Териториално приложение

Настоящото споразумение се прилага, от една страна, на териториите, на които се прилага Договорът за създаване на Европейската общност, и съгласно условията, предвидени от този договор, а от друга страна – на територията на Република Корея.

Член 53

Автентични текстове

Настоящото споразумение е съставено в два екземпляра на корейски, български, чешки, естонски, датски, нидерландски, английски, фински, френски, немски, гръцки, унгарски, италиански, латвийски, литовски, малтийски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, испански и шведски, като текстовете на всеки един от тези езици са еднакво автентични.

Съвместна тълкувателна декларация по отношение на членове 45 и 46

Страните по споразумението са демократични държави. Те желаят да работят заедно за популяризиране на споделяните от тях ценности по света. Тяхното споразумение е знак за споделената им решимост да насърчават демокрацията, човешките права, неразпространението на оръжия за масово унищожение и борбата с тероризма по цял свят. Поради тази причина прилагането на настоящото споразумение между страните, споделящи общи ценности, почива върху принципите на диалог, взаимно уважение, равноправно партньорство, многостранно сътрудничество, консенсус и зачитане на международното право.

За целта на правилното тълкуване и прилагане на практика на настоящото споразумение страните приемат, че терминът „подходящи мерки“ в член 45, параграф 3 означава мерки, пропорционални на неуспешното изпълнение на задълженията по настоящото споразумение. Мерките могат да бъдат взети по отношение на настоящото споразумение или на специфично споразумение, попадащо в обхвата на общата институционална рамка. При избора на мерки приоритет трябва да бъде даден на мерките, които в най-малка степен нарушават функционирането на споразуменията, като се има предвид възможното използване на национални обезщетения, когато такива съществуват.

За целта на правилното тълкуване и прилагане на практика на настоящото споразумение, страните приемат, че терминът „особено неотложни случаи“ в член 45, параграф 4 означава случаи на материално нарушение на настоящото споразумение от една от страните по него. Материално нарушение представлява отхвърляне на настоящото споразумение, без това да е съобразено с общите правила на международното право, или особено сериозно и съществено нарушение на важен елемент от споразумението. Страните преценяват евентуалните материални нарушения на член 4, параграф 2, като вземат предвид официалната позиция, когато има такава, на съответните международни агенции.

По отношение на член 46, когато са били предприети мерки по отношение на специфично споразумение, попадащо в обхвата на общата институционална рамка, всички подходящи процедури за разрешаване на спора се прилагат по отношение на процедурата за изпълнение на решението на арбитражната колегия в случаите, в които арбитрите решат, че мерките не са били оправдани или пропорционални.

Да бъде включено в Окончателния акт:

Упълномощените представители на държавите-членки и упълномощеният представител на Република Корея вземат под внимание следната едностранна декларация на Европейската общност:

Едностранна декларация на Европейската общност относно член 12

Общността заявява, че държавите-членки са обвързани от член 12 само дотолкова, доколкото съблюдават тези принципи на добро управление в данъчната област на общностно равнище.

[1] ОВ C […], […] г., стр. […].