BG Официален вестник на Европейския съюз C 120/66

Становище на Европейския и икономически и социален комитет относно Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския и икономически и социален комитет и Комитета на регионите — Укрепване на връзките между поколенията

COM(2007) 244 окончателен

(2008/C 120/16)

На 20 юни 2007 г., в съответствие с член 262 от Договора за създаване на Европейската общност, Комисията реши да се консултира с Европейския икономически и социален комитет относно:

„Съобщение на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите — Укрепване на връзките между поколенията“.

Специализираната секция „Заетост, социални въпроси и гражданство“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие становището си на 14 ноември 2007 г. (докладчик: г-н JAHIER).

На 440-ата си пленарна сесия, проведена на 13 декември 2007 г., Европейският икономически и социален комитет прие следното становище със 106 гласа „за“, 21 гласа „против“ и 28 „въздържал се“.

1. Въведение

1.1 Принципът на солидарност между поколенията е един от решаващите структурни фактори на европейския социален модел и в светлината на последиците, предизвикани от демографските неравновесия, той изисква нов ангажимент и нови решения, които дават възможност за развитието му в контекста на необходимия нов финансов баланс. Следователно поддържането на този принцип на солидарност между поколенията изисква на различни нива активен подход от страна на публичните власти и първостепенна роля на всички социални участници, за да се гарантират качествени социални услуги от общ интерес за семействата, младите хора и за всички лица, които се нуждаят от грижи, както и устойчивостта на пенсионните системи и на социалното осигуряване.

1.2 ЕИСК наскоро изрази своята позиция относно всички тези въпроси, и по-специално относно съчетаването на професионалния със семейния живот, насърчаването на равните възможности и на заетостта, с особено внимание към заетостта на жените в поредица от подробни становища (1), чиито препоръки са включени напълно и отново предложени в тяхната цялост в настоящото становище, както в аналитичната част, така и в частта, в която са направени предложения.

1.3 Въпреки че съобщението на Комисията е озаглавено „Укрепване на връзките между поколенията“, съдържанието му е съсредоточено главно върху проблематиката, свързана със семейството в рамките на новия Европейски алианс за семейството, за чието създаване Европейският съвет неотдавна взе решение. Динамиката, която понастоящем се забелязва в ЕС, в действителност представлява ново значително насочване на вниманието и действията към темата за семейството след продължително прекъсване и както се твърди в същото съобщение на Комисията, „е първа стъпка от европейския отговор на предизвикателствата, предизвикани от демографската промяна“. Поради тази причина настоящото становище е съсредоточено върху тази проблематика.

1.4 През 1983 г. Европейският парламент прие резолюция относно европейската политика по отношение на семейството, като по този начин за пръв път даде гласност на европейско ниво на тази политика и най-вече даде възможност през следващата година да се открие бюджетна линия за насърчаване на дейностите в полза на семействата.

1.5 Първото заседание на Съвета на министрите, отговарящи за въпросите, свързани със семейството, се проведе през 1989 г. и предприе някои важни мерки, въз основа на предложенията на Европейската комисия. Така на самата Комисия беше представено искане за създаване на Европейска обсерватория по социалното положение, демографията и семейството, понастоящем Обсерватория на демографията и социалното положение, както и на група на високо равнище от висши правителствени служители, отговаряща за въпросите на семейството. Накрая Комисията създаде Междуведомствена група, по въпросите на семейното измерение на различните политики на Общността. Във връзка с това Съветът реши също така да институционализира установените контакти с организациите, занимаващи се с въпросите на семейството и със смесената група на Европейския парламент „Семейство и закрила на децата“.

1.6 През 1994, 1999 и 2004 г. Европейският парламент прие нови резолюции, докато през 1988 г. беше създадена смесената група „Семейство и закрила на децата“.

1.7 Кризата, която засегна бюджетните линии и правната им база през 1998 г., за съжаление сложи край на бюджетната линия за подпомагане на семействата.

1.8 Разглежданото съобщение представлява продължение на размисъла на Комисията по темата за демографията, чието начало беше поставено от Зелената книга от 2005 г. за демографските предизвикателства (2)и беше продължено със съобщението „Демографското бъдеще на Европа, превръщане на предизвикателството във възможност“ (3). Настоящото съобщение се вписва в по-широка институционална динамика, лансирана от германското председателство, със заключенията на пролетния европейски Съвет на министрите относно Европейския алианс за семейството от 30 май 2007 г., които бяха включени още веднъж в заключенията на Европейския съвет от 21 и 22 юни 2007 г.

1.9 Настоящото съобщение припомня, че в Европа съществуват три основни вида мерки в подкрепа на семействата: компенсиране на преките и непреки разходи, направени от семействата; услуги в подкрепа на родителите при гледането и възпитаването на децата и за грижите, полагани за нуждаещи се близки; адаптиране на работното време и условията на труд и заетост и организиране на достъпа до социални услуги и услуги от общ характер на местно ниво. Тези измерения се развиха по много разнообразен начин в различните държави-членки, в зависимост от политическия избор и преследваните с него цели. Въпреки че според Комисията е трудно да се каже кои са най-ефикасните политики, все пак тя подчертава, че някои държави-членки (скандинавските страни) са успели да намерят баланс между политики, стимулиращи съчетаването на професионалния със семейния живот и равните възможности за жените и мъжете, така че да насърчават едновременно висок коефициент на плодовитост, както и висок процент на заетост на жените.

1.10 Въпреки че политиките по отношение на семейството в точния смисъл на думата са изключително от правомощията на държавите-членки, Комисията припомня, че Европейският съюз в своите политически действия винаги се е стремил да се съобразява с измерението на семейството и качеството на неговите членове. Впрочем, съчетаването на семейния с професионалния живот стана една от основите на политиките по заетостта на Общността в рамките на Лисабонската стратегия.

1.11 Съобщението на Комисията след това описва характеристиките на Европейския алианс за семейството и действията на Общността в негова подкрепа. Предвижда се по-специално: група на високо равнище от правителствени експерти по демографските въпроси, организиране на форуми и мрежи на европейско, както и на национално, регионално и местно ниво, създаване на Обсерватория на добрите практики към Европейската фондация за подобряване условията на живот и труд и накрая поредица от инструменти за научни изследвания, свързани в частност със Седмата рамкова програма. Накрая Комисията възнамерява да мобилизира ресурсите на Европейските структурни фондове в подкрепа на принципа за равни възможности и за съчетаване на семейния с професионалния живот.

2. Бележки и предизвикателства

2.1.1 Въпросът за солидарността между поколенията, разбира се, е много обширен и сложен и се вписва в по-широкия контекст на предизвикателствата, отправяни от различните социални икономически и международни промени, които се извършват и сред тях — застаряването на населението, което ще има значителни последици върху живота на европейските граждани, по-специално върху техните социални условия и условията на труд. В съобщението си Комисията отбелязва, че Лисабонската стратегия осигурява основата, върху която семейната политика може да бъде модернизирана, като се насърчават равните възможности и преди всичко като се подобрява съчетаването на професионалния със семейния и личния живот, което увеличава участието на жените в пазара на труда. Това съчетаване също се подчертава в интегрираните насоки за растеж и работни места, съгласно които политиката по заетостта следва да бъде адаптирана с цел да стане съвместима с условията на семейния живот и промените, настъпващи на различните етапи. Методът на отворена координация, който засяга социалната закрила и социалната интеграция, е насочен към подобряване положението на бедните деца и техните семейства, подкрепа на дългосрочни грижи за лица на издръжка и модернизиране на пенсионните системи.

2.1.2 Срещата между поколенията, която се осъществява и развива в семейството, се превърна във въпрос от голямо значение също и за Европа. Това е мястото, където се проявява по най-непосредствен начин солидарността между половете, както и между младите и по-възрастните. Социалната промяна доведе до появата на голямо разнообразие от семейни структури. При разработването на мерките трябва да се отчитат различните видове семейно положение, като се спазва принципа на субсидиарност и националните законодателства (4).

2.1.3 Последните доклади за социално-демографското състояние показват, че в отделните страни броят на домакинствата нараства, но броят на членовете им намалява. Освен това структурата на семействата претърпява промяна много по-бързо, отколкото преди, поради намаляване на броя на браковете (от 8 на 1 000 жители през 60-те години на 5.1 на 1 000 жители през 1999 г.), повишаването на възрастта, на която се сключва брак, увеличаването на броя на разделите и на разводите, увеличаване на броя на лицата, които живеят сами, както и на броя на извънбрачните раждания. Във връзка с това броят на децата в ЕС, които живеят в семейство с един родител от 1983 г. насам, се е увеличил с 50 % и понастоящем 13 % от децата на Европейския съюз живеят в семейства с един родител (като този процент е най-висок във Великобритания — 25 %) (5). Все повече деца живеят в рекомпозирани семейства, в които има няколко баби и дядовци и братя и сестри от предишни семейства. Осиновяват се все повече деца от неевропейски страни и в резултат на имиграцията възникват нови видове семейна култура.

2.1.4 Коефициентът на плодовитост в Европа понастоящем е близо 1,45 деца на жена и следователно е много по-нисък от коефициента на демографско заместване на населението. Най-ниските нива са в средиземноморските страни и в държавите от Източна Европа. Спадът на раждаемостта е почти общо явление в Европейския съюз и този процент намаля с повече от 45 % от 60-те години до наши дни.

2.1.5 Следователно в нашите общества има все по-малко млади хора и деца и все по-голям брой пенсионери и изобщо възрастни хора. През 1950 г. 40 % от населението на ЕС-25 беше на възраст под 25 години. През 2000 г. тази възрастова група беше само 30 % и до 2025 г. ще достигне 25 %. От друга страна, през 1950 г. само един от десет души беше на възраст над 65 г., докато през 2000 г. това съотношение стана 1 към 6 и през 2025 г. ще се доближи до 1 към 4. Тази данни са знак за дълбоки промени в структурата на потреблението, на нуждите от жилище и грижи, на социалните поведения и на самите приоритети на публичните политики.

2.1.6 Разбира се днес, благодарение на различните модели на социално осигуряване, които съществуват в Европа, на условията на труд и напредъка на медицината, повечето от възрастните хора могат да разчитат на определено по-голяма продължителност на живота и на сравнително по-добри доходи. Съществуват обаче сериозни проблеми с бедността, които засягат най-малко една шеста от жените на възраст над 65 г. и като цяло една четвърт от възрастните хора, които живеят сами (6). Бедността и изключването сред възрастните жени са резултат обикновено от недостатъчния им или несъществуващ трудов стаж. Това положение става очевидно по-тревожно при лица над 70 и 80 г., тъй като създава все по-непоносима тежест за семействата, тъй като системата за социално осигуряване и системата на здравеопазване не са в състояние да предоставят адекватни услуги.

2.2 Според „Евробарометър“ (7), 97 % от европейците считат, че семейството представлява един от най-важните аспекти на техния живот и го поставят на второ място след здравето. Това положително мнение на европейците изглежда още по-категорично, когато дават своето мнение относно бъдещето (8). Значението на семейството е очевидно, когато някой се нуждае от помощ: 70 % от запитаните твърдят, че се обръщат към своя партньор, докато 25 % се обръщат към друг член на семейството, най-вече в случай на заболяване (88 %), когато се нуждаят от съвет (78 %) или от пари (68 %).

2.3 Семействата в Европа все повече обитават жилища в периферните райони на големите градове. Този модел обаче скрива големите различия в зависимост от възрастовата група: повечето от хората в напреднала възраст и младите хора живеят в големите градове, докато семействата с деца и хората, достигнали пенсионна възраст, са склонни да се преместят в селища с по-скромни размери. Различният избор на място за живеене в зависимост от възрастовата група създава нови трудности по отношение на управлението на услугите и социалното сближаване в големите метрополни райони; това явление се изостря и от миграционните движения, които средно са по-устойчиви в градовете, където търсенето на работна ръка е по-голямо.

2.4 Що се отнася до възрастта на населението, процентът на европейското население на възраст над 65 г. се увеличи и през 2005 г. достигна 17,2 % (ЕС-15). Жените, поради по-голямата продължителност на живота им, представляват най-големият дял от групата на възрастните хора, която непрекъснато се увеличава и в европейските държави като цяло представлява повече от 50 % от населението на възраст над 65 г.

2.5 Що се отнася до бедността, тя засяга 72 млн. души в ЕС-25 (т. е. 15 % от населението), а 26 млн. души са на границата на този рисков праг (9). Близо 12 млн. от тях са възрастни хора; 9 % от населението на ЕС е живяло в семейство с ниски доходи в продължение на две от трите последни години от живота си; рискът от бедност в по-голяма част засяга семействата с повече деца. Близо 20 % от 94-те милиона млади хора на възраст до 18 г. в Европа са изложени на риск от бедност; през последните три десетилетия процентът на бедността на децата се увеличи във всички държави на Съюза и днес надхвърля този за цялото население, с тревожни пикови стойности при семействата с един родител, при онези, които са безработни от дълго време или са временно заети, както и при многочленните семейства. Децата от бедни семейства страдат от лишения, имат повече здравословни проблеми и постигат незадоволителни резултати в училище, което за в бъдеще води до социални, икономически и политически разходи. Тази липса на загриженост по отношение на правата на децата води до престъпления срещу децата и до трафик на деца.

3. Общи бележки

3.1 Независимо от онова, което припомнихме във въведението, институциите на Европейския съюз показаха, че за тях е много трудно да разглеждат семейството като социална структура, която играе съществена роля в съвременното общество и следователно заслужава да бъде обект на по-голям интерес от страна на Общността.

3.2 Въпреки че в международен и европейски план могат да се отбележат множество официални декларации — от страна на най-различни обществени институции, които възлагат на семейството решаваща роля в обществото, в действителност изглежда, че Европа досега не е включила семейството сред своите приоритети, които почиват главно на два стълба: от една страна, силите на либерализирания пазар и на конкуренцията, и от друга — равните възможности за всички граждани. Връзката с тези два стълба е очевидна, например в рамките на Лисабонската стратегия и със Социалния дневен ред за периода 2005-2010 г.

3.3 По принцип Европейската Комисия разглежда темата за семейството от гледна точка на социалната политика, заетостта и равните възможности (10). Обикновено в много документи, които разглеждат въпроси, свързани с младите хора, с правата на децата, с въпросите на обучението и др., самото понятие „семейство“ все пак почти винаги отсъства и възприетият подход почти винаги е насочен единствено към перспективата за правата на личността или на личността като икономически участник. Личността рядко се разглежда в нейното междуличностно измерение, което ѝ отрежда първо място като съставна част на едно семейство и на една система от социални отношения, свързана с нея. Все пак семейството продължава да играе главна роля при подпомагането на подрастващите, при съдействието за социалната и професионална интеграция и много често, при поемане на грижите също така за болен и при евентуално временно или трайно състояние на нетрудоспособност или на несамостоятелност. Предоставяните услуги от страна на публичната администрация, частния пазар или социалните участници остават решаващи, по-специално при насърчаване съчетаването на професионалния със семейния живот, предотвратяване на бедността и безработицата и подкрепяне и подпомагане на семейства, засегнати от болести, злоупотреба с наркотични вещества, проблеми при отглеждането на деца и домашно насилие. Само тези услуги не могат да дадат отговор, който би заместил нуждата от емоционална привързаност и внимание, независимо дали става дума за лицето, за което се полагат грижи или за онова, което ги полага (11).

3.4 Нарастващото търсене на внимание към семейството, изразявано от европейските граждани, изглежда все пак беше възприето много положително от германското председателство на ЕС, което предложи да се въведе „голям алианс“ между институциите, за да се насърчат координирани политики, способни да компенсират намаляването на броя на новородените и увеличаването на броя на възрастните хора. През последните две години всъщност се наблюдава една фаза на подем, която засяга всички институции на Общността и е характерна с по-системен, стратегически и перспективен подход, който следователно има по-голям потенциал.

3.5 Това ясно е изразено във важните разпоредби на Хартата на основните права на Европейския съюз относно семейството (12), въпреки че би било желателно при преразглеждането на договорите на Европейския съюз, относно целите на Европейския съюз да бъде включено изрично позоваване на „подкрепата на семейния живот“.

3.6 ЕИСК оценява много положително съобщението на Комисията, в което се предвижда точен оперативен график, за да бъде конкретизиран проектът „Европейски алианс за семейството“. Този алианс представлява конструктивна платформа, която обхваща много от вече формулираните от ЕИСК насоки и в по-общ смисъл дебата през последните години, за да се отговори на предизвикателствата на демографските промени, да се подкрепи сътрудничеството и партньорството между различните участници, да се помогне при намирането на по-добри отговори на нуждите на семействата при грижите за децата и за другите лица, които се нуждаят от грижи, да се подобри съчетаването на професионалния живот със семейния и личния живот, включително и чрез значително инвестиране в система за качествени услуги, предназначена за децата и семействата, като по този начин се допринесе за създаване на нова и по-силна солидарност между поколенията.

3.7 Жалко е обаче, че поради липса на подкрепа от страна на някои държави-членки, не беше възможно към този въпрос да се приложи откритият метод на координация, което би позволило да се окаже по-голямо стратегическо и структурно въздействие на алианса. ЕИСК признава все пак, че в разглежданото съобщение се предлагат основи, даващи възможност за разработване на обща платформа, която съвсем не пречи на възможността за по-нататъшно развитие, като се опира на по-добра координация.

3.8 Следователно трябва да се внимава, след решителния импулс, даден от германското председателство на Съюза, тази нова работна насока да не се окаже маргинализирана. Във връзка с новото и все по-голямо внимание, което различните европейски организации обръщат на социалните въпроси и на въпросите, свързани с благосъстоянието на гражданите, семейството започва да се превръща в нов център на интерес, размисъл и действие. Това първо и плахо отваряне би следвало да се засили и развива чрез подробна работна програма, която би трябвало да завърши с Третия европейски демографски форум, насрочен за 2010 г.

3.9 По принцип е необходимо да се признае прагматично практическият и съществен принос, който семействата продължават да дават на нашите общества, като оказват конкретни грижи на лица от всички възрасти, като се вземат предвид както ползата от тях в социалната и икономическата сфера, така и увеличаването на разходите, които семейството не би могло да посрещне, особено в областта на социалните услуги, ако не му се окаже подходяща подкрепа и ако не бъде насърчавано в засилване на собствената му роля.

3.10 В това отношение социалните партньори играят важна роля на различни нива. В рамките на своята първа съвместна работна програма 2003-2006 г. европейските социални партньори представиха схема за действие по отношение на равните възможности, с конкретна връзка със съчетаването на семейния с професионалния живот и с всички, свързани с това въпроси. Втората им програма за периода 2006-2008 г. в крайна сметка е въз основа на широк анализ на основните предизвикателства на пазара на труда (13). ЕИСК насърчава социалните партньори да продължават да работят в тази насока.

3.11 Необходимо е също така все повече да се взема под внимание структурното измерение на производството и възпроизводството на социалния и междуличностния капитал, който все повече се признава като основен фактор за благосъстоянието на всеки гражданин и на цялото общество. Времето, посветено на децата и на семейството, разбира се е за сметка професионалната кариера, но то е също така и инвестиция в грижите или образованието на хората, следователно трябва да бъде признавано и изтъквано, като се обмисли възможността към вече въведените инструменти (трансфери, данъчни облекчения, отпуск за гледане на дете и др.) да се прибави някаква форма на признаване чрез правата, свързани с пенсионирането, на времето, посветено за грижи за лица от семейството (14), така че да се избегне ситуация, при която солидарността между поколенията създава дълг за бъдещето (изразяващ се чрез недостатъчни пенсии и чрез по-голям риск от бедност), който би тежал най-вече върху жените.

3.12 По същия начин необходимо е да се вземе под внимание и измерението на дареното време, което трудно може да се изчисли и следователно често минава незабелязано, но все пак оказва дълбоко влияние върху качеството на социалния живот, аспект, който все повече се търси и цени от все по-голям брой граждани.

3.13 Следователно необходимо е да се даде различна, ясна и положителна социална оценка, по отношение на това структурно и основополагащо измерение на хората, пораждащо и създаващо социалната връзка, която да върви ръка за ръка с по-добро развитие на всички други условия, свързани със средата и услугите, и която по този начин да даде възможност да се реализират очакванията на гражданите, да създадат свое собствено семейство, да могат да имат желания от тях брой деца и да могат спокойно да се занимават със своите близки.

4. Специфични бележки

4.1 В Съобщението на Комисията вече са набелязани някои положителни и добре структурирани насоки за работа в изразените намерения и в първите приложения (като например създаването на група на високо равнище от правителствени експерти по демографските въпроси). ЕИСК одобрява тези насоки за работа, подкрепя пълното им развитие, изразява желание те непрекъснато да се разпространяват по подходящ начин и широко да се съобщава доколко те напредват, като по този начин се създадат условия за възможно най-широко участие в този процес.

4.2 Що се отнася до положителното включване на местните и регионални власти, което е особено важно предвид все по-решаващата и централна роля на тези институции в предоставянето на социални услуги и в реализирането на ефикасни пилотни проекти, изглежда полезно не само да се благоприятства създаването на регионални и местни форуми, но също така да се призове Комисията да играе проактивна роля и в сътрудничество със заинтересованите страни да изработи и подкрепи подробен план за форуми и инициативи във всички държави на Съюза, за да се гарантира възможно най-широко присъединяване към този процес.

4.3 ЕИСК счита, че създаването на Обсерватория на добрите практики в областта на политиките по отношение на семейството към Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд следва да бъде подкрепено и препоръчва това да стане в рамките на тесни консултации с участниците от гражданското общество, в частност със семейните сдружения, на различни етапи от този процес, както за да се откриват тези добри практики, така и за да се предоставят полезни възможности за сравнения и за размисъл.

4.4 След това ще трябва да се следи главният интерес на тази Обсерватория да не се свежда единствено до семейни въпроси, свързани с професионалния живот, а тази структура по-скоро да бъде насърчавана да извършва точно идентифициране на нуждите на семейството и на всички поколения, както и на предлагането и на разходите за защита и насърчаване на развитието на нова солидарност между поколенията. Така би се способствало за изтъкване на състоянието на инфраструктурите на социалното гражданство, които днес съществуват в държавите на Съюза (15).

4.5 Що се отнася до изследването, ЕИСК препоръчва също така да се изследват следните специфични работни насоки: — ролята и въздействието на данъчните политики (както по отношение на трансфера, така и на данъчните облекчения и намаляването на данъците), прилагани от различните държави-членки, с цел подкрепа или създаване на затруднения на живота на семейството, по-специално що се отнася до децата (от раждането до грижите и образованието) и възрастните хора, за които се грижи всяко отделно семейство, съчетаването на професионалния със семейния живот, заетостта на жените, както и по-справедливо разпределение на отговорностите между мъже и жени; — политиките и инициативите, предназначени за хората от третата активна трудова възраст, предвид факта, че все повече се увеличава времето между пенсионирането и състоянията, при които хората се нуждаят от помощ поради заболяване или напреднала възраст, за разработване на инициативи и дейности, позволяващи да се заинтересоват и да се включват възрастни хора в социални и културни дейности в полза на тяхната общност, явление, което засилва качеството на общия социален капитал; — перспективата за продължителността на живота, за да се проучи възможността за заместване на сегашната линейна структура на повечето начини на протичане на живота (16) с една по-мобилна и разнообразна структура, в която семейната ангажираност, отпуските, посветени на децата и на другите членове на семейството, които имат нужда от подкрепа, или за продължаване на собственото обучение, не се разглеждат като изключителна възможност или не съдържат неизбежно пречки за кариерата, особено за жените, а постепенно да станат нормално и обикновено условие за мнозинството от мъжете и жените, които желаят (17); — Същевременно в проучванията трябва да се вземе предвид фактът, че има опасност споменатото по-горе значително нарастване на броя на семействата с един родител да доведе до случаи на самотна старост, с тежки обременяващи финансови разходи, при които жизненият стандарт може да се окаже сериозно засегнат от мобилната структура на жизнения цикъл. Необходимо е да се проучи също така какви мерки би трябвало да се предприемат, за да може равнището на пенсиите да гарантира достоен начин на живот за всеки човек, като се проучи също така възможността за индивидуализиране на пенсионните права между членовете на семейството; — Последиците и разходите, свързани с детската бедност (по-специално трафикът на деца и престъпността срещу децата); подкрепата за семейстата, за да се справят с безработицата, със заболяванията, с наркоманията, с проблемите с психическото здраве, с домашото насилие и с трудностите при възпитанието на децата; пречките, които младиге хора от двата пола срещат, за да станат самостоятелни и да създадат свое семейство.

4.6 Освен това съществуват две все още малко изследвани области, на които ЕИСК счита, че е необходимо Комисията да обърне по-голямо и по-сериозно внимание в рамките на настоящата стратегия: — жилищните политики, които все още основно се планират в един жизнен цикъл, в който частта, посветена на труд, преобладава абсолютно, което като че ли вече не отговаря на сегашната реалност (18). Това е особено вярно по отношение на социалните жилища, както по отношение на разработването на семейни домове, така и що се отнася до правото и конкретната възможност, предоставяна на много от нуждаещите се от помощ хора, да живеят вкъщи; — положението на лицата с увреждания или в състояние на силна зависимост, които често остават в дома си или в дома на семейството им, представлява не само предизвикателство за въвеждането на услуги и продукти, способни да помогнат на тези хора да живеят самостоятелно в своето жилище, но също и предизвикателство за динамиката на самотните хора и на семействата, за което си даваме сметка, едва когато се случат социални трагедии.

4.7 Особено внимание изглежда трябва да се обърне на предложението, което наскоро беше направено отново пред различни европейски институции, от широк кръг от семейни организации на европейско ниво (19). С него се изисква преразглеждане на ставките на ДДС върху продуктите за най-малките деца, като се започне от бебешките памперси. По този въпрос 19 юли 2007 г. Комисията вече пое конкретен политически ангажимент да внесе предложение за преразглеждане на Шестата директива и по-специално на Приложение З на директива 2006/112/ЕО, в което се изброяват продуктите и услугите, за които държавите-членки са упълномощени да прилагат евентуално намалена ставка на ДДС, която да не е по-ниска от 5 % (20). Тези продукти имат цена, която общо взето тежи значително върху бюджета на семействата в цяла Европа. ЕИСК приветства това предложение, което би могло да представлява конкретно решение и което влиза в правомощията на Европейския съюз за насърчаване на държавите-членки да окажат на семействата значителна подкрепа.

4.8 И накрая изглежда полезно да се припомнят и две конкретни насоки за работа: — Необходимостта в различните политики на Общността да се включи по-конкретно темата за семейството (Family mainstreaming), за да се отчита системно въздействието върху семействата на всяка отделна приложена мярка и на семейното измерение в различните области на социално и икономическо действие на Съюза. В тази връзка ЕИСК счита, че е подходящо Комисията да насърчи междуведомствената група, създадена през 1989 г., но неизползвана в последствие, което би позволило да се координират по-добре нейните действия в тази област. — Необходимостта от редовно провеждане на консултации с европейските граждани и по-специално със семейните сдружения и със социалните партньори, за да се постигне по-добро и непрекъснато оценяване на предприетите мерки, по-точно и по-ефикасно разпространение на информацията, като този процес се подкрепя, както от финансова гледна точка, така и чрез въвеждане на подходящи процедури и форуми. В това отношение ЕИСК би могъл да бъде идеалната институция, за да се придаде структурна стабилност на тази задача.

5. Заключения

5.1 Темата за солидарността между поколенията не трябва да се съсредоточава само върху демографския въпрос, нито да се да се свежда до него, въпреки че е необходимо да се съобразяваме с голямото предизвикателство, което той отправя, а следва все повече да се разглежда като приоритетен въпрос за следващите години, с който трябва да се заемат хоризонтални (институции, социални партньори, организации на гражданското общество и т.н.) и вертикални (младежи, възрастни хора и др.) центрове на отговорност, тъй като те са определящи за европейското развитие (икономическо, социално и културно) и за да се поднови самият социален пакт, на който се основава нашата демокрация. Всъщност културите на солидарността, които досега характеризираха европейското развитие, с течение на времето направиха възможно взимането на колкото оригинални, толкова и устойчиви решения, които се оказаха решаващи за социалното, икономическо и културно развитие: от националните системи за социална закрила до връзката между социалните права и задължения, от развитието на правата на гражданина до пресичането и приемствеността на отговорностите между поколенията в семейството.

5.2 Както казваше френският писател Антоан дьо Сент-Екзюпери „Нашата работа не е да предсказваме бъдещето, а да го правим възможно“. Следователно трябва да се действа, за да се засили у всички граждани и по-специално у семействата и най-вече младите хора, една нова вяра в бъдещето. По този начин те вече няма да бъдат принудени да се сблъскват с толкова неблагоприятна социална среда по отношение на ресурси, услуги и време, което би ги принудило да отлагат твърде далече във времето решението да реализират своите семейни планове и да имат толкова деца, колкото желаят. Напротив, те ще усетят по-скоро здравината на един нов съюз на солидарност между поколенията и биха разполагали със средствата, които им позволяват да дадат своя принос и по този начин да могат да посрещнат предизвикателствата на нашето време.

Брюксел, 13 декември 2007 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Dimitris DIMITRIADIS

(1) Вж. становище на ЕИСК от 16 декември 2004 г. относно „Отношенията между поколенията“ (докладчик: BLOCH-LAINÉ), ОВ C 157 от 28.6.2005 г.; Становище на ЕИСК от 14 март 2007 г. относно „Семейството и демографското развитие“ (докладчик: BUFFETAUT), ОВ C 161 от 13.7.2007 г.; Становище на ЕИСК от 14 март 2007 г. относно „Икономическа и финансова оценка на въздействието от застаряването на населението“ (докладчик: FLORIO), ОВ C 161 от 13.7.2007 г.; „Ролята на социалните партньори за съчетаването на професионалния, семейния и личния живот“ (докладчик: CLEVER), м. юли 2007 г.; като това са само най-значителните становища.

(2) COM(2005) 94 окончателен.

(3) COM(2006) 571 окончателен, относно което Комитетът, по искане на германското председателство, изрази своята позиция в становище на ЕИСК от 14 март 2007 г.„Семейството и демографско развитие“ (докладчик: BUFFETAUT), ОВ C 161 от 13.7.2007 г.

(4) Вж становище на ЕИСК от 28.9.2005 г. относно „Зелена книга относно приложимото право и подведомствеността при делата за развод“, докладчик: г-н RETUREAU (ОВ C 24 от 31.1.2006 г.), където се казва, че „Зелената книга разумно предлага да не се избира пътя на хармонизацията на материалното право“.

(5) Евростат, Населението в Европа, 2005 г. Въпреки че развитието на семействата с един родител е много хетерогенно в държавите-членки на Европейския съюз (в Италия тази тенденция е по-малко разпространена за разлика от Швеция), съставът по отношение на пола е почти еднакъв във всички страни (жените определено преобладават) като само Швеция прави изключение, където 26 % от родителите, които отглеждат сами децата си, са мъже.

(6) Бедността тук се изчислява в зависимост от нивото на доходите във всяка държава-членка; така например тя е по-ниска в някои нови държави-членки (например в Полша тя е само 6 %), докато в Ирландия тя достига много по-висок процент (44 %), Гърция (33 %), Португалия (30 %), Белгия (26 %) или Великобритания (24 %). „Европейската социална действителност“, основен документ за консултиране, предоставен от BEPA (Бюро на съветниците по европейска политика), м. март 2007 г.

(7) Special Eurobarometer 273, European Social Reality, February 2007.

(8) Вж. по този въпрос книгата „Сравнени ценности“ (Valori a confronto) на R. Gubert и G. Pollini, Milano 2006 г., която се основава на данните от изследването на проучвателната група на системата от европейски ценности (European Values Study), направено от различни европейски университети сред 40 000 граждани от 33 европейски държави (към 27-те държави членки са прибавени и някои страни от Съвета на Европа). Проучването „Демографското бъдеще на Европа“ (The demografic future of Europe), извършено от института Robert Bosсh в сътрудничество с Федералния институт за демографски изследвания в Германия, чрез допитване сред 34 000 граждани от 34 европейски държави, потвърждава силната привързаност на европейците към семейната институция.

(9) Изчисление, извършено въз основа на праг на бедността, съответстващ на 60 % от средните доходи. Социалното положение в Европейския съюз през 2004 г. и Евростат 2003 г. Вж. също така последния доклад, озаглавен „Социалното положение в Европейския съюз през 2005-2006 г.“, публикуван от Комисията през пролетта на 2007 г. и разглеждащ баланса между поколенията в Европа, чието население застарява.

(10) Въпросите, свързани със семейството, са поверени на Генерална дирекция „Трудова заетост, социални въпроси и равни възможности“. Тези конкретни документи могат да се намерят в уебсайта на Европейския алианс за семейството http://ec.europa.eu/employment_social/families/index_en.html. Все пак можем да съжаляваме, че не е възможен достъп до всички дейности, извършени през периода преди 2000 г. от споменатата по-горе Европейска обсерватория за социалното положение, демографията и семейството, създадена през 1989 г., която за повече от десет години извърши значителна дейност.

(11) Susy Giullari e Jane Lewis, The adult Worker Model, Gender equality and care; социална политика и развитие, Програмен документ 19, Научноизследователски институт на Обединените нации за изследване на социалното развитие, м. април 2005 г.

(12) Става дума за членове 7, 9, 14, 24-3, 33 и 34.

(13) През м. юли 2007 г. европейските социални партньори изпратиха писмо до комисар Špidla, в което изразят желанието си да се изясни директивата относно отпуска по семейни причини и положението, свързано със съчетаването на професионалния със семейния живот в ЕС. За тази цел организациите създадоха съвместна работна група, която ще представи доклад на срещата на високо равнище на ЕС по социални въпроси, която ще се проведе през м. март 2008 г.

(14) Вж. примера за предвидените мерки във Финландия, където социалните партньори договориха сериозна реформа на пенсионната система през 2003 г., по-късно одобрена от Парламента през 2004 г. и влязла в сила през 2005 г. За по-подробна информация вж. английска версия на уебсайта

www.tyoelake.fi.

(15) Вж. становище на ЕИСК от 10 декември 2003 г. относно Програма за социална политика (докладчик: JAHIER), ОВ C 80 от 30.3.2004 г.

(16) Протичане на живота, което по принцип в наши дни предвижда една много скована последователност на времето за израстване, за образование, за дълго и трудно интегриране в професионалния живот и което води неизбежно до последици върху времето, посвещавано на семейството и на създаването на деца и завършва вече на една много напреднала възраст, в която човекът е принуден да се изправи пред двойно задължение за подкрепа на децата и за гледане на възрастните родители, които вече не са самостоятелни.

(17) В тази връзка трябва непременно да се насърчават и разширяват насоките за изследване на Дъблинската фондация.

(18) Вж. по този въпрос становище относно „Жилища и регионална политика“ (докладчик: GRASSO и съдокладчик PRUD'HOMME) OB C 161, 13.7.2007 г.

(19) На 15 май т.г., във връзка с Международния ден на семейството, Европейската конфедерация на многочленните семейства заедно с много други организации, като например Конфедерация на семейните организации в Европейския съюз, както и други, отправиха призив към ръководителите на институции, озаглавен „Need for reduced VAT on essential items for child raising“ Други документи и информация могат да се намерят в сайта

www.elfac.org.

(20) Понастоящем някои държави-членки вече прилагат по-ниска ставка на ДДС за бебешки памперси, счита се обаче, че трябва да бъде прието решение с по-широк обхват, което да покрива всички продукти, предназначени за най-малките деца, хранителните продукти и дрехите, които все още подлежат на максимални ставки.