[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 31.7.2007

COM(2007) 459 окончателен

ДОКЛАД ОТ КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА

Доклад за прилагането на дългосрочната схема за национални помощи 2001—2005 г. за селско стопанство в северните райони на Финландия в съответствие с с Решение 2002/404/ЕО на Комисията

ДОКЛАД ОТ КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА

Доклад за прилагането на дългосрочната схема за национални помощи 2001—2005 г. за селско стопанство в северните райони на Финландия в съответствие с с Решение 2002/404/ЕО на Комисията

СЪДЪРЖАНИЕ

1. Въведение 3

1.1. Контекст 3

1.2. Общи принципи 3

1.3. Подрегионите 4

1.4. Администрация и проверки 5

2. Прилагане 2001–2005 г. 5

2.1. Решения на Комисията 5

2.2. Помощи, отпуснати във Финландия 6

2.3. Помощ от страна на Общността 6

2.4. Северна помощ, отпусната по сектори 6

2.5. Подпомагани обеми на производство 7

3. Развитие на селското стопанство в регионите на Северна помощ 8

3.1. Развитие на основни продукти в подрегионите 8

3.2. Развитие на земеползването 9

3.3. Тенденции в структурата, производителността и методите на производство в селското стопанство 10

3.4. Развитие на доходите и рентабилността на селското стопанство 12

3.5. Въздействие на социално-икономическото развитие 13

3.6. Състояние на околната среда 13

3.7. Въздействие върху хранителната верига 13

4. Заключения 14

1. Въведение

1.1. Контекст

В съответствие с член 142 от Акта за присъединяване към Европейския съюз на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция Комисията разреши на Финландия да предоставя дългосрочна национална помощ за гарантиране, че селскостопанската дейност в северните региони се поддържа. Северната помощ се отпуска по-специално за поддържане на традиционното първично производство и преработване, естествено пригодени към климатичните условия, за подобряване на структурите за производство, търговия и обработване на селскостопанските продукти, за улесняване на пласмента на такива продукти и за осигуряване на опазването на околната среда и съхраняването на провинциалните особености.

Регионите, включени в Схемата за Северната помощ, са разположени на север от 62-ия паралел и някои прилежащи области на юг от паралела, засегнати от подобни климатични условия, които създават особени трудности пред селскостопанската дейност. При определянето на областите са били взети под внимание следните фактори: ниска гъстота на населението (максимум 10 души/km2), използвана земеделска площ (ИЗП) като пропорция от общата площ (по-малко от 10 %) и земеделска площ, използвана за отглеждането на култури, предназначени за консумация от хора като пропорция от ИЗП. Настоящата област покрива общо 1 417 000 хектара ИЗП, което съответства на 55,5 % от общата ИЗП на Финландия през 1994 г.

Комисията предава на Съвета една година след присъединяването и впоследствие на всяка пета година доклад за предоставените разрешения и резултатите от отпуснатата помощ по такива разрешения в съответствие с член 143. Предишните доклади бяха изготвени през 1996 г. и през 2002 г.

Този доклад се основава на данни от финландските власти и заключения дали целите на схемата са били постигнати не са правени. Комисията е поръчала отделно изследване за разглеждане на този въпрос.

1.2. Общи принципи

Северната помощ е диференцирана по региони и се отпуска на базата на производствени единици, като се вземат предвид ограниченията, установени от организациите на общия пазар. Ограничаванията на разрешените производствени обеми по сектори са установени на ниво общ сбор, докато регионалните нива са установени за яснота. Помощта може да не е свързана с бъдещо производство или да предизвика увеличение в производството или увеличение в нивото на комбинираната помощ по отношение на помощта, отпусната по време на референтния период.

Въз основа на наличната национална статистика за количествата, референтният период за установяване на различните количествени лимити за селскостопанско производство беше базиран върху годините 1991—1993 преди присъединяването. Общата помощ беше изчислена въз основа на разликите между цените във Финландия и на тези в Общността (непряко подпомагане) през 1993 г., както и въз основа на разликата между пряката помощ, финансирана от националния бюджет и сумата от пряка помощ, предоставена от Общата селскостопанска политика (ОСП).

Вследствие на решение на Комисията максималните нива на помощ са определени за Северната помощ по продукти и сектори. Помощта за всички растителни продукти се отпуска на хектар. Помощта за добитък се изразява в животинска единица (ЖЕ) за говеда, еднокопитни животни, овце, кози, свине, домашни птици и в глави за северни елени. Помощта за мляко се отпуска на килограм. Помощ също се отпуска за складирането на плодове и зеленчуци. За млади селскостопански производители (под 40-годишна възраст) се предвижда фиксирана помощ на хектар, използван за отглеждане на трева и житни култури. Помощ може да се отпусне на всеки производител, който е навършил поне 18 години (или чиято съпруга ги е навършила) и не е по-възрастен от 65 години. Бенефициерите на помощ трябва да притежават поне три хектара орна земя или поне половин хектар градински насаждения.

1.3. Подрегионите

Финландският регион за Северна помощ се състои от пет подрегиона, т.e. C1, C2, C2 N (север) (включително всички острови в областите C1 и C2), C3 и C4 (Фигура 1) . Това разделяне способства за модулирането на подпомагането за селското стопанство, като се вземат предвид специалните характеристики на селското стопанство на регионите и суровият характер на природните затруднения.

[pic]

Фигура 1 - Области на селскостопанска помощ (подрегиони от С1 до С4 са включени в Северната помощ)

1.4. Администрация и проверки

Петнадесет регионални центрове за заетост и икономическо развитие (ЦЗИР) функционират като регионални организации за администриране на селското стопанство.

Общинските администрации получават заявления за помощи от селскостопански производители и вписват данните по заявлението в системата ИСАК. Администрацията извършва изчисления за помощта и изпраща разрешението за помощта на селскостопанските производители. Служителите от ЦЗИР упражняват такъв контрол над бенефициерите на национална помощ, какъвто се извършва и за помощта от Европейския съюз. Всяка година 5 % от всички заявления се контролират на място.

Финландия трябва да изпраща на Комисията всяка година годишен доклад за ефектите от отпуснатата помощ, включително помощта от Общността и по-специално за тенденцията в производството и съответните средства за производство, които отговарят на изискванията на помощта, тенденцията в икономиката на съответните региони и ефектите от опазването на околната среда. Въз основа на този доклад и друга налична информация Комисията проверява съвместимостта на прилагането със съответните разпоредби.

2. Прилагане 2001–2005 г.

2.1. Решения на Комисията

Схемата за помощи за Финландия по Северната помощ бе одобрена с Решение 95/196/EО на Комисията от 4 май 1995 г.

По време на предишния отчетен период 1996—2000 г. това решение бе изменено два пъти с Решения 97/279/EО и 2000/405/EО на Комисията. През 2002 г. Решението за Финландия бе заменено с Решение 2002/404/ЕО. Решението първо поправи известни суми от помощта, получени от промени в обменните курсове и разлики в референтните цени. Второ, някои сектори или подсектори бяха обединени с цел опростяване на администрирането. Бе решено, че ограниченията в нивата на помощ за единица, общата сума на помощта за сектор и броя на единиците, покрити от помощта, са достатъчни за предотвратяване на възможните увеличения в производството.

Оттогава Решението бе изменено от Решение С(2004) 2711, което разрешава в някои сектори до 2007 г. да се изплати по-висока помощ за инвестиции и разрешава помощ за бозаещи телета да се изплаща и за юници. С Решение С(2005) 122 бе одобрено второ изменение за включване на SLOM-сумите за мляко и за възстановяване на квотната връзка от 2005 г. нататък. Накрая Решение С(2005) 5599 намали общите суми за помощ от 486,69 милиона EUR на 448,59 милиона EUR, за да вземе предвид национално финансираната схема за помощи за по-малко облагодетелствани райони и коригира развитието на ОСП за отменяне на някои лимити за гъстота на животните.

2.2. Помощи, отпуснати във Финландия

В началото на периода отпуснатата Северна помощ се увеличаваше леко всяка година, от 351 милиона EUR през 2001 г. до 385 милиона EUR през 2004 г. Намалението до 328,1 милиона EUR през 2005 г. се обяснява с гореспоменатото прилагане на национално финансираната схема за по-малко облагодетелствани райони (LFA), финансирана с намаляване на съответната сума от Северната помощ. В края на периода Северната помощ възлизаше на 34 % от общото селскостопанско подпомагане, изплащано в регионите на Северната помощ. Бяха използвани приблизително 74 % от разрешенията за плащане, предоставени за Северна помощ през 2001—2005 г.

2.3. Помощ от страна на Общността

Селското стопанство в областите на подпомагане на схемата на Северната помощ също се ползва от инструменти, финансирани от ЕС, например двата стълба по общата селскостопанска политика. Помощта от тези два стълба, както е показано в таблица 1, се е увеличила с 15 % от 2001 г. Това се обяснява до известна степен с въвеждането на преки плащания в сектора на млекопреработването вследствие на реформата в ОСП през 2003 г. и по-голямо от очакваното усвояване на плащанията за агро-екология.

Таблица 1 – Резюме на някои общностни помощи през 2001 и 2005 г.

Година | Плащания по ООП млн. EUR | Финансови компенсации, LFA(, млн. EUR | Плащания за агроекология, млн. EUR | Общо млн. EUR |

2001 | 202 | 230 | 133 | 565 |

2005 | 254 | 234 | 162 | 650 |

( необлагодетелствани райони |

2.4. Северна помощ, отпусната по сектори

Във всички сектори общата отпусната помощ остана в разрешените количества ( таблици 2а и 2б ). Това се обяснява главно със строгата бюджетна дисциплина и с по-ниските от очакваното нива на производство в някои сектори.

Таблица 2а - Резюме на сумите за Северната помощ, свързани с добитък, 2001 г. и 2005 г.

Продукт | Общо отпуснати помощи 2001 г. млн. EUR | Общо отпуснати помощи 2005 г. млн. EUR | Разрешена Северна помощ за 2005 г., млн. EUR |

Месо от говеда | 51.1 | 54.9 | 91.17 |

Овнешко и козе месо | 2.5 | 3.25 | 3.50 |

Свинско и птиче месо | 46 | 37.03 | 61.3 |

Северен елен | 2.7 | 3.49 | 6.16 |

Еднокопитни животни | 2.1 | 2.23 | 2.52 |

Мляко | 182.5 | 158.9 | 225.22 |

Помощ за транспортиране на мляко и месо | 1.6 | 2.15 | 2.27 |

Общо | 288.5 | 261.9 | 392.2 |

Таблица 2б - Резюме на сумите за Северната помощ, свързани с района, 2001 г. и 2005 г.

Продукт | Общо отпуснати помощи 2001 г. млн. EUR | Общо отпуснати помощи 2005 г. млн. EUR | Разрешена Северна помощ за 2005 г., млн. EUR |

Захарно цвекло | 0.5 | 0.38 | 1.34 |

Картофи, предназначени за производство на нишесте | 0.9 | 0.65 | 1.24 |

Житни и други обработваеми култури | 9.9 | 12.90 | 15.14 |

Градинарство | 21.4 | 21.43 | 24.69 |

Отглеждани на открито зеленчуци и ябълки | 0.8 | 0.64 | 0.90 |

Помощ за складиране | 1.07 | 1.00 | 2.86 |

ИЗП (пасбища, угари, и др.) | 15.7 | 16.48 | 27.87 |

Млади земеделски производители | 12.1 | 12.68 | 16.66 |

Общо | 62.4 | 66.16 | 89.95 |

През 2005 г. на секторите за мляко, говеждо, овче и козе месо бе отпусната временна помощ за инвестиции, включително подпомагане за складове за фураж и тор и за кошари. 917 проекта получиха подпомагане за обща сума от 14,4 милиона EUR.

2.5. Подпомагани обеми на производство

Решението за Северна помощ определя максималните обеми на производство, към които може да се отпусне помощ. През 2001—2005 г. максималните производствени лимити бяха леко надминати за свинско и пилешко месо и за еднокопитни животни в течение на няколко години и сумите за помощ или за единици бяха съответно намалени. Броят на северните елени, за които бяха платени субсидии, намаля поради прилагането на ограничение от 50 глави на заявител.

Таблица 3а – Резюме на подпомаганите обеми на производство през 2001 и 2005 г., добитък

Продукт | ЖЕ със субсидии, 2001 г. | ЖЕ със субсидии, 2005 г. | Референтни нива ЖЕ 2005 г. | Излишък/недостиг 2005 г., % |

Месо от говеда | 120 344 | 130 862 | 167 274 | –22% |

Овнешко и козе месо | 4 740 | 5 668 | 5 886 | –4% |

Свинско и птиче месо | 147 764 | 133 967 | 139 200 | –4% |

Северен елен (глави) | 185 731 | 155 254 | 229 000 | –32% |

Еднокопитни животни | 7 754 | 5 593 | 6 000 | –7% |

Мляко (t)* | 1 848 123 | 1 825 664 | 1 759129 | 4% |

Като цяло за периода производството оставаше под допустимите нива за всички сектори за отглеждане на култури, но в отделни години малко надвишаваше праговете ( таблица 3б ).

Таблица 3б – Резюме на подпомаганите области, 2001г. и 2005 г., производство на култури

Продукт | Хектари със субсидии, 2001 г. | Хектари със субсидии, 2005 г. | Референтни нива хектари 2005 г. | Излишък/недостиг 2005 г., % |

Захарно цвекло | 2 302 | 2 034 | 3 750 | –46% |

Скорбяла | 4 933 | 4 546 | 6 580 | –31% |

Житни и други обработваеми култури | 304 707 | 315 975 | 557 700 | –43% |

Градинарство | 216 | 190 | 203 | –6% |

Отглеждани на открито зеленчуци и ябълки | 2 080 | 1 774 | 2 095 | –15% |

ИЗП (пасбища, угари, и др.) | 421 738 | 427 022 | 848 812 | –50% |

3. Развитие на селското стопанство в регионите на Северна помощ

Заключенията в тази глава се основават върху информация от финландските власти в съответствие с член 143, параграф 2 от Акта за присъединяване.

3.1. Развитие на основни продукти в подрегионите

Основните сектори в селското стопанство във финландските северни региони са мляко, говеждо месо и свине. Заедно те представляват 72 % от пазарните приходи. Следните раздели обрисуват развитието на основните продукти в различните подрегиони. Развитието в рамките на подрегионите не може да се подложи на анализ с наличната информация.

Мляко

Производството на мляко в областта на подпомагане представлява около 77 % от общото производство на мляко във Финландия. Това съотношение в общи линии остана едно и също през периода. Освен известно различие в обемите между 2000 г. и 2005 г. обемът на производство намаля с приблизително 1,2 %, въпреки че промените между областите на подпомагане са различни.

Таблица 4a – Производство на мляко (1 000 t) в подрегионите, 2001—2005 г.

Област на помощ / квотен период | 2000/2001 | 2001/2002 | 2002/2003 | 2003/2004 | 2004/2005 | 2005/2006 |

C1 | 527.5 | 535.5 | 521.0 | 512.1 | 501.1 | 501.4 |

C2 | 1 022.1 | 1 047.4 | 1 031.8 | 1 026.5 | 1 016.7 | 1 032.1 |

C2N | 105.4 | 108.2 | 107.5 | 107.3 | 103.1 | 104.9 |

C3 | 172.6 | 177.1 | 178.4 | 174.4 | 168.8 | 170.5 |

C4 | 23.0 | 23.5 | 23.3 | 22.4 | 20.6 | 20.5 |

Общо | 1 850.6 | 1 891.7 | 1 862.1 | 1 842.7 | 1 810.4 | 1 829.3 |

Бележка: Числата представляват общия обем на производството на мляко в северните области (включително производство без Северна помощ). |

Говеждо месо

Северните региони за помощ представляват също около 77 % от финландското производство и по отношение на говеждото месо. Поради засиленото пазарно търсене обемът на производството се увеличи през 2003 г. и 2004 г. Делът на регионите на подпомагане в производството на говеждо месо се промени леко, въпреки че промените между подрегионите се различават. Трябва да се отбележи, че промените в млякото и говеждото месо повече или по-малко следват една друга, като разкриват връзка между двете производства.

Таблица 4б – Производство на говеждо месо (1 000 t) в подрегионите, 2001—2005 г.

Област на помощ/година | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |

C1 | 19.8 | 19.9 | 20.2 | 19.6 | 18.2 |

C2 | 37.7 | 38.6 | 41.6 | 41.3 | 38.2 |

C2N | 3.7 | 3.6 | 3.9 | 3.7 | 3.6 |

C3 | 5.4 | 5.5 | 6.1 | 5.7 | 5.3 |

C4 | 0.6 | 0.5 | 0.6 | 0.6 | 0.6 |

Общо | 67.2 | 68.1 | 72.4 | 70.9 | 65.9 |

Отглеждане на свине

Областта на подпомагане дава 43 % от финландското свинско месо. През 2000—2005 г. производството на свинско месо нарасна с около 22 %, но делът му в производството на свинско месо за цялата страна остана същият.

Таблица 4в – Отглеждане на свине (1 000 t) в подрегионите, 2001—2005 г.

Област на помощ/година | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |

C1 | 47.9 | 50.1 | 53.5 | 55.2 | 57.9 |

C2 | 23.9 | 25.7 | 27.9 | 28.7 | 28.0 |

C2N | 1.2 | 0.9 | 1.1 | 1.2 | 1.2 |

C3 и C4 | 1.1 | 1.0 | 1.0 | 1.0 | 1.0 |

Общо | 74.1 | 77.7 | 83.5 | 86.1 | 88.1 |

3.2. Развитие на земеползването

През 2005 г. използваната земеделска площ в областта на подпомагане, покривана от схемата за Северна помощ, възлизаше общо на 1,185 милиона хектара, което представлява около 52 % от общата използвана земеделска площ във Финландия. 39 % от земеделската земя в северните региони е в област С1, 49 % в област C2 и 12 % - в най-северните области C2N-C4.

Използваната земеделска площ в целия регион на подпомагане нарасна с 4,4 %, или с 50 400 хектара през 2000—2005 г. поради изчистването на обраслите ниви вследствие на очакваната реформа в ОСП. Тази площ все още е с около 16 % по–малка от максималната площ, посочена в Решение 2002/404/ЕО на Комисията.

Ползването на земеделска земя продължи, но някои от най-отдалечените обработваеми ниви в областта на подпомагане се изключват от производство. Няма желание да се наеме земята на всяка цена, защото стойността за култивиране на земята е твърде висока поради малкия размер на парцелите и големите разстояния. Средната тенденция в цената на допълнителната земя бе доста умерена на север, дори и ако цените могат да се покачват по-внезапно от обичайното поради конкуренция за земя, предлагана за продажба или под наем, която е близо до стопанствата за добитък.

През 2005 г. 44 % от ИЗП беше засята с житни култури, 40 % - с тревни, 6 % - с други култури и 10 % - заделена. Между 2000 г. и 2005 г. заделената площ и площта с житни култури се увеличиха, а площта, засадена с трева, намаля. Тази промяна дойде главно поради факта, че много стопанства се отказват от отглеждането на добитък, а същевременно, особено в южните части на областта на подпомагане, производството на фуражни култури и други култури продължи или част от земите бяха отдадени под наем на разширяващи се стопанства.

3.3. Тенденции в структурата, производителността и методите на производство в селското стопанство

През 90-те години структурната промяна на селското стопанство напредна бързо в регионите, покривани от схемата за Северна помощ. Тенденцията продължи и в началото на новото хилядолетие, по-малките стопанства се отказваха от отглеждането на добитък и се ориентираха към частично отглеждане на култури или отдаваха земите си под наем на по-големи стопанства. Отдаването под наем на обработваема земя нарасна като цяло в областта на подпомагане, и през 2005 г. около 35 % от обработваемата земя на стопанствата, които продължиха дейността си, бе отдадена под наем. Между 1995 г. и 2005 г. около една трета от стопанствата се отказаха от производство и средният размер на стопанствата в региона на подпомагане нарасна от 19 хектара на 31 хектара. През 2005 г. в областта на подпомагане имаше 39 650 стопанства. Намаляването бе най-бавно в регионите на подпомагане C2N и най-бързо в региона на подпомагане C3.

Таблица 5а – Брой стопанства в различни подрегиони и в цялата страна (2001—2005 г.)

Област/година | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | промяна 2001–2005 | % промяна 2001—2005 г. |

C1 | 18 347 | 17 720 | 17 264 | 16 820 | 16 281 | –2 066 | –11% |

C2 | 20 153 | 19 713 | 19 257 | 18 877 | 18 285 | –1 868 | –9% |

C2N | 2 073 | 2 223 | 2 152 | 2 103 | 1 999 | –74 | –4% |

C3 | 3 242 | 3 163 | 3 075 | 2 972 | 2 865 | –377 | –12% |

C4 | 734 | 731 | 710 | 689 | 666 | –68 | –9% |

Финландия | 77 320 | 75 474 | 73 714 | 72 054 | 69 517 | –7 803 | –10% |

От 2000 г. нататък броят на стопанствата с над 100 хектара се увеличи повече от два пъти и техният дял от общата площ нарасна от 6 % на 13,6 %.

Таблица 5б – Брой и разпространение на стопанствата в региона на Северна помощ, 1995 г., 2000 г. и 2005 г.

Разпределение (%) и общ брой на стопанствата в областта на Северната помощ | Разпределение (%) и брой на стопанствата | Разпределение (%) на земя и среден размер на стопанствата (хектари на стопанство) |

1995 | 2000 | 2005 | 1995 | 2000 | 2005 |

под 20 хектара | 62.1 | 48.6 | 44.2 | 34.9 | 20.6 | 15.5 |

20—29 хектара | 20.5 | 19..8 | 18 | 25.9 | 18.7 | 14.3 |

30—39 хектара | 9.6 | 12.8 | 12.3 | 17.0 | 16.9 | 13.8 |

40—49 хектара | 4.2 | 7.5 | 8.5 | 9.7 | 12.8 | 12.2 |

50—99 хектара | 3.3 | 10.1 | 14.1 | 10.8 | 25.1 | 30.6 |

100—… хектара | 0.3 | 1.2 | 2.9 | 1.8 | 6.0 | 13.6 |

Общо/средно | 58 115 | 44 326 | 39 649 | 19.3 | 26.2 | 31.1 |

Средният размер на стадо в млекопроизводителните стопанства в областта на подпомагане нарасна от 12 на 20 през 1995—2005 г. По същото време делът на млякото, добито в стопанствата с над 50 крави, се покачи от 0,3 % на 8,5 %.

В другите говедовъдни стопанства средният брой на животните се е увеличил съответно от 20 на 50. Почти една трета от другите говедовъдни стопанства имат повече от 50 говеда на стопанство, докато през 1995 г. техният дял е бил по-малко от една десета.

Таблица 5в – Брой и разпространение на млекопроизводителни и говедовъдни стопанства в областта на Северна помощ през 1995 г., 2000 г. и 2005 г.

Области на Северна помощ | Разпределение (%) и брой на стопанствата | Разпределение (%), общ брой и среден брой на животните |

1995 | 2000 | 2005 | 1995 | 2000 | 2005 |

Млекопроизводители |

под 10 крави на стопанство | 35 | 21.3 | 15.9 | 19.1 | 8.7 | 5.5 |

10—19 крави на стопанство | 54.9 | 50.2 | 44.6 | 61.4 | 44.3 | 33.1 |

20—29 крави на стопанство | 9.2 | 21.6 | 24.8 | 16.8 | 31 | 30.2 |

30—49 крави на стопанство | 0.9 | 6.2 | 12.1 | 2.4 | 13.5 | 22.7 |

над 50 крави на стопанство | 0.1 | 0.6 | 2.5 | 0.3 | 2.5 | 8.5 |

Брой стопанства | 23 442 | 16 422 | 12 335 | 288 456 | 267 654 | 240 645 |

Среден брой животни на стопанство | 12.3 | 16.3 | 19.5 |

Други говедовъдни стопанства |

под 10 говеда на стопанство | 36.8 | 24.8 | 22.1 | 8.9 | 3.4 | 2.2 |

10—19 говеда на стопанство | 27.3 | 19.6 | 18 | 18.9 | 8 | 5.1 |

20—29 говеда на стопанство | 13.7 | 13.5 | 11.8 | 16.2 | 9.3 | 5.8 |

30—49 говеда на стопанство | 13.3 | 17.5 | 16.9 | 25 | 19.3 | 13.2 |

над 50 говеда на стопанство | 8.8 | 24.6 | 31.3 | 31 | 60 | 73.8 |

Брой стопанства | 5 436 | 3 069 | 2 760 | 110 353 | 108 805 | 137 438 |

Среден брой животни на стопанство | 20.3 | 35.5 | 49.8 |

През 2000—2005 г. делът на фирми, притежавани от селскостопански производители под 40-годишна възраст, е намалял от 28 % на 24 %, но средният размер на стопанствата, притежавани от млади селскостопански производители, е бил по-голям и е нараснал повече, отколкото този за по-възрастни селскостопански производители.

Стопанствата в областта на подпомагане са инвестирали (измерено като разход за брутна инвестиция) най-вече в закупуване на допълнителна земя (97,7 милиона EUR), после в постройки за млекодайни говеда (75,8 милиона EUR), в започване на селскостопанска дейност (57 милиона EUR) и единици за производство на говеждо месо (27,5 милиона EUR).

Дори и ако традиционните форми на селскостопанско производство продължат в региона, растежът в размера на стопанствата е довел до възприемането на производствени технологии и методи, които са пригодени за по-големи стопанства, които ще намаляват разходите в дългосрочен план.

3.4. Развитие на доходите и рентабилността на селското стопанство

Поради неблагоприятното развитие на съотношението между пазарни приходи и производствени разходи, селското стопанство в областите на Финландия, получаващи Северна помощ, зависи в голяма степен от подпомагането за доходи, изплащано на производителите в селското стопанство. През периода 2000—2006 г. съотношението Северна помощ/чиста добавена стойност за стопанство (ЧДСС) варираше между 0,4 и 0,5.

Годишният растеж в чистата добавена стойност за стопанство на годишна работна единица (ЧДСС/ГРЕ) беше средно 1,8 % през 2000—2004 г. През същия период семейният доход от стопанство на семейна работна единица (СДС/СРЕ) нарасна с 1,3 % годишно.

През 2000—2004 г. семейният доход от стопанство варираше значително в различните части на северния регион. В област С2 средното годишно увеличение в приходите беше явно по-малко, отколкото в другите области. Една причина за това развитие в област С2 бе увеличението в броя на малките стопанства за житни култури с ниски добиви и високите разходи при отказването от отглеждането на добитък.

Растежът на семейния доход от стопанство на семейна работна единица се дължи главно на структурното развитие в селското стопанство и подобрената ефикасност на производството. Разширяването на производството и подобряването на ефикасността представляваха за семейните стопанства едни от мерките за поддържане на доходите им. Твърде големите помощи за инвестиции също подкрепяха разширяването на производството и подобряването на ефикасността му.

Увеличаването на размера на стопанствата и разширяването на производството са по-високи в сектора млекопроизводство, отколкото в сектора на говеждото месо. Развитието на производствените цени за говеждо месо бе слабо, а увеличението в разходите намали приходите и рентабилността, особено към края на съответния период.

Вместо това печалбите от мащаба при свинефермите и стопанствата, отглеждащи житни култури, се отразяват по-ясно в показателите за доходност и рентабилност, но пак при тези стопанства средното развитие на приходи и рентабилност намаляваше към края на периода.

3.5. Въздействие на социално-икономическото развитие

Ролята на селскостопанския и хранителния сектор в регионалните икономики на областта на подпомагане намаляваше от 1995 г. насам. През 2003 г. в Северна Финландия в селското стопанство бяха заети 61 150 души, а хранителната промишленост – 13 900. Между 1995 г. и 2003 г. броят на хората, заети в селското стопанство, спадна с повече от 25 %, докато броят на хората, заети в хранителната промишленост, остана почти същият.

В региона на Финландия, обхванат от Северната помощ, и особено в най-далечните части от него селскостопанските производители представляват значителен дял от селското население. Схемата за Северна помощ е част от мерките, взети при опита да се задържи населението в северните и източните региони. Дългосрочната северна помощ допринесе значително за контролиране на загубата на селскостопанско и селско население и за облекчаване на негативните последствия от това.

3.6. Състояние на околната среда

Едната цел на системата за северни помощи е, че тя ще повлияе положително на прилагането на опазването и съхраняването на околната среда, като обвърже изплащането на помощ към условия от типа на използването на обработваема земя (добри селскостопански практики) и количество на добитъка (максимална плътност на добитъка). Тъй като няколко различни функционални програми въздействат върху околната среда, е трудно да се разграничи от цялото влиянието на всяка отделна програма. Агроекологичните мерки по политиката за развитие на селските райони се прилагат към повече от 95 % от стопанствата в региона и почти същия процент от обработваемата земя.

Показателите за азот и фосфор в околната среда на областта, покривана от схемата за северната помощ, разкриват известно подобрение в екологичното състояние. Действията с положително въздействие върху околната среда включват построяването на допълнително съоръжение за съхранение на тор и намалена употреба на изкуствени торове. Количеството тор, добиван в говедовъдството е намаляло, тъй като е спаднал и броят на животните.

3.7. Въздействие върху хранителната верига

Търговията на едро и дребно, преработката и пазарната позиция на продуктите от системата на Северната помощ, останаха доста стабилни в съответната област през периода. Сред предприятията от хранителната промишленост от областта на подпомагане, броят на мандрите и кланиците, които закупуват суровини от селското стопанство, спадна през оценявания период.

Най-северните области могат да са малко проблематични от гледна точка на преработвателните предприятия, които работят из цялата страна: обемите суровини, които се добиват от областта, са ниски в сравнение с цялостните обеми на подобни предприятия, но транспортните разходи са високи и пазарите - много отдалечени.

4. Заключения

Този доклад отчита отпуснатите разрешителни и постигнатите резултати. Той бе съставен въз основа на данните, представени от финландските власти в съответствие с член 143, параграф 2 от Акта за присъединяване и целта е да бъде представен на Съвета. Главните характеристики според доклада са следните:

1. По отношение на повечето от секторите, които получават Северна помощ, допустимите нива на производство за производства, които са получили помощ, или лимитите за помощ, не бяха надвишени като цяло за оценявания период. Нивата на производство обаче понякога бяха превишавани при свинете и пилешкото месо, млякото и житните култури. Сумите за помощ и допустимите единици бяха съответно намалени.

2. Контролът се осъществява от държавата-членка и според националните органи не бяха открити съществени нередности. Изискваните доклади бяха подадени в Комисията, както е посочено в Акта за присъединяване.

3. Целта на схемата за Северна помощ е да гарантира поддържането на селскостопанската дейност в региона. Проверката дали Северната помощ е постигнала тази цел е трудна, тъй като има други схеми за подпомагане на селското стопанство, които също се прилагат в региона. Схемата, включително плащанията и индивидуалните суми, както и предназначението на подрегионите никога не са били проверявани след въвеждането ѝ. Следователно Комисията поръча изследване за получаване на по-подробна картина на схемата и нейната ефективност, ефикасност и уместността на прилагането ѝ през периода 1995—2005 г. Изследването трябва също да се проведе в съответствие с реформите на общата селскостопанска политика. Резултатите от това изследване ще бъдат готови през есента на 2007 г. и ще се използват за по-нататъшно развитие на схемата за Северната помощ.

Въз основа на информацията, осигурена от финландските власти Комисията счита, че най-общо финландските власти са прилагали както трябва Решение 95/195/ЕО на Комисията и Решение 2002/404/ЕО на Комисията относно помощта за северните региони.