[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 29.7.2008

COM(2008) 489 окончателен

2008/0156 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

за изменение на Регламент (ЕО) № 1234/2007 за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“)

(представена от Комисията)

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. Контекст

- Основания и цели на предложението: завършване на новата законодателна рамка за общата селскостопанска политика (ОСП) — Регламент (ЕО) № 1234/2007 за общата организация на пазара

Със създаването на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) бяха преразгледани съществуващите 21 регламента относно общите организации на пазарите (ООП) за отделните сектори и бяха съчетани в един цялостен регламент с цел съществуващата законодателна рамка да бъде рационализирана и опростена, без да бъдат променяни основополагащите политики, осигурявайки по този начин единен набор от хармонизирани правила в класическите сфери на пазарната политика като интервенцията, частното складиране, вносните тарифни квоти, възстановяванията при износ, предпазните мерки, държавната помощ и правилата за конкуренция, както и предаването и отчитането на данни.

Предложението за Общ регламент за ООП бе представено от Комисията през месец декември 2006 г., а проектът бе изготвен така, че да не се поставят под въпрос взети през годините решения относно политиките в рамките на ОСП. Следователно предложението и регламентът, приет по-късно от Съвета, представляваха акт на техническо опростяване въз основа на правната уредба към месец декември 2006 г. Значителните изменения в някои сектори (особено този на плодовете и зеленчуците, преработените плодове и зеленчуци и лозаро-винарския сектор) не можаха да бъдат взети предвид в момента на приемането на Общия регламент за ООП. Докато измененията в сектора на плодовете и зеленчуците и в този на преработените плодове и зеленчуци междувременно бяха инкорпорирани в Общия регламент за ООП с Регламент (EО) № 361/2008 от 14 април 2008 г.[1], реформата в лозаро-винарския сектор току-що бе финализирана с публикуването на Регламент (EО) № 479/2008 на Съвета относно общата организация на пазара на вино, за изменение на регламенти (ЕО) № 1493/1999, (ЕО) № 1782/2003, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 3/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2392/86 и (ЕО) № 1439/1999[2].

- Общ контекст

Настоящото предложение е основен компонент от плановете на Комисията да рационализира и опрости общата селскостопанска политика (ОСП). Ключовите елементи на подхода на Комисията бяха посочени в нейното съобщение от 2005 г., озаглавено „Опростяване и по-добро регулиране за общата селскостопанска политика“ (наричано по-долу „съобщението“)[3]. В този документ Комисията подчертава, че „намаляването на бюрокрацията в сектора на селското стопанство чрез създаването на по-прозрачни, по-разбираеми и по-малко обременителни правила ще намали разходите за предприятията и ще гарантира, че европейските граждани ще получават стойност срещу парите си“.

- Съществуващи разпоредби в областта на предложението

Реформата на ООП в лозаро-винарския сектор, Регламент (EО) № 479/2008 ще бъде отменен с настоящото предложение и същността му ще бъде изцяло включена в Общия регламент за ООП.

- Последователност спрямо други политики и цели на Съюза

Настоящото предложение в сферата на земеделието е неделима част от цялостния подход на Комисията за по-добро регулиране и опростяване, предвиден в съобщението от 25 октомври 2005 г. „ Изпълнение на Лисабонската програма на Общността — стратегия за опростяване на регулаторната среда “[4] и одобрен в Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество от 16 декември 2003 г.[5]

2. Консултация със заинтересованите страни и оценка на въздействието

- Консултация със заинтересованите страни

Консултацията със заинтересованите лица беше извършена като част от подготовката за Общия регламент за ООП, който накрая бе оценен по принцип като положителна стъпка, правеща приложимото право в сферата на ОСП по отношение на пазарите по-прозрачно и по-лесно достъпно. Допълнителни консултации не са необходими, като се има предвид, че настоящото предложение само ще допълни Общия регламент за ООП, без да въвежда съществени изменения.

- Събиране и използване на експертни становища

Не беше необходимо да се използват външни експертни мнения.

- Оценка на въздействието

Не е приложимо. Предложението не подлежи на оценка на въздействието, тъй като не е включено в Законодателната и работна програма на Комисията.

3. Правни елементи и основни характеристики на хоризонталната ооп

- Правно основание

Членове 36 и 37 от Договора

- Съдържание на предложението

Общият регламент за ООП все още не включваше главните аспекти на Реформата на ООП в лозаро-винарския сектор, тъй като ООП беше в очакване на политическа реформа, когато беше предложен Общият регламент за ООП. По отношение на лозаро-винарския сектор, Общият регламент за ООП във вида си, публикуван през ноември 2007 г. следователно предвижда единствено прилагането на процедурата на Управителния комитет. В съображение 8 от Общия регламент за ООП се казва, че лозаро-винарският сектор ще трябва да се включи изцяло само след като се приеме политическата реформа, което стана посредством публикуването на Регламент (ЕО) № 479/2008.

- Принцип на субсидиарност

Предложението преследва същата цел като самия Общ регламент за ООП, а именно опростяване на законодателната рамка на ООП без изменение на основополагащите принципи на политиките.

- Избор на правни инструменти

Предложени инструменти: регламент.

Други средства не биха били целесъобразни, тъй като настоящото предложение има за цел създаването на хоризонтална ООП, която ще се прилага пряко във всички държави-членки.

4. Отражение върху бюджета

Като се има предвид, че предложението не внася промени в съществуващите мерки на ОСП, то няма да окаже отражение върху бюджета.

5. Опростяване

Настоящото предложение допълва един акт, който също бе приет с цел техническо опростяване. То допълнително ще опрости законодателната среда на ОСП чрез добавяне на някои правила към Общия регламент за ООП, които все още липсват. Очаква се то да доведе до значително опростяване на съществуващото законодателство.

Отмяна на съществуващо законодателство

Приемането на предложението ще доведе до отмяна на един регламент на Съвета.

2008/0156 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

за изменение на Регламент (ЕО) № 1234/2007 за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“)

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,

като взе предвид предложението на Комисията,

като взе предвид становището на Европейския парламент,

като има предвид, че:

1. С цел опростяване на регулаторната среда на Общата селскостопанска политика (ОСП), Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета[6] („Общ регламент за ООП“) отмени и замени с един общ законодателен акт всички регламенти, които Съветът бе приел след въвеждането на ОСП в рамките на създаването на общи организации на пазарите на селскостопански продукти или групи продукти.

2. Както е обяснено в съображение 7 от Общия регламент за ООП, актът на опростяване нямаше за цел да поставя под въпрос политическите решения, вземани през годините в рамките на ОСП, и следователно, не предвиждаше никакви нови инструменти или мерки. Затова Общият регламент за ООП отразява политическите решения, взети до момента, когато текстът му бе предложен от Комисията.

3. Успоредно с преговорите и приемането на Общия регламент за ООП, Съветът също започна преговори за политическа реформа в лозаро-винарския сектор, която сега бе финализирана с приемането на Регламент (EО) № 479/2008 на Съвета относно общата организация на пазара на вино, за изменение на регламенти (ЕО) № 1493/1999, (ЕО) № 1782/2003, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 3/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2392/86 и (ЕО) № 1439/1999[7]. Съгласно съображение 8 от Общия регламент за ООП само онези разпоредби от лозаро-винарския сектор, които не са били сами по себе си обект на политическа реформа, бяха инкорпорирани в Общия регламент за ООП в началото, а основните разпоредби, които са били обект на изменения във връзка с политиката, следва да бъдат инкорпорирани в Общия регламент за ООП, след като влязат в сила . Тъй като това вече е така, лозаро-винарският сектор сега следва да бъде изцяло инкорпориран в Общия регламент за ООП, като се въведат политическите решения, взети в Регламент (ЕО) № 479/2008, в Общия регламент за ОО П.

4. При включването на тези разпоредби в Общия регламент за ООП следва да се прилага същият подход като този при приемането на Общия регламент за ООП, а именно да не се поставят под въпрос политическите решения, взети към момента на приемането на разпоредбите от Съвета, както и аргументацията на тези политически решения във вида, в който тя е отразена в съответните съображения на съответните регламенти.

5. Следователно Общият регламент за ООП следва да бъде съответно изменен.

6. В своя член 175 Общият регламент за ООП инкорпорира разпоредбите относно приложимостта на правилата на конкуренцията съгласно Договора по отношение на всички сектори, предмет на Общия регламент за ООП. Такива разпоредби досега бяха засегнати в Регламент (ЕО) № 1184/2006 на Съвета от 24 юли 2006 година за прилагане на някои правила за конкуренция при производството и търговията със селскостопански продукти[8]. Общият регламент за ООП в своя член 200 следователно адаптира приложното поле на Регламент (ЕО) № 1184/2006. Поради пълното инкорпориране на лозаро-винарския сектор в Общия регламент за ООП и разширяването на правилата за конкуренция за този сектор, съдържащи се в горепосочения регламент, следва да се предвиди изключването на лозаро-винарския сектор от приложното поле на Регламент (ЕО) № 1184/2006.

7. За да се гарантира, че промяната от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 479/2008 към тези, предвидени в настоящия регламент, не пречи на текущата пазарна година 2008/2008 за вино, измененията следва да важат от началото на следващата пазарна година за виното, т.е. от 1 август 2009 г.,

ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

Член 1

Регламент (ЕО) № 1234/2007 се изменя, както следва:

(1) Член 1, параграф 2 се заличава.

(2) В член 3, параграф 1 след буква в) се добавя следната буква:

„ва) от 1 август до 31 юли следващата година за лозаро-винарския сектор“;

(3) Член 55 се изменя, както следва:

а) заглавието се заменя със следния текст:

„Член 55Квотни системи и производствен потенциал“;

б) след параграф 2 се добавя следният параграф:

„2a. Във връзка с лозаро-винарския сектор, правилата относно производствения потенциал по отношение на незаконните насаждения, преходните права на засаждане, както и схемата на изкореняване важат в съответствие с разпоредбите, изложени в Раздел ІVа.;“

(4) Заглавието на раздел IV, глава ІІІ от дял І на част ІІ се заменя със следния текст:

„РАЗДЕЛ IVПРОЦЕДУРНИ ПРАВИЛА ОТНОСНО КВОТИТЕ ЗА ЗАХАР И МЛЯКО“;

(5) В член 85 уводните думи се заменят със следното:

„Комисията приема подробни правила за прилагане на раздели І, ІІ и ІІІ, които могат да включват по-конкретно:“

(6) В глава ІІІ от дял І на част ІІ, след раздел ІV се добавя следният раздел ІVа:

„РАЗДЕЛ IVаПРОИЗВОДСТВЕН ПОТЕНЦИАЛ В ЛОЗАРО-ВИНАРСКИЯ СЕКТОР

Подраздел I Незаконни насаждения

Член 85а Незаконни насаждения, засадени след 31 август 1998 г.

1. Производителите следва да изкоренят за своя сметка площите, засадени с лозя без съответното право на засаждане, където е приложимо, след 31 август 1998 г.

2. До извършване на изкореняването в съответствие с параграф 1, гроздето и продуктите, произведени от грозде, от посочени в този параграф площи, могат да бъдат пускани в обращение само с цел дестилация изключително за сметка на производителя. Продуктите, получени от дестилацията, не могат да се използват за направата на алкохол с действително алкохолно съдържание по обем от 80 % или по-малко.

3. Без да се засягат, където е приложимо, предходни санкции, наложени от държавите-членки, държавите-членки налагат санкции на онези производители, които не за спазили задължението за изкореняване, като тези санкции са съобразени с сериозността, степента и продължителността на неизпълнението.

4. Краят на преходната забрана за нови насаждения на 31 декември 2015 г., съгласно член 85ж, параграф 1, не засяга задълженията съгласно този член.

Член 85бЗадължително узаконяване на незаконните насаждения,засадени преди 1 септември 1998 г.

1. След заплащане на такса и не по-късно от 31 декември 2009 г. производителите узаконяват площите, засадени с лозя без съответното право на засаждане, когато е приложимо, преди 1 септември 1998 г.

Без да се засягат процедурите по уравняване на сметките, първата алинея не се прилага за площите, които са узаконени въз основа на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1493/1999.

2. Посочената в параграф 1 такса се определя от държавата-членка. Тя се равнява на най-малко на удвоената средна стойност на правото на засаждане в съответния район.

3. Подлежащите на узаконяване съгласно параграф 1 грозде и продукти, произведени от грозде, от посочени в този параграф площи могат да бъдат пуснати в обращение само с цел дестилация изключително за сметка на производителя. Продуктите не могат да се използват за направата на алкохол с действително алкохолно съдържание от 80 об. % или по-малко.

4. Посочените в параграф 1 площи с незаконни насаждения, които не са узаконени в съответствие с този параграф до 31 декември 2009 т., подлежат на изкореняване от съответните производители за тяхна сметка.

Държавите-членки налагат на производителите, които не изпълняват задължението за изкореняване, санкции, съобразени с сериозността, степента и продължителността на неизпълнението.

До извършване на изкореняването, посочено в първа алинея, параграф 3 се прилага mutatis mutandis .

5. Изтичането на 31 декември 2015 г. на преходната забрана за нови насаждения, съгласно посоченото в член 85ж, параграф 1, не засяга задълженията по параграфи 3 и 4.

Член 85вКонтрол върху непускане в обращение или дестилация

1. Във връзка с член 85а, параграф 2 и член 85б, параграфи 3 и 4, държавите-членки изискват доказателство за непускане в обращение на съответните продукти или, когато продуктите са дестилирани, представянето на договори за дестилация.

2. Държавите-членки проверяват непускането в обращение и дестилацията, посочени в параграф 1. Те налагат санкции в случай на неизпълнение.

3. Държавите-членки нотифицират Комисията за площите с лозя, предназначени за дестилация, и за съответните обеми алкохол.

Член 85гСъпътстващи мерки

Площите, посочени в член 85б, параграф 1, първа алинея, които не са узаконени, и площите, посочени в член 85а, параграф 1, не се ползват от национални или общностни мерки за подпомагане.

Член 85дМерки за прилагане

Комисията приема подробни правила за прилагането на настоящия подраздел.

Тези правила могат да включват:

а) подробна информация относно изискванията на държавите-членки за уведомяване, включително възможни намаления на бюджетните плащания, посочени в приложение Хб, в случай на неизпълнение;

б) подробности относно санкциите, които следва да се налагат от държавите-членки в случай на неизпълнение на задълженията по членове 85а, 85б и 85в.

Подраздел IIПреходен режим на правата на засаждане

Член 85е Времетраене

Разпоредбите на настоящия член се прилагат до 31 декември 2015 г.

Член 85жПреходна забрана на засаждане на лозя

1. Без да засягат разпоредбите на член 120а, параграфи 1—6 и по-специално на параграф 4 от него, засаждането на винени сортове лози, които могат да бъдат класифицирани в съответствие с член 120а, параграф 2, се забранява.

2. Забранява се и повторното присаждане на винени сортове лози, които могат да бъдат класифицирани в съответствие с член 120а, параграф 2, върху сортове, различни от винените сортове лози, посочени в този член.

3. Независимо от параграфи 1 и 2, се разрешава посоченото в тези параграфи засаждане и повторно присаждане, ако е обхванато от:

а) право на ново засаждане, по смисъла на член 85з;

б) право на презасаждане, по смисъла на член 85и;

в) право на засаждане, произтичащо от резерва, посочен в членове 85й и 85к.

4. Посочените в параграф 3 права на засаждане се предоставят в хектари.

5. Държавите-членки могат да решат да запазят посочената в параграф 1 забрана на тяхната територия или на част от нея най-късно до 31 декември 2018 г. В такъв случай правилата, уреждащи преходния режим на правата на засаждане, определени в настоящата глава, включително настоящия член, се прилагат съответно в такава държава-членка.

Член 85зПрава на ново засаждане

1. Държавите-членки могат да предоставят на производителите права на ново засаждане по отношение на площи, които:

а) са определени за нови насаждения в рамките на мерки за комасация на земята или на мерки, свързани с отчуждаване на имоти в обществен интерес, приети съгласно националното законодателство;

б) са предназначени за експериментални цели;

в) са определени за лозов посадъчен материал; или

г) чието вино или гроздови продукти са предназначени единствено за консумация от семейството на производителя на гроздето.

2. Предоставените права на ново засаждане:

а) се упражняват от производителя, на когото са предоставени;

б) се използват преди края на втората винарска година след годината, през която са предоставени;

в) се използват за целите, за които са предоставени.

Член 85и Право на презасаждане

1. Държавите-членки предоставят права на презасаждане на производители, които са изкоренили площи, засадени с лозя.

Въпреки това не могат да се предоставят права на презасаждане за изкоренени площи, за които в съответствие с подраздел ІІІ е дадена премия за изкореняване.

2. Държавите-членки могат да предоставят права на презасаждане на производители, които се задължават да изкоренят определена площ, засадена с лозя. В такива случаи изкореняването на набелязаната площ се извършва най-късно в края на третата година след засаждането на нови лози, за които са предоставени права на презасаждане.

3. Правата на презасаждане са равностойни на изкоренената площ по отношение на чистата реколта.

4. Правата на презасаждане се упражняват в стопанството, по отношение на което са били предоставени. Държавите-членки могат освен това да предвидят, че подобни права на презасаждане могат да се упражняват единствено на площта, на която е било извършено изкореняването.

5. Чрез дерогация от параграф 4, държавите-членки могат да решат, че правата на презасаждане могат да се прехвърлят изцяло или частично на друго стопанство в същата държава-членка в следните случаи:

а) част от съответното стопанство се прехвърля на това друго стопанство;

б) площи от това друго стопанство са предназначени за:

(i) производство на вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание, или

(ii) лозов посадъчен материал.

Държавите-членки гарантират, че прилагането на предвидените в първа алинея дерогации не водят до цялостно увеличаване на производствения потенциал на тяхна територия, по-специално в случаите, когато прехвърлянето става от площи без напоителни съоръжения към площи с такива съоръжения.

6. Параграфи 1—5 се прилагат mutatis mutandis за права, подобни на правата на презасаждане, придобити по силата на предходно общностно или национално законодателство.

7. Правата на презасаждане, предоставени съгласно член 4, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1493/1999, се използват в рамките на предвидените в него срокове.

Член 85йНационални и регионални резерви от права на засаждане

1. За да се подобри управлението на производствения потенциал, държавите-членки създават национален резерв или регионален резерв от права на засаждане.

2. Държавите-членки, които са създали национални или регионални резерви от права на засаждане съгласно Регламент (ЕО) № 1493/1999, могат да ги поддържат дотогава, докато прилагат преходния режим на правата на засаждане в съответствие с настоящия подраздел.

3. Ако не са използвани в рамките на предвидения срок, в националните или регионалните резерви се включват следните права на засаждане:

а) права на ново засаждане;

б) права на презасаждане;

в) права на засаждане, предоставени от резерв.

4. Производителите могат да прехвърлят права на презасаждане към националните или регионалните резерви. Условията за подобно прехвърляне, при необходимост в замяна на плащане от национални фондове, се определят от държавите-членки, като се отчитат законните интереси на страните.

5. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да решат да не прилагат система от резерви, ако могат да докажат, че на тяхната територия съществува ефективна алтернативна система за управление на правата на засаждане. Алтернативната система при необходимост може да дерогира от съответните разпоредби на настоящия подраздел.

Първа алинея се прилага и за държави-членки, които преустановяват дейността на националните или регионалните резерви по Регламент (ЕО) № 1493/1999.

Член 85kПредоставяне на права на засаждане от резерв

1. Държавите-членки могат да предоставят права от резерв:

а) без заплащане, на производители под 40-годишна възраст, притежаващи необходимите професионални умения и компетентност, които се установяват за първи път и ръководят стопанството;

б) срещу заплащане, в национални или, по целесъобразност, в регионални фондове, на производители, които възнамеряват да използват правата на засаждане на лозя, и чиято продукция има осигурен пазар.

Държавите-членки определят критериите за установяване на размера за плащанията по буква б), които могат да варират в зависимост от крайния целеви продукт от съответните винени лозя и от остатъчния преходен период, през който е в сила забраната за нови насаждения, съгласно предвиденото в член 85ж, параграфи 1 и 2.

2. Когато се използват правата на засаждане, предоставени от резерв, държавите-членки гарантират, че:

а) местонахождението, използваните сортове и техниките за обработка гарантират, че последващото производство съответства на пазарното търсене;

б) добивите са типични за средната стойност в района, по-специално там, където правата на засаждане, произтичащи от площи без напоителни съоръжения, се използват за площи с напоителни съоръжения.

3. Предоставените от резерв права на засаждане, които не се използват преди края на втората винарска година след годината на предоставяне, се губят и връщат към резерва.

4. Погасяват се правата на засаждане в резерв, които не са разпределени преди края на петата винарска година след годината на включването им в резерва.

5. Ако в държава-членка съществуват регионални резерви, тази държава-членка може да установи правила, разрешаващи прехвърлянето на права на засаждане между отделните регионални резерви. Ако в държава-членка съществуват и регионални, и национални резерви, тази държава-членка може също така да разреши прехвърляния между тези резерви.

Към прехвърлянията може да се прилага коефициент за намаление.

Член 85лПравило de minimis

Настоящият подраздел не се прилага в държави-членки, в които режимът на право на засаждане не се е прилагал до 31 декември 2007 г.

Член 85мПо-строги национални правила

Държавите-членки могат да приемат по-строги национални правила по отношение на предоставянето на права на ново засаждане или права на презасаждане. Те могат да изискат съответните заявления и информацията, която те трябва да съдържат, да бъдат допълнени с допълнителна информация, необходима за наблюдение на развитието на производствения потенциал.

Член 85н Мерки за прилагане

Комисията приема подробни правила за прилагането на настоящия подраздел.

Тези правила могат да включват по-специално:

а) разпоредби относно условията за предотвратяване на прекомерните административни такси при прилагане разпоредбите от настоящия подраздел;

б) съвместното съществуване на лозови насаждения съгласно член 85и, параграф 2;

в) прилагането на коефициент на намаление съгласно член 85к, параграф 5.

Подраздел IIIСхема за изкореняване

Член 85O Времетраене

Разпоредбите на настоящия подраздел се прилагат до края на винарска година 2010/2011 г.

Член 85пПриложно поле и определение

Настоящият подраздел определя условията, при които лозарите получават премия в замяна на изкореняването на лозя (наричана по-долу „премия за изкореняване“).

Член 85рУсловия за участие в схемата

Премията за изкореняване може да се предоставя, само ако за засегнатата площ са спазени следните условия:

а) не е получавала подпомагане от Общността или национално подпомагане за мерки за преструктуриране или конверсия през 10-те винарски години, предхождащи искането за изкореняване;

б) не е получавала помощ от Общността по линия на която и да било друга обща организация на пазара през 5-те винарски години, предхождащи искането за изкореняване;

в) да е поддържана;

г) не е по-малка от 0,1 хектара. Въпреки това, ако държава-членка вземе решение в този смисъл, минималният размер може да бъде от 0,3 хектара за определени административни райони на тази държава-членка, в които средната площ, засадена с лозя, за едно лозарско стопанство надвишава един хектар;

д) не е засадена в нарушение на приложими общностни или национални разпоредби;

е) засадена е с винен сорт лоза, който може да се класифицира в съответствие с член 120а, параграф 2.

Независимо от буква д), узаконените площи в съответствие с член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 и член 85б, параграф 1 от настоящия регламент получават премия за изкореняване.

Член 85сРазмер на премията за изкореняване

1. Мащабът на предоставяните премии за изкореняване се определя от Комисията.

2. Конкретният размер на премията за изкореняване се установява от държавите-членки в рамките на размерите по параграф 1 въз основа на добивите на съответното стопанство в исторически план.

Член 85тПроцедура и бюджет

1. Заинтересованите производители подават заявления за премия за изкореняване пред съответните органи в държавите-членки не по-късно от 15 септември всяка година. Държавите-членки могат да определят по-ранна дата от 15 септември, при условие че датата е по-късна от 30 юни и че вземат надлежно предвид, когато е приложимо, прилагането на изключенията, предвидени в член 85ф.

2. Държавите-членки провеждат административни проверки относно получените заявления, обработват отговарящите на условията заявления и до 15 октомври всяка година нотифицират Комисията за общата площ и размерите, обхванати от тези заявления, като информацията се обобщава по райони и по размери на добивите.

3. Максималният годишен бюджет за схемата за изкореняване е посочен в приложение Хг.

4. До 15 ноември всяка година Комисията определя единен процент за приемане на нотифицираните суми, ако общата сума, нотифицирана на Комисията от държавите-членки, надхвърля наличните бюджетни средства, като се взема предвид, където е приложимо, прилагането на член 85ф, параграфи 2 и 3.

5. До 1 февруари всяка година държавите-членки приемат заявления:

а) за площи, за които са подадени заявления в тяхната цялост, ако Комисията не е определила процент, в съответствие с параграф 4; или

б) за площи, определени в резултат от прилагането на процента по параграф 4, въз основа на обективни и недискриминационни критерии и като се ръководят от следното:

(i) държавите-членки дават предимство на заявители, чието заявление за премия за изкореняване обхваща всичките им лозови насаждения;

(ii) на второ място държавите-членки дават предимство на заявители на възраст поне 55 години, или по-възрастни ако държавите-членки го предвиждат.

Член 85уКръстосано спазване

Когато бъде установено, че земеделските производители не са привели своето стопанство в съответствие със законоустановените изисквания за управление и условията за добро селскостопанско и екологично състояние, посочени в членове 3─7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, в течение на период от три години от плащането на премията за изкореняване, сумата на плащането се намалява или плащането се отменя частично или изцяло в зависимост от сериозността, степента, продължителността и системността на неизпълнението, когато то е резултат от действие или пропуск, за който земеделският производител е пряко отговорен, като от земеделския производител, когато е целесъобразно, се изисква да възстанови изплатената сума в съответствие с условията, определени в тези разпоредби.

Член 85фОсвобождавания

1. Дадена държава-членка може да реши да отхвърли всички последващи заявления по член 85т, параграф 1, след като общата изкоренена площ на нейна територия достигне 8 % от площите, засадени с лозя, съгласно посоченото в приложение Хд.

Дадена държава-членка може да реши да отхвърли всички последващи заявления по член 85т, параграф 1 за определен район, след като общата изкоренена площ в него достигне 10 % площите, засадени с лозя в този район.

2. Комисията може да реши да спре прилагането на схемата за изкореняване в съответната държава-членка, в случай че предвид неразгледаните заявления продължаването на изкореняването би довело до обща изкоренена площ, надхвърляща 15 % от общата засадена с лозя площ в тази държава-членка, посочена в приложение Хд.

3. Комисията може да реши през определена година да спре прилагането на схемата за изкореняване в дадена държава-членка, в случай че предвид неразгледаните заявления продължаването на изкореняването би довело до обща изкоренена площ, надхвърляща 6 % от общата засадена с лозя площ в тази държава-членка, посочена в приложение Хд, през съответната година от прилагането на схемата.

4. Държавите-членки могат да обявят лозята в планински райони и в районите със стръмни склонове за несъответстващи на условията за участие в схемата за изкореняване в съответствие с условия, които следва да се определят от Комисията.

5. Държавите-членки могат да обявяват определени площи за несъответстващи на условията за участие в схемата за изкореняване, когато прилагането на тази схема би било несъвместимо с грижата за околната среда. Обявените за несъответстващи на условията площи не надвишават 3 % от общата площ, засадена с лозя , посочена в приложение Хд.

6. Гърция може да обяви за несъответстващи на условията за участие в схемата на изкореняване площите, засадени с лози на островите в Егейско море и на гръцките острови в Йонийско море, с изключение на островите Крит и Евия.

7. Схемата за изкореняване, предвидена в настоящия подраздел, не се прилага за Азорските острови, Мадейра и Канарските острови.

8. За площите, които са несъответстващи или обявени за несъответстващи на условията съгласно параграфи 4—7, държавите-членки предоставят на производителите приоритет при ползването на други мерки за подпомагане, предвидени в настоящия регламент по отношение на лозаро-винарския сектор, и по-специално, където е приложимо, на мерките за преструктуриране и конверсия съгласно програмите за подпомагане и мерките за развитие на селските райони.

Член 85хПравило de minimis

Настоящият подраздел не се прилага в държави-членки, в които производството на вино не надхвърля 50 000 хектолитра за винарска година. Това производство се изчислява въз основа на средното производство през предходните пет винарски години.

Член 85цДопълнителна национална помощ

Държавите-членки могат да предоставят допълнителна национална помощ, която не надхвърля 75 % от приложимата премия за изкореняване, в допълнение към предоставената премия за изкореняване.

Член 85чМерки за прилагане

Комисията приема подробни правила за прилагането на настоящия подраздел.

Тези правила могат да включват по-специално:

а) подробна информация относно условията за участие, посочени в член 85р, по-специално по отношение на доказателство, че площите са били добре поддържани през 2006 г. и 2007 г.;

б) мащабите и равнищата на премията по член 85с;

в) критериите за изключение, посочени в член 85ф;

г) изискванията за представяне на доклади на държавите-членки относно прилагането на схемата за изкореняване, включително санкциите в случай на закъснение на отчитането, и информацията, която държавите-членки дават на производителите относно съществуването на схемата;

д) изискванията за представяне на доклади относно допълнителната национална помощ;

е) сроковете за плащания.“

(7) В глава ІV от дял І на част ІІ, след раздел ІVА се добавя следният раздел:

„РАЗДЕЛ IVБ ПРОГРАМИ ЗА ПОДПОМАГАВЕ В ЛОЗАРО-ВИНАРСКИЯ СЕКТОР

Подраздел I Уводни разпоредби

Член 103и Приложно поле

Настоящият раздел определя правилата, уреждащи предоставянето на средства от Общността на държавите-членки и използването на тези средства от държавите-членки в рамките на национални програми за подпомагане (наричани по-долу „програми за подпомагане“) с цел финансиране на специални мерки за подпомагане в подкрепа на лозаро-винарския сектор.

Член 103йСъвместимост и съгласуваност

1. Програмите за подпомагане са съвместими със законодателството на Общността и са съгласувани с дейностите, политиките и приоритетите на Общността.

2. Държавите-членки отговарят за програмите за подпомагане и следят за това те да са вътрешно последователни, както и да са изготвени и да се прилагат по обективен начин, като се отчита икономическото положение на съответните производители и необходимостта от избягване на необосновано неравенство в третирането на производителите.

Държавите-членки отговарят за предвиждане и провеждане на необходимите проверки и налагането на санкции в случай на неизпълнение на програмите за подпомагане.

3. Не се предоставя подпомагане в следните случаи:

а) за научноизследователски проекти и мерки в подкрепа на научноизследователски проекти;

б) за мерки, съдържащи се в програмите на държавите-членки за развитие на селските райони, съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005.

Подраздел IIПредставяне и съдържание на програмите за подпомагане

Член 103к Представяне на програмите за подпомагане

1. Всяка посочена в приложение Хб държава-членка производителка представя в Комисията проект на петгодишна програма за подпомагане, включваща мерки в съответствие с разпоредбите на настоящия раздел.

Програми за подпомагане, които са станали приложими в съответствие с член 5, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 479/2008, продължават да се прилагат съгласно настоящия регламент.

Мерките за подпомагане в рамките на програмите за подпомагане се изготвят на географското равнище, което държавите-членки считат за най-подходящо. Преди да бъде представена на Комисията, програмата за подпомагане подлежи на съгласуване с компетентните органи и организации на подходящото териториално ниво.

Всяка държава-членка представя само един проект за програма за подпомагане, който може да отчита определени регионални особености.

2. Програмите за подпомагане стават приложими три месеца след представянето им на Комисията.

Ако обаче в представената програма за подпомагане не са спазени условията, установени в настоящия раздел, Комисията уведомява за това държавата-членка. В такъв случай държавата-членка представя на Комисията преразгледана програма за подпомагане. Преразгледаната програма за подпомагане става приложима два месеца след датата на нотификацията, освен ако не бъде установено продължаващо неспазване, в който случай се прилага настоящата алинея.

3. Параграф 2 се прилага mutatis mutandis за промени в представени от държавите-членки програми за подпомагане.

4. Член 103л не се прилага в случаите, когато единствената мярка на държава-членка в съответната програма за подпомагане се състои в прехвърляне към схемата за единно плащане, посочена в член 103о. Задълженията за доклади и оценка, определени в член 188а, параграфи 5 и 6, се прилагат в такъв случай само по отношение на неговия параграф 5 и спрямо годината, през която става прехвърлянето.

Член 103лСъдържание на програмите за подпомагане

Програмите за подпомагане съдържат следните компоненти:

а) подробно описание на предложените мерки, както и на техните количествени цели;

б) резултатите от проведените консултации;

в) оценка за очакваното въздействие в технически, икономически, екологичен и социален план;

г) график за прилагане на мерките;

д) обща таблица за финансиране, представяща средствата, които ще се използват, и тяхното примерно разпределение за отделните мерки в съответствие с установените в приложение Хб тавани;

е) критериите и количествените показатели, които следва да се използват при контрола и оценката, както и предприетите мерки за осигуряване на правилното и ефективно прилагане на програмите за подпомагане;

ж) посочване на компетентните органи и на структурите, които отговорят за изпълнение на програмата за подпомагане.

Член 103мМерки, отговарящи на условията за финансиране

1. Програмите за подпомагане включват една или повече от следните мерки:

а) подпомагане по единната схема за плащане съгласно член 103о;

б) популяризиране в съответствие с член 103п;

в) преструктуриране и конверсия на лозя в съответствие с член 103р;

г) събиране на реколтата на зелено в съответствие с член 103с;

д) взаимоспомагателни фондове в съответствие с член 103т;

е) застраховане на реколтата в съответствие с член 103у;

ж) инвестиции в съответствие с член 103ф;

з) дестилация на вторични продукти в съответствие с член 103х;

и) получаване на спиртни напитки чрез дестилация в съответствие с член 103ц;

й) кризисна дестилация в съответствие с член 103ч;

к) използване на концентрирана гроздова мъст в съответствие с член 103ш.

2. Програмите за подпомагане не съдържат други мерки освен изброените в членове 103о—103ш.

Член 103нОбщи правила относно програмите за подпомагане

1. Разпределението на наличните финансови средства на Общността, както и бюджетните ограничения, са посочени в приложение Хб.

2. Помощта на Общността се отнася изключително за онези от разходите, които отговарят на условията за финансиране и са направени след представянето на съответната програма за подпомагане по член 103к, параграф 1.

3. Държавите-членки не участват в покриването на разходите за мерките, финансирани от Общността по линия на програмите за подпомагане.

4. Чрез дерогация от параграф 3, държавите-членки могат да предоставят национална помощ за мерките по членове 103п, 103у и 103ф, при спазване на съответните правила на Общността за държавните помощи.

Максималният размер на помощта, определен в съответните правила на Общността за държавните помощи, се прилага по отношение на общото публично финансиране, което включва както средства от Общността, така и национални такива.

Подраздел IIIКонкретни мерки за подпомагане

Член 103о Схема за единно плащане и подпомагане за лозари

1. Държавите-членки подпомагат лозарите, като разпределят права на получаване на плащания по смисъла на дял ІІІ, глава 3 от Регламент (ЕО) № 1782/2003 в съответствие с точка О от приложение VІІ към същия регламент.

2. Държавите-членки, които възнамеряват да се възползват от посочената в параграф 1 възможност, предвиждат този вид подпомагане в програмите си за подпомагане, включително, що се отнася до последващото прехвърляне на средства към схемата за единно плащане, чрез промени в тези програми съгласно член 103к, параграф 3.

3. След като бъде отпуснато, посоченото в параграф 1 подпомагане:

а) остава в схемата за единно плащане и вече не е налично или няма да бъде предоставяно по член 103, параграф 3 за мерките, изброени в членове 103п—103ш през следващите години на действие на програмите за подпомагане;

б) пропорционално намалява размера на средствата, предназначени за мерките, изброени в членове 103п—103ш, в програмите за подпомагане.

Член 103п Популяризиране на пазарите на трети държави

1. По смисъла на настоящия член подпомагането обхваща мерки за информиране или популяризиране на вината на Общността в трети държави, целящи повишаване на тяхната конкурентоспособност в тези държави.

2. Мерките по параграф 1 засягат вината със защитено наименование за произход или географско указание или вината с означение на винения сорт лоза.

3. Мерките по параграф 1 могат да включват единствено:

а) връзки с обществеността, мерки за популяризиране или реклама, по-специално които изтъкват предимствата на продуктите от Общността, най-вече от гледна точка на качеството, безопасността на храните или грижата за околната среда;

б) участие в мероприятия, панаири или изложения с международна значимост;

в) информационни кампании, по-специално относно режимите на Общността, отнасящи се до наименованията за произход, географските указания и биологичното производство;

г) проучвания на нови пазари, необходими за разширяване на възможностите за реализация на пазара;

д) проучвания с цел оценка на резултатите от действията по мерките за популяризиране и информиране.

4. Делът, с който Общността участва в дейностите за популяризиране, не надвишава 50 % от разходите, които отговарят на условията за финансиране.

Член 103р Преструктуриране и конверсия на лозя

1. Целта на мерките за преструктуриране и конверсия на лозя е да се повиши конкурентоспособността на винопроизводителите.

2. Преструктурирането и преобразуването на лозовите масиви се подпомага в съответствие с този член само ако държавите-членки представят опис на своя производствен потенциал в съответствие с член 185а, параграф 3.

3. Подпомагането на преструктурирането и конверсията на лозя може да обхваща единствено една или повече от следните дейности:

а) конверсия на сортовете, включително и чрез повторно присаждане;

б) промяна на местонахождението на лозя;

в) подобряване на техниките за управление на лозята.

Подпомагането не обхваща обичайното обновяване на лозя, които са приключили естествения си жизнен цикъл.

4. Подпомагането на преструктурирането и конверсията на лозя може да се осъществява единствено в следните форми:

а) обезщетение на производителите за загуба на доход вследствие прилагането на мярката;

б) помощ за покриване на разходите по преструктуриране и конверсия.

5. Посоченото в параграф 4, буква а) обезщетение на производителите за загуба на доход може да покрие до 100 % от съответните загуби и да приеме една от следните форми:

а) независимо от разпоредбите на подраздел ІІ от раздел ІVа на глава ІІІ от дял І на част ІІ, определящи преходния режим за правата на засаждане - разрешение за едновременно отглеждане на стари и нови лозови насаждения за определен период от време, който не надвишава три години, до края на преходния режим за правата на засаждане;

б) парично обезщетение.

6. Участието на Общността в покриването на действителните разходи за преструктуриране и конверсия на лозя не надвишава 50 % от тези разходи. В райони, класифицирани като региони за сближаване в съответствие с Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета*, участието на Общността в покриването на разходите за преструктуриране и конверсия не надвишава 75 %.

Член 103с Събиране на реколтата на зелено

1. За целите на настоящия член, събиране на реколтата на зелено означава пълното унищожаване или отстраняване на гроздовете, докато все още не са узрели, като по този начин добивът от съответната площ се намалява до нула.

2. Подпомагането на събирането на реколтата на зелено допринася за възстановяване на равновесието между търсенето и предлагането на пазара на вино в Общността, с оглед предотвратяването на пазарни кризи.

3. Подпомагането на събирането на реколтата на зелено може да се предоставя като обезщетение под формата на плащане с фиксиран размер за хектар, който се определя от съответната държава-членка.

Изплатената сума не надвишава 50 % от сумата на преките разходи за унищожаване или отстраняване на гроздовете и от загубата на приходи, произтичаща от унищожаването или отстраняването на гроздовете.

4. Заинтересованите държави-членки въвеждат система, почиваща на обективни критерии, за да гарантират, че мярката за събиране на реколтата на зелено не води до обезщетения за отделни винопроизводители над тавана по параграф 3, втора алинея.

Член 103т Взаимоспомагателни фондове

1. Подпомагането на създаването на взаимоспомагателни фондове представлява помощ за онези производители, които желаят да се застраховат срещу колебанията на пазара.

2. Подпомагането на създаването на взаимоспомагателни фондове може да се предостави под формата на временна и постепенно намаляваща помощ за покриване на административните разходи на тези фондове.

Член 103у Застраховане на реколтата

1. Подпомагането на застраховането на реколтата съдейства за запазване на доходите на производителите, когато същите са засегнати от природни бедствия, неблагоприятни климатични условия, болести или нашествия от вредители.

2. Подпомагането на застраховането на реколтата може да се предостави под формата на финансова вноска на Общността, която не бива да надвишава:

а) 80 % от разходите за застрахователна премия, заплатена от производителите за застраховане срещу щети, причинени от неблагоприятни климатични условия, които могат да бъдат приравнени към природни бедствия;

б) 50 % от разходите за застрахователни премии, заплатени от производителите за застраховане срещу:

(i) щети по буква а) и срещу други щети, причинени от неблагоприятни климатични условия;

(ii) щети, причинени от животни, болести по растенията или нашествия от вредители.

3. Подпомагането на застраховането на реколтата може да се предостави, само ако съответните застрахователни плащания не обезщетяват производителите в размер, по-висок от 100 % от претърпяната загуба на доход, като се отчитат всички обезщетения, които производителите може да са получили по други схеми за подпомагане, свързани със застрахования риск.

4. Подпомагането на застраховането на реколтата не нарушава по никакъв начин конкуренцията на застрахователния пазар.

Член 103ф Инвестиции

1. Може да се предоставя подпомагане за инвестиране в материални или нематериални активи в рамките на съоръженията за преработка, инфраструктурата на лозаро-винарския сектор и предлагането на пазара на вино, които подобряват цялостно показателите на предприятието и засягат едни или повече от следните дейности:

а) производството или предлагането на пазара на продуктите, посочени в приложение ХІб;

б) разработването на нови продукти, процеси и технологии, свързани с продуктите, посочени в приложение ХІб.

2. Помощите по параграф 1 в техния максимален размер се ограничават до микро-, малки и средни предприятия по смисъла на Препоръка 2003/361/EО на Комисията**. За териториите на Азорските острови, островите Мадейра, Канарските острови, по-малките острови в Егейско море, по смисъла на Регламент (EО) № 2006/1405 на Съвета***, и френските отвъдморски департаменти не се прилагат никакви ограничения за максимален размер. За предприятия, които не са обхванати от член 2, параграф 1 от дял І от приложението към Препоръка 2003/361/EО, с по-малко 750 служители или оборот, по-малък от 200 милиона EUR, максималната сума за помощ се съкращава наполовина.

Подпомагане не се предоставя на предприятия в затруднение по смисъла на насоките на Общността за държавни помощи за спасяване и преструктуриране на предприятия в затруднение.

3. Разходите, които отговарят на условията за финансиране, изключват елементите, посочени в член 71, параграф 3, букви а)—в) от Регламент (ЕО) № 1698/2005.

4. Към участието на Общността се прилагат следните максимални размери на помощта за разходите, които отговарят на условията за финансиране:

а) 50 % в райони, класифицирани като региони за сближаване в съответствие с Регламент (ЕО) № 1083/2006;

б) 40 % в райони, различни от регионите за сближаване;

в) 75 % в най-отдалечените райони, в съответствие с Регламент (ЕО) № 247/2006 на Съвета****;

г) 65 % в по-малките острови в Егейско море по смисъла на Регламент (ЕО) № 1405/2006.

5. Член 72 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 се прилага mutatis mutandis за посоченото в параграф 1 подпомагане.

Член 103х Дестилация на вторични продукти

1. Може да се предоставя подпомагане за доброволната или задължителна дестилация на вторични продукти от производството на вино, извършена съгласно условията, посочени в точка Г на приложение ХVб.

Размерът на помощите се определя на обемен процент и на хектолитър произведен алкохол. Не се изплаща помощ за алкохолния обем, съдържащ се в подлежащите на дестилиране вторични продукти, който надвишава 10 % по отношение на алкохолния обем, съдържащ се в произведеното вино.

2. Максимално приложимите равнища на помощите се основават на разходите за събиране и преработване и се определят от Комисията.

3. Алкохолът, получен от посочената в параграф 1 дестилация, за която е предоставено подпомагане, се използва изключително за промишлени или енергийни цели, за да се избегне нарушаване на конкуренцията.

Член 103ц Получаване на спиртни напитки чрез дестилация

1. До 31 юли 2012 г. може да се предоставя подпомагане на производители под формата на помощи на хектар за вино, което се дестилира за получаване на спиртни напитки.

2. Съответните договори за дестилацията на вино, както и доказателства за доставка с цел дестилация, се представят преди отпускането на помощта.

Член 103ч Кризисна дестилация

1. До 31 юли 2012 г. може да се предоставя подпомагане за доброволна или задължителна дестилация на излишъците от вино в оправдани кризисни ситуации по преценка на държавите-членки, за да се намали или премахне излишното количество и същевременно осигури непрекъснатост на предлагането от една реколта до следващата.

2. Максимално приложимите равнища на помощите се определят от Комисията.

3. Алкохолът, получен от посочената в параграф 1 дестилация, за която е предоставено подпомагане, се използва изключително за промишлени или енергийни цели, за да се избегне нарушаване на конкуренцията.

4. Делът от наличния бюджет, използван за кризисна дестилация, не надхвърля следните процентни дялове, изчислени спрямо общите налични средства за всяка държава-членка за съответната бюджетна година, предвидени в приложение Хб:

- 20 % през 2009 г.;

- 15 % през 2010 г.;

- 10 % през 2011 г.;

- 5 % през 2012 г.

5. Държавите-членки може да увеличат наличните средства за кризисна дестилация над предвидените в параграф 4 годишни тавани, като предоставят национални средства в съответствие със следните ограничения (изразени като процент от съответния годишен таван, посочен в параграф 4):

- 5 % за винарска 2010 година;

- 10% за винарска 2011 година;

- 15 % за винарска 2012 година.

Държавите-членки, когато това е целесъобразно, нотифицират Комисията относно добавянето на посочените в първа алинея национални средства, а Комисията одобрява операцията преди предоставянето на такива средства.

Член 103ш Използване на концентрирана гроздова мъст

1. До 31 юли 2012 г. може да се предоставя подпомагане на винопроизводители, които използват концентрирана гроздова мъст, включително концентрирана ректифицирана гроздова мъст, с цел увеличаване на естественото алкохолно съдържание на продуктите в съответствие с предвидените в приложение ХVа условия.

2. Размерът на помощта се определя на обемен процент потенциално алкохолно съдържание и на хектолитър мъст, използвана за обогатяване.

3. Максимално приложимите равнища на помощите за тази мярка в различните лозарски зони се определят от Комисията.

Член 103щ Кръстосано спазване

Когато бъде установено, че земеделските производители не са привели своето стопанство в съответствие със законоустановените изисквания за управление и условията за добро селскостопанско и екологично състояние, посочени в членове 3─7 от Регламент (ЕО) № 1782/2003, в течение на период от три години от плащането по програмите за подпомагане на преструктурирането и конверсията, или в течение на една година след плащането по програмите за подпомагане на събирането на реколтата на зелено, размерът на плащането се намалява или то се отменя частично или изцяло в зависимост от сериозността, степента, продължителността и системността на неизпълнението, когато то е резултат от действие или пропуск, за който земеделският производител е пряко отговорен, като от земеделския производител, където е целесъобразно, се изисква да възстанови изплатената сума в съответствие с условията, определени в тези разпоредби.

Подраздел IVПроцедурни разпоредби

Член 103ща Мерки за прилагане

Комисията приема мерките, необходими за прилагането на настоящия раздел.

Тези мерки могат да включват по-специално:

а) начина на представяне на програмите за подпомагане;

б) правила за изменение на програмите за подпомагане, след като те станат приложими;

в) подробни правила относно прилагането на мерките по членове 103п—103ш;

г) условията, при които ще се съобщава и публикува информацията относно помощта, финансирана със средства на Общността.

_____________________

* ОВ L 210, 31.7.2006 г, стр. 25 .

** ОВ L 124, 20.5.2003 г., стр. 36.

*** ОВ L 265, 26.9.2006 г., стр. 1.

**** OВ L 42, 14.2.2006 г., стр. 1.“;

(8) Заглавието на глава І от дял ІІ на част ІІ се заменя със следния текст:

„Глава IПравила за предлагане на пазара и производство“;

(9) Заглавието на раздел I на глава І от дял ІІ на част ІІ се заменя със следния текст:

„Раздел ІПравила за предлагане на пазара“;

(10) След член 113б се добавят следните членове:

„Член 113в Правила за предлагане на пазара с цел подобряване и стабилизиране на работата на общия пазар на вина

1. За да подобри и стабилизира работата на общия пазар на вина, включително грозде, гроздова мъст и вината, от които те са произведени, държавите–членки производителки, най-вече чрез изпълнение на решенията, взети от междубраншовите организации, посочени в членове 123, параграф 3 и 125о, могат да определят правила за предлагане на пазара с оглед регулиране на предлагането.

Тези правила са съразмерни на преследваната цели и:

а) не са свързани с каквато и да било операция след първото предлагане на пазара на съответния продукт;

б) не позволяват фиксиране на цените, включително когато цените са установени като насока или препоръка;

в) не водят до непускане в обращение на значително количество от реколтата, което иначе би било налично;

г) не създават възможност за отказ да се издадат на национално и на общностно равнище сертификати, необходими за разпространението и предлагането на пазара на вина, когато предлагането на пазара е в съответствие с тези правила.

2. Правилата по параграф 1 трябва да се доведат до знанието на операторите чрез публикуването им без съкращения в официално издание на съответната държава-членка.

3. Задължението за представяне на доклади, посочено в член 125о, параграф 3, се прилага също по отношение на решенията или действията, които са предприели в съответствие с настоящия член.

Член 113г Специфични разпоредби за предлагането на пазара на вино

1. Наименование на категория лозаро-винарски продукти, посочени в приложение ХІб, може да се използва в Общността единствено за предлагането на пазара на продукт, който отговаря на посочените в същото приложение условия.

Въпреки това, независимо от разпоредбите на член 118ш, параграф 1, буква а), държавите-членки могат да разрешат използването на думата „вино“, ако:

а) се придружава от името на плод под формата на съставно наименование с оглед предлагането на пазара на продукти, получени от ферментацията на плодове, различни от гроздето; или

б) е част от съставно наименование.

Следва да се избягва всякакво объркване с продукти, съответстващи на посочените в приложение ХІб категории вино.

2. Категориите лозаро-винарски продукти, изброени в приложение ХІб, могат да бъдат променени от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 4.

3. С изключение на бутилираното вино, за което има доказателства, че бутилирането е извършено преди 1 септември 1971 г., вино, произведено от винени сортове лози, които са включени в изготвените в съответствие с член 120а, параграф 2, първа алинея класификации, но не отговарят на нито една от посочените в приложение ХІб категории, се използват единствено за консумация от домакинствата на отделните винопроизводители, за производството на винен оцет или за дестилация.“;

(11) В глава І от дял ІІ на част ІІ, след раздел І се създават следните раздели Іа и Іб:

„Раздел ІаНаименования за произход, географски указанияи традиционни наименования в лозаро-винарския сектор

Член 118а Приложно поле

1. Правилата относно наименованията за произход, географските указания и традиционните наименования, изложени в настоящия раздел, се прилагат за продуктите, посочени в параграфи 1, 3—6, 8, 9, 11, 15 и 16 от приложение ХІб.

2. Посочените в параграф 1 правила се основават на:

а) защитата на законните интереси на:

(i) потребителите и

(ii) производителите;

б) осигуряване на правилното функциониране на общия пазар за съответните продукти;

в) насърчаване на производството на качествени продукти, като се допускат и национални мерки, свързани с политиката по качеството.

Подраздел IНаименования за произход и географски указания

Член 118б Определения

1. За целите на настоящия раздел се прилагат следните дефиниции:

а) „наименование за произход“ означава наименование на район, определена местност или, по изключение, наименование на държава, което се използва за описание на продукт, посочен в член 118а, параграф 1, за който са спазени следните изисквания:

(i) неговото качество и характеристики се дължат основно или изключително на специфична географска среда с присъщите ѝ природни и човешки фактори,

(ii) гроздето, от което се произвежда, произхожда изключително от този географски район,

(iii) производството му се извършва в този географски район,

(iv) получено е от винени сортове от вида Vitis vinifera ;

б) „географско указание“ означава указание, отнасящо се за район, определена местност или, по изключение, държава, което се използва за описание на продукт, посочен в член 118а, параграф 1, за който са спазени следните изисквания:

(i) притежава специфично качество, известност или други характеристики, които могат да се припишат на този географски произход,

(ii) най-малко 85 % от гроздето, използвано за неговото производство, произхожда изключително от този географски район,

(iii) производството му се извършва в този географски район,

(iv) получено е от винени сортове, принадлежащи към вида Vitis vinifera или произхождащи от кръстоска на вида Vitis vinifera и други видове от рода Vitis .

2. Някои традиционно използвани наименования представляват наименование за произход, когато:

а) обозначават вино;

б) препращат към географско наименование;

в) отговарят на изискванията, посочени в параграф 1, буква а), подточки i)—iv);

г) за тях се прилага процедурата за предоставяне на правна закрила на наименования за произход и на географски указания, предвидена в настоящия подраздел.

3. Наименованията за произход и географските указания, включително свързаните с географски райони на трети страни, могат да претендират за закрила в рамките на Общността в съответствие с установените в настоящия подраздел правила.

Член 118вСъдържание на заявленията за предоставяне на правна закрила

1. Заявленията за предоставяне на правна закрила на означения на наименования за произход или географски указания, включват техническо досие, което съдържа:

а) наименованието, което подлежи на закрила;

б) име и адрес на заявителя;

в) спецификация на продукта съгласно посоченото в параграф 2;

г) единен документ, съдържащ обобщение на спецификацията на продукта, съгласно посоченото в параграф 2.

2. Спецификацията на продукта дава възможност на заинтересованите страни да проверят дали са спазени съответните условия за производство, с които се свързват наименованието за произход или географското указание.

Тя включва най-малко:

а) наименованието, което подлежи на закрила;

б) описание на виното(ата):

(i) при вина с указание на произхода, неговите(техните) аналитични и органолептични характеристики;

(ii) при вина с географско указание, неговите(техните) основни аналитични характеристики, както и оценка или посочване на неговите(техните) органолептични характеристики;

в) където е приложимо - специфичните енологични практики, използвани за производството на виното(ата), както и съответните ограничения върху производството на виното(ата);

г) очертаване на границите на съответния географски район;

д) максималния добив от хектар;

е) посочване на винения сорт или сортовете лози, от които е (са) получено(и) виното(ата);

ж) данни за връзката, посочена в член 118б, параграф 1, буква а), подточка i), или, в зависимост от случая - в член 118б, параграф 1, буква б), подточка i);

з) приложими изисквания, установени в общностни или национални разпоредби или, когато това е предвидено от държавите-членки, от организация, която управлява защитеното наименование за произход или защитеното географско указание, като се отчита обстоятелството, че тези изисквания следва са обективни, недискриминационни и съвместими със законодателството на Общността;

(i) наименованието и адреса на органите или структурите, които проверяват спазването на разпоредбите за спецификация на продукта, заедно с описание на техните задачи.

Член 118г Заявка за предоставяне на правна закрила, свързана с географски район в трета страна

1. Когато заявката за предоставяне на правна закрила засяга географски район в трета страна, тя съдържа, освен данните по член 118в, доказателство, че въпросното наименование е защитено в неговата страна на произход.

2. Заявлението се изпраща на Комисията или директно от заявителя, или чрез органите на съответната трета държава.

3. Заявлението за предоставяне на правна закрила се подава на един от официалните езици на Общността или се придружава от заверен превод на един от тези езици.

Член 118д Заявители

1. Всяка заинтересована група производители или, по изключение, отделен производител, може да подаде заявление за предоставяне на правна закрила на наименование за произход или географско указание. В заявлението могат да участват и други заинтересовани страни.

2. Производителите могат да подават заявления за предоставяне на правна закрила само за произвеждани от тях вина.

3. Може да се подаде общо заявление в случаите на наименование, обозначаващо трансграничен географски район, или на традиционно наименование, свързано с трансграничен географски район.

Член 118е Предварителна национална процедура

1. Заявките за предоставяне на правна закрила в съответствие с член 118б на наименование за произход или географско указание на вина с произход от Общността подлежат на предварителна национална процедура в съответствие с този член.

2. Заявлението за предоставяне на правна закрила се подава в държавата-членка, от чиято територия произхожда наименованието за произход или географското указание.

3. Държавата-членка разглежда заявлението за предоставяне на правна закрила, за да установи дали то отговаря на установените в настоящия подраздел условия.

Държавата-членка провежда национална процедура, която гарантира съответно публикуване на заявлението и предвижда срок от не по-малко от два месеца от датата на публикуване, в който всяко физическо или юридическо лица, имащо законен интерес и установено или пребиваващо на нейна територия, може да възрази срещу предложената закрила, като представи държавата-членка надлежно обосновано изложение.

4. В случай че държавата-членка прецени, че наименованието за произход или географското указания не отговаря на съответните изисквания, което включва възможността то да е несъвместимо със законодателството на Общността като цяло, държавата-членка отхвърля заявлението.

5. Ако държавата-членка прецени, че са спазени съответните изисквания, тя:

а) публикува единния документ и спецификацията на продукта най-малко в интернет; и

б) препраща до Комисията заявлението за предоставяне на правна закрила, което съдържа следната информация:

(i) име и адрес на заявителя;

(ii) единния документ по член 118в, параграф 1, буква г);

(iii) декларация от държавата-членка, че според нея заявлението, подадено от заявителя, отговаря на изискваните условия;

(iv) препратка към публикуването, посочено в буква а).

Тази информация се изпраща на един от официалните езици на Общността или се придружават от заверен превод на един от тези езици.

6. В срок до 1 август 2009 г. държавите-членки въвеждат необходимите законови, подзаконови или административни разпоредби, за да се съобразят с разпоредбите на настоящия член.

7. В случай че държава-членка не притежава национално законодателство в областта на правната закрила на наименованията за произход и на географските указания, тя може, единствено като преходна мярка, да предостави закрила на наименованието на национално равнище в съответствие с разпоредбите на настоящия подраздел, като закрилата се предоставя от деня на подаване на заявлението в Комисията. Тази преходна национална закрила се прекратява в деня, в който бъде взето решение за регистрация или отказ на такава съгласно настоящия подраздел.

Член 118жКонтрол от страна на Комисията

1. Комисията публично оповестява датата, на която е подадено заявлението за предоставяне на правна закрила на наименование за произход или географското указание.

2. Комисията проверява дали заявленията за предоставяне на правна закрила по член 118е, параграф 5 отговарят на условията, установени в настоящия подраздел.

3. В случай че Комисията прецени, че са изпълнени установените в настоящия подраздел условия, тя публикува в Официален вестник на Европейския съюз единния документ, посочен в член 118в, параграф 1, буква г), както и данните за публикуването на спецификацията на продукта по член 118е, параграф 5.

В противен случай Комисията взема решение, в съответствие с процедурата по член 195, параграф 4, за отхвърляне на заявката.

Член 118зПроцедура за предявяване на възражения

В срок от два месеца от датата на публикуване по член 118ж, параграф 3, първа алинея, всяка държава-членка или трета държава, или всяко физическо или юридическо лице, имащо законен интерес, установено или пребиваващо в държава-членка, различна от поискалата закрилата, или в трета държава, може да възрази срещу предложената закрила, като подаде до Комисията надлежно обосновано изложение относно условията за предоставяне на закрила, установени в настоящия подраздел.

В случай на физически или юридически лица, установени или пребиваващи в трета държава, това искане се подава директно или чрез органите на съответната трета държава в двумесечния срок по първата алинея.

Член 118иРешение по заявлението за предоставяне на закрила

Въз основа на информацията, с която разполага Комисията, Комисията взема решение в съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 4, или за предоставяне на закрила на наименованието за произход или географското указание, което отговаря на установените в настоящия подраздел условия и е съвместимо с правото на Общността, или за отхвърляне на заявлението, ако тези условия не са изпълнени.

Член 118йОмоними

1. Наименование, за което е подадено заявление и което изцяло или частично е омоним с наименование, което вече е регистрирано съгласно разпоредбите на настоящия регламент относно лозаро-винарския сектор, се регистрира, като се спазва местното и традиционно използване и се отчита рискът от въвеждане в заблуждение.

Омонимно наименование, което въвежда в заблуждение потребителя, като му внушава, че продуктите идват от друга територия, не се регистрира, дори ако наименованието е точно по отношение на действителната територия, район или място на произход на съответните продукти.

Използването на регистрирано омонимно наименование зависи от наличието на достатъчно отличия в практиката между омонима, регистриран впоследствие, и вече регистрираното наименование, като се взема предвид необходимостта от равнопоставено третиране на заинтересованите производители и от това потребителите да не се въвеждат в заблуждение.

2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis , ако наименование, за което е подадено заявление, е изцяло или частично омоним с географско указание, което е защитено като такова съгласно законодателството на държавите-членки.

Държавите-членки не следва да регистрират не-идентични географски указания с оглед правна закрила съгласно съответното им законодателство в областта на географските указания, ако определено наименование за произход или географско указание е обект на закрила в Общността съгласно общностно законодателство, приложимо към наименованията за произход и географските указания.

3. Освен ако не е предвидено друго в мерките за прилагане на Комисията, когато наименованието на винен сорт лоза съдържа или се състои от защитено наименование за произход или защитено географско указание, то това наименование не се използва при етикетирането на продуктите, обхванати от настоящия регламент.

4. Закрилата на наименованията за произход и географските указания за продукти, обхванати в член 118б се осъществява, без да се засягат защитените географски указания, приложими към спиртните напитки по смисъла на Регламент (ЕО) № 110/2008 на Европейския парламент и на Съвета* и обратно.

Член 118kОснования за отказ на закрила

1. Наименованията, които са станали родови, не могат да се ползват със закрила като наименования за произход или географски указания.

За целите на настоящия подраздел, „наименование, които е станало родово“ означава наименованието на вино, което, въпреки че е свързано с местността или района, където този продукт първоначално е бил произведен или се е предлагал на пазара, се е превърнало в традиционно наименование на вино в Общността.

За да се установи дали едно наименование се е превърнало в родово или не, се вземат предвид всички фактори, и по-специално:

а) съществуващото положение в Общността, по-специално в сферите на потреблението;

б) съответните разпоредби от националното или общностното законодателство.

2. Едно наименование не може да се ползва със закрила като наименование за произход или географско указание, когато в светлината на репутацията и известността на търговската марка тази закрила може да въведе потребителите в заблуждение по отношение на истинската идентичност на виното.

Член 118лВръзка с търговските марки

1. Когато наименование за произход или географско указание е защитено по силата на настоящия регламент, регистрацията на търговска марка, съответстваща на една от ситуациите по член 118м, параграф 2 и свързана с продукт, попадащ в една от изброените в приложение ХІб категории, се отказва, ако заявката за регистрация на търговската марка е подадена след датата на представяне в Комисията на заявката за предоставяне на правна закрила на наименованието за произход или географското указание и впоследствие наименованието за произход или географското указание е получило закрила.

Търговски марки, регистрирани в нарушение на първа алинея, се обявяват за недействителни.

2. Без да се накърнява прилагането на член 118к, параграф 2, търговска марка, чиято употреба съответства на една от ситуациите по член 118м, параграф 2, за която има подадена заявка, която е регистрирана или обичайно установена, ако такава възможност е предвидена в съответното законодателство, на територията на Общността преди датата, на която заявката за предоставяне на правна закрила на наименованието за произход или географското указание е представена в Комисията, може да продължи да се използва и подновява, независимо от закрилата на наименование за произход или географско указание, при условие че не са налице предвидените в Първата директива 89/104/ЕИО на Съвета** или Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета*** основания за недействителност или отмяна на търговската марка.

В подобни случаи се разрешава използването на наименованието за произход или на географското указание успоредно със съответните търговски марки.

Член 118мЗакрила

1. Защитените наименования за произход и географски указания могат да се използват от всеки оператор, търгуващ с вино, което е било произведено в съответствие със съответната спецификация на продукта.

2. Защитените наименования за произход и географски указания и вината, използващи тези защитени наименования в съответствие със спецификацията на продукта, са защитени срещу:

а) всяка пряка или непряка търговска употреба на защитено наименование:

(i) от сходни продукти, за които не е спазена спецификацията на продукта на защитеното наименование; или

(ii) доколкото подобно използване води до облагодетелстване от репутацията на наименованието за произход или географското указание;

б) всякаква злоупотреба, имитация или позоваване, дори ако е посочен истинският произход на продукта или услугата или ако защитеното наименование е преведено или придружено от израз, като „стил“, „тип“, „метод“, „както е произведено в“, „имитация“, „с аромат на“, „като“ или друг подобен израз;

в) всяко друго невярно или въвеждащо в заблуждение означение на мястото, откъдето произхожда продуктът, произхода, естеството или основни свойства на продукта, върху вътрешната или външната опаковка, рекламни материали или документи, свързани със съответния продукт от вино, както и опаковането на продукта в контейнер по начин, който може да създаде невярна представа за неговия произход;

г) всяка друга практика, която би могла да въведе в заблуждение потребителите относно истинския произход на продукта.

3. Защитените наименования за произход или защитените географски указания не се превръщат в родови в Общността по смисъла на член 118к, параграф 1.

4. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да преустановят незаконното използване на защитени наименования за произход и защитени географски указания, съгласно посоченото в параграф 2.

Член 118нРегистър

Комисията създава и поддържа електронен регистър на защитените наименования за произход и защитените географски указания на вина, до който се предоставя публичен достъп.

Член 118oПосочване на компетентни контролни органи

1. Държавите-членки посочват компетентния орган или органи, отговарящ(и) за контрола върху спазването на установените в настоящата глава задължения, в съответствие с критериите, предвидени в член 4 от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета****.

2. Държавите-членки следят за това всеки оператор, спазващ разпоредбите на настоящия подраздел, да има право да бъде обхванат от система на проверки.

3. Държавите-членки уведомяват Комисията за компетентния органи или органи по параграф 1. Комисията осигурява публикуването на техните наименования и адреси, както и периодичната им актуализация.

Член 118пПроверка на спазването на спецификациите

1. По отношение на защитените наименования за произход и защитените географски указания, свързани с географски район в Общността, се осигурява годишна проверка на спазването на спецификацията на продукта по време на производството на вино, както и по време на или след опаковането му, която се извършва от:

а) компетентния(ите) орган(и) по член 118о, параграф 1; или

б) един или повече контролни органи по смисъла на член 2, втора алинея, точка 5 от Регламент (ЕО) № 882/2004, действащи като органи по сертифициране на продуктите в съответствие с критериите, предвидени в член 5 от горепосочения регламент.

Разходите за тези проверки са за сметка на проверяваните оператори.

2. По отношение на защитените наименования за произход и защитените географски указания, свързани с географски район в трета държава, се осигурява годишна проверка на спазването на спецификацията на продукта по време на производството, както и по време на или след опаковането на виното, която се извършва от:

а) един или повече публични органи, посочени от третата държава; или

б) един или повече сертифициращи органа.

3. Органите по сертифициране, посочени в параграф 1, буква б) и параграф 2, буква б), спазват европейския стандарт EN 45011 или ISO/IEC Guide 65 (Общи изисквания за органите, които извършват сертифициране на продукти), като от 1 май 2010 г. трябва да бъдат акредитирани в съответствие с тях.

4. Когато органът или органите, посочени в параграф 1, буква а) и параграф 2, буква а) проверяват спазването на спецификацията на продукта, те предоставят адекватни гаранции за обективност и безпристрастност и разполагат с необходимия квалифициран персонал и ресурси, необходими за изпълнение на техните задачи.

Член 118рИзменение на спецификациите на продуктите

1. Заявител, който отговаря на условията по член 118д, може да подаде заявление за изменение на спецификацията на продукта на защитено наименование за произход или защитено географско указание, за да отчете по-специално развитието на научно-техническите знания или с оглед промяна на очертанията на географския район, посочено в член 118в, параграф 2, втора алинея, буква г). В заявлението се описват исканите изменения и се излагат основанията за тях.

2. В случай че предлаганото изменение предполага едно или повече изменения в единния документ, посочен в член 118в, параграф 1, буква г), членове 118е—118и се прилагат mutatis mutandis спрямо заявлението за изменение. Ако предложеното изменение обаче е несъществено, Комисията взема решение в съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 4, дали заявлението да бъде одобрено, без да се следва процедурата, посочена в член 118ж, параграф 2 и член 118з, като в случай, че то бъде одобрено, Комисията публикува елементите, посочени в член 118ж, параграф 3.

3. В случай че от предложеното изменение не произтичат промени в единния документ, се прилагат следните правила:

а) когато географският район се намира в определена държава-членка, тази държава-членка изразява становището си по изменението, като, в случай, че го одобрява, публикува изменената спецификация на продукта и уведомява Комисията за одобрените изменения и за основанията за тях;

б) когато географският район се намира в трета държава, Комисията решава дали да одобри предложеното изменение.

Член 118сОтмяна

Комисията може да реши, в съответствие с процедурата по член 195, параграф 4, по своя инициатива или въз основа на надлежно обосновано искане от държава-членка, трета страна или физическо или юридическо лица, имащо правен интерес, да отмени закрилата на наименование за произход или географско указание, ако повече не може да бъде гарантирано спазването на съответната продуктова спецификация.

Членове 118е—118и се прилагат mutatis mutandis .

Член 118тСъществуващи защитени наименования на вино

1. Наименованията на вино, които са защитени в съответствие с членове 51 и 54 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 и член 28 от Регламент (ЕО) № 753/2002 на Комисията*****, се ползват автоматично със закрила по настоящия регламент. Комисията ги вписва в регистъра, предвиден в член 118н от настоящия регламент.

2. По отношение на съществуващи защитени наименования на вино, посочени в параграф 1, държавите-членки представят на Комисията:

а) техническите досиета по член 118в, параграф 1;

б) националните решения за одобряване.

3. Наименованията на вино по параграф 1, за които до 31 декември 2011 г. не е представена информацията по параграф 2, губят закрилата, предоставена съгласно настоящия регламент. Комисията извършва съответните административни формалности по заличаването на такива наименования от регистъра по член 118н.

4. Член 118с не се прилага по отношение на съществуващи защитени наименования на вино, посочени в параграф 1.

Комисията може да реши до 31 декември 2014 г., по своя инициатива и в съответствие с процедурата,посочена в член 195, параграф 4, да отмени закрилата на съществуващи защитени наименования на вино, посочени в параграф 1, ако те не отговарят на условията, предвидени в член 118б.

Член 118уТакси

Държавите-членки могат да начисляват такса за покриване на разходите, включително на онези, свързани с разглеждането на заявленията за предоставяне на закрила, предявените възражения, заявленията за изменение и исканията за отмяна съгласно настоящия подраздел.

Подраздел IIТрадиционни наименования

Член 118ф Определения

1. „Традиционно наименование“ означава наименование, което е традиционно използвано в държава-членка за продуктите, посочени в член 118а, параграф 1, за да обозначи:

а) че продуктът има защитено наименование за произход или защитено географско указание съгласно законодателството на Общността или на държава-членка;

б) начина на производство или стареене, или качеството, цвета, типа местност, или конкретно историческо събитие на продукта със защитено наименование за произход или защитено географско указание.

2. Традиционните наименования се признават, определят и защитават от Комисията.

Член 118хЗакрила

1. Защитено традиционно наименование може да се използва единствено за продукт, произведен в съответствие с определението по член 118ф, параграф 2.

Традиционните наименования са защитени срещу неправомерно използване.

Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да спрат неправомерното използване на защитени традиционни наименования.

2. Традиционните наименования не стават родови в Общността.

Раздел IбЕтикетиране и представяне в лозаро-винарския сектор

Член 118ц Определение

По смисъла на настоящия раздел:

а) „етикетиране“ означава всички думи, знаци, търговски марки, маркови имена, картинни изображения или символи, поставени върху всякакъв вид опаковка, документ, листовка, етикет, карта или лента, придружаващи или позоваващи се на даден продукт;

б) „представяне“ означава всяка информация, предоставена на потребителите чрез опаковката на съответния продукт, включително формата и вида на бутилките.

Член 118чУсловия за прилагането на хоризонталните правила

Освен ако не е предвидено друго от настоящия регламент, Директива 89/104/EИО, Директива 89/396/EИО на Съвета******, Директива 2000/13/EО на Европейския парламент и на Съвета******* и Директива 2007/45/EО на Европейския парламент и на Съвета******** се прилагат при етикетирането и представянето на продуктите, попадащи в техните приложни полета.

Член 118шЗадължителни данни

1. Етикетирането и представянето на продуктите по параграфи 1—11, 13, 15 и 16 от приложение ХІб, които се предлагат на пазара в Общността или са предназначени за износ, съдържат следните задължителни означения:

а) обозначение на категорията лозаро-винарския продукт в съответствие с приложение ХІб;

б) за вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание:

(i) означението „защитено наименование за произход“ или „защитено географско указание“; и

(ii) името на защитеното наименование за произход или на защитеното географско указание;

в) действителното алкохолно съдържание по обем;

г) обозначение на мястото, откъдето идва виното;

д) обозначение на бутилиращото предприятие или - за пенливото вино, газирано пенливо вино, висококачествено пенливо вино или висококачествено ароматизирано пенливо вино - наименованието на производителя или търговеца;

е) посочване на вносителя в случай на вина от внос;

ж) при пенливо вино, газирано пенливо вино, висококачествено пенливо вино или висококачествено ароматизирано пенливо вино, посочване на захарното съдържание.

2. Чрез дерогация от параграф 1, буква а) за вина, чиито етикети включват защитеното наименование за произход или защитеното географско указание, може да не се посочва категорията лозаро-винарски продукт.

3. Чрез дерогация от параграф 1, буква б), означенията „защитено наименование за произход“ или „защитено географско указание“ могат да не се посочват в следните случаи:

а) когато върху етикета е посочено традиционно наименование съгласно член 118ф, параграф 1, буква а);

б) когато, в изключителни случаи, които подлежат на определяне от Комисията, върху етикета е посочено защитеното наименование за произход или защитеното географско указание.

Член 118щНезадължителни данни

1. Етикетите и представянето на продуктите по член 118ш, параграф 1 могат по-специално да съдържат следните незадължителни данни:

а) годината на реколтата;

б) наименованието на един или няколко винени сортове лози;

в) при вина, различни от посочените в член 118ш, параграф 1, буква ж) - посочване на захарното съдържание;

г) за вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание - традиционни наименования, съгласно посоченото в член 118ф, параграф 1, буква б);

д) символа на Общността, указващ защитеното наименование за произход или защитеното географско указание;

е) изрази, свързани с определени производствени методи;

ж) за вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание, наименованието на друга географска единица, която е по-малка или по-голяма от определения район, даващ наименованието за произход или географското указание.

2. Без да се засяга член 118й, параграф 3 по отношение на използването на посочените в параграф 1, букви а) и б) данни, при вина, които не притежават защитено наименование за произход или географско указание:

а) държавите-членки въвеждат закони, подзаконови и административни разпоредби с оглед осигуряването на сертифициране, одобрение и контрол, така че да се гарантира верността на съответната информация;

б) държавите-членки могат, въз основа на недискриминационни и обективни критерии и при отчитане на изискването за лоялна конкуренция, да съставят списъци на изключени винени сортове лози за вина, произведени от винени сортове лози на тяхна територия, особено ако:

(i) съществува риск от заблуждаване на потребителите по отношение на истинския произход на виното, дължащ се на факта, че съответният винен сорт лоза е неразделна част от съществуващо защитено наименование за произход или географско указание;

(ii) необходимите проверки не биха били рентабилни от гледна точка на разходите, тъй като съответният винен сорт лозя представлява много малка част от лозята на държавата-членка.

в) смесването на вина от различни държави-членки не води до посочване на етикета на винения(ите) сорт(ове) лози, освен ако засегната държава-членка не даде съгласие за друго и не осигури възможност за провеждането на съответните процедури по сертифициране, одобрение и контрол.

Член 118щаЕзици

1. Когато са изразени с думи, задължителните и незадължителните данни съгласно членове 118ш и 118щ, фигурират на един или повече от официалните езици на Общността.

2. Независимо от параграф 1, наименованието на защитеното наименование за произход или защитеното географско указание или традиционно наименование съгласно член 118ф, параграф 1, буква а) фигурира на етикета на езика или езиците, за които се прилага закрилата.

Наименованието може да фигурира и на един или повече от официалните езици на Общността, в случай че защитените наименования за произход или защитените географски указания или специфичните национални наименования са изписани на азбука, различна от латиницата.

Член 118щбПривеждане в изпълнение

Компетентните органи на държавите-членки вземат необходимите мерки, за да се гарантира, че на пазара не се разпространява продукт, посочен в член 118ш, параграф 1, който не е етикетиран в съответствие с разпоредбите на настоящия раздел, или за да се осигури изтеглянето му от пазара.

_____________________

* ОВ L 39, 13.2.2008 г., стр. 16.

** ОВ L 40, 11.2.1989 г., стр. 1.

*** ОВ L 11, 14.1.1994 г., стр. 1.

**** ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1. Поправена версия в ОВ L 191, 28.5.2004 г., стр. 1.

***** ОВ L 118, 4.5.2002 г., стр. 1.

****** ОВ L 186, 30.6.1989 г., стр. 21.

******* ОВ L 109, 6.5.2000 г., стр. 29.

******** OВ L 247, 21.9.2007 г., стр. 17.“;

(12) В глава І от дял ІІ на част ІІ, след раздел ІІ се добавя следният раздел ІІа:

„Раздел IIаПравила за производство в лозаро-винарския сектор

Подраздел I Винени сортове грозде

Член 120A Класифициране на винените сортове лози

1. Продуктите, изброени в приложение ХІб и произведени в Общността, се произвеждат от винени сортове лози, които могат да бъдат класифицирани в съответствие с параграф 2.

2. При спазване на разпоредбите на параграф 3, държавите-членки изготвят класификация на винените сортове лози, които могат да се засаждат, презасаждат или присаждат на тяхна територия за целите на винопроизводството.

Държавите-членки могат да класифицират единствено винените сортове лози, които отговарят на следните условия:

а) сортът принадлежи към вида Vitis vinifera или произхожда от кръстоска на вида Vitis vinifera и други видове от рода Vitis ;

б) сортът не е един от следните: Noah, Othello, Isabelle, Jacquez, Clinton и Herbemont.

При заличаване на винен сорт лоза от класификацията по първа алинея, изкореняването му се извършва в срок до 15 години от заличаването.

3. Държави-членки, чието винопроизводство не надвишава 50 000 хектолитра за винарска година, изчислено на база средно производство за петте последни винарски години, се освобождават от посоченото в параграф 2 задължение за класификация.

Въпреки това, и в посочените в първа алинея държави-членки могат да се засаждат, презасаждат и присаждат за целите на винопроизводството само винените сортове лози, спазващи изискванията на параграф 2, букви а) и б).

4. Чрез дерогация от параграф 2, първа и втора алинеи и параграф 3, втора алинея, се разрешава засаждане, презасаждане или присаждане на следните винени сортове лози за научни изследвания и експериментална дейност на:

а) винени сортове лози, които не са класифицирани, доколкото са засегнати посочените в параграф 2 държави-членки;

б) винени сортове лози, които не спазват изискванията по параграф 2, букви а) и б), доколкото са засегнати посочените в параграф 3 държави-членки.

5. Площи, засадени с винени сортове лози за целите на винопроизводството в нарушение на разпоредбите на параграфи 2—4, подлежат на изкореняване.

Въпреки това няма задължение за изкореняване на тези площи, когато продукцията е предназначена единствено за консумация от домакинствата на винопроизводителите.

6. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да проверят спазването от страна на производителите на разпоредбите на параграфи 2—5.

Подраздел IIЕнологични практики и ограничения

Член 120б Приложно поле

Настоящия подраздел обхваща разрешените енологични практики и ограничения, приложими спрямо производството и предлагането на пазара на продуктите от лозаро-винарския сектор, обхванати от настоящия регламент, както и процедурата за вземане на решения относно тези практики и ограничения.

Член 120вЕнологични практики и ограничения

1. Само енологични практики, разрешени съгласно правото на Общността, които са посочени в приложение ХVа или определени в съответствие с член 120г и 120д, се използват за производство и съхраняване в Общността на продуктите от лозаро-винарския сектор.

Първата алинея не се прилага за:

а) гроздов сок и концентриран гроздов сок;

б) гроздова мъст и концентрирана гроздова мъст, предназначена за приготвяне на гроздов сок.

2. Разрешените енологични практики се използват единствено за осигуряване на правилната винификация, правилното съхраняване или правилното пречистване на продукта.

3. Продуктите от лозаро-винарския сектор, обхванати от настоящия регламент, се произвеждат в Общността в съответствие със съответните ограничения, установени в приложение ХVб.

4. Продуктите, обхванати от настоящия регламент, които са приготвени чрез използване на неразрешени общностни енологични практики или, когато това е приложимо, неразрешени национални енологични практики, или които са в нарушение на установените в приложение ХVб ограничения, не могат да бъдат предлагани на пазара в Общността.

Член 120гПо-строги правила, налагани от държавите-членки

Държавите-членки могат да ограничат или изключат използването на определени енологични практики и да предвидят по-строги ограничения за вина, разрешени съгласно правото на Общността, и които са произведени на тяхна територия, с цел по-добро запазване на основните характеристики на вината със защитено наименование за произход или географско указание и на пенливите вина и ликьорните вина.

Държавите-членки уведомяват Комисията за тези ограничения и изключения, която от своя страна довежда тази информация до знанието на останалите държави-членки.

Член 120дРазрешаване на енологични практики и ограничения

1. Освен в случаите на енологични практики на обогатяване, повишаване на киселинното съдържание и намаляване на киселинното съдържание, които са предвидени в приложение ХVа по отношение на посочените в него конкретни продукти, както и изброените в приложение ХVб ограничения, разрешението за енологични практики и ограничения по отношение на производството и съхраняването на продукти от лозаро-винарския сектор, се дава от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 4.

2. Държавите-членки могат да разрешат експерименталното използване на неразрешени енологични практики при условия, които следва да се определят от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 4.

Член 120еКритерии за предоставяне на разрешение

Когато дава разрешение за енологични практики в съответствие с процедурата по член 195, параграф 4, Комисията:

а) се основава на енологичните практики, препоръчани и публикувани от Международната организация по лозарството и винарството (OIV), както и на резултатите от експерименталното използване на все още неразрешени енологични практики;

б) взема под внимание въпроса за опазването на човешкото здраве;

в) взема под внимание възможните рискове от въвеждане в заблуда на потребителите поради техните установени очаквания и възприятия, като се отчитат наличието и възможностите за използване на информационни средства с цел изключване на подобни рискове;

г) следи за запазването на естествените и съществени характеристики на виното и за това в състава на съответния продукт да не бъдат извършени сериозни промени;

д) осигурява допустимо минимално ниво на грижа за околната среда;

е) спазва общите правила относно енологичните практики и ограниченията, установени съответно в приложения ХVа и ХVб.

Член 120жМетоди на анализ

Методите на анализ за определяне състава на продуктите от лозаро-винарския сектор и правилата, по които може да се установи дали тези продукти са преминали през обработки, които противоречат на разрешените енологични практики, съответстват на онези, препоръчани и публикувани от OIV.

Когато липсват методи и правила, препоръчани и публикувани от OIV, съответните методи и правила се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 4.

До приемането на такива правила се използват методите и правилата, разрешени от съответната държава-членка.“;

(13) Член 121 се изменя, както следва:

а) следните букви се добавят след буква й) на параграф 1:

„к) правилата по отношение на наименованието на произход или географските указания, посочени в подраздел І на раздел Іа, по-специално дерогациите от приложимостта на правилата и изискванията, установени в същия подраздел:

(i) доколкото се отнасят до подадени заявления за закрила на наименования за произход или на географски указания;

(ii) доколкото се отнасят до производството на някои вина със защитено наименование за произход или защитено географско указание в географски район, намиращ се в близост до географския район, от който произхожда гроздето;

(iii) доколкото се отнасят до традиционни практики за производство на някои вина със защитено наименование за произход;

л) правилата по отношение на традиционните наименования, посочени в подраздел ІІ от раздел Іа, по-специално относно:

(i) процедурата за предоставяне на закрила;

(ii) конкретното ниво на закрила;

м) правилата по отношение на етикетиране и представяне, посочени в раздел Іб, по-специално:

(i) по-подробна информация за мястото, откъдето идва съответния продукт;

(ii) условията за използване на незадължителните данни, изброени в член 118щ;

(iii) специални изисквания относно означения за годината на реколтата и винения сорт лоза, фигуриращи върху етикета, както е посочено в член 118щ, параграф 2;

(iv) нови дерогации в допълнение към посочените в член 118ш, параграф 2, съгласно които може да не се посочва категорията лозаро-винарски продукт;

(v) правила относно закрилата, която следва да се предостави по отношение на представянето на даден продукт.“;

б) добавят се следните параграфи 3 и 4:

„Мерките, необходими за прилагането на разпоредбите относно енологични практики и ограничения, установени в подраздел ІІ от раздел ІІа и приложения ХVа и ХVб, освен ако не е посочено друго в тези приложения, се приемат от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 195, параграф 4.

Мерките, посочени в трета алинея, може да включват, по-специално:

а) разпоредби, като последица от които енологичните практики на Общността, изброени в приложение ІV към Регламент (ЕО) № 1493/1999, се считат за разрешени енологични практики.

б) разрешени енологични практики и ограничения, в това число обогатяване, повишаване и намаляване на киселинното съдържание на пенливи вина, висококачествени пенливи вина и пенливи ароматизирани вина;

в) разрешени енологични практики и ограничения относно ликьорните вина;

г) при спазване на разпоредбите на точка В от приложение ХVб - разпоредбите относно смесването и купажирането на гроздова мъст и вина;

д) когато не съществуват правила на Общността по тези въпроси, спецификациите за чистота и идентичност на веществата, използвани в енологичните практики;

е) административни правила за осъществяване на разрешените енологични практики;

ж) условията, на които се подчинява държането, разпространението и използването на продукти, които не спазват разпоредбите на член 120в и възможните изключения от изискванията на този член, както и установяването на критерии с цел избягване на затруднения в отделни случаи;

з) условията, при които държавите-членки могат да разрешат държането, разпространението и използването на продукти, които не спазват разпоредбите на подраздел ІІ от раздел ІІа, извън тези по член 120в, или на разпоредбите за прилагане на настоящия подраздел.“;

(14) В член 122 се добавят следните параграфи 3 и 4:

„По отношение на лозаро-винарския сектор държавите-членки могат да признават организации на производители при същите условия като онези, изложени в букви б) и в) от параграф 1 и които прилагат устав, изискващ от техните членове, по-специално:

а) да прилагат приетите от организацията на производители правила, свързани с отчитането на продукцията, производството, предлагането на пазара и опазването на околната среда,

б) да предоставят информация, поискана от организацията на производителите за статистически цели, по-специално относно засадените площи и развитието на пазара,

в) да заплащат санкции при неспазване на задължения, произтичащи от устава.

В лозаро-винарския сектор по-специално могат да се преследват следните конкретни цели по смисъла на параграф 1, буква в):

а) насърчаване и осигуряване на техническа помощ за използването на природосъобразни практики за култивация и производствени техники;

б) насърчаване на инициативи за управлението на вторични продукти от производството на вино и за управление на отпадъците, по-специално с цел опазване на качеството на водата, почвите и природата и запазване или насърчаване на биологичното разнообразие,

в) проучване на устойчивите производствени методи и развитието на пазарите,

г) принос за изпълнението на програмите за подпомагане, посочени в раздел ІVб на глава ІV от дял І на част ІІ.“;

(15) Член 123, параграф 3 се изменя, както следва:

а) уводното изречение и букви a) и б) се заменят със следния текст:

„В допълнение към параграф 1 държавите-членки, с оглед на сектора на плодовете и зеленчуците и евентуално с оглед на лозаро-винарския сектор, признават и междубраншовите организации, които:

а) са съставени от представители на икономически дейности, свързани с производството, търговията и/или преработката на продуктите от секторите, предвидени в уводното изречение;

б) са учредени по инициатива на всички или някои от представителите, посочени в буква а);“;

б) буква в) се изменя, както следва:

(i) уводните думи се заменят със следния текст:

„ извършват една, или ако се отнася за сектора на плодовете и зеленчуците - две или повече от следните дейности в един или повече региони на Общността, като вземат предвид интересите на потребителите, в лозаро-винарския