BG Официален вестник на Европейския съюз C 44/121

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Хърватия по пътя на присъединяването“

(2008/C 44/27)

На 16 февруари 2007 г. Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността, да изготви становище относно „Хърватия по пътя на присъединяването“.

Специализирана секция „Външни отношения“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 3 октомври 2007 г. (докладчик: г-жа SIGMUND).

На своята 439-а пленарна сесия, проведена на 24 и 25 октомври 2007 г. (заседание от 24 октомври 2007 г.), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 155 гласа „за“, 2 гласа „против“ и 4 гласа „въздържал се“.

1. Въведение

1.1 На 20 април 2004 г. Комисията даде положително становище относно молбата на Хърватия за присъединяване към Европейския съюз; на 20 декември 2004 г. Европейският съвет реши да започне през м. март 2005 г., преговори за присъединяване които бяха отложени след това за м. октомври 2005 г.

1.2 През м. октомври 2006 г. беше приключен успешно общият аналитичен преглед и двустранните преговори за присъединяване можеха да бъдат започнати. Междувременно вече беше постигнат значителен напредък по отношение на политическите и икономическите критерии и на приемането на достиженията на правото на Европейската общност.

1.3 Комитетът поздравява бързия напредък на преговорите и широкото участие на организираното хърватско гражданско общество в този процес, но подчертава първостепенното значение на приноса на всички съответни представителни организации на гражданското общество и особено на широкото участие на социалните партньори при преговорите по всички съответни глави. В тази връзка Комитетът отбелязва становището си от 31 март 2004 г. и посочените в параграф 5.5 аргументи, които продължават да са валидни и поради това се подчертават (1).

1.4 Настоящото становище няма да подложи на нова оценка наличните статистически данни, а ще се занимае на първо място с положението на организираното гражданско общество в Хърватия, като анализира за тази цел неговите основи, перспективи и предизвикателства.

2. Общи бележки за ролята на гражданското общество

2.1 Историята на възникването на организираното гражданско общество в т.нар. „стари“ държави-членки се различава съществено от изграждането на дейностите на гражданското общество в т.нар. „нови“ държави-членки, положението в Хърватия е сравнимо с това, което се наблюдаваше н новите държави-членки, докато в първия случай инициативите на гражданското общество възникват в държавата на основата на търсене или други нужди или за прокарването на определени интереси на принципа „отдолу нагоре“, във втория случай е налице ангажираност на гражданското общество с дадена идея, нагласа, но на първо място срещу свръхсилната държава (това не се отнася за социалните партньори, при които защитаването на интересите стои на преден план). Този контекст обяснява и възникналата във всички тези държави различна по степен необходимост от наваксване в тези области, които засягат съществени елементи от дейността на гражданското общество, като доверието, солидарността, прозрачността или автономията.

2.2 Комитетът разгледа за първи път през 1999 г. въпроса за описанието на организираното гражданско общество и формулира важни характерни особености за определянето му (2). От анализа на положението и ролята на гражданското общество в Хърватия става ясно, че поради исторически причини, социалните партньори в качеството си на представители на работодателите и на работниците, са „твърдото ядро“ на заинтересованите страни на гражданското общество. Обща характерна черта на всички представители на организираното гражданско общество е, че освен защитаването на интереси, те имат и задължението за колективното благоденствие, което ясно ги разграничава от лобистите, които също така защитават интереси. Комитетът е на мнение, че това сложно и отворено определение на организираното гражданско общество има голямо значение именно с оглед на положението в Хърватия, тъй като Комитетът отбеляза, че в Хърватия в някои случаи „неправителствените организации“ се поставят наравно с „гражданското общество“ като понятие. Комитетът изказва предупреждение относно използването на подобно непълно по негово мнение определение, което би изключило предварително по дефиниция социалните партньори от участие във всякаква форма на дейност на гражданското общество.

2.3 Дейността на представителите на организираното гражданско общество обхваща освен представянето на интереси, и участието в публичния процес на съставяне на мнение и оформяне на политики под всякаква форма. Освен многобройните прагматични форми на участие, социалният и гражданският диалог са основните изразни форми на демокрацията на участието. Докато социалният диалог остава ограничен само до социалните партньори поради разглежданите в неговите рамки теми и не може да бъде разширяван, в гражданския диалог могат да участват всички представители на организираното гражданско общество, доколкото те отговарят на всички необходими критерии за представителност. Докато социалният диалог може да бъде ясно описан, все още няма съответното определение за граждански диалог. Най-близко до гражданския диалог стои определението на Юрген Хабермас, според което гражданският диалог като елемент на демокрацията на участието е интерактивен обмен на мнения, в който може да се влива нормативно съдържание. По аналогия със социалния диалог, гражданският диалог може бъде както вертикален, т.е. между държавата и организираното гражданско общество, така и хоризонтален, между самите заинтересовани страни на организираното гражданско общество. Комитетът подчертава значението на разграничаването на понятията за социален и граждански диалог; гражданският диалог допълва социалния диалог, но не го замества. На европейско ниво Европейският икономически и социален комитет е институционалният представител на организираното гражданско общество на държавите-членки; той е по този начин „дом за граждански диалог“, но не е място за социален диалог.

2.4. Комитетът е на мнение, че въпросът за представителността на заинтересованите страни на гражданското общество е от особено значение, тъй като е във връзка с демократичната легитимност на заинтересованите страни. Ето защо не е достатъчно да се представят достатъчни по брой засегнати или заинтересовани страни, т.е. да е налице количествена представителност, а е необходимо една организация на гражданското общество също така да има преди всичко качествена представителност, т.е. да бъде в състояние чрез специализирани знания, опит и специфични умения да участва конструктивно в събитията. Особено значение сред другите качествени критерии за разпознаване на организацията на гражданското общество имат елементи като прозрачност, структури за демократично взимане на решения, устойчивост, икономическа независимост и автономност, които са особено важни именно сред новите демокрации. Комитетът изрази мнението си в редица становища, както по отношение на въпроса за съставните елементи на организираното гражданско общество, така и за представителността на представителите му, и изготви списък на заинтересованите страни на гражданското общество, както и примерен набор от критерии за представителност (3).

3. Преглед на положението

3.1 Социално-икономическото положение в Хърватия

3.1.1 Социално-икономическото положение в Хърватия е стабилно, въпреки големите регионални различия. Постоянният икономически растеж от около 4,8 %, характерен за последните години (2002-2006 г.), ще продължи съгласно предвижданията и през следващите две години, но не може да не се отбележи голямото различие в регионалното икономическо развитие. Средната инфлация на потребителски стоки достигна 3,2 % през 2006 г., което представлява средно повишение от 0,8 % от 2002 г. насам, но с поддържане като цяло на ценова стабилност. Налице бяха някои отрицателни тенденции във връзка с дефицита на търговския баланс и външния дълг, както и с нарастващия бюджетен дефицит. За преодоляване на задлъжняването в Хърватия се налага все повече мнението за целесъобразността на засилената инвестиционна дейност и на публично-частните партньорства (ППП). В тази връзка Комитетът посочи също така, че съответните мерки от страна на публичните власти са необходими не само за присъединяването към ЕС, но и за да могат да бъдат разглеждани в дългосрочен план като сигнал за готовността на страната да изпълни критериите за конвергенция за присъединяване към третия етап на Европейския паричен съюз.

3.1.2 По отношение на социалното положение са необходими действия независимо от забележителния напредък през последните години, например за премахване на проблемите на пазара на труда: — продължителната безработица е далече над средната за ЕС и е свързана също така с относително ниското ниво на заетост, като това създава неблагоприятно съотношение между заетите лица и лицата, получаващи социални помощи; — хармонизираният процент на безработица (въз основа на изследване на работната сила) отбелязва стабилна низходяща тенденция и в първото тримесечие на т.г. спадна на 11,2 % от 11,8 % през първото полугодие на 2006 г.; — процентът на младежката заетост е много нисък; — на намаляващата официално безработица противостои висок процент на неофициална заетост; — съществува потенциална и предвидима опасност новосъздадените работни места да бъдат все по-ниско заплатени и несигурни. Необходими са действия и по отношение на все още ниските средни доходи на домакинствата.

3.1.3 Доклад на Европейската фондация за подобряване на условията на живот и работа в Дъблин (4) показва картината на социалното положение в Хърватия и съдържа следните препоръки: „Необходимо е регионално уравновесено развитие за осигуряването на устойчив растеж и създаване на висококачествени работни места. Ударението в политиката за заетостта трябва да бъде преместено от подкрепата на доходите към мерките за обучение, за да може безработните лица да имат повече умения и да са по-мотивирани за работа. За семейства, за които свободният пазар на недвижими имоти е недостъпен, трябва да се предоставят на разположение достъпни жилища. Необходими са стимули: за да се даде възможност на децата и младежите да посещават училищните занимания и да се създадат достъпни възможности за гледане на дете, за да се насърчи присъствието на жените на пазара на труда и за да се съдейства на родителите да съчетават работата със семейството. Общото политическо послание трябва да гласи, че подобряването на условията на живот и социалното включване трябва да станат първостепенна задача за всички области на изготвянето на политики и на тяхното прилагане, за да се осигури една многостранна и всеобхватна обща концепция, чрез която бедността, неравенството и социалното изключване ще бъдат предотвратени и намалени“.

3.1.4 Бяха изготвени редица инициативи за насърчаване на растежа на МСП — от страна на хърватското правителство и благодарение на дейността на национални и международни донори и на гражданското общество. Комитетът е на мнение, че е важно да се създаде благоприятна бизнес среда, особено за МСП, които са движещи сили на растежа и на създаването на работни места, особено в регионите в по-неблагоприятно положение. В този контекст Комитетът приветства нарастващата активност на асоциацията за МСП, която функционира в рамките на Хърватската асоциация на работодателите (HUP).

3.1.5 Комитетът е на мнение, че селското стопанство е ключова област в преговорите за присъединяване. В основата на селскостопанското производство са семейните предприятия на дребни селскостопански производители със среден размер на земята от 2,4 хектара, които притежават около 80 % от обработваемата земеделска земя и от добитъка. Голяма част от подходящите за земеделие области са неизползваеми поради щетите, причинени от войната (например мини); в някои случаи неизяснените отношения на собственост също представляват проблем. Хърватското селско стопанство е понастоящем слабо конкурентоспособно и се намира в процес на дълбоки промени. Необходимостта от всеобхватна реформа на селскостопанската политика на Хърватия изглежда очевидна, особено във връзка с предстоящото присъединяване към ЕС. Министерството на земеделието вече даде началото на съответните стратегически проекти за развитие, които са насочени към повишаването на конкурентоспособността на местното производство. Беше постигнат и напредък при прилагането на програмите за селскостопанско развитие, в политиката в областта на качеството и в биологичното земеделие. Необходими са и по-нататъшни действия за изготвянето на всеобхватна стратегия в областта на безопасността на хранителните продукти. Освен това е необходимо спешното създаване на подходящи структури за прилагане на общата селскостопанска политика, както и за създаването на политически независимо представителство на интересите, което е необходимо не само поради политически причини (осигуряване на право на глас), но и поради практически причини (съдействие в управлението на средствата на Общността, в рамките на предприсъединителната стратегия и сътрудничество в тяхното управление и разпределението сред присъединяването).

3.1.6 Застаряването на населението като характерен за всички европейски държави процес и предизвикателство за изготвянето на обществена политика за социално осигуряване. Демографската промяна представлява също проблем за Хърватия, независимо от това, че средната продължителност на живота в Хърватия — преди всичко при сравнение с т.нар. „стари“ държави-членки — е по-ниска от тази в много други европейски държави. Хърватската система на социално осигуряване не е изградена така, че да е в състояние да отговори на напредващото застаряване на населението. Реформите в областта на социалното осигуряване бяха подложени на силното влияние на международните финансови институции. Впрочем представянето на интересите на по-възрастното население в политическата област е сравнително ново явление в Република Хърватия.

3.1.7 Има слаба миграция, насочена към Република Хърватия и извън нея, като имиграцията надвишава почти с три пъти нивото на емиграцията. Независимо от това, двете тенденции на имиграция и емиграция намаляват и не представляват важен статистически фактор.

3.2 Политическото положение в Хърватия

3.2.1 Комитетът смята, че предстоящите парламентарни избори през ноември 2007 г. няма да окажат влияние върху политически стабилното положение в Хърватия. Резултатите от допитването до общественото мнение относно възможните резултати от изборите са разнопосочни, независимо от това най-важните партии са проевропейски ориентирани, поради което отклоняването от проевропейската насоченост на хърватската политика е малко вероятно. Целта като цяло на политическите партии е да се присъединят към Европейския съюз до 2009 г.

3.2.2 Понастоящем се провеждат редица реформи в публичния сектор: реформа на публичната администрация, с цел създаването на по-висококачествена публична администрация, както и реформа на правосъдието, за да бъдат обработени изостаналите съдебни дела и да се насърчи прилагането на принципите на правовата държава.

3.2.3 В съответствие с вътрешните и външните оценки, борбата с корупцията заема важно място в програмата за присъединяването на Хърватия към ЕС. Гражданският сектор ще бъде привлечен все повече към административнонаказателните процедури, като по този начин се отговори на изискването за повече прозрачност и законност по отношение на финансирането на партиите и публичните търгове, за достъп до информация и за избягване на конфликта на интереси. Тези усилия все още се подкопават от липсващото доверие в институциите; но в средносрочен план една широка публична информационна кампания ще доведе със сигурност до напредък. Организираното гражданско общество продължава да играе важна роля в тази област и допринася за борбата с корупцията. В тази връзка десет асоциации от осем хърватски града се обединиха в многодисциплинарна мрежа „BURA“ във връзка с регионален проект за партньорство за „Развитие на местните граждански инициативи чрез изграждането на капацитети на няколко нива“.

3.2.4 В областта на закрилата на малцинствата са необходими по-нататъшни усилия, включително насърчаването и защитата на правата на малцинствата, които би следвало да доведат до интегрирането на малцинствата в ежедневието. Комитетът приветства във връзка с това изричното посочване и прилагане на правата на националните малцинства в областта на заетостта в публичния сектор в Плана за заетостта за 2007 г. на хърватското правителство. В това отношение следват да бъдат споменати също така изборите през 2007 г. за съвети за национални малцинства. Обхващането на ромското малцинство в училищната система представлява успешен пример в тази насока. Освен закрилата на правата на малцинствата е все още необходимо повишаването на специфичната осведоменост, за да се завърши процесът на връщане и интегриране на бежанци и на вътрешно разселени бежанци, както и на повторното заселване на завръщащите се бежанци, и за да се осигури възстановяването не само на инфраструктурата, но и на обществото. Като цяло обаче може да се установи, че по принцип се правят стъпки в правилната посока.

3.3 Организираното гражданско общество в Хърватия

3.3.1 Правната рамка за гражданското общество в Хърватия се основава преди всичко на следното: — Законът за асоциациите предлага общата рамка за сдруженията на гражданското общество и дава относително добра правна основа на по-голямата част от заинтересованите страни на гражданското общество (5); — трудовото законодателство регулира създаването и дейността (включително в рамките на колективното договаряне) на профсъюзите, на съюзите на работодателите и на съответните им асоциации — Законът за доброволчеството регулира представата, принципите, условията и практиката на доброволчеството като възможен начин за осигуряването доброволна работа и в организациите на гражданското общество, организиращи доброволно участие; — Законът за даренията и фондациите (6) представлява важна основа особено за финансирането на гражданския сектор; — други източници са Законът за институциите, за социалната защита, както и редица закони и разпоредби в областта на финансирането, данъчното облагане и хуманитарната дейност, свързани също с гражданското общество. Наред с ролята си на социални партньори, представителите на работодателите и на работниците играят важна роля и в тази област.

3.3.2 Промяната в развитието на гражданското общество в Хърватия е също така забележима поради дейността на неправителствените организации: в дейността на гражданското общество, насочена досега към защитата и насърчаването на човешките права и към хуманитарната дейност, заема все по-голямо място изготвянето на социална политика и социалните права. Организациите за защита на околната среда са изградили официални и неформални мрежи за специфични действия, доказвайки по този начин способността си за съвместни действия. Тенденцията към засилено създаване на мрежи и на организирани групи се наблюдава и при младежките организации, при съюзите на хора с увреждания и при организациите на жените. Хърватските организации за защита на потребителите се опитват да наложат правата на потребителите. Независимо от това, човешките и финансови ресурси са недостатъчни, за да се занимават по траен начин със защитата на потребителите, с информирането на потребителите и с лобирането в полза на потребителите.

3.3.3 В рамките на дейността на гражданското общество в Хърватия заслужава особено внимание социалният диалог на социалните партньори на различни нива. Институционалната рамка за тристранен социален диалог (работодатели и профсъюзи като партньори на правителството) е официално добре развита в рамките на хърватския икономически и социален съвет. Независимо от това той почти не е довел досега до конкретни резултати. Една от причините е все още нерешената окончателно проблематика на разпокъсаността на групите по интереси, не само от страна на работниците. Едно по-нататъшно обединяване на интересите на равнището на различните организации би било, по мнение на Комитета, желателно и по отношение на представителността на отделните съюзи. Друга причина е свързана с конкретната организация на работата: например сроковете за предаване на становищата на социалните партньори са обикновено прекалено кратки (в много случаи 3-4 дни) и също така не се предоставя обратната информация за причините, поради които определени предложения не са били взети предвид. Въпреки това автономният двустранен социален диалог вече се провежда на ниво предприятие. На това ниво той има голямо въздействие върху отношенията както между работниците и работодателите, между профсъюзите и работодателите под формата на многобройни сключени колективни споразумения, така и чрез проследяването на работата на съвета. Автономният двустранен социален диалог има още голям потенциал за развитие, свързан с решаването на въпроса за представителността на профсъюза при един работодател и установяването на представителството на работниците при колективното договаряне. Освен това в МСП представянето на интересите и степента на организираност на работниците са сравнително слаби. Социалният диалог липсва особено на равнище сектор. Това се дължи на все още нерешения напълно въпрос за установяване на представителност както на работниците, така и на работодателите, и на проблема за определянето на мащаба на секторите и на клоновете като единици за преговаряне. Предвид значението на секторното преговаряне за повлияване на условията на общото икономическо положение, развитието на социалния диалог следва да бъде насочено към това равнище. Поради това, че социалният диалог се води все още от правителството в рамките на тристранен социален диалог, ударението се пада на тристранните консултации. Без развиването на самостоятелни двустранни отношения на национално и секторно ниво и без насърчаването на колективното договаряне в отделните отрасли, ще бъде трудно да се развие структурирана и уравновесена система на отношения между социалните партньори. В това отношение би следвало да се публикуват статистическите данни за колективното договаряне и за членството на организациите.

3.3.4 Както и в много европейски държави, в Хърватия все още липсва разбирането за различните форми на граждански диалог. Независимо че хърватското правителство вече е изготвило целесъобразни и функциониращи рамкови условия за този граждански диалог, той все още е в начална фаза. Досега се е случвало рядко да се постигне консенсус по специфичен проблем чрез широко представителство на интереси в гражданското общество. Поемането на ангажимент относно проектозакон за достъпа до информация на обществеността, както и относно екологичните въпроси, свързани с проекта за нефтопровод Družba-Adria и изграждането на терминал за течен природен газ (LNG) на крайбрежието на Адриатическо море, дават също повод за оптимизъм.

3.3.5. Във връзка с това Комитетът подчертава, че структурираният граждански диалог, в допълнение към социалния диалог, е неотменима част от демокрацията на участието. Впрочем той би следвало да се ограничи не само до възможността за консултации, но и трябва преди всичко да гарантира правото на участие съгласно присъщия за действията на гражданското общество принцип „отдолу-нагоре“.

3.3.6. При всички случаи вече съществуващата в Хърватия институционална рамка за създаване на съвременен модел за демокрация на участието е многообещаваща.

3.3.6.1. През 1998 г. Службата за сътрудничество с НПО на хърватското правителство („ Ured Vlade Republike Hrvatske za udruge “) беше първата публична институция със задачата да изгради структурирано съвместно сътрудничество между държавата и гражданското общество. Междувременно тази служба управлява значителни средства за насърчаване на хърватското гражданско общество (85,94 милиона HRK), тя предлага законодателни решения за сектора и координира дейността на националните, регионалните и местните заинтересовани страни. През 2006 г. тя предостави на организациите за гражданско общество финансова подкрепа на обща стойност от 321 626 823,06 HRK (около 44,1 милиона EUR). Службата отговаря и за наблюдаването и прилагането на приетата през м. юли национална стратегия за създаването на среда, насърчаваща развитието на гражданското общество. Стратегията представя състоянието на гражданското общество и целите в десет области: — отношения между държавата и гражданското общество ориентирани към ценности; — социално сближаване и интеграция; — включване на гражданите в изготвянето на политиката; — изграждане на съзнание за демократично гражданство и права на човека; — правна рамка за работата и за развитието на гражданското общество; — институционална рамка за насърчаване на развитието на гражданското общество; — система за финансиране на подкрепата за развитието на гражданското общество; — регионално развитие; — развитие на доброволчество и благотворителност, създаване на фондации; — развитие на гражданското общество в международен контекст. Планът за действие, приет от правителството на 1 февруари 2007 г. („Operativni Plan“), отбелязва точни мерки за периода от 2007 г. до 2011 г. и изброява компетентните институции.

3.3.6.2. Съветът за развитие на гражданското общество („ Savjet za razvoj civilnog društva “) е създаден през 2002 г. и е междусекторен консултативен орган на хърватското правителство; задачата му е изготвянето на стратегии за развитие на гражданското общество и мониторинг на провеждането на програмата за сътрудничество на правителството със сектора. Съветът е съставен паритетно от десет представители на компетентните служби на правителството и десет представители на организираното гражданско общество, както и от трима експерти. Вторият мандат на този Съвет завърши официално през м. юли 2006 г., но беше продължен от правителството до 1 февруари 2007 г. На учредителното събрание на новия съвет на 16 февруари 2007 г. беше определен нов председател. До първата половина на м. юли 2007 г. вече се състояха пет заседания.

3.3.6.3. Националната фондация за развитие на гражданското общество („ Nacionalna zaklada za razvoj civilnoga društva “) е създадена през 2003 г. от хърватския парламент и дейността й е извън националните и местни административни структури. Основна задача на тази фондация е предоставянето на финансови средства и ноу-хау за програмата за насърчаване на устойчивостта на организациите с нестопанска цел, на междусекторното сътрудничество, на граждански инициативи, доброволни дейности и други. Фондацията се финансира от държавния бюджет, от приходи от официални хазартни игри и от приходи от донори от чужбина (например Европейската комисия). В управлението на тази иновационна структура участват с равни права представители на публичните власти, представители на организираното гражданско общество, както и експерти в областта.

4. Анализ

4.1 Комитетът признава и поздравява усилията на Хърватия да продължи без забавяне преговорите по присъединяването и е на мнение, че има добри предпоставки за това този ритъм да не бъде прекъснат от изборната кампания преди изборите през есента на 2007 г. Обаче Комитетът посочва също така, че мерките за предприемане в областта на законодателството, но също и в административната реформа, трябва да бъдат максимално опростени, нагледни и преди всичко трайни. Инициативата на хърватското правителство за въвеждането на система за работа на едно гише за регистриране на предприятия в Хърватия е, по мнение на Комитета, много съществена стъпка в тази посока. В тази връзка Комитетът поздравява особено реализирането на проекта „Hitrorez“, насочен към намаляване на броя на неефективните и неактуални закони и законови разпоредби, и в чиято рамка вече са предложени за отмяна 420 разпоредби, засягащи предприятията. Би следвало да се обърне внимание на предотвратяването на отслабването на съответните права за защита на работниците от законодателните мерки и във всички случаи да се запази вече постигнатото равнище на гарантиране на социалните и колективните права на човека. Впрочем Комитетът е на мнение, че ясните и опростени разпоредби биха могли да бъдат допълнително средство за борба с корупцията и да превърнат Хърватия с този пакет от мерки в модел за региона. Ще бъде също така необходимо да се предприеме по-нататъшно опростяване на процесуалното право. Впрочем новите законодателни мерки не бива да бъдат ограничени от неадаптирани закони, тъй като по този начин се стига през първата чувствителна фаза на членството до отрицателни ефекти, като например нежелана правна несигурност. Голямата продължителност на правните процедури представлява по мнението на Комитета още един проблем за разрешаване; често именно социално по-слабите страни в процеса са поставени от продължаващите понякога с години процедури в неблагоприятно положение или се отказват от започването на съответната процедура. Едно начално решение за съкращаването и опростяването на процедурите в областта на заетостта би било създаването на специализирани в областта на трудовото право и арбитража съдилища. В областта на придобиването на земя са необходими мерки, насочени към по-голяма прозрачност, за осигуряване на необходимата сигурност на планиране за чуждестранните инвеститори. Важна стъпка за постигането на тази цел е процесът, започнат от хърватското правителство, за дигитализиране и предоставянето на разположение онлайн на хърватския кадастър.

4.2 Комитетът признава в тази връзка особено тежкото положение на Хърватия, тъй като едновременно с подготовката за присъединяването, тя отстранява и последствията на хърватската отечествена война („Domovinski rat“).

4.3 Официалното изпълнение на критериите за присъединяване по мнението на Комитета не бива да бъде единствената цел на преговорите за присъединяване. Активната роля и приносът на количествено и качествено представителните заинтересовани страни на организираното гражданско общество е значителна в много области именно през последния етап преди присъединяването: за нагласата на хърватските гражданите по отношение на присъединяването, а и след присъединяването тези представители на организираното гражданско общество, както в рамките на вече съществуващия социален диалог, така и като заинтересовани страни в гражданския диалог, ще допринесат съществено за действителното прилагане във всички области на достиженията на правото на Европейския съюз. Следва да се спомене и че силните и устойчиво ефективни организации на гражданското общество имат именно през първия етап след присъединяването на Хърватия към ЕС важни функции в рамките на прилагането на достиженията на правото на Европейския съюз, но също така и на мониторинга. Полага им се също така и значителна роля в административната област, например при управлението на средствата на Общността. В някои области (например МСП, свободните професии и селското стопанство) все още липсват достатъчно дългосрочно ориентирани, хоризонтални структури, които да отговарят на тези изисквания. Укрепването на отговарящите на всички критерии за представителност заинтересовани страни е следователно не само цел в рамките на преговорите за присъединяване, но и мярка, която ще оказва положително въздействие особено след присъединяването на Хърватия към ЕС.

5. Заключение

5.1 Хърватското правителство си е поставило за цел да създаде необходимите предпоставки за присъединяване към ЕС до 2009 г. Комитетът изразява своята решимост да подкрепи настойчиво усилията на Хърватия в тази област в рамките на своите правомощия. Комитетът натрупа важен опит при последните две присъединявания, които той сега би искал да приложи според конкретните възможности в рамките на текущия присъединителен процес с Хърватия, в името на двустранния интерес и взаимната изгода.

5.2 По мнение на Комитета тази съвместна работа следва да бъде извършена по възможно най-прагматичния, ориентиран към проблемите и небюрократичен начин. Тя трябва да бъде насочвана от общото убеждение, че организираното гражданско общество е не само важен консултативен партньор при изготвянето на становища и политики във връзка с процеса на присъединяване, но и ще играе съществена и преди всичко трайна роля след присъединяването. Ефикасните организации на гражданското общество, които изпълняват съществените качествени и количествени критерии за представителност, са от първостепенно значение, когато става дума да се придаде живот на участието, тази съставна част на модерната демокрация. Те ще бъдат от първостепенно значение за Хърватия като нова държава-членка на ЕС и при прилагането и при практическото приложение на адаптираното законодателство. При изпълнението на тези настоящи и бъдещи задачи Комитетът предлага своята помощ и сътрудничество под следната форма: — Секторни срещи с представители на организираното гражданско общество на Хърватия за обмен на информации, мнения и опит; — Участие на членовете на ЕИСК в семинари или други инициативи в рамките на ИПП (Инструмент за предприсъединителна помощ); — Сътрудничество с организаторите на хърватска информационна и комуникационна кампания за присъединяване със съвместното изготвяне на типични случаи, които показват последствията от присъединяването за определени групи по разбираем и прозрачен начин. В тази връзка се подразбира от само себе си, че следва да се разгледа не само рационалният, но и емоционалният аспект. Опитът показва, че отношението на отхвърляне, наблюдавано във фазата преди присъединяването, се основава често на страха и предимно на неосведомеността. Включването на членовете на Комитета в съответните кампании имат предимството, че членовете на Комитета идват от организации, които в много случаи са сравними със сдруженията на хърватското гражданско общество. Ето защо информацията им се отличава с достоверност и те са на същото ниво като целевата група.

Брюксел, 24 октомври 2007 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Dimitris DIMITRIADIS

(1) ЕИСК 520/2004 (Докладчик г-н STRASSER), параграф 5.5: „Успешното приспособяване на хърватската икономика към условията на европейския вътрешен пазар предполага, че гражданското общество ще поддържа необходимите реформи, мерки за либерализация и приспособяване към законодателството на ЕС. Съществена предпоставка за това е хърватското население да бъде редовно и достатъчно информирано за значението и за въздействието на интеграцията и представителните организации на гражданското общество да участват в политическия процес на взимане на решения.“(ОВ C 112 от 30.4.2004, стр. 68).

(2) „Ролята и приносът на организираното гражданско общество в изграждането на Европа“.

(3) CES 851/99 (Докладчик: г-жа SIGMUND):„Ролята и приносът на организираното гражданско общество за изграждането на Европа“(ОВ C 329 от 17.11.1999, стр. 30).

CES 535/2001 (Докладчик: г-жа SIGMUND и г-н RODRIGUEZ GARCIA CARO): „Организираното гражданско общество и европейското управление –принос на Комитета за изготвянето на Бяла книга“(ОВ C 193 от 10.7.2001, стр. 117).

CESE 240/2006 (Докладчик: г-н OLSSON): „Представителност на европейските организации на гражданското общество в рамките на гражданския диалог“(ОВ C 88 от 11.4.2006, стр. 41).

(4) Quality of life in Croatia: key findings from national research „Качество на живота в Хърватия: основни заключения от национално проучване“, Dublin 2007 г.

(5) Съгласно наличните данни в Хърватия са регистрирани понастоящем около 27 000 сдружения.

(6) Понастоящем в Хърватия има около 90 фондации .