[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 5.3.2008

COM(2008) 125 окончателен

СЪОБЩЕНИЕ ОТ КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ И КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ относно

напредъка на проучвателните разговори за сътрудничество в областта на транспорта със съседните страни

СЪОБЩЕНИЕ ОТ КОМИСИЯТА ДО Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно

напредъка на проучвателните разговори за сътрудничество в областта на транспорта със съседните страни (текст от значение за ЕИП)

СЪДЪРЖАНИЕ

1. Въведение 3

2. Организация на проучвателните разговори 4

3. Предварителни заключения от първия кръг на разговорите 5

3.1. Силно изразена подкрепа за подхода на Комисията 5

3.2. Корекции в подхода 6

4. Съвременно състояние, постижения и следващи стъпки 7

4.1. Паневропейски коридори/зони 7

4.2. Морски магистрали 7

4.3. Северна ос 8

4.4. Централна ос 9

4.5. Югоизточна ос 9

4.5.1. Основна регионална транспортна мрежа на Западните Балкани 9

4.5.2. Клонове към Близкия Изток, Кавказ и Централна Азия 10

4.6. Коридор ТРАСЕКА 10

4.7. Средиземноморски оси и план за действие по регионалния транспорт 11

5. Заключение 12

1. Въведение

Съобщението на Комисията за укрепване на европейската политика за добросъседство [1] (ЕПД) изтъкна ключовите аспекти на тематичното и секторно измерение на ЕПД и нуждата от задълбочаване на многостранния диалог с държавите партньори по теми като енергетика, транспорт, околна среда или управление на границите. То съживи и идеята за многостранни споразумения в областта на енергетиката и транспорта и нуждата от ускоряване на различните текущи инициативи. По-специално беше изтъкнато значението на сближаването между политическия диалог и актуалното развитие на транспортни коридори. Това послание беше доразвито в последното съобщение относно силна европейска политика за добросъседство [2], в което Комисията настоя пред държавите-членки и партньорите по ЕПД тясно да си сътрудничат, за да завършат удължаването на основните трансевропейски транспортни оси в съседните страни.

Както се изтъква в съобщението на Комисията относно Западните Балкани [3], европейската перспектива е движеща сила за реформи в целия регион и следователно основен фактор, допринасящ за стабилност и прогрес. След завършване на последното разширяване на Европейския съюз Западните Балкани изцяло граничат с територията на държавите-членки на ЕС, което превръща координираното развитие на транспортния сектор в един от ключовите въпроси.

Освен това стратегическото партньорство между ЕС и Русия чрез споразумението за партньорство и сътрудничество и пътните карти за четирите общи пространства, приети на срещата на високо равнище в Москва през май 2005 г., предвижда да се насърчава взаимното допълване на транспортните сектори и постепенното интегриране на транспортните мрежи, премахването на техническите и административните „тесни места“, както и осигуряването на транспортни инфраструктури и оперативна съвместимост чрез сближаване на съответното законодателство.

Съобщението на Комисията относно насоки за транспорта в Европа и съседните региони [4] очерта първите елементи на всеобхватна политика за по-тясно интегриране на транспортната система на ЕС с тази на съседните страни. Политиката се фокусира върху петте основни транспортни оси, използвани за международна търговия, и върху съответните стандарти и правни актове (наречени „хоризонтални мерки“), засягащи използването на тези маршрути от всички видове транспорт[5]. С течение на времето този подход може да доведе до сближаване на правилата и предписанията за транспортния сектор като цяло, като по този начин се създаде ефективен транспортен пазар, включващ ЕС и неговите съседи. Може да се очаква това да окаже особено важно въздействие в държави, където по политически причини е имало относително слабо сътрудничество в транспортния сектор.

В съобщението Комисията обяви двуетапен подход за осъществяване на политиката. На първия етап се провеждат проучвателни разговори със съседните страни с цел да се прецени техния интерес и ангажимент за укрепване на съществуващите рамки за сътрудничество. Разговорите следва да целят постигането на сигурност, че форматът и съдържанието на структурата за сътрудничество отговарят по най-ефикасния начин на нуждите и очакванията на засегнатите страни. На втория етап и въз основа на резултата от проучвателните разговори Комисията прави конкретни препоръки и/или предложение за реализиране на политиката и на рамката/рамките за координиране.

През юни 2007 г. Съветът на транспортните министри от ЕС приветства както подхода за по-нататъшно удължаване на транспортните оси, така и акцента върху хоризонталните мерки; той помоли Комисията да представи предложения за практическото прилагане на този подход и за укрепване на организационната структура и на координационната рамка на осите.

Проучвателните разговори започнаха през пролетта на 2007 г. и първият кръг от дискусии се проведе с всички съседни държави и региони. Разговорите напредват добре и настоящото съобщение докладва за тях и очертава предварителните заключения. В региона на Западните Балкани разговорите вече приключиха успешно. Поради това заедно с настоящото съобщение Комисията предлага на Съвета и преговорни насоки за договор за създаване на транспортна общност в Западните Балкани.

2. Организация на проучвателните разговори

Проучвателните разговори започнаха през пролетта на 2007 г. и първи кръг от срещи беше проведен с всички съседни държави и паневропейските коридори/зони (ПКЗ), както и с няколко заинтересовани страни. Бяха проведени следните ключови срещи освен няколко срещи на работно равнище:

- През годината се проведе поредица от срещи с органите на паневропейските коридори/зони , включително две срещи на ръководствата и секретариатите на коридорите – първата през януари, а втората – през октомври 2007 г.

- Работната група по „Транспортни стратегии, инфраструктура и публично-частно партньорство“ в диалога между ЕС и Русия в областта на транспорта се събра два пъти – в Москва през октомври 2007 г. и в Брюксел през януари 2008 г. Работната група ad hoc по проблеми на логистиката, създадена за проучване на положението на границата между Русия и Европейския съюз и за изготвяне на препоръки за повишаване на пропускателната способност, завърши работата си през юни 2007 г. по време на германското председателство на ЕС и представи своя доклад на Комисията и на руското министерство на транспорта. Тези предложения сега трябва да се реализират от постоянните работни групи в рамките на диалога. В това отношение подобряването на инфраструктурата и препоръчаните процедурни мерки ще допринесат за развитието на северната ос и решаването на спорните въпроси от хоризонтален характер.

- От март 2007 г. насам бяха организирани няколко плодотворни кръга от преговори в Брюксел и Киев по ново разширено споразумение с Украйна , което ще замени Споразумението за партньорство и сътрудничество.

- През май 2007 г. се проведе Евро-средиземноморският транспортен форум, който прие регионален план за действие в областта на транспорта за периода 2007—2013 г. Като продължение работната група по инфраструктурата се събра през ноември 2007 г. за проверяване на осите и актуализиране на списъка от инфраструктурни проекти. Тази среща доведе до конференция на високо равнище, организирана от Комисията с подкрепата на португалското председателство на ЕС, в Лисабон на 3 декември 2007 г. относно средиземноморската транспортна система. На тази конференция заместник-председателят на Комисията г-н Баро и министри от ЕС и средиземноморски страни признаха ключовата роля на плана за действие за удължаването на основните оси на трансевропейските транспортни мрежи и за възприемане на съответните достижения на общностното право в региона.

- Няколко срещи бяха организирани в рамките на регионалното сътрудничество, установено с многостранното споразумение ТРАСЕКА, вариращи от срещи на работни групи до заседанието на междуправителствената комисия на 13—14 декември 2007 г. в Астана, където официално беше поставено началото на проучвателните разговори с мандат да се формулират предложения за срещата на високо равнище през 2008 г. относно това дали и как върху структури на ТРАСЕКА може да се изгради бъдеща правна и институционална рамка за транспортната ос, като по този начин се установи обновена, дългосрочна основа за нашето сътрудничество.

3. Предварителни заключения от първия кръг на разговорите

3.1. Силно изразена подкрепа за подхода на Комисията

Макар че са нужни по-нататъшни дискусии с всички съседни държави, преди Комисията да може да направи конкретни предложения за укрепване на координационните рамки, вече се очертаха няколко предварителни заключения. Като цяло, разговорите потвърдиха подкрепата за подхода на Комисията, както е представен в съобщението; по-специално в голяма степен има принципно съгласие по:

- полезността на осовия подход като основа за сътрудничество между ЕС и съседните държави;

- нуждата да се мисли отвъд от инфраструктурните мерки и развитието на транспортните коридори да се сближи повече с дискусията по цялостната политика;

- значението на една здрава и обвързваща координационна рамка, която може да приеме формата на по-задължаващ меморандум за разбирателство (МР) или договор;

- нуждата да се въведат ръководните функции за осите в съответствие с предложението на Комисията (виж текстовия блок по-долу) въз основа на съществуващите регионални структури и технически секретариати.

Срещи на министри по оси/региони за вземане на стратегически решения относно изменения в оста, участващите държави и юридически лица, както и във финансирането на координационната структура. Регионална ръководна група за следене реализацията на транспортната ос, съставена от представител на високо равнище на всяка от заинтересованите държави и със задачата да разработи генерални планове за оста, включително установяване на тесните места, предложения и подреждане на мерките по приоритет. Всички регионални ръководни групи следва редовно да се събират заедно, за да се осигури съгласувано осъществяване на общоприетите мерки, както и да се постигне съгласие напр. за общи методи за оценка и мониторинг на стратегическо и проектно равнище. Освен да подготви министерските срещи, регионалната ръководна група следва и да докладва на съответния подкомитет по Европейската политика за добросъседство и партньорство с оглед включването на подходящи предложения в двустранните и регионалните планове за действие. Регионалната ръководна група може да реши да създаде работни групи или екипи за специални задачи с участието на всички или на някои от членовете за по-задълбочено разглеждане на технически въпроси. Тя организира и донорски конференции и привлича социални партньори и други заинтересовани страни. Постоянен секретариат за осигуряване на административна и техническа поддръжка. Секретариатът провежда проучвания, уместни за оста, подготвя срещите на ръководната група и министрите и осигурява логистиката за тези срещи. Ръководната група и секретариатът следва да си сътрудничат с европейските координатори; по-специално с тези, определени за вътрешните водни пътища и „морските магистрали“ или трансевропейските транспортни мрежи (ТТМ). |

3.2. Корекции в подхода

Проучвателните разговори разкриха нуждата от само някои малки корекции в подхода, предложен първоначално от Комисията. Те се отнасят главно до географския обхват, а също и до обхвата по сектори на цялостната дейност:

- Сътрудничеството с Швейцария следва да се провежда със съществуващите структури, тъй като вече са утвърдени в транспортния сектор. Това сътрудничество се основава на двустранни отношения и споразумения между ЕС и Швейцария и по-специално транспортни коридори през Швейцария, които свързват Италия с Германия, Франция и Австрия, вече са част от политиката за трансевропейската транспортна мрежа.

- В резултат на заключенията на Съвета относно транспорта от юни 2007 г. Комисията се съгласи, че е полезно централноазиатските държави да бъдат включени в осовия подход чрез тяхното участие в рамките на ТРАСЕКА, тъй като търговията и съответно транспортните връзки е нужно да имат перспектива за развитие в световен мащаб поради растящата глобализация.

- Разширяването на инициативата за единно европейско небе в съседните региони бързо напредва и Комисията моли Съвета за указания за водене на преговори за създаване до 2010 г. на по-широко общо авиационно пространство чрез по-нататъшни всеобхватни споразумения със съседните държави в областта на авиацията. По тази причина се предлага авиационният сектор да не се включва в подхода. Инвестициите в летищна инфрастуктура могат да се разглеждат обаче като част от потенциални тесни места по протежение на осите.

- Сходен напредък е постигнат в развитието на спътниковата навигационна система „Галилео“ на ЕС. Поради това Комисията предлага сътрудничеството по специфичната рамка на „Галилео“ да продължи и то да не се включва в координационните структури, предвиждани за осите.

Що се отнася до искането на Съвета удължаването на основните трансевропейски транспортни оси в съседни държави да доведе до свързване с африкански мрежи , Комисията изтъква, че тя вече подкрепя създаването на обединени трансафрикански транспортни мрежи и услуги, което получи нов тласък през 2007 г. със стартирането на партньорството между ЕС и Африка в областта на инфраструктурата.

4. Съвременно състояние, постижения и следващи стъпки

4.1. Паневропейски коридори/зони

На срещите за паневропейските коридори/зони са разглеждани различията между коридорите вътре и извън територията на ЕС, оптималният географски обхват на една ос, нужните функции на една ефективна ръководна група и ролята на хоризонталните мерки. Важни познания са придобити от прекия опит на председателствата и секретариатите на коридорите по силните и слабите страни във функционирането им.

Макар че концепцията за паневропейските коридори явно има своите достойнства, ясно е също така, че тя трябва да се преразгледа. По-специално Комисията счита за съществено да се направи ясно разграничение между коридорите, които след разширяването на ЕС са част от приоритетите на трансевропейската транспортна мрежа[6], и тези, които свързват ЕС със съседните държави. В същото време от важно значение е функциите и ценният опит на коридорите да се интегрира по подходящ начин в съществуващите или бъдещите регионални структури.

4.2. Морски магистрали

Групата на високо равнище определи морските магистрали (ММ) като една от осите, които са равнопоставени по значение на четирите сухопътни коридора. Макар че има общи черти във всички ММ, съществуват и ясни различия между тях, което свидетелства за диференциран подход. Тези различия се простират от вида на тесните места, честотата и качеството на услугите до валидното международно законодателство и степента на неговото прилагане. Поради това Комисията предлага ММ да се обхванат от релевантните регионални структури, определени за съответните сухопътни оси. Във всички случаи следва да се осигури тясно сътрудничество с Европейския координатор за морските магистрали.

4.3. Северна ос

Северната ос до голяма степен спада към „Северното измерение“ (ND) на политиката на Европейския съюз, което обхваща северните държави-членки на ЕС, Русия, Норвегия и Исландия. „Северното измерение“ цели да отговори на специфичните предизвикателства за регионалното развитие на Северна Европа включително, между другото, недостатъчните транспортни съоръжения и съоръжения при гранични пунктове. Основните регионални организации, действащи в тази зона, са Съветът на балтийските държави (CBSS), Баренцовият евроарктически съвет (BEAC от английски), Арктическият съвет (AC) и Северният съвет на министрите.

В политическата декларация, приета на срещата на високо равнище на „Северното измерение” през ноември 2006 г., се постави искането да се проучи доколко е желателно партньорство по „Северното измерение” в областта на транспорта и логистиката, което да обхване всички държави, заинтересувани от Северната ос. Предложено е ролята на партньорството да се изразява в координиране на финансовите ресурси на международните финансови институции, правителствата и частния сектор по големи проекти по транспортната инфраструктура, които са по-скоро от регионално отколкото от локално значение. След срещата на 21 ноември 2007 г. в Санкт Петербург на висши длъжностни лица по „Северното измерение” беше създадена работна група, която да проучи възможностите за установяване на новото партньорство и да обсъди неговата роля и обхват, като вземе предвид също и ефективния мониторинг и реализиране на Северната ос и на морските магистрали в региона. Групата ще представи своя доклад през юни 2008 г. за разглеждане на срещата на министерско равнище на „Северното измерение” през есента на 2008 г.

Макар създаването на работната група да беше приветствано при проучвателните разговори, в тях се подчерта значението на превръщането на партньорството в неделима част от координационните структури, подлежащи на изграждане за региона на Северната ос, и на осигуряването на напълно съгласуван подход без припокриване. На втория етап на разговорите ще е нужно по-задълбочено разглеждане по-специално на следните аспекти:

- географския обхват на партньорството в съответствие с политическите цели на „Северното измерение” и трасето на Северната ос. Предложено е Беларус да бъде поканена в работната група като наблюдател, за да се осигури непрекъснатост по всички клонове на оста;

- мандата на партньорството относно вида на подлежащите на разглеждане проекти, като се обърне дължимото внимание на развитието и прогреса в други форуми, където се разглеждат съответни стандарти и законодателство, включително митническо (хоризонтални мерки) за въздействие върху логистичните процеси по протежение на осите;

- дали партньорството може да изпълнява функциите на регионална ръководна група и/или секретариат за региона на Северната ос и как то да се пригоди най-добре към структурите за координация и мониторинг, подлежащи на изграждане за региона на Северната ос (виж текстовия блок в глава 3.1).

4.4. Централна ос

Разширеното споразумение, по което понастоящем се преговаря с Украйна, цели да задълбочи политическото сътрудничество в областта на демокрацията, човешките права и върховенството на закона, да установи широка и всеобхватна зона за свободна търговия, да подобри ефикасността и сигурността на енергетиката и защитата на околната среда и да разшири сътрудничеството в ключови области като например транспорта. Установяването на зона за свободна търговия, което ще бъде неделима част от споразумението, ще бъде договорено, след като Украйна приключи процеса на своето присъединяване към Световната търговска организация.

В транспорта преговорите се фокусират върху изпълнението на препоръките на Групата на високо равнище, подкрепени в съобщението на Комисията и отнасящи се до Централната ос, коридора ТРАСЕКА и по-задълбоченото сближаване със законодателството на ЕС. Комисията отбелязва със задоволство, че разговорите напредват добре и през 2008 г. се очакват конкретни резултати. На втория етап на преговорите е нужно да се разсъждава по детайли от институционалната структура и по-конкретно по отношение на многостранната ръководна група и секретариата. Разговорите следва да разгледат и съществуващите връзки от Централната към Северната и Североизточната ос, както и как Република Молдова да се интегрира по най-добрия възможен начин в подхода.

4.5. Югоизточна ос

4.5.1. Основна регионална транспортна мрежа на Западните Балкани

В Западните Балкани Хърватия и Бившата югославска република Македония са кандидати[7] за членство в ЕС, докато Албания, Босна и Херцеговина, Черна гора и Сърбия, както и Косово[8], са потенциални кандидати за това. По тази причина сътрудничеството в областта на транспорта и въвеждането на достиженията на общностното право са по-напреднали отколкото в други региони.

Страните от Западните Балкани и Европейската комисия подписаха през 2004 г. меморандум за разбирателство (МР) за развитието на основна регионална транспортна мрежа, която към момента на присъединяването им към ЕС да стане част от трансевропейските мрежи. На Третата годишна министерска среща на 4 декември 2007 г. се подписа добавка към МР за достъп до железопътния пазар и неговото отваряне, което приближи сектора с една стъпка към прилагането на съответните достижения на общностното право, включително социалното измерение.

Поради това Комисията е на мнение, че за пълно възползване от рамката за присъединяване към ЕС сътрудничеството в региона на Западните Балкани следва да се фокусира върху основната регионална мрежа и насърчава страните да ускорят хармонизирането на националното им законодателство с достиженията на общностното право в транспорта и други релевантни области. Ето защо Комисията предлага на Съвета заедно с настоящото съобщение и преговорни насоки за договор за създаване на транспортна общност в Западните Балкани, след като проучвателните разговори завършат успешно. Целта на договора е да установи интегриран пазар за инфраструктура и земя, вътрешни водни пътища и морски транспорт[9] и да хармонизира съответното законодателство в региона на Западните Балкани с достиженията на общностното право.

4.5.2. Клонове към Близкия Изток, Кавказ и Централна Азия

Турция също е страна кандидатка и преговорите за нейното присъединяване започнаха през 2005 г. В процес на приключване е оценка на потребностите от транспортна инфраструктура („TINA“) като първа стъпка в определянето на бъдещата трансевропейска транспортна мрежа за Турция. Разбира се, тези договаряния следва да продължат съгласно графика, определен за преговорите по присъединяването. Като се има предвид обаче геостратегическото разположение на Турция като кръстопът между ЕС, Кавказ и Централна Азия от една страна и Близкия Изток от друга, Комисията поканва Турция да бъде ключов участник и в осовия подход. Ето защо, без да се променя определението за осите, се предлага Югоизточната ос да се раздели на два клона, като и двата да включват Турция: връзката от Турция към Кавказ да бъде в рамките на ТРАСЕКА, а клонът към Египет – на евро-средиземноморските структури, и свързан с Югоизточната ос като част от средиземноморските оси (виж по-долу съответно глави 4.6 и 4.7).

4.6. Коридор ТРАСЕКА

Коридорът ТРАСЕКА е единствената от петте оси, за която сътрудничеството е организирано чрез многостранно споразумение, подписано от заинтересованите държави[10]. Институциите, създадени по това споразумение, включват междуправителствена комисия, която се състои от най-висши правителствени длъжностни лица или техни упълномощени представители, обикновено заместник министър-председатели, отговарящи за транспорта, министри на транспорта и/или на външните работи, и постоянен секретариат. Бяха създадени няколко работни групи. През 2006 г. междуправителствената комисия одобри дългосрочна стратегия до 2015 г., а през 2007 г. прие краткосрочен план за действие, който да се изпълни до 2010 г.

Рамката ТРАСЕКА изглежда предлага подходяща основа за работа предвид на нейната силна правна основа, структурата от институции и фокусирането на стратегията върху изграждането на коридора. Европейската комисия обаче е на мнение, че е нужно укрепване и модернизиране на институционалното и политическото измерение на ТРАСЕКА: по-специално за справяне по ефективен начин както с развитието на коридора, така и с общата политическа дискусия, водена сега в рамките на процеса от Баку.

Както бе одобрено от междуправителствената комисия през декември 2007 г., специфичната задача за втория етап на проучвателните разговори е да се установи дали и как въз основа на структурите на ТРАСЕКА може да се изгради бъдеща правна и институционална рамка, като по този начин се установи обновена, дългосрочна основа за нашето сътрудничество. Нужно е да се намери оптимален начин за работа по процеса от Баку, като се има предвид, че обновеният комплект от документи и структури следва да е в състояние ефикасно да обслужва мерките както по коридора (инфраструктура), така и по регионалните (хоризонтални) мерки за сближаване.

4.7. Средиземноморски оси и план за действие по регионалния транспорт

От стартирането на Барселонския процес през 1995 г. Комисията активно подкрепя развитието на интегрирана транспортна система в средиземноморския регион. Вследствие от това този регион вероятно е най-напредналият в осъществяване разширяването на трансевропейските транспортни мрежи.

Вече са изградени съответните институции, включително министерски конференции за вземане на стратегически решения, Евро-средиземноморският транспортен форум за координиране на общи подходи и за развитие на интегрирана система за регионален транспорт и няколко работни групи, покриващи инфраструктурните и хоризонталните мерки. Планът за действие в областта на регионалния транспорт, приет от форума през май 2007 г., допринася много за осъществяването на основните оси в региона чрез реформи в нормативната уредба и пълна гама от хоризонтални мерки. Освен това е изграден технически секретариат (CETMO), обхващащ страните от Западното Средиземноморие; подобна структура обаче не съществува за Източното Средиземноморие.

На конференцията в Лисабон на 3 декември 2007 г. заместник-председателят на Комисията г-н Баро поздрави министрите за тяхното активно участие в разработването и осъществяването на средиземноморските оси. Форумът и работните групи бяха приканени да продължат своята успешна работа и на втория етап от проучвателните разговори да се занимаят с малкото оставащи аспекти. Те включват ефективен мониторинг на реализирането на осите в региона, създаване на технически секретариат за Източното Средиземноморие и разширяване на сътрудничеството чрез меморандум за разбирателство или чрез международно споразумение.

5. Заключение

Първият кръг на проучвателните разговори демонстрира живия интерес на съседните държави и други заинтересовани страни за сближаване между осовия подход и по-широкия политически диалог. Разговорите доведоха до малки корекции в препоръките, предложени в съобщението „ Насоки за транспорта в Европа и съседните региони“, за да се вземе по-добре под внимание напредъкът напоследък по-специално по отношение на инициативите за единно европейско небе и „Галилео“, както и развитието на бъдещите трансевропейски транспортни мрежи в региона на Западните Балкани и Турция.

Институционалната структура, предложена от Комисията, също беше подкрепена от съседните държави и другите заинтересовани страни. Всички съседни държави и други заинтересовани страни изтъкнаха значението на регионалното сътрудничество по протежение на една ос и на възползването от съществуващите рамки.

На втория етап на проучвателните разговори наред със специфичните теми, повдигнати в предхождащите глави, следва да се разгледат и следните въпроси:

- следва да се търси твърд ангажимент на съседните държави към формата на засилено сътрудничество;

- следва да се постигне споразумение със съществуващите регионални структури за нови задачи, осигуряващи ефективен мониторинг на осите;

- следва да се договори създаване или довършване на регионални структури за осите, за които понастоящем не съществуват такива.

Комисията вече насрочи поредица от срещи за пролетта на 2008 г. Втори доклад за напредъка по проучвателните разговори ще бъде представен през септември 2008 г., включително по целесъобразност препоръка към Съвета да започне преговори и оценка на финансовите потребности.

[1] СOM(2006) 726, 4 .12.2006 г.

[2] СOM(2007) 774, 5.12.2007 г.

[3] прието на 5 март 2008 г.

[4] СOM(2007) 32, 31.1.2007 г.

[5] Основата за развитие на политиката беше подготвена от групата на високо равнище, председателствана от бившия заместник-председател на Комисията Loyola de Palacio – виж доклада Networks for peace and development („ Мрежи за мир и развитие “) на http://ec.europa.eu/ten/transport/external_dimension/index_en.htm.

[6] Паневропейските коридори I, IV, V, VI и VII сега преминават главно през територията на ЕС.

[7] Преговорите с Хърватия за присъединяване започнаха през 2005 г. През декември 2005 г. Европейският съвет предостави на Бившата югославска република Македония статута на страна кандидатка; преговорите за присъединяване не са започнали.

[8] Съгласно Резолюция 1244 на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации от 10 юни 1999 г.

[9] Авиационният сектор вече е обхванат от Споразумението за общоевропейско авиационно пространство.

[10] Споразумението е подписано от следните страни: Азербайджан, Армения, Афганистан, Грузия, Казахстан, Киргизката република, Република Молдова, Таджикистан, Турция, Узбекистан и Украйна, както и от държавите-членки на ЕС България и Румъния. Пакистан и Иран кандидатстваха за членство.