BG Официален вестник на Европейския съюз C 318/19

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Източното партньорство и източното измерение на политиките на ЕС със специален акцент върху селскостопанската политика на ЕС, безопасността на храните, безпрепятствената търговия, увеличаването на сътрудничеството и помощта за развитие и стратегическото партньорство“ (проучвателно становище)

2011/C 318/03

Докладчик: г-н Seppo KALLIO

На 30 ноември 2010 г. бъдещото полско председателство на ЕС реши, в съответствие с член 304 от Договора за функционирането на Европейския съюз, да се консултира с Европейския икономически и социален комитет относно:

„Източното партньорство и източното измерение на политиките на ЕС, със специален акцент върху селскостопанската политика на ЕС, безопасността на храните, безпрепятствената търговия, увеличаването на сътрудничеството и помощта за развитие, и стратегическото партньорство“

(проучвателно становище).

Специализирана секция „Земеделие, развитие на селските райони, околна среда“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 21 юни 2011 г.

На 473-ата си пленарна сесия, проведена на 13 и 14 юли 2011 г. (заседание от 14 юли), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 149 гласа „за“ и 1 глас „против“.

1. Заключения и препоръки

1.1 ЕИСК подчертава, че целите на страните партньорки и тяхната готовност да предприемат политически и икономически реформи са важни в преговорите за сключване на споразумения за асоцииране и свободна търговия с Европейския съюз.

1.2 ЕИСК смята за важен въпроса за степента, в която страните партньорки имат способността или политическата воля да осъществят политическите и икономическите реформи, изисквани от тези споразумения.

1.3 ЕИСК счита, че е изключително важно споразуменията за асоцииране и свободна търговия да бъдат насочени към съгласуване на интересите на страните партньорки и на ЕС, за да може бъдещият напредък да бъде от полза за всички страни.

1.4 Комитетът изразява становището, че преговорната стратегия на ЕС трябва да отчита в по-голяма степен мястото на селскостопанския сектор и значението на селскостопанската политика за сътрудничеството между ЕС и страните партньорки. Секторът на селското стопанство и храните трябва да играе по-конкретна роля в споразуменията за сътрудничество между ЕС и страните партньорки.

1.5 ЕИСК подчертава, че досега селското стопанство и селскостопанската политика не бяха застъпени в Платформата за икономическа интеграция и сближаване с политиките на ЕС. Селското стопанство, производството на храни и селскостопанската политика трябва да бъдат включени сред разискваните теми.

1.6 ЕИСК изразява твърдото становище, че селското стопанство е изключително важен сектор за икономическото, социалното и регионалното развитие на страните партньорки. Изпълнението на поставените цели ще изисква благоприятно селскостопанско развитие. Освен това инвестирането в селското стопанство и развитието на този сектор са ключови условия за намаляване на бедността в селските райони.

1.7 ЕИСК счита, че е важно да се повишава конкурентоспособността на селскостопанските и хранителните продукти на страните партньорки, а така също и да се развиват безопасността и качеството на храните. Спазването на разпоредбите и стандартите, залегнали в Споразумението на Световната търговска организация относно прилагането на санитарни и фитосанитарни мерки (Споразумение СФС), се оказа голям проблем при осигуряването на достъп до пазара на хранителни продукти от страните партньорки. Гарантирането на безопасността на храните, предлагани на пазарите в ЕС, изисква спазване на критериите за качество. За да преодолеят тези проблеми, страните партньорки се нуждаят от техническа и финансова подкрепа и съвети.

1.8 Затрудненията на страните партньорки във връзка с изпълнението на разпоредбите и стандартите относно хранителните продукти в съответствие със Споразумението СФС на СТО, се посочва като основна пречка в търговията със селскостопански продукти. Комисията обаче трябва да се опита да договори взаимно признаване - когато и където това е възможно - в случаите, в които страните от Източното партньорство вече имат отделни ефективни санитарни и фитосанитарни стандарти, дори ако те не са напълно съвместими. ЕС и тези страни трябва също така да подържат максимална бдителност, за да гарантират, че след влизането в сила на задълбочени и всеобхватни споразумения за свободна търговия (DCFTA) представители на трети страни няма да намерят начини за внасяне в ЕС на незаконни или неотговарящи на стандартите продукти – или на други признати заплахи за здравето на хората, животните и растенията – през задната врата. ЕИСК предлага темата за СФС да стане специална нова точка във водещите инициативи.

1.9 ЕИСК подчертава, че преходът към пазарна икономика изисква промяна в начина на мислене, развитие на законодателството и институциите, както и комплексни технически способности за адаптиране на методите и практиките за първично производство, преработка и външна търговия.

1.10 Комитетът изразява становището, че сътрудничеството трябва да бъде задълбочено, по-специално в областите на обучението и научните изследвания, където съвместните проекти за научни изследвания, посещения и семинари са важни за изграждането на взаимно разбиране и оперативни модели.

1.11 ЕИСК изтъква също така, че е от общ интерес за ЕС и страните партньорки да предотвратяват вредните екологични въздействия на торовете и пестицидите върху почвените и водните системи. Гарантирането на хранителния цикъл също е важна цел на развитието.

1.12 ЕИСК счита, че сътрудничеството между ЕС и страните партньорки в областта на енергетиката също е много важно и за селскостопанското развитие.

1.13 ЕИСК изтъква, че спазването на основните трудови права, приети от Международната организация на труда (МОТ), е съществен елемент от зачитането на правата на човека. Важно е в задълбочените и всеобхватни зони за свободна търговия, които се създават между ЕС и страните партньорки, да се спазват международно приетите трудови стандарти.

1.14 ЕИСК счита, че е необходима значителна допълнителна подкрепа за организациите в продоволствения сектор от страните от Източното партньорство. Организациите трябва да участват активно във форума на гражданското общество. Това включва и по-значима роля на ЕИСК и балансирано участие в тази важна дейност на организациите, които той представлява.

1.15 ЕИСК счита, че ЕС и правителствата на страните партньорки трябва да подкрепят и насърчават изграждането на капацитет в организациите, както и тяхното участие в разработването на стратегията за Източното партньорство и в развитието на процесите, за да може свободното гражданско общество да дава значителен принос за развитието на сътрудничеството в селското стопанство.

2. Контекст

2.1 Европейският съюз е заинтересован от това по източните му граници да има стабилност, по-добро управление и икономическо развитие. Европейската политика за съседство постигна успех в създаването на по-тесни отношения между ЕС и неговите съседи. Политиката на Източното партньорство, която беше одобрена през 2009 г. в Прага, следва да постигне още повече. Всички наши партньори (1) в Източна Европа и Южен Кавказ се стремят да активизират отношенията си с ЕС. Европейският съюз твърдо подкрепя тези страни в усилията им за сближаване с ЕС. Посредством Източното партньорство, което е част от Европейската политика на съседство, се насърчават решително важни реформи, тъй като в страните партньорки понастоящем се наблюдават съществени недостатъци по отношение на политическите цели и практическото прилагане на демокрацията.

2.2 Съгласно декларацията на Европейския съвет (2), Източното партньорство ще доведе до значително укрепване на политиката на ЕС по отношение на съседите и партньорите му от изток в стремежа за създаване на необходимите условия за политическо асоцииране и по-нататъшна икономическа интеграция между Европейския съюз и неговите източни партньори.

2.3 Целта на двустранните преговори е сключването на споразумения за асоцииране с всяка страна, ключов елемент от които е задълбочената и всеобхватна зона за свободна търговия (ЗВЗСТ (3)) (4).

2.4 Целите на страните партньорки и политическата готовност за сключване на споразумения с Европейския съюз са важни за напредъка на преговорите. Основният въпрос е доколко страните партньорки имат способността или политическата воля да осъществят икономическите и социалните реформи, изисквани от тези споразумения.

2.5 В Декларацията от Прага страните партньорки се ангажираха с политически и икономически реформи. От значение са демокрацията, доброто управление и утвърждаването на принципите на правовата държава, изкореняването на корупцията, както и зачитането на правата на човека и гарантирането на участието на гражданското общество. Отправна точка на икономическите реформи е прилагането на практиките на пазарната икономика и привеждането на нормативната уредба в съответствие със законодателството на ЕС (5).

2.6 Многостранният подход на Източното партньорство допълва двустранните отношения чрез установяване на сътрудничество, открит диалог и обмен на най-добри практики и опит. Сътрудничеството се развива чрез тематични платформи и някои водещи инициативи (6), както и чрез форума на гражданското общество (7). Темата за сближаването на селскостопанския сектор и селскостопанската политика се разглежда от Платформата за икономическа интеграция. Селското стопанство и селскостопанската политика досега нямаха никаква роля. Те трябва да бъдат включени сред разискваните теми.

2.7 Селското стопанство и производството на храни са жизненоважни сектори във всички страни от Източното партньорство. Техният дял в БВП е висок и те осигуряват значителна заетост. Силният растеж на селскостопанското производство и на производството на храни е условие за растеж на цялата икономика и едновременно с това – за намаляване на бедността.

2.8 Настоящото становище:

а) изтъква необходимостта от формулиране на стратегически подход на ЕС към страните от Източното партньорство, включително в областта на селскостопанската политика;

б) прави преглед на изпълнените и текущите проекти в селскостопанския сектор, които подкрепят целите на Източното партньорство; и

в) привлича вниманието върху обстоятелството, че въпросите на селското стопанство са свързани с редица области на политики на ЕС и с техните цели в политиката на партньорство.

2.9 ЕИСК предлага преговорната стратегия на ЕС да отчита значението на селскостопанската политика за сътрудничеството между ЕС и страните партньорки, както и мястото на селскостопанския сектор в политиката на развитие на тези страни.

2.10 Страните партньорки са големи производители на зърно, животински продукти, зеленчуци и кореноплодни растения, както и на плодове и грозде. Украйна е сред най-големите производители на зърно в света. За 2008 г. тя е осмият най-голям производител и седмият най-голям износител. Въпреки че производителността се подобрява, все още има възможност за значително увеличаване на годишния добив. Докато годишният добив на Украйна е между 40 и 50 милиона тона, годишният добив на зърно на останалите пет страни партньорки възлиза общо на около 15 милиона тона.

2.11 ЕС 27 е най-големият търговски партньор на Украйна, Армения, Азербайджан, Грузия и Молдова (8) и вторият най-голям търговски партньор на Беларус (9). Над половината от износа на Молдова и малко под 50 % от износа на Армения и Азербайджан е предназначен за страните от ЕС. Освен това селскостопанските продукти имат много важна роля в търговията на страните от Източното партньорство с ЕС.

3. Стратегически елементи на селското стопанство и селскостопанската политика

3.1 ЕИСК подчертава, че селското стопанство е особено важен сектор за икономическото, социалното и регионалното развитие на страните партньорки. Повишаването на безопасността на храните също е важна социална цел за тези страни. Има остра нужда от технологии и експертен опит в областта на производството, преработката и маркетинга. Друга цел на страните партньорки е повишаването на качеството и конкурентоспособността на селскостопанската и хранителната продукция.

3.1.1 Друг стратегически елемент, който следва да се има предвид, е политиката за развитие на селски райони като втори стълб на ОСП, която дава възможност да се използват европейски средства за подобряване на икономическото и социалното положение на селските райони и тяхното население. Не става дума само за това селскостопанското производство да отговаря на изискванията на ЕС, но и за запазване на работните места и обитаемостта в селските райони в съответствие с тяхната култура, както и за мерки в областта на околната среда, които имат за цел осигуряване на устойчиво развитие на селските райони.

3.2 С пазар от 500 милиона потребители, Европейският съюз е най-голямата зона за търговия в света по покупателна способност. Близостта на пазарите предоставя на страните партньорки и на ЕС възможност за увеличаване на търговията и по този начин - за подобряване на условията за икономически растеж.

3.3 Целта на селскостопанската и търговската политика на ЕС е да гарантира стабилност на пазарите на храни в променящите се условия. Прилаганата политика следва да гарантира висококачествени продукти на справедливи цени за европейските потребители. Важно е политиката да създава стабилност на пазарите, които обезпечават потребностите на потребителите, като същевременно гарантира справедливи доходи за селскостопанските производители.

3.4 Поддържането на безопасността на храните е една от основните цели на селскостопанския и продоволствения сектор на ЕС. Превенцията на заболявания по животните и растенията и строгото наблюдение на остатъчните вещества, които са вредни за здравето, гарантират безопасността на храните за потребителите. Тези мерки за граничен контрол се прилагат и за храните, които се внасят в ЕС от страните партньорки.

3.5 ЕИСК счита, че е изключително важно споразуменията за асоцииране и свободна търговия да са насочени към съчетаване на интересите, както на страните партньорки, така и на ЕС, за да може бъдещият напредък да бъде от полза за всички страни.

4. Изходни позиции в преговорите за свободна търговия и основни въпроси

4.1 Преговорите за зона за свободна търговия обхващат широк спектър от свързани с търговията въпроси: тарифи, услуги, митнически формалности, разпоредби и стандарти, залегнали в Споразумението на Световната търговска организация относно прилагането на санитарни и фитосанитарни мерки (Споразумение СФС), обществени поръчки, географски указания, инструменти за търговска защита и технически въпроси на граничната защита (10).

4.2 Преговорите с Украйна относно задълбочената и всеобхватна зона за свободна търговия (ЗВЗСТ) се водят интензивно вече две години. Те започнаха, след като Украйна официално стана член на СТО през 2008 г. (11). Все още не е постигнат решителен напредък, но това може да стане през 2011 г.

4.3 Условие за започване на подобни преговори за зона за свободна търговия е членството в СТО. В момента се полагат усилия за възможно най-бързо започване на преговори с Молдова, Армения и Грузия. Молдова заяви готовност за много бърз напредък на преговорите.

4.4 Азербайджан все още не е член на СТО, което означава, че все още не могат да започнат преговори за свободна търговия. Освен това не съществуват политически условия за преговори за свободна търговия с Беларус.

4.5 Спазването на разпоредбите, залегнали в Споразумението на Световната търговска организация относно прилагането на санитарни и фитосанитарни мерки (Споразумение СФС), се оказа голям проблем при осигуряването на достъп до пазара за селскостопански и хранителни продукти. Споразумението на Световната търговска организация относно прилагането на санитарни и фитосанитарни мерки (Споразумение СФС), както и други екологични и здравни стандарти на ЕС, изискват от Украйна и другите страни партньорки да осъществят значителни дейности по развитие. По тази причина страните партньорки се нуждаят от техническа и финансова подкрепа и съвети.

5. Развитие на селскостопанския сектор в страните партньорки

5.1 Програмата „Източно партньорство“, която беше приета в Прага на 7 май 2009 г., издига на ново равнище финансовото сътрудничество между ЕС и шестте страни партньорки. ЕС е заделил 600 милиона евро за сътрудничество за периода 2010-2013 г. Финансовите средства се насочват чрез Европейския инструмент за съседство и партньорство (ЕИСП) (12).

5.2 За периода 2007-2011 г. 10-12 проекта са насочени конкретно към развитието на селското стопанство и безопасността на храните (13). Много от проектите са малки. Най-голям е проектът за модернизиране на винопроизводството в Молдова. Той се финансира съвместно с Европейската инвестиционна банка. Проектът започна през 2010 г.

5.3 Около половината от проектите са насочени към подобряване на безопасността на храните в страните партньорки чрез развитие на ноу-хау, включително за дейности в областта на СФС. Няколко проекта имат за цел усъвършенстване на управлението и планирането на селското стопанство. През 2009 г. на Грузия бяха предоставени малко под 2 милиона евро за подобряване на безопасността на храните за деца в риск.

5.4 При преговорите за асоцииране с Украйна и двете страни подчертаха, наред с другото, значението на повишаването на конкурентоспособността на селскостопанското производство и на целта за отчитане на качествените елементи на храните (14). На практика, подкрепата на ЕС в този сектор следва да се насочи към развиване на институциите, консултации и обучение.

5.5 Практиката показа, че страните партньорки преминават дълъг процес на преход от планова към пазарна икономика. Следва да се полагат усилия за насърчаване на този процес и той трябва да бъде вземан предвид. Освен промяна в начина на мислене, преходът изисква разработване на законодателство, създаване на институции и на технически способности за адаптиране на методите и практиките за първично производство, преработка и външна търговия. Чрез партньорското сътрудничество и програмите на ЕС следва да бъдат създадени предпоставките за диверсификация на сътрудничеството в селското стопанство и подобряване на условията за търговия.

5.6 Конкретни теми, които се оказаха особено важни в двустранните преговори, са определени като цели на развитието за ЕС и страните партньорки. Темите и предметите на тези области са известни като „водещи инициативи“. Тъй като трудностите при спазването на разпоредбите и стандартите, залегнали в Споразумението на Световната търговска организация относно прилагането на санитарни и фитосанитарни мерки (Споразумение СФС), бяха откроени като пречка за търговията с хранителни продукти, тази тема следва да бъде включена във водещите инициативи.

6. Отчитане на екологичните фактори и социалното въздействие

6.1 Селскостопанското производство и хранителната промишленост оказват съществено въздействие върху местната околна среда. Изборът на методи за отглеждане засяга, по-конкретно, качеството на почвите и на повърхностните и подпочвените води. От общ интерес за ЕС и страните партньорки е да се предотвратяват вредните екологични въздействия на торовете и пестицидите върху почвените и водните системи. Гарантирането на хранителния цикъл също е важна цел на развитието.

6.2 Това, което се случва на световните енергийни пазари и в управлението на енергетиката на всяка страна, е важен фактор за развитието и успеха на селскостопанското производство. Добивите зависят от наличието и цените на влаганите материали, изискващи енергия, като напр. торовете. Същевременно производството на енергия от възобновяеми източници оказва влияние върху цените на храните, тъй като в земеделските райони могат да се произвеждат известни количества енергия от биологични източници. Следователно двустранното сътрудничество между ЕС и страните партньорки по въпросите на енергетиката е много важно и за селскостопанското развитие.

6.3 При взаимодействието между Европейския съюз и страните партньорки следва да се отчита ролята на селскостопанския сектор за развитието на селските райони в тези страни. Без благоприятно регионално развитие разликите между равнищата на бедност в отделните региони ще достигнат критични стойности.

6.4 Важен елемент на правата на човека е съблюдаването на основните трудови права, приети от Международната организация на труда (МОТ). Важно е тези приети трудови стандарти да бъдат спазвани в зоната за свободна търговия между ЕС и страните партньорки.

7. Развитие на административното и други видове сътрудничество

7.1 Прилагането на Източното партньорство, на споразуменията за асоцииране, на задълбочената и всеобхватна зона за свободна търговия и на другите форми на сътрудничество изисква активно взаимодействие и сътрудничество между политиците, органите на изпълнителната власт и експертите, както и международни организации, и не на последно място социално-икономически организации и организации на гражданското общество. Това трябва да бъде отчитано при прилагането на програмата „Източно партньорство“.

7.2 Взаимодействието между ЕС и гражданите на страните партньорки, особено младите хора, трябва да получи признание като фактор, способстващ за промените. Европейският съюз признава ценността на културното сътрудничество и междукултурния диалог като неразделна част от външните политики (15).

7.3 Сътрудничеството може да бъде укрепено най-вече в областта на обучението и научните изследвания, където съвместните проекти за научни изследвания, посещения и семинари са важни за изграждането на взаимно разбиране и оперативни модели.

8. Ролята и мястото на организациите трябва да бъдат укрепвани

8.1 Особено внимание следва да се отделя на участието на организациите на гражданското общество в сътрудничеството между ЕС и страните партньорки. ЕИСК предлага подкрепа за по-нататъшното развитие на дейностите на организациите на гражданското общество, от една страна, и укрепването на Форума на гражданското общество в Източното партньорство, от друга.

8.2 Ролята и статутът на гражданското общество в страните от Източното партньорство досега бяха слаби. За да се развива демокрацията, изключително важно е да се укрепва ролята на свободните организации. ЕИСК вече е изготвял становища относно укрепването и подкрепата на ролята на организациите и гражданското общество в тези страни. Комитетът изготви становище (16) по темата по време на чешкото председателство през пролетта на 2009 г.

8.3 Участието на гражданското общество досега беше твърде ограничено и слабо организирано. Един от основните елементи на политиката по отношение на Източното партньорство трябва да бъде насочването и подкрепата на широк кръг от организации, за да могат те да допринесат със значителна добавена стойност за подобряване и задълбочаване на сътрудничеството между ЕС и страните партньорки.

8.4 Позицията и капацитетът на организациите в селскостопанския сектор също са относително слаби. Развитието на отрасъла и укрепването на сътрудничеството с ЕС налагат развитие на организациите от селскостопанския сектор чрез по-добро обучение и развиване на уменията – както в национален план, така и във връзка с поддържането на отношенията с ЕС и прилагането на Източното партньорство.

8.5 За да допринасят за програмата „Източно партньорство“, организациите от селскостопанския и продоволствения сектор трябва да играят значително по-широка роля на различните етапи от процеса. Сложността на веригата за доставка на храни поставя допълнителни предизвикателства пред работниците, отрасъла, научните изследвания, механизмите за консултации и управление и пред производителите. Подкрепата за дейностите на всички страни и укрепването на капацитета на организациите са основни предпоставки, за да се гарантира, че сътрудничеството в селското стопанство между страните партньорки и ЕС може да постигне устойчиви резултати, които да бъдат от полза и за двете страни. Изключително важно е да бъдат активизирани съвместните дейности между ЕИСК и организациите на европейско и национално равнище.

Брюксел, 14 юли 2011 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Staffan NILSSON

(1) Източните партньори са страните от Източна Европа и Южен Кавказ, които са обхванати от Европейската политика на съседство: Армения, Азербайджан, Грузия, Молдова, Украйна и Беларус. COM(2008) 823 окончателен: Съобщение на Комисията до Европейския парламент и Съвета – Източно партньорство.

(2) Съвет на Европейския съюз: Декларация на Европейския съвет относно Източното партньорство, Брюксел, 20 март 2009 г., 7880/09, ЗАКЛЮЧЕНИЕ 1.

(3) ЗВЗСТ – задълбочена и всеобхватна зона за свободна търговия.

(4) Alexander Duleba и Vladimir Bilčik: Toward a Strategic Regional Framework for the EU Eastern Policy, Searching for Synergies between the Eastern Partnership and the Partnership for Modernization with Russia (Към стратегическа регионална рамка за източната политика на ЕС, търсене на синергийни взаимодействия между Източното партньорство и Партньорството за модернизация с Русия), Братислава 2010 г.

(5) Съвет на Европейския съюз: Заключения на председателството, Европейски съвет в Брюксел, 19-20 март 2009 г., 7880/09, ЗАКЛЮЧЕНИЕ 1.

(6) Водещите инициативи са, както следва (http://www.eeas.europa.eu/eastern/initiatives/index_en.htm):

a) Програма за интегрирано управление на границите

б) Водеща инициатива за малките и средните предприятия (МСП)

в) Регионални енергийни пазари и енергийна ефективност

г) Предотвратяване, готовност и реакция при природни бедствия и бедствия, породени от човешка дейност

д) Водеща инициатива за насърчаване на доброто управление на околната среда

е) Диверсификация на енергийните доставки; Южен коридор

(7) Прилагане на Източното партньорство: Доклад за срещата на министрите на външните работи, 13 декември 2010 г.

(8) ЕС: ГД „Търговия“ – статистически данни.

(9) Европейска комисия: търговия, двустранни отношения, страни, Беларус.

(10) Виж бележка под линия 6.

(11) 4-и съвместен доклад за напредъка: преговори за споразумението за асоцииране ЕС-Украйна, Киев, 4-8 ноември 2010 г.

(12) Европейска комисия, Генерална дирекция „Външни отношения“, Европейска политика на съседство, Vademecum on Financing in the Frame of the Eastern Partnership (Справочник за финансирането в рамките на Източното партньорство), 24 септември 2010 г.

(13) Портал „EAP Community“, www.easternpartnership.org.

(14) Европейска комисия, ГД „Външни отношения“: списък на приоритетните области на Програмата за асоцииране ЕС-Украйна през 2010 г.

(15) Виж бележка под линия 2.

(16) ОВ C 277 от 17.11.2009 г., стр. 30-36„Включване на гражданското общество в Източното партньорство“.