P9_TA(2021)0505

Нови насоки за хуманитарната дейност на ЕС

Резолюция на Европейския парламент от 15 декември 2021 г. относно нови насоки за хуманитарната дейност на ЕС (2021/2163(INI))

(2022/C 251/07)

Европейският парламент,

— като взе предвид членове 208 и 214 от Договора за функционирането на Европейския съюз,

— като взе предвид член 21 от Договора за Европейския съюз,

— като взе предвид Регламент (ЕО) № 1257/96 на Съвета от 20 юни 1996 г. относно хуманитарната помощ (1),

— като взе предвид Регламент (ЕС) 2021/836 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2021 г. за изменение на Решение № 1313/2013/ЕС относно Механизъм за гражданска защита на Съюза (2),

— като взе предвид Регламент (ЕС) 2021/947 на Европейския парламент и на Съвета oт 9 юни 2021 г. за създаване на Инструмента за съседство, сътрудничество за развитие и международно сътрудничество — Глобална Европа, за изменение и отмяна на Решение № 466/2014/EС и за отмяна на Регламент (ЕС) 2017/1601 и на Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета (3),

— като взе предвид Съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Парламента и Комисията — Европейският консенсус относно хуманитарната помощ от 2008 г. (4),

— като взе предвид Четвъртата женевска конвенция от 12 август 1949 г. относно закрилата на гражданските лица по време на война,

— като взе предвид Решение 2003/335/ПВР на Съвета от 8 май 2003 г. за разследване и наказателно преследване на геноцид, престъпления срещу човечеството и военни престъпления (5),

— като взе предвид заключенията на Съвета от 26 ноември 2018 г. относно укрепване на глобалната сигурност в областта на продоволствието и изхранването,

— като взе предвид Насоките на Европейския съюз за утвърждаване на спазването на международното хуманитарно право (6),

— като взе предвид Резолюция 2286 на Съвета за сигурност на ООН от 3 май 2016 г. относно защитата на ранените и болните, на медицинския персонал и на хуманитарния персонал при въоръжен конфликт,

— като взе предвид доклада на генералния секретар на ООН от 23 август 2016 г. относно резултатите от Световна среща на върха по хуманитарните въпроси и ангажиментите, поети от участниците на срещата на върха,

— като взе предвид Голямото споразумение, подписано на 23 май 2016 г., годишните независими доклади към него, по-специално доклада от 2021 г., и Голямото споразумение 2.0 — рамка и приложения, представено на годишното заседание на Голямото споразумение на 15—17 юни 2021 г.,

— като взе предвид доклада на Върховния комисар на ООН за бежанците от юли 2021 г. относно използването на гъвкаво финансиране през 2020 г. и неговите актуализации,

— като взе предвид Рамката за намаляване на риска от бедствия от Сендай 2015—2030 г. , приета на Третата световна конференция на ООН за намаляване на риска от бедствия, проведена от 14 до 18 март 2015 г. в Сендай, Япония, и резултатите от световните платформи относно намаляването на риска от бедствия, проведени в Канкун (2017 г.) и Женева (2019 г.),

— като взе предвид Програмата на ООН за устойчиво развитие за периода до 2030 г. и Целите за устойчиво развитие (ЦУР),

— като има предвид Глобалния хуманитарен преглед за 2021 г. на Службата на ООН за координация по хуманитарни въпроси и месечната актуализация към него,

— като взе предвид съобщението на Комисията от 3 март 2021 г., озаглавено „Съюз на равенство: Стратегия за правата на хората с увреждания за периода 2021–2030 г.“ (COM(2021)0101),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 10 март 2021 г. относно хуманитарната дейност на ЕС: нови предизвикателства, същите принципи (COM(2021)0110) и последвалите заключения на Съвета от 20 май 2021 г.,

— като взе предвид своите резолюции относно хуманитарната помощ, и по-специално резолюциите от 11 декември 2013 г. относно подхода на ЕС за устойчивост и намаляване на риска от бедствия в развиващите се държави: извличане на поуки от кризите в областта на продоволствената сигурност (7) , от 26 ноември 2015 г. относно образованието за деца при извънредни ситуации и продължителни кризи (8), от 16 декември 2015 г. относно подготовката за Световната среща на върха по хуманитарните въпроси: предизвикателства и възможности за предоставянето на хуманитарна помощ (9), от 1 юни 2017 г. относно устойчивостта като стратегически приоритет на външната дейност на ЕС (10) и от 17 април 2018 г. относно прилагането на Инструмента за сътрудничество за развитие, Инструмента за хуманитарна помощ и Европейския фонд за развитие (11),

— като взе предвид член 54 от своя Правилник за дейността,

— като взе предвид доклада на комисията по развитие (A9-0328/2021),

А. като има предвид, че нуждите от хуманитарна помощ са на рекордно високо равнище, като 238 милиона души се нуждаят от помощ през 2021 г., до голяма степен поради конфликти, но също така и поради системни фактори като изменението на климата, природните бедствия, влошаването на състоянието на околната среда, нарастването на населението в световен мащаб, продоволствената несигурност, ограничените водни ресурси и неуспешното управление, като има предвид, че нарастването на нуждите от хуманитарна помощ и тяхната все по-голяма сложност засягат всички ЦУР и са показател за тревожна липса на световен напредък по Програмата до 2030 г.;

Б. като има предвид, че пандемията от COVID-19 изостри вече съществуващата нестабилност и неравенства, увеличи хуманитарните нужди — по-специално рязкото увеличаване на глада и липсата на доставки на храни, като почти 300 милиона души бяха изложени на риск от остра продоволствена несигурност, а над 40 милиона души — при извънредни ситуации на продоволствена несигурност — и попречи на хуманитарната реакция поради затварянето на границите и други ограничения, например ограничения, налагани от страните във въоръжените конфликти; като има предвид, че нарастването на нуждите от хуманитарна помощ се дължи отчасти на недостатъчната помощ за развитие за справяне с причините за нестабилността; като има предвид, че според Организацията за икономическо сътрудничество и развитие хуманитарната помощ за всички ситуации на нестабилност се е увеличила с 38 % от 2015 г. до 2016 г., докато през същия период програмираната помощ за развитие при ситуации на нестабилност не се е увеличила (12); като има предвид, че между 2014 г. и 2018 г. хуманитарната помощ представляваше вторият по големина дял от приноса на световната помощ за развитие в 29-те държави от Комитета за подпомагане на развитието (13);

В. като има предвид, от една страна, че пандемията от COVID-19 създаде редица логистични пречки за международните организации, извършващи операции за предоставяне на помощ, а от друга страна, че тези логистични предизвикателства допринесоха за редица промени в начина на изпълнение на програмите за помощ, по-специално що се отнася до това да се засили значението на локализирането на хуманитарната помощ;

Г. като има предвид, че през 2018 г. около 108 милиона души са имали нужда от международна хуманитарна помощ вследствие на бури, наводнения, суша и горски пожари. като има предвид, че е възможно до 2050 г. над 200 милиона души да се нуждаят от хуманитарна помощ ежегодно вследствие на свързани с климата бедствия и на социално-икономическото въздействие на изменението на климата;

Д. като има предвид, че жените и момичетата са най-тежко засегнати от извънредни ситуации; като има предвид, че за подрастващите момичета в зоните на конфликт е с 90 % по-вероятно да са извън училище, за 70 % от жените в ситуации на хуманитарна криза е по-вероятно да бъдат подложени на основано на пола насилие, както и че над 70 % от тези, които са изправени пред хроничен глад, са жени;

Е. като има предвид, че хуманитарният въздушен мост на ЕС, създаден в отговор на транспортните ограничения, причинени от пандемията, до голяма степен помогна за запълване на критичните пропуски в хуманитарната реакция чрез улесняване на транспортирането на помощ, спешна помощ и хуманитарен персонал;

Ж. като има предвид, че по-голямата честота и интензивност на предизвиканите от климата бедствия подклаждат конфликти и по безпрецедентни начини са причина за продължително разселване за все повече хора, а редица продължителни кризи остават неразрешени;

З. като има предвид, че нарастването на нуждите от хуманитарна помощ не бяха съчетани с подходящи ресурси, което доведе до бързо нарастващ недостиг на финансиране: по-малко от половината от призива на ООН за хуманитарна помощ беше изпълнен през 2020 г., а към август 2021 г. само 10,9 милиарда щатски долара бяха на разположение за нужди в размер на 36,6 милиарда щатски долара (30 % от общия размер) (14); като има предвид, че през 2020 г. финансирането на 20-те най-големи публични донори, което не е свързано с реакцията на пандемията от COVID-19, спадна под равнищата от 2019 г. (15);

И. като има предвид, че глобалното финансиране за хуманитарна помощ продължава да разчита в голяма степен на много ограничен брой донори, като десетте най-големи донори осигуряват около 85 % от цялото финансиране;

Й. като има предвид, че хуманитарната помощ е ключов стълб на външната дейност на ЕС, и като има предвид, че през 2020 г. общото финансиране от ЕС и държавите членки представляваше 36 % от хуманитарната помощ в световен мащаб — най-големият дял в света; като има предвид, че равнището на вноските варира в рамките на ЕС, като четири държави членки и Комисията осигуряват около 90 % от цялото финансиране на ЕС за хуманитарна помощ;

К. като има предвид, че потвърденият ангажимент на подписалите Голямото споразумение 2.0 да гарантират, че хуманитарната реакция действа във възможно най-голяма степен на местно равнище, а на международно равнище — толкова, колкото е необходимо, предполага ангажимент да се предоставят най-малко 25 % от финансирането за хуманитарна помощ на местните и националните участници възможно най-пряко; като има предвид обаче, че тази цел далеч не е постигната;

Л. като има предвид, че поради настоящия недостиг на финансиране за развитие е наложително да се подобрят ефикасността, ефективността, видимостта, споделянето на риска, прозрачността и отчетността на хуманитарната система и да се гарантира, че повече държави полагат хуманитарни усилия, така че помощта да отговаря на нуждите на засегнатото население, както беше подчертано неотдавна в Голямото споразумение 2.0, което се съсредоточава върху локализирането и качественото финансиране като ключови базови приоритети;

М. като има предвид, че „качественото финансиране“ обхваща един от двата базови приоритета на Голямото споразумение 2.0; като има предвид, че вторият стълб на Политическия форум на високо равнище относно финансирането на хуманитарна помощ от 2016 г. призовава за разширяване на базата от хуманитарни ресурси чрез партньорства с нови или нововъзникващи двустранни донори и частния сектор, като се улесняват потоците от парични преводи и ислямското социално финансиране (16); като има предвид, че хуманитарната помощ от частни донори вече нараства — увеличила се е с 9 % от 6,2 милиарда щатски долара през 2018 г. до рекордните 6,8 милиарда щатски долара през 2019 г. (17);

Н. като има предвид, че Комисията предложи да се стартира пилотен проект за смесено финансиране с цел значително да се увеличи ресурсната база за хуманитарна дейност, както и призова за по-нататъшно участие на частния сектор за тази цел;

О. като има предвид, че разпокъсаността на хуманитарната помощ остава трайно предизвикателство поради множеството донори и агенции за помощ и липсата на координация между техните дейности и проекти;

П. като има предвид, че донорите насърчават използването на организации на консорциуми в сътрудничеството за развитие и хуманитарната помощ; като има предвид, че в сравнение с други методи организациите на консорциуми обикновено се характеризират с по-мащабни цели и повече ресурси;

Р. като има предвид, че справянето с хуманитарни кризи изисква не само повече финансиране, но и решителни политически усилия за намаляване на нуждите чрез предотвратяване и прекратяване на конфликти, защита на основните права на човека, насърчаване на устойчивото развитие, намаляване на рисковете и уязвимостите, противодействие и адаптиране към изменението на климата, борба с корупцията при разпределянето на средства и преодоляване на липсата на прозрачност в отношенията с местните организации;

С. като има предвид, че основните норми и принципи се оспорват по целия свят чрез редовни нарушения на международното хуманитарно право, включително нападения срещу цивилни лица и хуманитарни и медицински работници, в допълнение към нарастващите пречки пред предоставянето на хуманитарна помощ;

Т. като има предвид, че през последните години нападенията срещу хуманитарни работници драстично се увеличиха;

1. приветства съобщението на Комисията относно хуманитарната дейност на ЕС: нови предизвикателства, същите принципи и нейните конкретни предложения за подобряване на предоставянето на хуманитарна помощ; призовава за бързото изпълнение на тези предложения в тесни консултации и сътрудничество с хуманитарните партньори, за да се гарантира, че помощта е предвидима и нефрагментирана и че не дублира други действия; отново заявява, че в съответствие с Европейския консенсус за хуманитарната помощ хуманитарната помощ на ЕС трябва винаги да се предоставя единствено въз основа на добре определени и предварително оценени нужди, да бъде в пълно съответствие с хуманитарните принципи на хуманност, неутралност, безпристрастност и независимост и чрез нея да се обръща специално внимание на предизвикателствата пред уязвимите групи, например хората с увреждания, малцинствата и други особено маргинализирани лица, в достъпа до хуманитарна помощ; призовава Комисията да постави принципа „никой да не бъде изоставен“ в центъра на новия подход към хуманитарната дейност; приветства инициативата на Комисията за интегриране на образованието в извънредни ситуации, за да се предотврати напускането на училище от децата, особено в случаи на дълготрайни конфликти;

2. отбелязва със загриженост рязкото увеличаване на недостига на финансиране за хуманитарна помощ, тъй като основните донори намаляват финансирането в период на нарастващи нужди; подчертава големите различия при вноските както на световно равнище, така и в рамките на ЕС; призовава Комисията да осигури стабилен годишен бюджет за хуманитарната помощ на ЕС, за да се гарантира навременно, предвидимо и гъвкаво финансиране за хуманитарна помощ от началото на всяка финансова година, както за справяне с продължителни кризи, така и за реагиране при нови кризи, и да запази обособен пакет в рамките на резерва за солидарност и спешна помощ за хуманитарни кризи извън ЕС, за да поддържа съществуващия капацитет за бързо мобилизиране на допълнителни средства в случай на възникващи, ескалиращи или внезапно възникващи извънредни ситуации; призовава ЕС да се застъпи за по-голямо международно споделяне на отговорността и увеличаване на финансиране за хуманитарна помощ; настоятелно призовава държавите членки да дават пример и да допринасят с фиксиран дял от своите брутни национални доходи за хуманитарната помощ; призовава Комисията да докладва ежегодно относно размера на хуманитарната помощ, отпускана от ЕС в световен мащаб;

3. призовава Комисията и Европейската служба за външна дейност да разработят стратегия за дългосрочно сътрудничество с трети държави, по-специално с нови донори, чрез мобилизиране на двустранната, регионалната и многостранната дипломация на ЕС за разширяване на кръга на държавите донори, които допринасят за хуманитарната помощ на доброволен принцип; подчертава, че участието на допълнителни държави донори би дало възможност за увеличаване на сумата, необходима за справяне с международни хуманитарни кризи; отбелязва със загриженост липсата на официална договореност в Споразумението за търговия и сътрудничество между ЕС и Обединеното кралство по отношение на хуманитарната помощ и призовава Комисията и държавите членки да работят за официално партньорство между ЕС и Обединеното кралство в областта на хуманитарната помощ;

4. подчертава ангажимента на Комисията за привличане на частно финансиране и по-нататъшно включване на частния сектор в хуманитарната помощ на ЕС, както и стартирането на пилотна инициатива за смесено финансиране от бюджета на ЕС за хуманитарна помощ през 2021 г.; призовава Комисията да предостави на Парламента повече информация и писмена оценка относно изпълнението на пилотния проект за смесено финансиране за хуманитарна дейност, като оцени привеждането в съответствие с целите на външната дейност; подчертава потенциала на инициативите за смесено финансиране, сред които облигациите за хуманитарно въздействие и схемите за застраховане срещу рискове от бедствия, включително пълноценното използване на Европейската инвестиционна банка и Европейския фонд за устойчиво развитие плюс за хуманитарни цели; подчертава обаче, че по-нататъшното ангажиране с частния сектор изисква анализ на резултатите, постигнати досега чрез сътрудничеството, и изключително насърчаване на партньорства, които са в съответствие с целите на външната дейност на ЕС и международните хуманитарни принципи;

5. изразява тревога във връзка с нарастващия брой сериозни нарушения на международното хуманитарно право и на правото в областта на правата на човека; призовава да се създаде механизъм на ЕС за координация с цел да се разработи съгласуван подход на ЕС спрямо международното хуманитарно право, да се наблюдават нарушенията и да се пропагандира за гарантиране на спазването на международното хуманитарно право, включително чрез използване на съответните политически, търговски и икономически лостове в областта на помощта за развитие, търговията и икономиката на ЕС;

6. призовава Комисията, заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и държавите членки да следят отблизо нарушенията на международното хуманитарно право и да използват тези нарушения като критерий за включване на лица или образувания в съответните режими на санкции на ЕС в съответствие с насоките на ЕС за утвърждаване на спазването на международното хуманитарно право; отбелязва, че санкциите и ограничителните мерки, предприети в контекста на общата външна политика и политика на сигурност на ЕС, трябва да са в съответствие с международното хуманитарно право и не трябва да възпрепятстват извършването на хуманитарна дейност; подчертава необходимостта от последователно включване на хуманитарните изключения в режимите на ограничителни мерки и от предоставяне на необходимата подкрепа и насоки на партньорите за ефективното прилагане на тези изключения;

7. призовава Комисията и държавите членки да укрепят международното хуманитарно право и решително да преследват и санкционират лицата, които използват глада като оръжие за водене на война, за да се противодейства на широко разпространените нарушения на правото на прехрана по време на конфликти, повтарящото се използване на глада като средство за водене на война и отказа на достъп до хуманитарна помощ;

8. призовава ЕС и неговите държави членки бързо да изпълнят ангажиментите, поети на Световна среща на върха по хуманитарните въпроси и като част от голямото споразумение; подчертава, че е важно хуманитарната помощ да стане по-ефикасна и ефективна, като се увеличи гъвкавото финансиране чрез нецелево, частично целево и многогодишно финансиране, съобразено с местния контекст и потребностите и насочено към хората, както и като се намали административната тежест за хуманитарните партньори чрез хармонизиране и опростяване на изискванията за предложения и докладване от донорите, финансиране на национални и местни участници и насърчаване на иновативни решения, наред с други начинания; припомня хуманитарния контекст на продължителните кризи и призовава ЕС и неговите държави членки да предвидят конкретни решения за ефективното разпределяне на финансирането на хуманитарна помощ и финансирането за развитие за партньорите, работещи в този контекст; насърчава ЕС и неговите държави членки да въведат мерки в споразуменията с партньори за отпускане на безвъзмездни средства с цел да се гарантира достатъчна гъвкавост на програмите, за да могат тези партньори бързо да преминат от дейности за развитие към спешна реакция в случай на внезапна извънредна ситуация, включително във финансирането, предоставяно от новия Инструмент за съседство, сътрудничество за развитие и международно сътрудничество — Глобална Европа;

9. призовава Комисията и държавите членки да поддържат и насърчават реалистичен диалог за споделяне на риска между съответните отдели, със своите хуманитарни партньори и с други заинтересовани страни, въз основа на неотдавнашния опит и извлечените поуки, за да се полагат непрекъснати усилия за подобряване на съществуващите правила за финансиране, като ги направят по-ефикасни и ефективни, особено във времена на изключително променливи хуманитарни кризи; посочва, че осведомеността относно риска се е доказала като ефективен инструмент за смекчаване на риска;

10. подчертава особеното значение на подкрепата за местните участници и настоятелно призовава Комисията да разработи амбициозна политика за локализиране, включително насърчаване на прозрачността, използване на експертните познания и опита на партньорите и посочване на начините за предоставяне на повече и по-добра подкрепа за участниците на местно равнище, за да се засили техният капацитет, да им се даде възможност да използват всички налични инструменти и да се гарантира тяхното участие в процесите на вземане на решения, като същевременно се обърне внимание на въпроса за взаимната отчетност и споделянето на риска, тъй като засилването на участниците на местно равнище е основен фактор за намаляване на необходимостта от международна хуманитарна помощ в бъдеще; призовава Комисията да гарантира, че равното участие и овластяването на жените са изрично включени във всички нови механизми за засилване на ролята на местните участници в хуманитарната дейност;

11. подчертава, че в контекста на пандемията от COVID-19 локализирането спомага за предоставянето на отговор по отношение на здравето, който е адаптиран към контекста на развиващите се държави, така че да се избегнат предубежденията в Европа, по-специално по отношение на противоепидемичните протоколи и кампаниите за профилактика; призовава разпространението на евроцентрична перспектива относно извънредните ситуации да бъде поставено под въпрос по подходящ начин чрез по-нататъшното локализиране на хуманитарната дейност;

12. изтъква предизвикателствата, свързани с изменението на климата, и приветства ангажиментите за по-нататъшно интегриране на въздействието на изменението на климата и екологичните фактори в хуманитарната дейност, за укрепване на устойчивостта на уязвимите региони спрямо изменението на климата и за изграждане на устойчивост на уязвимите общности спрямо изменението на климата чрез готовност за справяне с бедствия и изпреварващи действия с помощта на подход на тройна връзка с участието на коренното население и местните общности, като се вземат предвид специфичните нужди от помощ и защита на населението, засегнато от бедствия, и неблагоприятните последици от изменението на климата, по-специално за разселените лица и приемащите общности; приветства също така ангажиментите за това хуманитарната помощ на ЕС да бъде по-устойчива от екологична гледна точка и да се проследяват разходите, свързани с климата; призовава Комисията да предостави необходимите ресурси за адаптиране към изменението на климата и за намаляване на риска от бедствия чрез Инструмента за съседство, сътрудничество за развитие и международно сътрудничество — глобална Европа, наред с други инструменти, и да ускори изпълнението на ангажиментите от Сендай във външната дейност на ЕС;

13. приветства конкретните постижения на хуманитарния въздушен мост на ЕС и идеята за създаване на Европейски капацитет за хуманитарен отговор, за да се запълнят пропуските в хуманитарната реакция на ЕС; призовава държавите членки и хуманитарните партньори редовно да бъдат консултирани относно всички нови инициативи на Комисията, които следва да се основават, а не да дублират, на съществуващия капацитет на хуманитарните участници и на механизми на ЕС като механизма за гражданска защита;

14. подчертава факта, че макар и хуманитарната помощ да се стреми да се справи с непосредствени, животозастрашаващи ситуации, кризите се причиняват от движещи сили, които изискват дългосрочни решения, тъй като намиращата се в основата нестабилност е съществен ранен признак за хуманитарна криза; призовава Комисията и Европейската служба за външна дейност да приемат съобщение за разработване на ясна политика относно връзката между хуманитарните действия, развитието и мира, за да се преодолеят различията между отделните области на политиката, като същевременно се гарантира спазването на специфичния правен характер и принципите на хуманитарната помощ; подчертава, че този подход към връзката следва да укрепи устойчивостта и да насърчи устойчивите ответни действия, като същевременно целите за устойчиво развитие следва да се използват като рамка за такъв подход, тъй като Програмата до 2030 г. предоставя уникална възможност за справяне с първопричините за нестабилността и конфликтите, наред с другото, въз основа на практическия опит на неправителствените организации (НПО); призовава ЕС и държавите членки бързо да приложат този подход на връзката, като поставят особен акцент върху преодоляването на нестабилността, предотвратяването на конфликти, справянето с глада, справянето с разселването, свързано с бедствия и неблагоприятните последици от изменението на климата, предоставянето на образование и възможности за препитание, подкрепата за ранното възстановяване, повишаването на капацитета за реагиране и изграждането на самостоятелност и устойчивост; призовава Комисията да публикува оценка на привеждането в действие на връзката между хуманитарните действия и развитието в шестте пилотни държави, определени през 2017 г.;

15. призовава Комисията да направи оценка на миналия опит и програмите относно въпросите, свързани с равенството между половете, тъй като нараства необходимостта те да бъдат разгледани предвид важната роля на жените като жертви на конфликти и бедствия; призовава за по-осезаеми елементи на интегрирането на принципа на равенство между половете в бъдещата хуманитарна дейност, включително специфични за контекста анализи, отчитащи аспектите на пола, като същевременно се защитават правата на уязвимите групи, включително жените, момичетата и лицата от общността на ЛГБТИК+; подкрепя предоставянето на безпрепятствен достъп до безплатни обществени здравни услуги и усилията за намаляване на смъртността и заболеваемостта, както и подчертава, че е необходимо да се укрепи готовността за справяне с пандемии и епидемии;

16. призовава ЕС и неговите държави членки да прилагат и насърчават Програмата на инициативата „Нансен“ за защита на трансгранично разселените лица в контекста на бедствия и изменение на климата; подчертава ролята на сътрудничеството между участниците в областта на хуманитарната помощ, развитието, намаляването на риска от бедствия и изменението на климата, за да се намалят рискът от разселване в контекста на бедствия и неблагоприятните последици от изменението на климата, както и за да се отговори на нуждите от помощ и защита;

17. призовава да се обърне специално внимание на изхранването като основно право за всички, за да се гарантира продоволствената сигурност и да се укрепи устойчивостта на продоволствените системи на сътресения, свързани с икономиката, климата и хората; призовава да се преразгледа планът за действие на ЕС в областта на изхранването с цел справяне с всички форми на недохранване в хуманитарния контекст и контекста на развитието в съответствие със заключенията на Съвета от ноември 2018 г.;

18. отново изтъква ангажимента на Комисията и продължаващите усилия за насърчаване на видимостта и осведомеността за хуманитарната помощ на ЕС сред различните заинтересовани страни в целия ЕС, включително НПО, и за засилване на видимостта на ЕС във външната му дейност;

19. приветства обявяването на първия по рода си Форум на ЕС по хуманитарните въпроси, който ще се проведе през януари 2022 г.; подчертава, че форумът следва да бъде приобщаващ и достъпен, да включва партньорите по изпълнението в хуманитарната област, да се стреми да увеличи видимостта на хуманитарната помощ на ЕС и на работата на неговите партньори, да насърчава стратегически диалог относно хуманитарната политика на ЕС, да търси политическа подкрепа и да повишава осведомеността относно характера на хуманитарната помощ на ЕС, основана на принципи и на нуждите, както и да ускори изпълнението на ключовите действия, посочени в съобщението на Комисията;

20. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външната политика и политиката на сигурност, на Европейската служба за външна дейност и на правителствата и парламентите на държавите членки.

(1) ОВ L 163, 2.7.1996 г., стр. 1.

(2) ОВ L 185, 26.5.2021 г., стр. 1.

(3) ОВ L 209, 14.6.2021 г., стр. 1.

(4) ОВ C 25, 30.1.2008 г., стр. 1.

(5) ОВ L 118, 14.5.2003 г., стр. 12.

(6) ОВ C 303, 15.12.2009 г., стр. 12.

(7) ОВ C 468, 15.12.2016 г., стр. 120.

(8) ОВ C 366, 27.10.2017 г., стр. 151.

(9) ОВ C 399, 24.11.2017 г., стр. 106.

(10) ОВ C 307, 30.8.2018 г., стр. 177.

(11) ОВ C 390, 18.11.2019 г., стр. 33.

(12) Организация за икономическо сътрудничество и развитие, States of Fragility 2018 (Нестабилни държави, 2018 г.), 17 юли 2018 г.

(13) Nomura, S., Sakamoto, H., Ishizuka, A., Shimizu, K. and Shibuya, K., Tracking sectoral allocation of official development assistance: a comparative study of the 29 Development Assistance Committee countries, 2011-2018 (Проследяване на секторното разпределение на официалната помощ за развитие: сравнително проучване на 29-те държави от Комитета за подпомагане на развитието, 2011 — 2018 г.), Global Health Action, януари 2021 г.

(14) Служба на ООН за координация по хуманитарни въпроси, Служба за финансово проследяване, принос от хуманитарна помощ за 2021 г.

(15) Инициативи за развитие, Global Humanitarian Assistance Report 2021 (Доклад за глобалната хуманитарна помощ за 2021 г.).

(16) Група на високо равнище относно финансирането на хуманитарната помощ, доклад на генералния секретар на ООН, озаглавен Too important to fail — to address the humanitarian financing gap (Твърде важно, за да се провалим — справяне с недостига на финансиране за хуманитарна помощ), 17 януари 2016 г.

(17) Инициативи за развитие, Global Humanitarian Assistance Report 2021 (Доклад за глобалната хуманитарна помощ за 2021 г.).