C 77/1

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА

Ръководство за разработване на национални програми за контрол на замърсяването на въздуха съгласно Директива (ЕС) 2016/2284 на Европейския парламент и на Съвета за намаляване на националните емисии на някои атмосферни замърсители

(2019/C 77/01)

Речник на термините

Термин или съкращение Значение или определение ДКАВ Директиви за качеството на атмосферния въздух Сажди Индустриални сажди ОСП Обща селскостопанска политика КТЗВДР Конвенция за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния ЕАОС Европейска агенция за околна среда ЕФ Емисионни фактори ЕПНО Европейска програма за наблюдение и оценка ЕРИПЗ Европейски регистър за изпускането и преноса на замърсители ЕС Европейски съюз GAINS Модел на взаимодействия и синергии при замърсяването на въздуха с парникови газове (1) ПГ Парников газ ДЕП Директивата относно емисиите от промишлеността (Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (2)) МИАПС Международен институт за анализ на приложни системи ИДИ Информационен доклад за инвентаризацията РМД Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3) от 21 относно механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза НПКЗВ Национална програма за контрол на замърсяването на въздуха ДНТЕ Директива относно националните тавани за емисии (Директива (ЕС) 2016/2284 на Европейския парламент и на Съвета (4)) NFR Номенклатура за докладване NH3 Амоняк НМЛОС Неметанови летливи органични съединения NO2 Азотен диоксид NOx Азотни оксиди O3 Озон П/М Политики и мерки ПЧ Прахови частици ПЧ2,5 Фини прахови частици ПРСР Програма за развитие на селските райони СЕО Стратегическа екологична оценка SO2 Серен диоксид ИКЕ на ООН Икономическа комисия за Европа на Организацията на обединените нации РКООНИК Рамкова конвенция на ООН по изменение на климата ПВДМ При взети допълнителни мерки ПВМ При взети мерки

ОТКАЗ ОТ ОТГОВОРНОСТ:

Настоящото ръководство има за цел да подпомогне националните органи при изготвянето на национални програми за контрол на замърсяването на въздуха. То отразява становищата на Европейската комисия и като такова не е правно обвързващо. Обвързващото тълкуване на законодателството на Европейския съюз е от изключителната компетентност на Съда на Европейския съюз („Съда на ЕС“). Становищата, изразени в настоящия документ, не могат да предопределят позицията, която Комисията би заела пред Съда на ЕС.

1. ВЪВЕДЕНИЕ

Директива (ЕС) 2016/2284 за намаляване на националните емисии на някои атмосферни замърсители, наричана също Директивата относно националните тавани за емисии (ДНТЕ) — (наричана по-нататък в документа „Директивата“) (5) има за цел по-нататъшно намаляване на замърсяването на въздуха и свързаните с него рискове за околната среда и човешкото здраве (член 1). Директивата включва задължения за всяка държава членка за намаляване в бъдеще на емисиите на азотни оксиди (NOx), серен диоксид (SO2), амоняк (NH3), неметанови летливи органични съединения (НМЛОС) и фини прахови частици (ПЧ2,5). Счита се, че спазването на тези ангажименти ще допринесе и за дългосрочната цел на Съюза за постигане на нива на качество на въздуха в съответствие с насоките за качество на въздуха на Световната здравна организация (СЗО).

В член 6 и член 10 от Директивата от държавите членки се изисква най-късно до 1 април 2019 г. да създадат първоначална национална програма за контрол на замърсяването на въздуха (НПКЗВ), която трябва редовно да се актуализира най-малко на всеки четири години („актуализации на НПКЗВ“). Съдържанието на НПКЗВ е определено в Директивата, основно в член 6 и част 1 от приложение III. В съответствие с член 6, параграф 10 от Директивата Комисията определи формата на НПКЗВ в Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1522 на Комисията (6). Настоящото ръководство, разработено в съответствие с член 6, параграф 9 от Директивата, има за цел да подкрепи държавите членки при разработването на първоначалната НПКЗВ, която трябва да бъде представена на Комисията до 1 април 2019 г. В четири съответни глави от настоящото ръководство се разглеждат форматът на НПКЗВ, наблюдението на напредъка по прилагането му, консултациите по НПКЗВ и разпространението ѝ. В приложението се съдържа набор от инструменти за подпомагане на разглеждането и избора на допълнителни политики и мерки за спазване на задълженията за намаляване на емисиите. Настоящото ръководство може да бъде изменено, ако е необходимо, за да се подкрепят актуализациите на НПКЗВ.

2. ОБЩ ФОРМАТ ЗА НАЦИОНАЛНАТА ПРОГРАМА ЗА КОНТРОЛ НА ЗАМЪРСЯВАНЕТО НА ВЪЗДУХА

План на тази глава

С цел по-лесно използване в тази глава се следва номерацията на разделите от формата на НПКЗВ, посочен в приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1522 на Комисията. Задължителното минимално съдържание за всеки раздел от формата, както и допълнителното незадължително съдържание, са описани в съответния раздел от тази глава в карета със сив фон със заглавия с удебелен шрифт, както следва:

Изисквания съгласно формата за НПКЗВ Съдържанието за всяко изискване е описано в съответния раздел. Във формата се определят минималните изисквания относно съдържанието съгласно член 6 и приложение III към ДНТЕ като задължително съдържание , като ясно се посочва в кои случаи информацията се изисква единствено когато тя е подходяща или относима . Той включва и допълнително незадължително съдържание . Държавите членки се насърчават да предоставят незадължителното съдържание, като в същото време запазват гъвкавостта да изготвят и предоставят данни, които са най-полезни и подходящи за съответните им политики и приоритети.

2.1. Наименование на програмата, координати за връзка и уебсайтове

Този раздел от формата е ясен и не се предоставят допълнителни указания.

2.2. Резюме

Този раздел от формата е ясен и не се предоставят допълнителни указания.

2.3. Рамката за националната политика относно качеството на въздуха и замърсяването

2.3.1. Приоритети на политиката и връзката им с приоритетите, набелязани в други относими области на политиката

Вж. член 6, параграфи 1 и 2 и приложение III, част 1, точка 1, буква a), подточка i)

В политическия контекст на първоначалната НПКЗВ трябва ясно да се определят целите и приоритетите на политиката за програмата. Те следва да отразяват задълженията за намаляване на емисиите за всяка държава членка, предвидени в приложение II към НПКЗВ.

При определянето на политическия контекст държавите членки следва да признаят по-широките предизвикателства в ЕС, свързани с качеството на въздуха, произтичащи от емисии на NOx и ПЧ, както и специфичните секторни предизвикателства за качеството на въздуха, произтичащи от селскостопанското производство, по отношение на емисиите на NH3 и ПЧ2,5.

2.3.1 Приоритети на политиката и връзката им с приоритетите, набелязани в други относими области на политиката Задължително съдържание: Съдържанието на настоящия раздел включва: а) Целите и приоритетите на националната политика за НПКЗВ. б) Националните задължения за намаляване на емисиите (замърсители съгласно ДНТЕ за 2020—2029 г. и за периода от 2030 г.): като процентно намаление спрямо емисиите от базовата 2005 г., както е предвидено в Директивата. в) Приоритети по отношение на качеството на въздуха: Приоритети на националната политика във връзка с целите на ЕС или националните цели относно качеството на въздуха (пределно допустимите стойности за концентрациите за качеството на въздуха, целевите стойности и задълженията във връзка с концентрациите на експозицията (7)). Целта е да се идентифицират предизвикателствата и да се предостави/извлече информация, свързана с основните замърсителите, засягащи качеството на въздуха. Държавите членки могат също така да се позовават на препоръчваните от СЗО граници като показател за дългосрочните цели за качеството на въздуха. г) Приоритети на политиката в областта на изменението на климата и на енергийната политика: национални планове в областта на енергетиката и климата, включващи цел за намаляване на емисиите на парникови газове извън Схемата за търговия с емисии (СТЕ); цел за възобновяеми източници на енергия; цел за енергийна ефективност, като се определят целите за намаляване на емисиите за 2020 и 2030 г., както и 2050 г., когато има такива, и предизвикателствата, с които се сблъскват държавите членки при постигането им. д) Когато е подходящо, определете други съответни политики и свързаните приоритети, отнасящи се до НПКЗВ, например програми за развитие на селските райони в рамките на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони.

2.3.2. Отговорности, възложени на национални, регионални и местни органи

Вж. приложение III, част 1, точка 1, буква а), подточка ii)

Държавите членки посочват съответните държавни агенции, министерства и регионални или местни органи, участващи в изготвянето и прилагането на НПКЗВ, и определят съответните отговорности (приложение III, част 1, точка 1, буква а), подточка ii).

При определянето на отговорностите следва да се обмисли как по най-добър начин да се гарантира, че проблемите на местно и на секторно равнище са адекватно разбрани и отразени при разработването и прилагането на НПКЗВ. В разработването и изпълнението на НПКЗВ трябва да участват органи от различни области на политиката и сектори и следва да се отбележат тяхното участие и функции. Това включва например взаимодействието между ролите на различните органи, отговорни за качеството на въздуха и изменението на климата, при създаването и изпълнението на политиките. Въпреки че се очаква да бъде необходимо участието на широк кръг от органи, в повечето случаи националният държавен орган следва да поеме цялостната отговорност за разработването на политики.

Ако е възможно, НПКЗВ следва да обхване възлагането на ролите и отговорностите, посочени на фигурата по-долу.

Фигура 1

Роли и отговорности, свързани с изготвянето и докладването по НПКЗВ

В някои държави членки може да са от значение допълнителни отговорности и те следва да бъдат изброени в НПКЗВ заедно със съответните отговорни национални, регионални или местни органи/агенции.

При разпределението на отговорностите между органите е важно също така да се вземе предвид мащабът. Необходимото ниво на правомощия може да варира в зависимост от естеството на отговорността; например обикновено се счита, че е по-подходящо НПКЗВ да се изготвят от националните органи, а местните органи обикновено са ангажирани в по-голяма степен с мерките за прилагане и изпълнение (особено от гледна точка на качеството на въздуха). Освен това държавите членки следва да определят кой орган отговаря за надзора и координирането на всички роли и отговорности, въпреки че, освен ако не съществуват убедителни причини за противното, това обикновено е националният компетентен орган, т.е. правителството на държавата членка.

2.3.2. Отговорности, възложени на национални, регионални и местни органи Задължително съдържание: — Описание на вида и, когато е целесъобразно, на наименованието на съответния орган, равнището, на което той функционира (т.е. национален, регионален, местен), както и отговорностите му в областта на качеството и замърсяването на въздуха. Незадължително съдържание: — Идентифициране на секторите за източниците, за които отговарят изброените органи; Органите, осъществяващи дейност в различните области на политиката и сектори, трябва да бъдат включени в изготвянето на и докладването по НПКЗВ, а самите те и техните функции да бъдат отразени в предоставената тук информация. Това включва например взаимодействието между ролите на различните органи, отговорни за качеството на въздуха и изменението на климата, при създаването и изпълнението на политиките.

2.4. Напредък, постигнат по настоящите политики и мерки (П/М) за намаляване на емисиите и за подобряване на качеството на въздуха, както и степента на спазване на националните задължения и задълженията в рамките на Съюза, в сравнение с 2005 г.

Вж. член 6, параграф 1, параграф 2, буква а) и приложение III, част 1, точка 1, буква а), подточка iii) и част 2

2.4.1. Напредък, постигнат по настоящите П/М за намаляване на емисиите, и степента на спазване на националните задължения и задълженията в рамките на Съюза за намаляване на емисиите

По отношение на съществуващите мерки, предназначени да допринесат за постигането на задълженията по ДНТЕ за намаляване на емисиите, постигнатото въздействие на мярката следва да се изразява в намаляване на емисиите, постигнато към момента в рамките на определен период.

Както се изисква от Директивата, на национално равнище следва да се провеждат качествени инвентаризации на емисиите, подкрепени от данни от инвентаризации за териториалното разпределение на емисиите, на които този раздел би могъл да се основава.

Мерките за намаляване на емисиите на NH3, ПЧ2,5 и сажди в селскостопанския сектор, определени в част 2 от приложение III към ДНТЕ, както и мерките с равностоен ефект (член 6, параграф 2, последно изречение), които държавите членки вече са въвели, също трябва да бъдат докладвани в този раздел. За тази цел държавите членки могат да включат таблица като посочената в раздел 2.6.4 на формата, с която да докладват допълнителните мерки по част 2 от приложение III към ДНТЕ.

2.4.2. Напредък, постигнат с настоящите П/М за подобряване на качеството на въздуха, и степента на спазване на националните задължения и задълженията в рамките на Съюза за качество на въздуха

Съществуват редица фактори, които оказват влияние върху връзката между емисиите и концентрациите на замърсители на въздуха, включително метеорология, топография и атмосферна химия. Тези взаимоотношения обаче могат да бъдат разбрани по-добре с помощта на моделирането.

Тенденциите в миналото във връзка с избрани концентрации на замърсители на въздуха следва да се покажат за различни места и видове местоположения. Данните следва да се предоставят от националните мрежи за наблюдение на атмосферния въздух.

Чрез последващ преглед на напредъка, постигнат с приетите П/М, ще бъде установено дали те са били толкова ефективни, колкото се предвиждаше в първоначалните оценки, и ще бъде получена информация за „извлечените поуки“ по отношение на идентифицираните пречки и решения. Предвижда се тези ретроспективни оценки да бъдат извършени след изпълнението на дадена политика или мярка и въз основа на данни, събрани по време на изпълнението на П/М.

Разбирането на успехите и недостатъците на предходни П/М въз основа последващ анализ осигурява ценна информация при разработването на бъдещи П/М. Въпреки това може да се окаже предизвикателство точното определяне на степента, до която отделните фактори (като например темп на въвеждане, ниво на амбиция, конфликт с нововъзникващи приоритети, разпространение на информация и т.н.) са от значение за нивото на успех на политиката, както и разграничаването на въздействията на множество политики върху един сектор и/или замърсител.

В различни проучвания са разгледани методи за извършване на последващ анализ и като цяло за всяка П/М е необходим адаптиран подход. Разработването и интегрирането на подходящи показатели за проследяване на напредъка и въздействието на отделните П/М преди прилагането им може да подкрепи бъдещи последващи оценки.

За допълнителни указания как да се оценяват и докладват въздействията на минали, настоящи и планирани мерки върху качеството на въздуха, както и за примери за карти и хистограми, вж. раздел 6.1.

2.4.3. Текущо трансгранично въздействие на националните източници на емисии

Общото въздействие на националните емисии от една държава членка върху концентрациите в друга държава членка беше взето предвид при изготвянето на националните задължения за намаляване на емисиите в приложение II към ДНТЕ. Следователно мерките, предприети за изпълнение на задълженията за намаляване на емисиите, обикновено допринасят за намаляване на трансграничното замърсяване (вж. например доклад № 12 по „Тематичната стратегия относно замърсяването на въздуха“ („ТСЗВ“) (8) относно очакваното въздействие на ДНТЕ върху дела на концентрациите на ПЧ2,5 в резултат на трансгранични емисии).

Въздействията могат да бъдат докладвани в количествено или качествено изражение.

Когато се извършва качествена оценка, в нея трябва да се опишат засегнатите замърсители, срокът за действие и очакваният напредък — тази информация може да се получи от всеки съвместен план за качеството на въздуха, създаден съгласно член 25 от ДКАВ.

Когато се извършва количествена оценка, държавите членки се приканват да уточнят данните и използваната методика.

2.4. Напредък, постигнат по настоящите П/М за намаляване на емисиите и за подобряване на качеството на въздуха, както и степента на спазване на националните задължения и задълженията в рамките на Съюза Задължително съдържание: Съдържанието на този раздел включва пълна справка за публично достъпните набори от данни и описание на постигнатия досега напредък, както следва: а) Напредък, постигнат по настоящите П/М за намаляване на емисиите, и степен на съответствие със законодателството за намаляване на емисиите б) Напредък, постигнат по настоящите П/М за подобряване на качеството на въздуха, и степен на спазване на националните и европейските задължения по отношение на броя на съответстващите на изискванията зони на следене на качеството на въздуха (9) спрямо всички зони, включително чрез препратка към съществуващи данни. в) Ако е приложимо, опишете текущото трансгранично въздействие на националните източници на емисии. Напредъкът може да бъде докладван в количествено или качествено изражение. Незадължително съдържание: При докладването на текущия напредък за подобряване на качеството на въздуха може да бъде полезно включването на карти или хистограми на текущите концентрации на замърсители на атмосферния въздух по ДКАВ, които може да покажат например броя на несъответстващите зони (от всички зони) през базова година и понастоящем. Ако са установени проблеми в зона(и) на следене на качеството на въздуха, може да бъде описано по какъв начин е постигнат напредък за намаляване на максималните концентрации.

2.5. Прогнозирано последващо развитие, ако се приеме, че няма да има изменения във вече приетите П/М

Вж. член 6, параграф 1 и приложение III, част 1, точка 1, буква a), подточка iv)

2.5.1. Прогнозни емисии и намаление на емисиите (сценарий „при взети мерки“)

Инвентаризациите и прогнозите на емисиите следва да се използват за оценка на намаляването на емисиите във въздуха, свързани с П/М, като следва да се представят подробни данни за намаленията на емисиите за оценките на сценариите „при взети мерки“ (ПВМ). С тяхна помощ се установява степента, до която дадена държава членка планира да спазва задълженията си за намаляване на емисиите въз основа на приетите понастоящем П/М или дали все още съществува отклонение от спазването на изискванията, което налага въвеждането на допълнителни П/М.

В съответствие с насоките на ИКЕ на ООН относно докладването по КТЗВДР (2015 г.) (10) и глава 8 от Ръководство EMEP/EEA на Европейската агенция за околната среда („Ръководство EMEP/EEA“) от 2016 г., сценарият ПВМ представлява събитията или условията, които е най-вероятно да възникнат при „прилаганите и приети понастоящем П/М“. Този сценарий не включва П/М (или пакет от П/М), които преминават оценка за прилагане в бъдеще. Сценарият ПВМ следва също така да включва и прието неотдавна законодателство на ЕС (контрол на замърсяването на въздуха при източника) дори ако то все още не се прилага (11).

Определение на прилаганите и приетите П/М

Прилагани П/М (член 11; РКООНИК, 2016 г.; както е посочено в глава 8 от Ръководство EMEP/EEA за 2016 г.):

а) има действащо национално законодателство;

б) ИЛИ са постигнати едно или повече доброволни споразумения;

в) ИЛИ са заделени финансови ресурси;

г) ИЛИ са мобилизирани човешки ресурси.

Приети П/М: прието е официално решение на държавно равнище и има ясен ангажимент да се пристъпи към изпълнение (член 11; РКООНИК, 2016 г.; съгласно глава 8 от Ръководство EMEP/EEA за 2016 г.).

Този сценарий „при взети мерки“ или „базов сценарий“ зависи от допускания, свързани с ключовите движещи фактори за емисиите през периода на оценяване. Движещите фактори включват други политики или действия, които са били приложени или приети, както и несвързани с политиките движещи фактори като икономически условия, планирано използване на горивата и цени на енергията, а също и технологично развитие. Движещите фактори и допусканията следва да бъдат съгласувани с движещите фактори и допусканията, използвани за определяне на прогнозите за ПГ в контекста на плановете в областта на енергетиката и климата. При оценката на „базовите“ емисии следва да се оценят най-малко всички източници, които се очаква да се променят между сценария ПВМ и сценария „при взети допълнителни мерки“(ПВДМ.

Необходими данни за прогнозиране на развитието на емисиите: При оценката на бъдещото развитие на емисиите следва да се вземат предвид следните показатели: прогнозираните тенденции при емисиите, основаващи се на приетите П/М, намаленията на емисии при различните сценарии и всички определени цели.

За тази цел ще бъде необходим набор от данни и за предпочитане инструменти за моделиране, но също и допускания, основани на експертни оценки, за набори от данни за определени дейности (както вече е направено за някои сектори, когато не са налични данни за изчисляване на климатичните прогнози), подходящи фактори за емисиите (основани на представителни проби и измервания), информация за дела на дейностите, контролирани от дадена П/М (и свързаните с това разходи). Освен това прогнозите ще трябва да бъдат изготвени достатъчно подробно, за да може да се определи количествено въздействието на намесите по конкретни политики.

По тези теми вече са изготвени подробни насоки и материали в техническата област на емисиите на парникови газове (12) и е разумно не само те да се използват, но и да се осигури съгласуваност между двете технически области.

За допълнителни указания как да се оценяват и докладват въздействията на минали, настоящи и планирани мерки върху качеството на въздуха, както и за примери за карти и хистограми, вж. раздел 6.1.

2.5.2. Прогнозно подобрение на качеството на въздуха (ПВМ) и степен на спазване

С цел подпомагане на разглеждането и избора на П/М, които биха имали най-благоприятно въздействие по отношение на качеството на въздуха, е важно да се обмислят и свържат прогнозите за замърсителите по ДНТЕ с прогнозираните тенденции при концентрациите на ключовите замърсители съгласно ДКАВ.

Прогнозираните концентрации могат да се извлекат от прогнозираните емисии чрез използване на моделиране на дисперсията в атмосферата, въпреки че това изисква подробни съображения и обикновено включва и моделиране на източници на емисии, които не са регулирани от ДНТЕ (например международно корабоплаване или емисии от трети държави).

Възможността за моделиране с цел оценка на въздействието на политиките и мерките на национално равнище върху качеството на въздуха може невинаги да съществува в дадена държава членка или може да съществува само за избрани замърсители (например ПЧ2,5, озон).

Когато не може да се осъществи моделиране на въздействията върху качеството на въздуха в сценария при взети мерки, първоначалната НПКЗВ следва да включва следната информация:

— По отношение на зоните, които по време на изготвянето на НПКЗВ не са в съответствие с пределно допустимите стойности за качеството на въздуха, държавите членки следва да преценят въз основа на обоснована информация годината, през която тези зони се очаква да постигнат съответствие посредством вече приетите П/М, и да изчислят максималните концентрации на съответните замърсители в тези зони. Тази информация следва да бъде свободно достъпна в плановете за качество на въздуха, установени за тези зони съгласно ДКАВ във всички държави членки. Ако случаят е такъв, може да бъде предоставена интернет връзка към публично достъпната информация.

— Доказателства от съществуващи проучвания, че зоните, които по време на разработването на НПКЗВ са в съответствие с изискванията по ДКАВ, биха могли да станат несъответстващи по отношение на пределно допустимите стойности през следващите години (например концентрациите на замърсители в тези зони се очаква да нарастват през следващите години при настоящите П/М).

Тази информация следва да се използва от държавите членки, за да преценят колко зони се очаква да не са в съответствие с пределно допустимите стойности по ДКАВ през 2020, 2025 и 2030 г. при вече приетите П/М.

За допълнителни указания как да се оценяват и представят въздействията на минали, настоящи и планирани мерки върху качеството на въздуха, както и за примери за карти и хистограми, вж. допълнение 1.

Държавите членки, които прогнозират спазването на някои или на всичките си задължения за намаляване на емисиите въз основа на прогнозите със сценарий ПВМ, могат също така да решат да включат допълнителни П/М в НПКЗВ, за да допринесат за постигането на други цели, посочени в член 1, параграф 2, въпреки че това не се изисква от ДНТЕ.

Ако например се очаква да бъде спазено задължението за намаляване на емисиите на ПЧ2,5 по ДНТЕ съгласно сценарий ПВМ, но се очаква някои зони на следене на качеството на въздуха да не отговарят на пределните стойности за ПЧ2,5 или ПЧ10 по ДКАВ, държавите членки се насърчават да използват НПКЗВ като инструмент за въвеждане на допълнителни П/М, които да им помогнат да изпълнят задълженията си по ДКАВ.

Дори ако дадена държава членка изпълнява всички правни задължения на ЕС, тя може да желае да използва НПКЗВ, за да предприеме допълнителни действия за постигането на дългосрочната цел на седмата програма за действие за околната среда за липса на значителен риск за човешкото здраве и околната среда, включително за постигането на препоръчителните пределно допустими стойности според СЗО за замърсяването на въздуха.

2.5. Прогнозно последващо развитие, ако се приеме, че няма да има изменения във вече приетите П/М Задължително съдържание: Прогнозни емисии и намаление на емисиите (сценарий ПВМ) За да се демонстрира прогнозираното изпълнение на задълженията за намаляване на емисиите при сценария ПВМ, съдържанието на този раздел включва следната информация на равнище НПКЗВ: а) националните задължения за намаляване на емисиите (както са посочени в Директивата) б) емисиите (kt) за базовата 2005 г., за последната година на инвентаризация, използвана за разработване на прогнозите, както и прогнозираните емисии за 2020 г., 2025 г. и 2030 г. в) прогнозиран напредък (намаляване на емисиите като процент от емисиите за базовата 2005 г.) за 2020 г., 2025 г. и 2030 г. за сравнение със задълженията за намаляване на емисиите Прогнозно подобряване на качеството на въздуха (сценарий ПВМ): За да се демонстрира прогнозното подобрение на качеството на въздуха при сценария ПВМ, съдържанието в този раздел включва: — прогнозно качествено подобрение на качеството на въздуха (ПВМ) и степента на спазване до 2020 г., 2025 г. и 2030 г. Незадължително съдържание: Неопределености за прогнозните емисии във въздуха (ПВМ): — Описание на неопределеностите, свързани с прогнозите при сценарий „при взети мерки“, с оглед на спазването на задълженията за намаляване на емисиите за 2020 г., 2025 г. и от 2030 г. нататък. Прогнозирано подобряване на качеството на въздуха (ПВМ): — Прогнозиран брой несъответстващи и съответстващи на изискванията зони на следене на качеството на въздуха за 2020 г., 2025 г. и 2030 г.

2.6. Разгледани варианти на политиката за спазване на задълженията за намаляване на емисиите за 2020 и 2030 г., както и на междинните нива на емисии, определени за 2025 г.

Вж. член 6, параграфи 1 и 2, приложение III, част 1, букви б), в) и г), приложение III, част 2

В този раздел се разглеждат вариантите на политиката и изборът на допълнителни (планирани) П/М за спазване на задълженията за намаляване на емисиите за 2020 и 2030 г., както и на междинните нива на емисиите за 2025 г., и за принос за по-нататъшно подобряване на качеството на въздуха. Следва да се обърне внимание, че терминът „варианти на политиката“ се използва тук и в Решението за изпълнение на Комисията за определяне на формата на НПКЗВ, тъй като това е терминът, използван в приложение III, част 1, точка 1, буква б) от Директивата. Терминът обаче се използва взаимозаменяемо с термина „политики и мерки“ на други места в настоящото ръководство.

Разглеждането на допълнителни варианти на политиката (П/М) засяга най-много тези държави членки, които са прогнозирали неспазване или риск от неспазване на едно или повече от задълженията за намаляване на емисиите въз основа на прогнозите със сценарий ПВМ.

Държавите членки, които прогнозират спазването на всичките си задължения за намаляване на емисиите въз основа на прогнозите със сценарий ПВМ, могат също така да решат да включат допълнителни П/М в НПКЗВ, за да допринесат за постигането на други цели, посочени в член 1, параграф 2 от Директивата. Това са:

— целите за качество на въздуха (включително дългосрочните цели), определени в националните, европейските и международните политики и насоки;

— целите на Съюза в областта на биологичното разнообразие и екосистемите в съответствие със 7-а ПДОС; както и

— засилени полезни взаимодействия между политиката на Съюза в областта на качеството на въздуха и други политики на Съюза, свързани по-специално с климата и енергетиката.

Дори ако дадена държава членка изпълнява всички правни задължения на ЕС, тя може да желае да използва НПКЗВ, за да предприеме допълнителни действия за постигането на дългосрочната цел на седмата програма за действие за околната среда за липса на значителен риск за човешкото здраве и околната среда, включително за постигането на ориентировъчните стойности на СЗО за замърсяването на въздуха.

Ключовите изисквания, които следва да се вземат предвид при разглеждането и избора на допълнителни П/М съгласно Директивата включват:

а) варианти на политиката, които се разглеждат за спазване на задълженията за намаляване на емисиите и на междинните нива на емисии (приложение III, част 1, точка 1, буква б);

б) приоритизиране на мерките за намаляване на емисиите на сажди, когато се вземат мерки за намаляване на ПЧ2,5 (член 6, параграф 2, буква в);

в) предприемане на допълнителни мерки за селското стопанство (приложение III, част 2);

г) консултации с обществеността и компетентните органи (член 6, параграф 5);

д) трансгранични консултации относно допълнителни П/М, когато те са от значение (член 6, параграф 6);

е) прогнозни отделни или комбинирани въздействия на П/М върху намаляването на емисиите, когато са налични — върху качеството на въздуха на собствените територии и в съседните държави членки и върху околната среда, както и свързаните неопределености (член 6, параграф 2, буква а); приложение III, част 1, точка 1, буква б);

ж) разпространение на първоначалната НПКЗВ (член 14, параграф 1).

Уеб инструментът „Политики и мерки“:

Информацията, изисквана съгласно раздел 2.6 от формата, се докладва чрез уеб инструмента „Политики и мерки“ („инструмент П/М“), достъпен на уебсайта на ЕАОС.

ЕАОС ще предостави отделно ръководство, в което ще бъде разяснено използването на инструмента П/М.

2.6.1. Разгледани варианти на политиката за спазване на задълженията за намаляване на емисиите

Процесът на оценка и подбор на допълнителни П/М за включване в НПКЗВ е изложен по-долу.

Стъпка 1: Приоритизиране на замърсителите и ключовите източници на емисии

За онези замърсители, за които държавите членки предвиждат неспазване или риск от неспазване на задълженията си за намаляване на емисиите, се изискват допълнителни планове. Освен това, ако желаят, държавите членки могат да използват по свое усмотрение НПКЗВ, за да предприемат действия спрямо други замърсители с цел постигане на съответствие с други задължения на ЕС или напредък по отношение на целите на 7-а ПДОС.

За всеки замърсител, избран в НПКЗВ, следва да бъдат определени ключовите източници, допринасящи за емисиите на избрания замърсител. Освен това могат да бъдат приоритизирани сектори за действия въз основа на допълнителни критерии, като например:

— сектори, за които е известно, че допринасят за превишаване на пределно допустимите стойности по отношение на качеството на въздуха: — По отношение на точковите източници на емисии следва да се отчита географското им местоположение и дали се намират в зони, които не отговарят на изискванията на ДКАВ. Националните инвентаризации за териториалното разпределение на емисиите и инвентаризациите на емисиите от големи точкови източници (ЕРИПЗ) биха могли да осигурят подкрепящи данни за този анализ. — По отношение на източниците на дифузни емисии, като например автомобилния транспорт, следва да се вземе предвид приносът на емисиите от сектора в зоните, които не са в съответствие с пределно допустимите стойности по ДКАВ, като се използват данни за дяловете на източниците на замърсители в тези зони;

— сектори, които допринасят за емисиите на повече от един включен в списъка замърсител, за който се предвижда неспазване на задълженията за намаляване на емисиите.

Стъпка 2: Идентифициране на допълнителните налични П/М

За всеки сектор в сценария ПВДМ следва първо да се разгледат П/М, планирани за подобряване на качеството на въздуха, както и планираните в рамките на задълженията в областта на климата и енергетиката или други свързани политики (например транспорт, селско стопанство, промишлени емисии). Освен това държавите членки следва да обмислят дали някои П/М извън обхвата на политиката в областта на околната среда биха могли да окажат въздействие върху НПКЗВ, например като засягат осъществимостта на въвеждане на допълнителни мерки. Примерите включват П/М, както и планове и програми, насочени към подобряване на международната конкурентоспособност на промишлеността, осигуряване на енергийната или продоволствената сигурност, развитие на инфраструктурата и др.

Ако посочените П/М не са достатъчни за постигане на определените задължения за намаляване на емисиите, държавите членки следва да определят допълнителни П/М. Примери за потенциални П/М са изброени в раздел 6.2. Изпълнението на тези мерки по отношение на постигнатите намаления на емисиите, както и най-подходящото административно равнище, на което следва да се прилагат (национално, регионално или местно), зависят от конкретните обстоятелства на държавата членка, включително нейната политическа и административна рамка и степента, до която тези мерки вече са приети и изпълнени.

При идентифицирането на П/М държавите членки следва да вземат предвид поуките, извлечени от прилагането на мерките съгласно Директива 2001/81/ЕО (13). По-специално в случай на неспазване на един или повече от таваните за 2010 г. държавите членки следва да вземат предвид причините за този пропуск, както и да идентифицират и преодолеят недостатъците в приетите до момента П/М.

Анализът, извършен от МИАПС в контекста на обзора на мерките за чистота на въздуха (14), и анализът на чувствителността, обобщен в документа „Methodological and technical information underpinning the Presidency proposal for a revised Annex II“ (Методологична и техническа информация в подкрепа на предложението на председателството за преразглеждане на приложение II) (15) относно националните задължения за намаляване на емисиите, могат да осигурят полезни отправни точки за определяне на допълнителни мерки. Освен това базираното на оптимизация моделиране, използвано в анализа на МИАПС, е метод, чието прилагане държавите членки могат да желаят да обмислят. Трябва да се има предвид обаче, че държавите членки, разбира се, ще разполагат с много по-широк кръг от мерки, налични за разглеждане, тъй като при модела GAINS (16), използван в контекста на обзора на мерките за чистота на въздуха, бяха разгледани само наличните технически мерки, а не бяха включени структурни промени.

Стъпка 3: Оценяване на идентифицираните допълнителни П/М и механизмите за изпълнение

При оценката на въздействието на отделните П/М върху намаляването на емисиите и свързаните с тях разходи е важно да се разгледат съпътстващите ползи по отношение на различните замърсители и сектори. Редица мерки, изброени в раздел 6.2, биха имали въздействие върху повече от един замърсител.

Налице са редица инструменти и методи за подпомагане на държавите членки при вземането на решения относно избора на допълнителни П/М.

Инструментариумът на Европейската комисия за по-добро регулиране, макар и да не е насочен пряко към държавите членки, предоставя полезна обща справка и примери за аналитични методи за оценки на въздействието, консултации със заинтересованите страни и аналитични методи за сравнение на варианти или оценка на ефективността (17), както и методи за оценка на разходите и ползите, които могат да бъдат полезни. Примери за аналитични методи за определяне на допълнителни П/М, необходими за изпълнение на задълженията за намаляване на емисиите, са описани в раздел 6.3.

При оценяването на П/М държавите членки следва да обмислят как може да се прилага всяка П/М, чрез какви механизми за изпълнение и дали съществуват ограничения, които подкопават нейната осъществимост. Тези съображения включват:

— Съществува ли законодателство, което възпрепятства прилагането на П/М по някакъв начин?

— На кое равнище следва да се прилага мярката — национално, регионално или местно равнище? Възможно е да се обмисли също така дали потенциални разходно-ефективни мерки следва да бъдат представени за обсъждане на равнище ЕС.

— Кой инструмент би бил най-подходящ за прилагането на П/М (регулаторни, нерегулаторни, икономически инструменти, обмен на информация)?

— Кой ще отговаря за изпълнението и правоприлагането на П/М?

— Кога се очаква да бъдат постигнати намаленията на емисиите, свързани с планираните П/М?

— Как ще се финансира П/М?

— Как ще бъде наблюдаван напредъкът по прилагането на П/М? Какви показатели ще се използват и какви междинни цели следва да се поставят?

Стъпка 4: Приоритизиране на П/М

В съответствие с изискванията на Директивата, когато държавите членки избират П/М за включване в НПКЗВ, независимо от избрания метод за оценка те:

— вземат предвид, когато ги подреждат по приоритет, дали П/М имат положително въздействие върху качеството на въздуха и биха допринесли за постигане на съответствие с целите за качество на въздуха на техните територии и в съседни държави членки (член 6, параграф 2, букви а) и б). При това държавите членки следва да вземат предвид най-добрите практики за справяне с най-вредните замърсители по отношение на чувствителните групи от населението (съображение 20).

— отдават приоритет на П/М, които водят до намаляване на емисиите на сажди, когато вземат мерки за намаляване на емисиите на ПЧ2,5 (член 6, параграф 2, буква в). Основните сектори, които допринасят за емисиите на ПЧ2,5 (например битово изгаряне на твърдо гориво, автомобилен транспорт и извънпътна подвижна техника), са и онези, които допринасят най-много за емисиите на сажди.

При избирането на мерки държавите членки следва да разгледат възможността за пренасочване на инвестиции към чисти и ефикасни технологии (съображение 24). При равни други условия би било естествено да се отдаде приоритет на онези П/М, които допринасят за изпълнение на задълженията за намаляване на емисиите на повече от един замърсител. Може да са необходими и мерки, които нямат пряко въздействие върху емисиите, но позволяват успешно прилагане на други мерки (например промени в правната рамка).

В допълнение към резултатите, получени чрез процеса на оценяване (стъпка 3), окончателното решение кои П/М да бъдат приети ще бъде повлияно от социални и политически фактори, които може да не бъдат изцяло обхванати от методите, описани в настоящото ръководство. Въпреки това държавите членки биха могли да оформят методиките за оценка така, че да се вземат под внимание тези фактори, евентуално като ги включат като допълнителни критерии за оценка. Когато социалната или политическата приемливост представлява потенциален проблем, държавите членки се насърчават да идентифицират възможности за по-ефективна комуникация и сътрудничество със съответните заинтересовани страни и за смекчаване на последиците за най-засегнатите групи. Предвид обхвата на съображенията, които трябва да бъдат взети под внимание, използването на анализ въз основа на множество критерии и SWOT анализ може да бъде полезно за приоритизиране на мерките, които да бъдат приети в НПКЗВ (18). Примери за аналитични методи, подкрепящи такова приоритизиране, са изложени в раздел 6.4.

Раздел 2.6.1 от формата обхваща както разгледаните П/М, които са избрани, така и разгледаните П/М, които не са избрани, тъй като основните причини за отхвърлянето на дадена П/М могат да бъдат важни за по-нататъшен анализ и дадена П/М може да стане подходяща на по-късен етап. Тъй като в раздел 2.6.1 се изисква количествено определяне на очакваните намаления на емисиите на разгледаните П/М, задължително е само докладването на разгледаните, но отхвърлени П/М, които са достигнали етапа на количествено определяне. Държавите членки обаче са свободни да включат и разгледаните П/М, за които не е извършено количествено определяне.

За да се улесни количественото определяне на очакваните намаления на емисиите в резултат на разгледаните П/М, тези П/М могат да бъдат оценени и като пакет.

По отношение на консултациите с обществеността и съответните компетентни органи по време на процеса на оценка на евентуалните мерки, моля, вж. глава 4.

2.6.2. Въздействия върху качеството на въздуха и околната среда

В раздел 2.6.2 от формата на държавите членки се позволява да предоставят информация — ако е налична — относно въздействието на допълнителните П/М върху качеството на въздуха и околната среда. Раздел 2.5.2 от настоящото ръководство, както и раздел 6.1, съдържат повече информация относно оценката на въздействията върху качеството на въздуха.

2.6.3. Оценка на разходите и ползите

Държавите членки се насърчават доброволно да докладват прогнозните оценки на разходите и ползите. Когато това бъде направено, то следва да бъде в съответствие с докладването съгласно РМД с цел да се подпомогне смекчаването на последиците от изменението на климата, както следва:

— Разходи в евро на тон намален замърсител

— Абсолютни разходи и ползи на година в евро

— Качествено описание и съотношение на оценките на разходите и ползите

— Ценова година за докладваните разходи

— Година, за която са направени оценките

Вж. също раздел 6.3.

2.6. Разгледани варианти на политиката (политики и мерки) за спазване на задълженията за намаляване на емисиите за 2020 и 2030 г., както и на междинните нива на емисии, определени за 2025 г. Държавите членки следва да извършат цялостен анализ на всички допълнителни П/М, разгледани при разработването на първоначалната им НПКЗВ. В този анализ трябва да се разгледа периодът от 2020 до 2029 г. и от 2030 г. нататък, както и междинните нива на емисии, определени за 2025 г. Този анализ ще представлява доказателството, което ще даде възможност на държавите членки да оценят най-подходящите П/М, които да бъдат избрани за първоначалната им НПКЗВ. Информация за разгледаните П/М за спазване на задълженията за намаляване на емисиите, и въздействия върху качеството на въздуха и околната среда Задължително съдържание: Този раздел има за цел да увеличи в максимална степен полезните взаимодействия с докладването съгласно Регламента за мониторинг и докладване (РМД). Той включва следната информация (информацията относно въздействията в идеалния случай следва да бъде на равнище П/М или пакет от П/М): а) информация за допълнителната П/М (включително наименование и кратко описание) б) засегнат(и) замърсител(и) съгласно ДНТЕ за 2020, 2025 и 2030 г. в) цели на индивидуалната П/М или пакета от П/М г) вид П/М д) засегнат първичен сектор и засегнат(и) допълнителен (допълнителни) сектор(и) е) период на прилагане (задължително само за мерките, избрани да бъдат прилагани) ж) орган, отговарящ за прилагането (задължително само за мерките, избрани да бъдат прилагани) з) подробности за методиката/модела(ите), използвани за определяне на прогнозите и) количествено очаквано намаление на емисиите за индивидуална П/М или за пакет от П/М й) описание на неопределеностите, ако е налично к) въздействия върху качеството на въздуха и околната среда на различните пакети от П/М, разгледани с цел включване в НПКЗВ — ако са налични. Незадължително съдържание: Оценка на разходите и ползите

2.6.4. Допълнителни подробности относно вариантите на политиката, насочени към селското стопанство

Раздел 2.6.4 от формата е посветен специално на мерките, изброени в приложение III, част 2 от Директивата, които представляват „допълнителни мерки“. Ако случаят е такъв, следва да се посочи какви изменения са направени във всяка от тези мерки. Мерките от приложение III, част 2, които вече са приложени или приети, следва да бъдат включени в раздел 2.4.

2.6.4. Допълнителна информация относно вариантите на политиката, насочени само към селското стопанство Задължително съдържание: — Посочете допълнителна информация относно задължителните мерки, изброени в приложение III, част 2 от Директивата. Незадължително съдържание: — Посочете допълнителна информация относно незадължителните мерки, изброени в приложение III, част 2 от Директивата, или еквивалентни мерки съгласно член 6, параграф 2, последно изречение от Директивата.

2.7. Политики, избрани за приемане, по сектори, включително график за тяхното приемане, изпълнение и преглед, както и отговарящите за тях компетентни органи

2.7.1. Индивидуални П/М или пакети от П/М, избрани за приемане, и отговарящите за тях компетентни органи

Въз основа на резултатите от анализа на ефективността на мерките за изпълнение на задълженията за намаляване на емисиите, разходите и осъществимостта на прилагането, приоритизирането и отговорите в процеса на консултация държавите членки следва да изберат най-обещаващите П/М за включване в НПКЗВ и да предоставят информацията, определена в полето по-долу.

Обратната информация, получена в рамките на консултацията, която има отношение към избора или разработването на П/М, може да бъде посочена в НПКЗВ. Освен това държавите членки се насърчават да определят междинни цели и показатели за наблюдение на прилагането на избраните П/М с оглед споделяне на най-добри практики.

2.7.1. П/М, избрани за приемане, и отговарящите за тях компетентни органи Задължително съдържание: Въз основа на резултатите от вече извършения анализ от държавите членки се изисква да докладват информация за допълнителните П/М, избрани за включване в НПКЗВ, както следва: на равнището на индивидуална П/М или пакет от П/М: а) наименование и кратко описание на П/М или пакета от П/М б) планирана година за приемане и график за прилагане (година/и) в) планиран график за преглед (година) г) компетентни органи, отговарящи за прилагането и регулирането на П/М Незадължително съдържание: а) относими коментари, повдигнати в рамките на консултацията във връзка с индивидуалната П/М или пакета от П/М б) информация за междинни цели и показатели, избрани за наблюдение на напредъка по прилагането на избраните П/М — вж. глава 3 за повече подробности относно това съдържание и как то може да бъде разработено.

2.7.2. Обяснение на избора на избраните П/М и оценка на начина, по който избраните П/М осигуряват съгласуваност с планове и програми, установени в други относими области на политиката

След като допълнителните П/М бъдат избрани за включване в първоначалната НПКЗВ, органите на държавите членки следва да извършат всеобхватна оценка на съгласуваността, за да гарантират, че НПКЗВ е съгласувана с други планове и програми, създадени в други относими области на политиката, в съответствие с член 6, параграф 2, буква г) и приложение III, част 1, точка 1, буква е) от Директивата. Целта на осигуряването на съгласуваност при планирането и програмирането е да се идентифицират и увеличат в максимална степен потенциалните полезни взаимодействия, както и да се избегне приемането на противоречиви П/М в различни области на политиката. Съгласуваността включва например оценка на потенциалното въздействие на П/М върху политиката в областта на климата от гледна точка на емисиите на парникови газове или потреблението на енергия.

В член 6, параграф 2, буква б) се посочва особената необходимост от съгласуваност с целите за качество на въздуха. За тази цел във формата се прави разлика между съгласуваността с целите за качество на въздуха и съгласуваността с други съответни планове и програми, създадени въз основа на националното или европейското законодателство. В член 6, параграф 2, буква б) от Директивата се изисква държавите членки да вземат предвид необходимостта от намаляване на емисиите от замърсители на въздуха с цел постигане на съответствие с целите за качество на въздуха. Тези цели са определени в член 3, параграф 4 като пределно допустими стойности, целеви стойности и задължения във връзка с концентрациите на експозицията за качеството на въздуха, установени в съответните директиви на ЕС (19). Оценката на съгласуваността обикновено следва да обхваща най-малко ПЧ10, ПЧ2,5, NO2 и O3, както и всяка друга цел за качество на въздуха, която не е изпълнена от държавата членка. При избора на П/М по НПКЗВ следва да се обърне специално внимание на тяхното въздействие върху качеството на въздуха. Например намаляването на NOX от отдалечени електроцентрали може да има само малък принос за концентрации на NO2 в градските райони, въпреки че експозицията в тези райони е по-голяма.

За да изпълнят изискването на член 6, параграф 2, буква г), държавите членки трябва да координират, доколкото е възможно, разработването на своите НПКЗВ и свързаните с тях инвентаризации и прогнози на емисиите с други съответни национални планове и програми, например с тези, които са свързани с ключовите сектори, които отделят замърсители, регулирани съгласно ДНТЕ, включително селското стопанство, промишлеността и транспорта.

Първоначалните НПКЗВ следва също така да бъдат съгласувани с проектите за интегрираните национални планове в областта на енергетиката и климата, които трябва да бъдат представени от държавите членки на Комисията съгласно Регламент (ЕС)2018/1999 на Европейския парламент и на Съвета (20) относно управлението на Енергийния съюз.

Държавите членки се насърчават да разработят прогнози за емисии при сценария „при взети допълнителни мерки“ (ПВДМ), в които преди да се пристъпи към определяне на допълнителни мерки в контекста на ДНТЕ първо се вземат под внимание всички планирани за прилагане П/М съгласно проектите на и окончателните интегрирани национални планове в областта на енергетиката и климата.

За да се осигури съгласуваност на НПКЗВ с плановете и програмите, разработени в други относими области на политиката, държавите членки следва:

1. да идентифицират съответните национални или поднационални политики, планове, програми и стратегии, които могат да окажат влияние върху ДНТЕ (например политики, планове и стратегии за качеството на въздуха, изменението на климата, енергетиката, селското стопанство и транспорта), и да оценят какви въздействия могат да имат (както положителни, така и отрицателни) върху способността на държавата членка да изпълни задълженията за намаляване на емисиите съгласно ДНТЕ. Например политиките за данъчно облагане на горивата могат да насърчат по-голямото използване на дизелови леки автомобили, което може да доведе до увеличаване на емисиите на NOx и ПЧ2,5, регулирани от ДНТЕ. По подобен начин някои политики в областта на енергетиката могат да насърчат по-голямото използване на биомаса за децентрализирано осигуряване на топлинна енергия и/или енергия в битовия сектор, което може да приближи източниците на емисии до населените места и да окаже въздействие върху качеството на въздуха на местно равнище, вследствие на което да се увеличи експозицията на хората на замърсяване в сравнение с по-централизираното производство на топлинна енергия.

2. асо са установени отрицателни последици по отношение на ДНТЕ, да разгледат дали съответната цел на политиката може да бъде постигната без отрицателни последици за целите на ДНТЕ. Следва да бъдат определени алтернативни методи за постигане на съответната цел на политиката, както и обхватът за промени във въпросния план (например предстоящи формални прегледи) и факторите, които могат да окажат влияние върху приемливостта на промените (социални, икономически и правни). Ако горепосоченият анализ покаже, че (все още) не е възможно да се преодолее отрицателното въздействие при източника, следва да се прецени дали П/М в НПКЗВ могат да смекчат отрицателните въздействия.

3. При обмисляне на допълнителни П/М за включване в НПКЗВ да определят как те от своя страна биха могли да повлияят върху други национални или поднационални политики, планове и програми. Например допълнителни мерки, включени в НПКЗВ, могат да осигурят положителен принос за целите на намаляването на емисиите на парникови газове, като например субсидии за подпомагане на закупуването на автомобили с ниски емисии в градските райони. Подобряването на съхранението и разпръскването на оборски тор в селскостопанския сектор също може да има положителен принос например за целите на Директивата за нитратите. Ако е възможно, следва да се избягват допълнителни мерки в НПКЗВ, които могат да окажат отрицателно въздействие върху други планове или програми (например когато приемането на някои горивни практики за намаляване на SO2 може да доведе до увеличаване на количествата депонирани алкални отпадъци, като например в случай на горене в кипящ слой).

В таблица 1 е представено указание за политиките/плановете, по отношение на които следва да се обмисли съгласуваността. Въпреки че се прави позоваване на законодателството на ЕС, очевидно е, че е от значение прилагането на това законодателство на национално равнище и свързаните с него планове и програми (включително прилагането на регионално и/или местно равнище). Таблица 1 не представлява изчерпателен списък и подлежи на промяна, тъй като плановете и програмите се актуализират с течение на времето.

Таблица 1

Потенциално относими ключови планове, програми и изисквания за докладване по сектори

Сектор по номенклатурата за докладване (NFR) Потенциално относими планове, програми и изисквания за докладване, които да бъдат разгледани Производство на енергия Стратегия на ЕС за енергиен съюз (21) и свързаните с нея национални цели за възобновяеми енергийни източници, енергийна ефективност и намаляване на емисиите на парникови газове. Съгласуваността следва да се оценява спрямо интегрираните национални планове в областта на енергетиката и климата на държавите членки, както е посочено в Регламента относно управлението на Енергийния съюз. Селско стопанство Следва да се постигне съгласуваност с приоритетите, установени в програмите за развитие на селските райони (ПРСР) на държавите членки. Съгласуваността следва да се оценява по отношение на всички ПРСР, приети от дадена държава членка. ПРСР и обща информация могат да бъдат получени чрез Европейската мрежа за развитие на селските райони (22) на Комисията. Отпадъци Стратегия на ЕС за кръговата икономика (23) и въздействието ѝ на национално равнище върху рециклирането и намаляването на депонирането. Транспорт (автомобилен/извънпътен) Стратегия на ЕС за мобилност с ниски емисии (24) и въздействието ѝ на национално и поднационално равнище върху намаляването на емисиите от транспорта. Национална рамка за политиката за развитието на пазара на алтернативни горива в транспортния сектор съгласно Директивата за разгръщането на инфраструктура за алтернативни горива (25). Пакет на ЕС за градска мобилност (26) за мерките, прилагани на равнище градове Друго Транснационални, национални, регионални и местни планове за качество на въздуха съгласно ДКАВ. Стратегия на ЕС за биологичното разнообразие и Директива за местообитанията — когато има местообитания, заплашени от еутрофикация (27). Планове за управление на речни басейни съгласно Рамковата директива за водите (28). Национални планове за действие за нитратите (29). Интегрирани стратегии за устойчиво градско развитие (30).

2.7.2. Обяснение на избора на избраните мерки и оценка на начина, по който избраните П/М осигуряват съгласуваност с планове и програми, установени в други относими области на политиката Задължително съдържание: Въз основа на резултатите от вече извършения анализ от държавите членки се изисква да докладват относно съгласуваността на допълнителните П/М, избрани за включване в НПКЗВ, с целите за качество на въздуха и други национални или европейски изисквания, както следва: — съгласуваност с целите за качество на въздуха на собствените територии и, когато е целесъобразно, в съседните държави членки — съгласуваност с други приложими планове и програми, изготвени в изпълнение на изискванията, установени в националното законодателство или в законодателството на Съюза. Незадължително съдържание: — Обяснение за направения избор между мерките, разгледани в 2.6.1, с цел определяне на окончателния набор от избрани мерки.

2.8. Прогнозни комбинирани въздействия на П/М („при взети допълнителни мерки“, ПВДМ) върху намаляването на емисиите, качеството на въздуха и околната среда и свързани неопределености

2.8.1. Прогнозирано изпълнение на задълженията за намаляване на емисиите

Следните комбинирани въздействия за всички избрани мерки трябва да бъдат оценени количествено: въздействие на всички избрани П/М върху емисиите на всеки замърсител по ДНТЕ за 2020, 2025 и 2030 г.

2.8.2. Нелинейна траектория за намаляване на емисиите

Когато прогнозираното намаляване на емисиите по сценария ПВДМ не води до линейна траектория в периода 2020—2030 г., държавите членки трябва да предоставят подкрепяща информация, която потвърждава, че приетите мерки ще доведат до спазване на задълженията за намаляване на емисиите за 2030 г. Чрез тази подкрепяща информация следва да се подчертае анализът, предприет относно намаляването на емисиите за динамичните редове, и да се обясни защо намаляването няма да бъде линейно. Нелинейната траектория е приемлива само при обстоятелства, при които има доказателства, че е икономически или технически по-ефективна и не засяга изпълнението на което и да е задължение за намаляване на емисиите за 2030 г. (член 4, параграф 2).

Държавата членка трябва също така да докаже, че от 2025 г. нататък нелинейната траектория постепенно се доближава до линейната траектория, за да бъдат изпълнени същите задължения за намаляване на емисиите за 2030 г. Информация за планираната траектория за намаляване на емисиите, включително състоянието през 2025 г., следва да бъде включена в предложенията за НПКЗВ, представени на обществеността за консултации в съответствие с изискванията на член 6, параграф 5 от Директивата.

Сивата линия на фигура 2 по-долу представлява пример за линейна траектория за намаляване на емисиите във връзка със задълженията за намаляване на емисиите за периода 2020—2030 г. В представения пример — при сценария за прогнозиране на емисиите ПВДМ (прекъснатата оранжева линия) — поетите задължения както за 2020 г., така и 2030 г. се спазват, но намаляването на емисиите, постигнато в периода 2020—2030 г., не следва линейна траектория. Пояснението би следвало да покаже защо по-нататъшни мерки за постигане на тавана по линейната траектория през 2025 г. биха довели до несъразмерно високи разходи (приложение III, част 1, точка 1, буква г).

Характеризиране на „несъразмерно високи разходи“

В рамките на Общата стратегия за изпълнение на Рамковата директива за водите бяха изготвени насоки за освобождаване от екологичните цели. Специално внимание се обръща в тях на „несъразмерно високите разходи“, вж.:

http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/economics/pdf/Guidance_document%2020.pdf

В доклада на Комисията относно напредъка по изпълнението на програмата от мерки от 2015 г. по Рамковата директива за водите се разглежда допълнително тълкуването на несъразмерно високите разходи от страна на държавите членки. Вж.:

http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/4th_report/CSWD%20Report%20on%20WFD%20PoMs.pdf

Наскоро приключилото проучване за оценка в подкрепа на проверката на Комисията за пригодността на директивите за птиците и за местообитанията също така се съдържа информация за тълкуването на несъразмерно високите разходи. Вж.:

http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/fitness_check/docs/study_evaluation_support_fitness_check_nature_directives.pdf

Фигура 2

Пример за сценарий за намаляване на емисиите, който не води до линейна траектория в периода 2020—2030 г.

2.8.3. Използване на възможности за гъвкавост

Вж. приложение III, част 1, точка 1, буква д)

Директивата включва разпоредба, позволяваща използването на възможности за гъвкавост по отношение на докладването на националните инвентаризации на емисиите при определени обстоятелства (вж. член 5). По отношение на онези възможности за гъвкавост, които вече са съществували в (преразгледания) Протокол от Гьотеборг (31), условията в Директивата са съгласувани с вече установените в КТЗВДР, въпреки че с Директивата са въведени някои допълнителни ограничения. Освен това използването на възможности за гъвкавост изисква ежегодно одобрение от Европейската комисия.

Възможностите за гъвкавост, посочени в член 5, параграф 2 и член 5, параграф 4 от Директивата, се прилагат основно в случаите, когато извънредни обстоятелства водят до непланирано неспазване на задълженията за намаляване на емисиите и поради това не са от значение при първоначалното формулиране на НПКЗВ (но могат да бъдат при по-късни актуализации). Въпреки това механизмът за гъвкавост, описан в член 5, параграф 3, може да бъде взет предвид при планирането:

Ако през дадена година държава членка, за която едно или повече задължения за намаляване, предвидени в приложение II, са по-строги в сравнение с икономически ефективното намаляване, определено в ТСЗВ 16, установи, че не може да спази съответното задължение за намаляване на емисиите, след като е предприела всички икономически ефективни мерки, се приема, че държавата членка спазва съответното задължение за намаляване на емисиите в продължение на най-много пет години, при условие че за всяка от тези години тя компенсира неспазването с равностойно намаляване на емисиите на друг замърсител, посочен в приложение II.

Държава членка, отговаряща на условията в член 5, параграф 3, която желае да се възползва от възможността за гъвкавост, следва да гарантира, че НПКЗВ включва мерки, които гарантират, че:

— въпросното задължение за намаляване се спазва в рамките на пет години;

— превишението се компенсира през всяка година, за която продължава.

2.8.4. Прогнозирано подобряване на качеството на въздуха

За да се демонстрира прогнозираното подобряване на качеството на въздуха при сценарий ПВДМ, държавите членки могат да изложат следните елементи:

а) прогнозиран брой несъответстващи и съответстващи на изискванията зони на следене на качеството на въздуха (от всички зони) за 2020 г., 2025 г. и 2030 г.;

б) прогнозирано максимално превишаване на пределно допустимите стойности за качеството на въздуха и показатели за средна експозиция за 2020, 2025 и 2030 г.;

в) когато няма налични количествени данни — прогнозирано качествено подобрение на качеството на въздуха (ПВДМ) и степен на съответствие.

За предпочитане е докладването на прогнозите за качеството на въздуха при сценария ПВДМ да включва карти, показващи прогнозното развитие на концентрациите при сценария ПВДМ поне за следните замърсители: NO2, ПЧ10, ПЧ2,5 и O3, както и за други замърсители съгласно ДКАВ, по отношение на които дадена държава членка среща значителни проблеми. Също така следва да се обмисли използването на хистограми, показващи прогнозното развитие при сценария ПВДМ на броя на несъответстващите зони, максималното национално превишаване и показателя за средна експозиция (за ПЧ2,5). Хистограмата следва да включва общия брой зони като референтен показател.

2.8.5. Прогнозирано въздействие върху околната среда

Когато държавите членки включват в НПКЗВ прогнозните въздействия на сценария ПВДМ върху околната среда за 2020 г., 2025 г. и 2030 г., показателите следва да бъдат приведени в съответствие с показателите, използвани съгласно Конвенцията за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния за експозицията на екосистемите на повишаване на киселинното съдържание, еутрофикация и озон (32). Държавите членки могат да предоставят качествено описание на тези въздействия или да определят количествено въздействието като дял (%) от територията на държавата членка, изложен на:

а) подкиселяване, надхвърлящо критичния праг;

б) еутрофикация, надхвърляща критичния праг;

в) озон, надхвърлящ критичния праг;

2.8. Прогнозни комбинирани въздействия на П/М („при взети допълнителни мерки“, ПВДМ) върху намаляването на емисиите, качеството на въздуха на собствените територии и в съседни държави членки и околната среда, както и свързаните неопределености По отношение на избраните за приемане П/М следва да се анализират комбинираните въздействия на П/М върху намаляването на емисиите и евентуално качеството на въздуха и околната среда, както и свързаните с тях неопределености. Задължително съдържание: Прогнозирано изпълнение на задълженията за намаляване на емисиите (ПВДМ) За да се демонстрира прогнозираното изпълнение на задълженията за намаляване на емисиите при сценария ПВДМ, съдържанието на този раздел включва следната информация на равнище програма: а) национални задължения за намаляване на емисиите (съгласно Директивата); б) емисии (kt) за базовата 2005 г. и прогнозирани емисии за 2020 г., 2025 г. и 2030 г.; в) прогнозиран напредък като процент на емисиите от базовата година с цел сравнение със задълженията за намаляване на емисиите; г) когато случаят е такъв, т.е. когато очевидно е налице нелинейна траектория за намаляване на емисиите — доказателство, че тя е технически или икономически по-ефективна, че няма да попречи на постигането на което и да е задължение за намаляване през 2030 г., и че от 2025 г. нататък постепенно ще се доближава до линейната траектория; д) когато е целесъобразно, т.е. когато е приложимо — отчитане на използването на възможности за гъвкавост. Незадължително съдържание: Прогнозирано подобряване на качеството на въздуха (ПВДМ) Прогнозирано въздействие върху околната среда (ПВДМ)

3. МОНИТОРИНГ НА НАПРЕДЪКА В ПРИЛАГАНЕТО НА П/М И НАЦИОНАЛНАТА ПРОГРАМА ЗА КОНТРОЛ НА ЗАМЪРСЯВАНЕТО НА ВЪЗДУХА

Мониторингът на напредъка по прилагането следва да се разглежда като част от разработването и последващото прилагане на допълнителни П/М и НПКЗВ като цяло. Настоящото ръководство е фокусирано върху разработването на първоначалната НПКЗВ, така че мониторингът на напредъка е описан в настоящия контекст като част от непрекъснат цикъл. Признава се, че мониторингът на първоначалната НПКЗВ ще осигури базата за изготвянето на последващите актуализации на НПКЗВ, когато обстоятелствата се променят и са необходими корекции. В настоящия документ обаче не се дават указания как да се направи това.

Инструмент № 35 от Инструментариум на ЕК за по-добро регулиране (33), макар и да не е насочен пряко към държавите членки, може да предостави насоки за механизмите за мониторинг и показателите за прилагане на политиката по отношение на изготвянето на политиките на ЕС. Някои аспекти на инструментариума могат да бъдат използвани за подпомагане на държавите членки при механизмите за мониторинг и показателите за първоначалната им НПКЗВ. Мониторингът на изпълнението на НПКЗВ следва да формира неразделна част от първоначалната програма. Освен това държавите членки следва да планират механизмите за оценяване на индивидуалните П/М, за да определят дали целите са постигнати ефективно и ефикасно на равнище П/М, както и да установят причините за успеха или неуспеха на дадена П/М.

Методи за определяне на напредъка, постигнат от текущите П/М, са описани в раздел 2.4. Приема се, че по отношение на приетите мерки (сценарий ПВМ) е възможно все още да има ограничени данни за напредъка по досегашното прилагане. При разработването на НПКЗВ държавите членки трябва да гарантират, че напредъкът по прилагането на НПКЗВ като цяло, както и на отделни допълнителни П/М, се наблюдава чрез непрекъснато и систематично събиране на данни. Следва да бъдат поставени междинни цели, когато е уместно, за да се гарантира, че всички проблеми с изпълнението и прилагането на НПКЗВ и П/М са открити на ранен етап. При НПКЗВ като цяло мониторингът на напредъка трябва да се извършва по отношение на траекторията за намаляване на емисиите, установена в първоначалната НПКЗВ.

Мониторингът на НПКЗВ и индивидуалните П/М трябва да се извършва през целия им жизнен цикъл и на съответните равнища на прилагане (т.е. национално/регионално/местно):

— Изпълнение: въвеждане на П/М в закони, планове и програми на местно, регионално и/или национално равнище, както е определено в НПКЗВ;

— Приложение: мониторинг на напредъка на П/М спрямо първоначалните им цели. Това следва да бъде подкрепено от мониторинг на конкретни показатели, както е описано по-долу;

— Спазване и правоприлагане: мониторинг на специфични действия, предприети от оператори, органи и агенции, мониторинг на извършените проверки и предприетите действия по правоприлагане.

Мониторингът на напредъка по прилагането на НПКЗВ и допълнителните П/М следва да се извършва въз основа на набор от показатели, установени на равнище програма и индивидуални П/М.

Когато определят показателите за НПКЗВ и индивидуалните П/М, държавите членки следва да гарантират, че те отговарят на критериите RACER, т.е. относими (свързани с НПКЗВ и целите на П/М), приемливи (от съответните заинтересовани страни), надеждни (лесни за тълкуване), лесни (за наблюдение) и устойчиви (срещу манипулация). Показателите могат да бъдат както количествени, така и качествени. Точният избор на показателите зависи от съдържанието и административната рамка, в която са създадени НПКЗВ и индивидуалните П/М. По отношение на П/М, имащи за цел пряко намаляване емисиите, като минимум следва да се наблюдават промяната на годишните емисии и приносът към концентрациите от засегнатите източници. Примери за възможни показатели са представени в таблица 2.

Таблица 2

Примери за показатели за мониторинг на напредъка по изпълнението и прилагането на НПКЗВ и допълнителните П/М

Етап в цикъла на политиката Мониторинг НПКЗВ (всички П/М) Индивидуални П/М Изпълнение („резултати“) Показателите се отнасят до резултатите от изпълнението на дадена намеса Актуализиране на съответните законови и подзаконови актове Брой местни органи, които са актуализирали местните планове за качество на въздуха Намален брой изминати километри с превозни средства; Пускане в експлоатация на автомобили с ниски емисии; Дял на съоръженията, които използват усъвършенствана система за намаляване на емисиите; Брой на заменените битови котли; Жилищни сгради с поставена изолация Прилагане („резултати и въздействия“) Показатели, свързани с основната цел на намесата Намаляване на годишните емисии спрямо планираната траектория за намаляване на емисиите Намаляване на концентрациите на замърсители във въздуха Годишни емисии от източника Принос на източника към концентрациите на замърсители във въздуха

4. КОНСУЛТАЦИИ С ОБЩЕСТВЕНОСТТА И КОМПЕТЕНТНИТЕ ОРГАНИ, КАКТО И ТРАНСГРАНИЧНИ КОНСУЛТАЦИИ

Вж. член 6, параграф 5 и член 6, параграф 6

В съответствие с Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (34) за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда, държавите членки се консултират с обществеността и съответните компетентни органи относно проекта на първоначалната НПКЗВ преди нейното окончателно утвърждаване (член 6, параграф 5 от ДНТЕ). Директива 2003/35/ЕО беше изменена, за да включи НПКЗВ на държавите членки сред съответните планове и програми, посочени в приложение I. Когато е целесъобразно, се провеждат трансгранични консултации (член 6, параграф 6 от ДНТЕ).

Процесът на консултации следва да бъде разработен така, че да се гарантира, че за обществеността и за съответните органи се осигуряват навременни и ефективни възможности за участие във всички аспекти на разработването на НПКЗВ и съществените ѝ актуализации (член 6, параграф 5 от ДНТЕ). В съображение 26 се посочва, че консултациите следва да се предприемат … по време, когато все още са възможни всички варианти по отношение на политиките и мерките и преди утвърждаването, с други думи, в момент от процеса, когато все още е възможно да се промени съдържанието на плана въз основа на отговорите на обществеността и съответните компетентни органи в рамките на консултациите. Обществеността, както е посочено в Директивата, включва всички заинтересовани страни — от представители на широката общественост до неправителствени организации (НПО) в областта на околната среда и търговски асоциации от промишлеността. Съответните компетентни органи включват тези с … конкретни екологични отговорности в областта на замърсяването, качеството и управлението на въздуха на всички равнища, тоест на национално, регионално и местно равнище, които е вероятно да имат отношение към прилагането на НПКЗВ.

Доколкото е възможно, всички консултации, проведени по време на разработването на националната програма, следва да бъдат ясно документирани. От държавите членки се очаква да следват своите национални насоки за провеждане на консултации със заинтересованите страни (ако такива съществуват).

Съгласно член 2, параграф 5 от Директива 2003/35/ЕО заложената в нея процедурата за участие на обществеността не се прилага за планове и програми, за които се осъществява процедурата за участие на обществеността съгласно Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 г. относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (35) („Директивата за СЕО“).

Директивата за СЕО се прилага по същество и държавите членки трябва да извършат съответните оценки на своите НПКЗВ. Съгласно Директивата за СЕО за НПКЗВ трябва да се извърши стратегическа екологична оценка (СЕО), ако програмата отговаря на всичките четири критерия, предвидени в член 2, буква а) и член 3, параграф 2 от Директивата за СЕО, а именно ако планът или програмата:

i) подлежи на изготвяне и/или приемане от орган на национално, регионално или местно ниво;

ii) се изисква от законови, подзаконови или административни разпоредби;

iii) се изготвя за който и да е от секторите, изброени в член 3, параграф 2, буква а) от Директивата за СЕО; както и

iv) определя рамката за бъдещото съгласие за разработване на проектите, изброени в приложения I и II към Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (36) („Директива за ОВОС“).

СЕО трябва да се извърши по време на подготовката на НПКЗВ и преди тяхното приемане. Незначителните изменения в плановете и програмите, които са били предмет на СЕО, налагат провеждане на екологична оценка само когато държавата членка реши, че е вероятно да има значително въздействие върху околната среда.

Трансгранични консултации

Може да са необходими трансгранични консултации по време на изготвянето на проект на НПКЗВ (член 6, параграф 6). Такъв би бил случаят например когато съществуващите източници на замърсяване са ясно определени като причиняващи локализирани трансгранични проблеми за друга държава членка; например концентрация на производство на енергия или тежка промишленост и/или градски райони (и свързания с тях трафик) в близост до границата. Тук е необходимо да се вземе предвид съответното трансгранично въздействие, когато се обмислят допълнителни П/М в рамките на ДНТЕ, като може да са необходими съвместни действия със съседни държави членки и трети държави.

Когато се прилага Директивата за СЕО, държавите членки провеждат трансгранични консултации преди приемането, когато е вероятно прилагането на техните НПКЗВ да окаже значително въздействие върху околната среда в друга държава членка или когато държава членка, която е вероятно да бъде значително засегната, поиска това (член 7 от Директивата за СЕО).

Целта е да се улесни трансграничното сътрудничество при управлението на качеството на въздуха като споделен ресурс чрез осигуряване на форум за комуникация (37).

В ДКАВ се обръща специално внимание на трансграничния характер на ПЧ и O3. Съгласно ДКАВ държавите членки са длъжни да си сътрудничат, когато се докладват превишения поради значителен трансграничен пренос на замърсители на въздуха или техните прекурсори […]и, по целесъобразност, изготвят съвместни дейности (член 25 от ДКАВ).

Препратка в НПКЗВ към консултацията

В НПКЗВ следва да бъде предоставена информация за това къде могат да бъдат намерени пълните резултати от консултациите (например интернет връзка).

Роля на заинтересованите страни при идентифицирането и оценката на допълнителните П/М

При идентифицирането и оценката на потенциалните мерки органите, отговорни за подготовката на НПКЗВ, следва да се консултират с други съответни държавни ведомства и агенции (например отговорните за регулирането на специфични източници на емисии), както и с други заинтересовани страни, които биха могли да разполагат с информация за текущи и потенциални допълнителни мерки, които биха могли да бъдат въведени. По-долу са дадени примери за видовете данни, които трябва да бъдат поискани.

Група на заинтересованите страни Идентифициране на П/М Оценка на П/М Други държавни ведомства и агенции Видове инструменти на политиката, които са функционирали добре в определени области/сектори на политиката Приоритети в други области на политиката (за осигуряване на съгласуваност със съществуващите планове и програми) Информация за потенциални бъдещи мерки, които вече са планирани за приемане Цялостна осъществимост на прилагането Равнище, на което може да бъде приложена мярката Източници на финансиране Правоприлагане Регионални и местни органи Опит с прилагането на мерките до момента Вече въведени мерки Заинтересовани страни/крайни потребители, засегнати от П/М (например промишлен сектор, НПО, жители във вътрешни градски райони) Опит с прилагането на мерките до момента Вече въведени мерки Осъществимост на мерките (т.е. съвместимост с настоящите мерки, технически ограничения) Очаквани разходи и ефективност на мерките Посрещане на мярката (по отношение на приемливостта) Дата, на която е вероятно да бъдат постигнати намаленията на емисиите

5. РАЗПРОСТРАНЕНИЕ НА НПКЗВ

Вж. член 14, параграф 1.

Държавите членки трябва активно и систематично да разпространяват своята НПКЗВ сред обществеността, като я публикуват на публично достъпна интернет страница (член 14, параграф 1). В съответствие с изискванията, предвидени в Конвенцията на ИКЕ на ООН за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда (Конвенцията от Орхус), държавите членки са длъжни да осигурят обществен достъп до информация за околната среда (Директива 2003/4/ЕО) на Европейския парламент и на Съвета (38).

В Директивата също така се изисква от държавите членки да разпространяват набори от данни и информация, докладвани в съответствие с член 10, на публично достъпна интернет страница. За да се улесни използването на цялата докладвана информация съгласно Директивата, държавите членки следва да обмислят включване в НПКЗВ на връзки към всички набори от данни и доклади, свързани ос техните НПКЗВ, например връзки към:

— национални инвентаризации на емисиите, включително коригираната инвентаризация на емисиите, когато има такава;

— национални прогнози за емисиите;

— информационен доклад за инвентаризацията; както и

— допълнителни доклади и информация, съобщени на Комисията в съответствие с член 10, включително местоположението на станциите за мониторинг и съответните показатели за мониторинг на въздействията на замърсяването на въздуха върху екосистемите, а впоследствие и данните от мониторинга.

Допълнителни предложения за най-добри практики:

— В подкрепа на разпространението на НПКЗВ следва да се разработи план за комуникация. В него би могла да се посочват например целевата аудитория на НПКЗВ (идентифициране на ключови органи, агенции, градове или научноизследователски органи), както и списък с данните за контакт с медии и график за публикуването на съобщения за медиите,свързани с НПКЗВ. Могат да бъдат включени и показатели за определяне на равнището на ангажираност на обществеността с НПКЗВ (например да се определи цел за броя на посещенията на уебсайта).

— Публикуване на нетехнически обобщения за обществеността, с които да се обяснят целта и съдържанието на НПКЗВ.

6. ДОПЪЛНЕНИЕ: НАБОР ОТ ИНСТРУМЕНТИ ЗА ПОДПОМАГАНЕ НА РАЗГЛЕЖДАНЕТО И ИЗБОРА НА ДОПЪЛНИТЕЛНИ П/М

В това допълнение се посочват примери за аналитични методи и отчети за улесняване на разглеждането и избора на допълнителни П/М. При това се правят препратки към съответните раздели в основния текст на ръководството.

6.1. Обобщение на оценката на въздействията на минали, настоящи и планирани мерки върху качеството на въздуха

Обхващането на следните елементи се счита за най-добра практика, когато се представят въздействията на НПКЗВ върху качеството на въздуха и околната среда. За да се избегне повторение в първоначалната НПКЗВ, се препоръчва заедно с прогнозните данни да се представят и данни за предишни периоди, когато това е възможно. Примери за включване на доказателства са представени по-долу.

— Следната информация за базовата година (2005 г.) и последната година на докладване:

— Карти на текущите концентрации във въздуха най-малко за следните замърсители: NO2, ПЧ10, ПЧ2,5 и O3, както и за други замърсители съгласно ДКАВ, по отношение на които дадена държава членка среща значителни проблеми. По-долу е даден пример за годишни средни концентрации на ПЧ2,5 в ЕС през 2005 г. и 2015 г. (вж. фигури 3 и 4). Примерите, представени по-долу, са за ЕС като цяло, но в НПКЗВ се изисква информация само на равнище държава членка. Фигура 3 Годишни средни концентрации на ПЧ2,5 през 2005 г. Източник: Собствена компилация (данни от доклад № 16 по ТСЗВ). Фигура 4 Годишни средни концентрации на ПЧ2,5 през 2015 г. Източник: Собствена компилация (данни от доклад № 16 по ТСЗВ).

— Хистограма, показваща броя на несъответстващите зони и максималното национално превишаване за NO2, ПЧ10, ПЧ2,5 и O3, както и за други замърсители съгласно ДКАВ, по отношение на които държавата членка среща значителни проблеми. За несъответстващите зони като референтен показател следва да се посочи общият брой на зоните. По-долу е представен пример: Фигура 5 Брой зони на несъответстващите зони и максимални превишения Забележка: На горната графика са представени максималните превишения на годишните пределно допустими стойности (в червено) и на дневните и часовите пределно допустими стойности (в синьо) на вторичната ос. За да бъде четлива графиката, максималните концентрации и броят на превишенията трябва да бъдат в един и същ порядък.

— Следната информация за сценария ПВМ за 2020 г., 2025 г. и 2030 г. и за всеки от горепосочените замърсители:

— Карти на прогнозираните концентрации при сценария ПВМ. По-долу е представен пример за прогнозните средногодишни концентрации на ПЧ2,5 на равнище ЕС през 2020 г., 2025 г. и 2030 г. (вж. фигури 6, 7 и 8). В НПКЗВ се изисква само информация на равнище държава членка. Фигура 6 Прогнозни годишни средни концентрации на ПЧ2,5 през 2020 г. при сценария ПВМ Източник: Собствена компилация (данни от доклад № 16 по ТСЗВ). Фигура 7 Прогнозни годишни средни концентрации на ПЧ2,5 през 2025 г. при сценария ПВМ Източник: Собствена компилация (данни от доклад № 16 по ТСЗВ) Фигура 8 Прогнозни годишни средни концентрации на ПЧ2,5 през 2030 г. при сценария ПВМИ Зточник: Собствена компилация (данни от доклад № 16 по ТСЗВ).

— Хистограма на прогнозното развитие на броя на несъответстващите зони. Информация за максималното национално превишаване и показател за средна експозиция при сценария ПВМ (вж. фигура 10 по-долу);

— Следната информация за сценария ПВДМ за 2020 г., 2025 г. и 2030 г. и за всеки от горепосочените замърсители:

— Карти, показващи прогнозната разлика в концентрациите в сравнение с получените при прилагането на сценария ПВМ. По-долу е представен пример за прогнозните средногодишни концентрации на ПЧ2,5 на равнище ЕС през 2030 г. (вж. фигура 9). В НПКЗВ се изисква само информация на равнище държава членка. Фигура 9 Прогнозни годишни средни концентрации на ПЧ2,5 през 2030 г. при сценария ПВДМ Източник: Собствена компилация (данни от доклад № 16 по ТСЗВ).

— Хистограма, показваща прогнозната разлика в броя на несъответстващите зони при сравняване на прогнозите, получени в резултат на прилагането на сценария ПВМ, с прогнозите, получени в резултат на прилагането на сценария ПВДМ. За несъответстващите зони като референтен показател следва да си посочи общият брой на зоните. По-долу е представена примерна хистограма (фигура 10).

— Таблица или фигура, показваща максималните превишения (максимални концентрации и/или брой превишения) на пределно допустимите стойности, прогнозирани при сценария ПВДМ. Фигура 10 Брой на несъответстващите зони през 2020 и 2030 г. при сценариите ПВМ и ПВДМ

— По-долу е представена примерна графика с цел показване на прогнози за показателя за средна експозиция (ПСЕ) за ПЧ2,5 и за сравнение на прогнозните ПСЕ при сценариите ПВМ и ПВДМ (39). Фигура 11 Данни за предишни периоди и прогнозно развитие за показателя за средна експозиция за ПЧ2,5

6.2. Примери (неизчерпателни) за източници на емисии/специфични за сектора П/М

Сектор Потенциални П/М Производство на енергия — Технологии за намаляване на емисиите (модернизация на съществуващите и въвеждане на нови) — Въвеждане на по-строги норми за пределно допустими стойности на емисиите в сравнение с определените съгласно съществуващото законодателство (например ДЕП) — Преминаване към други горива — Стимулиране на производството на енергия от негорими възобновяеми източници — Мерки за енергийна ефективност — Стандарти за качеството на горивата Промишлени процеси — Технологии за намаляване на емисиите (модернизация на съществуващите и въвеждане на нови) — Въвеждане на по-строги норми за пределно допустими стойности на емисиите в сравнение с определените съгласно съществуващото законодателство (например ДЕП) — Преминаване към други горива — Мерки за енергийна ефективност — Стандарти за качеството на горивата Употреба на разтворители и продукти, летливи емисии — Контрол на употребата на разтворители — Реформулиране на продукти — Заместване на продукти — Мерки, свързани с обществените поръчки (например пътна маркировка на водна основа) — Мерки за подобряване на качеството на информацията относно употребата на разтворители и продукти и техните летливи емисии, както и на достъпа на потребителите до тази информация Селско стопанство — Вж. списъка на задължителните и незадължителните мерки, които да бъдат включени в НПКЗВ, в приложение III, част Б от Директивата. — Мерки със съпътстващи ползи по отношение на качеството на въздуха и изменението на климата, като например: най-добри практики в прецизното земеделие и в инсталациите за биогаз, интензивно стопанисване на пасища, биологично земеделие. Отпадъци — Оптимизиране на услугите за събиране на отпадъци, оборудване за намаляване на емисиите от съоръженията за третиране на отпадъци — Мерки за намаляване на отпадъците, по-специално за биоразградимите отпадъци, например хранителни отпадъци Транспорт (автомобилен/извънпътен) — Прилагане на всеобхватни планове за устойчива градска мобилност (ПУГМ) от градовете и на съответните национални (финансови, законодателни) рамки — Оборудване за намаляване на емисиите (модернизация на филтрите) — Целеви данъци за автомобилния транспорт и/или видовете горива — Инвестиции в инфраструктура за обществения транспорт и превозни средства с ниски емисии, както и техният обхват — Насърчаване на съвместното ползване на автомобили и екологично шофиране — Насърчаване на превозни средства с нулеви емисии, с ниски емисии и използващи алтернативни чисти горива, както и инвестиции в свързаната инфраструктура (зарядни точки) — Такси за задръствания/зони с ниски емисии — Насърчаване на активна мобилност (колоездене, ходене) — Субсидиране на схеми за предаване на превозни средства за скрап — насърчаване на обновяването на автомобилния парк — По-добро прилагане на съществуващите стандарти за емисии (например чрез подобрена проверка на съответствието на моторните превозни средства) — Въвеждане на мерки за забавяне на движението и намаляване на скоростта (например зони с разрешена скорост до 30 км/ч) Битови горивни инсталации — Мерки за енергийна ефективност (например изолация) — Изисквания за минимално качество на горивата (за течни горива за отопление и/или дървесина и друга биомаса) — Насърчаване на преминаването към други горива, целеви данъци върху повечето видове замърсяващи горива — (Субсидиране на) подобряване на оборудването, например програми за замяна на печки/котли (на въглища/дърва) — По-добро правоприлагане на съществуващите стандарти за ефективност за битови котли (например чрез подобряване на пазарния надзор на битовите котли) — Предоставяне на информация и изграждане на капацитет (например повишаване на осведомеността относно качеството на въздуха, въздействието на битовото отопление, видовете битово отоплително оборудване и ефективната експлоатация) Източник: Въз основа на: база данни за мерките, насочени към множество замърсители, Diegmann и др. (2014 г.), фондация RAC (2014 г.), оценка на националните програми за 2006 г. съгласно ДНТЕ, каталог на ЕС на мерките за качество на въздуха.

6.3. Примери за аналитични методи за определяне на допълнителни П/М, необходими за спазване на задълженията за намаляване на емисиите

Анализ на най-ниските разходи (LCA)/анализ на разходната ефективност — чрез тези методи се разглеждат разходите за П/М, за да се избере(изберат) алтернатива(и) за постигане на целта, която(които) води(водят) до най-ниските нетни разходи. В контекста на ДНТЕ анализът на най-ниските разходи и на разходната ефективност е подходящ, тъй като ползите (изразени като намаляване на замърсителите в тонове) се определят на равнището на задълженията за намаляване на емисиите за всеки замърсител. Размерът на разходите за П/М може да се определи качествено (много висок, висок, среден, нисък, много нисък един спрямо друг) или количествено (в парично изражение). Анализ на най-ниските разходи може да се извърши с помощта на кривите за кумулативните разходи за намаляване на емисиите, както е показано в примера по-долу.

Пример: оценка на мерки чрез анализ на разходната ефективност по отношение на даден замърсител. В примера емисиите при сценария ПВМ се очаква да бъдат 840 т през 2030 г., а емисиите, свързани със задължението за намаляване на емисиите съгласно ДНТЕ — 790 т. Следователно за осигуряване на съответствие са необходими допълнителни П/М, за да се постигне намаление от минимум 50 т.

Мярка Намаляване на емисиите (тонове) Разходи (EUR) Ефективност на разходите (EUR на тон) Мярка A 6 5 000 833 Мярка Б 10 4 800 480 Мярка В 20 6 000 300 Мярка Г 13 3 800 292 Мярка Д 4 6 500 1 625 Мярка Е 5 11 000 2 200 Мярка Ж 2 11 000 5 500

В горния пример мерки Г, В, Б, А и Д ще бъдат избрани за постигане на таван при общи разходи от 30 000 EUR, докато мярка Е вече няма да се разглежда, тъй като при нея има по-високи разходи за тон намалени емисии. Кумулативните разходи могат да бъдат намалени, ако мярка Е се въвежда само частично (само до равнището на намаляване на емисиите, изисквано от ДНТЕ, ако е възможно).

Трудността при използването на този подход е, че той не дава възможност за отчитане на въздействията на П/М върху множество замърсители, освен ако не се използват подход за оптимизация (подобен на прилагания в модела GAINS) или определяне на последователността на замърсителите. Чрез подхода за оптимизация се намира най-евтиното решение за изпълнение на задълженията за намаляване на емисиите на всички замърсители, но се изисква прилагането на специфичен модел. Методът за определяне на последователността на замърсителите е по-лесен, като при него първо се оценяват всички П/М, които намаляват емисиите на един от замърсителите. На следващия етап количествено се определят намаленията на емисиите за други замърсители, постигнати чрез тези П/М, и се изваждат от прогнозите при сценария ПВМ. След това оценката на П/М продължава с оглед на втория замърсител и т.н. Възможно е след прилагането на всички П/М за първия замърсител да не се налага прилагане на допълнителни П/М за един или повече от останалите замърсители. Съществуват различни начини за избор на първия замърсител за оценяване, както следва:

— приоритизиране на замърсителя, за който времето до спазването на задължението за намаляване е най-голямо;

— избор на замърсителя, по отношение на който П/М най-вероятно ще имат съпътстващи ползи по отношение на други замърсители. Например П/М за намаляване на SO2 най-вероятно ще имат най-голямо въздействие върху емисиите на ПЧ;

— започване с П/М за онези замърсители, при които няма съответствие и с пределно допустимите стойности съгласно ДКАВ, като например NOX или ПЧ.

Анализ на разходите и ползите (АРП) — този метод се препоръчва, когато ключовите преки ползи и преките разходи могат да бъдат представени в парично изражение. Един от начините за въвеждане в оценката на П/М на съображения, свързани с разходите и ползите, е да се сравнят за всяка идентифицирана П/М разходите за тон намален замърсител с ползата за тон намален замърсител — с подходящо дисконтиране за бъдещето. Ползите обикновено се представят в парично изражение чрез функции за стойността на щетите. Ако се използват само функциите за стойността на щетите за представяне в парично изражение на ползите, АРП ще доведе до подобни резултати като описаните по-горе методи за анализ на най-ниските разходи (LCA). Ако обаче и допълнителни ползи се представят в парично изражение, изборът на мерки с помощта на методите АРП и LCA би имал различен резултат. Държавите членки могат да решат да изберат П/М, водещи до най-голяма полза (или най-нисък нетен разход) по отношение на тон намален замърсител, докато задължението за намаляване на емисиите бъде изпълнено.

Пример: Оценката на мерките чрез анализ на разходите и ползите може да бъде илюстрирана и чрез използване на кривата на пределните разходи за намаляване на емисиите (т.е. тя е вариант на анализа на разходната ефективност, при който се отчитат и постигнатите чрез мерките ползи). В примера по-долу дадена държава членка трябва да намали емисиите на замърсител с 50 т чрез въвеждане на допълнителни П/М, за да изпълни задължението за намаляване на емисиите. За да се оценят мерките, нетните разходи за тон намален замърсител се изчисляват, като ползите от намаленията на емисиите (количествено изразени чрез функцията на стойността на щетите в размер на 2 500 EUR на тон) се изваждат от общите разходи за мярката и и се разделят на намалението на емисиите, постигнато чрез мярката. Кривата на разходите показва, че мерки А—Д имат отрицателни нетни разходи (това означава, че за тези мерки ползите надвишават разходите), а мярка Ж има положителни нетни разходи (разходите за тези мерки са по-високи от ползите).

Мярка Намаляване на емисиите (тонове) Разходи (EUR) Ползи (EUR) Нетен разход за тон намален замърсител (EUR) Мярка A 6 5 000 15 000 – 1 667 Мярка Б 10 4 800 25 000 – 2 020 Мярка В 20 6 000 50 000 – 2 200 Мярка Г 13 3 800 32 500 – 2 208 Мярка Д 4 6 500 10 000 – 875 Мярка Е 5 11 000 12 500 – 300 Мярка Ж 2 11 000 5 000 3 000

Ползата от този подход е, че при него се избират мерките с най-високите ползи и може да се определят допълнителни мерки, които са рентабилни, дори ако не са необходими за изпълнение на задълженията за намаляване (т.е. мярка Е в горния пример).

Ограничението на този подход е, че функциите стойността на щетите обхващат само част от общите ползи, които могат да бъдат постигнати с дадена П/М. Освен това повечето функции на стойността на щетите са налични на национално равнище и не са специфични за даден обект или сектор, поради което при тях не се отчита действителното местоположение на намаленията на емисии и свързаната експозиция на местното население. По-подробен подход за количествено определяне на ползите включва използването на подхода на пътищата на въздействие, но това изисква подробно моделиране на качеството на въздуха, анализ на въздействието върху здравето и оценка, които могат да бъдат твърде ресурсоемки.

Подобно на горния и този пример не обхваща въздействието на мерките върху повече от един замърсител.

Базирано на оптимизация моделиране — моделите с възможности за оптимизация осигуряват възможност за идентифициране на комбинации от П/М, които биха постигнали необходимите намаления на емисиите при най-ниските разходи, като се вземе предвид въздействието на мерките върху множество замърсители. При някои модели за оптимизация едновременно се оценява и въздействието на избраните П/М върху качеството на въздуха, емисиите на парникови газове и околната среда. Пример за такъв модел, използван за оценка в европейски мащаб, е моделът GAINS. Някои държави членки използват регионални версии на GAINS за извършване на оценки на национално равнище.

Възможните недостатъци на повечето модели за оптимизация, както и на методите LCA и АРП, са, че те са разработени за оценяване на технически мерки и затова по принцип не дават възможност да се оценява въздействието на нетехнически мерки, като например структурни промени или мерки, свързани с поведението.

6.4. Примери за аналитични методи, подкрепящи приоритизирането на П/М

Многокритериен анализ (МКА) — този метод позволява да се изберат П/М чрез преценка на набор от цели и свързани критерии. В контекста на ДНТЕ МКА е особено полезен, тъй като позволява съгласуване на анализа на мерките със специфични цели на ДНТЕ и улеснява едновременната оценка въз основа на критериите за ефективност, ефикасност и съгласуваност. Потенциалните критерии за МКА могат да включват:

Критерий/резултат (точки) 1 (нисък) 2 (среден) 3 (висок) Налице ли е правната рамка за прилагане на мярката? Не, съществуващото законодателство трябва да бъде изменено или трябва да се въведе ново законодателство. Да, но ще трябва да бъдат въведени някои допълнителни мерки. Да, правната рамка в подкрепа на прилагането на П/М е изцяло установена. Кога ще бъдат постигнати намаленията на емисиите, свързани с П/М? Не по-рано от 2030 г. Между 2025 г. и 2030 г. Между 2020 г. и 2025 г. Какво е очакваното въздействие на П/М върху качеството на въздуха и какъв е приносът ѝ за целите на ДКАВ? П/М оказва влияние върху емисиите от източници, намиращи се извън „горещи точки“ за качеството на въздуха, и няма въздействие или има много ограничено въздействие върху концентрациите. Налице е известно положително въздействие върху качеството на въздуха, но приносът за постигане на целите за качеството на въздуха е малък. П/М оказва влияние върху емисиите в градските райони и „горещите точки“ за качеството на въздуха. Очаква се положителен принос за постигането на целите за качеството на въздуха. Какво е въздействието на мярката върху саждите? [само мерки за ПЧ] Няма Ограничено Голямо Мярката стимулира ли инвестициите в чисти и ефективни технологии? Не, П/М не включва използването на каквато и да е технология. До известна степен, но основно се разчита на конвенционални и добре установени технологии. Да, насърчава инвестициите в авангардни технологии. Мярката ще намали ли експозицията на чувствителни групи от населението? Не, тя ще засегне най-вече емисиите в селските райони. Да, тя ще се приложи в населени места (например градове). Да, тя е насочена към места с чувствителни групи от населението (например училища). П/М ще коригира ли евентуални отрицателни въздействия върху качеството на въздуха и емисиите в резултат на вече приетите П/М? Не, тя не зависи от съществуващите П/М. Да, ще намали отрицателното въздействие. Да, ще отстрани отрицателното въздействие. П/М допринася ли за из