[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 26.11.2008

COM(2008) 760 окончателен

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ И КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ

Междинен доклад за напредъка, отбелязан във връзка с пътната карта за равенство между жените и мъжете (2006—2010 г.)

1. Въведение

Провежданата в продължение на петдесет години политика на Общността в полза на равенството допринесе за отбелязването на напредък в положението на жените. Въпреки това, продължава да съществува неравенство в много области, а развитието, настъпило по-специално в контекста на глобализацията и демографските промени, създаде нови предизвикателства пред постигането на равенство между жените и мъжете.

С постигането на напредък по отношение на равенството трябва да се заемат съвместно Европейският съюз и държавите-членки. В приетата през март 2006 г. пътна карта[1] бяха описани ангажиментите на Комисията в полза на равенството между жените и мъжете за периода 2006—2010 г. Също през март 2006 г., в Европейския пакт за равенството[2] Европейският съвет прикани държавите-членки да вземат предвид равенството в по-голяма степен и да подкрепят целите, поставени в пътната карта.

В посочената пътна карта Комисията обяви действията, които възнамерява да проведе в шест политически области: еднаква икономическа независимост за жените и мъжете, съвместяване на личния и професионалния живот, еднакво представителство при вземането на решения, изкореняване на всякаква форма на насилие, основано на пола, премахване на свързаните с пола стереотипи и насърчаване на равенството между половете чрез външната политика и политиката за развитие. Тя се ангажира също така да гарантира мониторинга и оценката на пътната карта, след приемането на която бяха разработени две работни програми[3]. В настоящия междинен доклад се описва по какъв начин след март 2006 г. действията са допринесли за постигането на целите, поставени в пътната карта. Предвижда се през 2010 г. да бъде направена окончателна оценка на пътната карта.

2. Осъществяване на целите, поставени в пътната карта

2.1. Постигане на икономическа независимост на жените и мъжете

В пътната карта се потвърждава отново, че икономическо равенство между жените и мъжете ще бъде постигнато единствено ако участието на жените в трудовата заетост е по-голямо. Твърде вероятно е през 2010 г. процентът на заетост на жените в Съюза да достигне поставената цел от 60 %. Въпреки това, разликата в заплащането на жените и мъжете продължава да бъде голяма (15 %). В съобщение, озаглавено „Как да преодолеем разликата в заплащането на жените и мъжете“ [4], се поставя акцент върху ангажимента на Комисията да премахне тази разлика и се извеждат на преден план начините на действие. Комисията се ангажира по-специално да анализира съществуващата законодателна рамка, за да определи дали е целесъобразно да бъде ревизирана, за да стане по-ефикасна. Въпреки това, законодателството няма да бъде достатъчно, за да се предотврати все така сложният феномен, който се обяснява по-специално с наличието на по-голям брой жени в най-слабо платените сектори на дейност или на най-несигурните работни места. Ще трябва също така да се подобри качеството на работните места при жените — аспект, който се изтъква в доклада от 2008 г. за равенството между жените и мъжете[5].

Бяха проведени много от инициативите, предвидени в пътната карта, с оглед на това да се обърне по-голямо внимание на въпросите, свързани с равенството, по време на новия цикъл от Стратегията за растеж и заетост за периода 2008—2010 г. Анализът на националните мерки, предприети за прилагане на политиката за равенство в Лисабонската стратегия, показа, че на тази политика се обръща твърде малко внимание. В този контекст публикуването на наръчник за интегриране на равенството между жените и мъжете в политиките за заетостта[6] бе прието много положително от държавите-членки.

За да се увеличи участието в заетостта, е целесъобразно да се оцени в пълна степен потенциалът на жените като работна ръка и да се засили ангажираността на всички икономически оператори. Комисията анализира затрудненията, които срещат жените при реализирането им като ръководители на предприятия, и подкрепи по-специално мрежата на жените предприемачи . Наскоро тя прие регламент, който по принцип разширява обхвата на държавните помощи, като включва по-специално новите предприятия, създадени от жени[7]. Практиките, които имат за цел да се стимулира по-голямото равенство между жените и мъжете, получиха подкрепа и в рамките на социалната отговорност на предприятията.

Застаряването на населението, което се отразява неблагоприятно по-специално върху надеждността на системите за социална закрила , създава необходимостта от модернизиране, което да отчита положението на жените и мъжете. Именно за тази цел Комисията анализира начина, по който е взета предвид целта за равенството между жените и мъжете в националните програми по отворения метод на координация (ОМК) в областта на социалната закрила и социалното включване[8], и бе разработен наръчник за увеличаване капацитета на действащите лица за насърчаване на равенството в тези политики[9].

Здравните нужди на жените и мъжете, както и тяхната необходимост да разполагат с достъп до грижи, бяха взети предвид в контекста на ОМК в сектора на здравеопазването и дълготрайните грижи. В Съвместния доклад относно социалната закрила и социалното включване[10] бяха напомнени разликите между половете по отношение на цялостното подобрение на здравословното състояние и достъпа до грижи според социалните групи. В стратегията на Съюза относно здравеопазването (2008—2013 г.)[11] Комисията се приканва да вземе предвид специфичните аспекти на здравето на жените и на мъжете. В програмата за действие в областта на здравето[12] бе предвидено да се подобрят знанията относно нуждите на жените и на мъжете в областта на общественото здраве и да се подкрепят инициативите, за да се намали неравенството между жените и мъжете.

При жените рискът да се озоват в положение на бедност е по-голям, отколкото при мъжете. Поради тази причина те бяха определени за целева група по време на Европейската година за борба с бедността — 2010 г. Жените фигурират сред най-необлагодетелстваните групи и често са обект на множество форми на дискриминация. Размишленията относно бъдещето на политиките за борба с дискриминацията[13] се основават на опита, придобит по време на Европейската година на равни възможности за всички — 2007 г. , за да изведат на преден план необходимостта от борба с всички форми на дискриминация. Действията в полза на ромската общност също показаха, че е важно въпросите, свързани с равенството, да бъдат включени във всички задействани инструменти.

Неравенството се отнася най-вече за жените от етническите малцинства и жените имигранти , които представляват мнозинството от мигрантите в Съюза[14]. Това положение беше отчетено при определянето на стратегия за имиграционната политика[15], по-специално по отношение на участието на жените на пазара на труда и закрилата на жените, жертви на трафик. Комисията обърна внимание на условието по отношение на жените при мониторинга на транспонирането на директивата[16] за издаване на разрешение за пребиваване на граждани на трети страни в Европейския съюз, а също така и при работата си по разработването на рамковата директива[17] относно правата на работниците мигранти, допуснати в ЕС за целите на висококвалифицирана трудова заетост.

Насърчаването на равенството между жените и мъжете преминава през мобилизирането на всякакви средства. Европейските фондове за периода 2007—2013 г. в областта на политиката за сближаване[18] [19] [20], за развитие на селските райони[21] и за рибарството[22] са основна движеща сила за политиката на равенство в много области. При договарянето на програмите Комисията прикани държавите-членки да включат целите за равенство, за да се улесни достъпът до работни места, образование и обучение, да се насърчи участието във вземането на решения и да се подобри съвместяването на професионалния и личния живот.

2.2. Подобряване на съвместяването на професионалния, личния и семейния живот

Независимо от по-балансираното участие на жените в заетостта, те продължават да се занимават с повечето семейни и домакински задължения. За да се осъществят целите във връзка със заетостта, е необходимо да се укрепят политиките, насочени към съвместяването на професионалния, личния и семейния живот , за да се оцени потенциалът на работната ръка в Съюза. Комисията предложи общи принципи за „гъвкава сигурност“[23], за да стимулира установяването на по-отворени, по-гъвкави и достъпни за всички пазари на труда, които се състоят в равен достъп на жените и мъжете до качествените работни места и предлагат възможности за съвместяване на професионалния и семейния живот.

Размишленията за новите демографски предизвикателства бяха насочени към необходимостта от по-голямо равенство между жените и мъжете и осъвременяването на политиките по отношение на семейството, за да се окуражи по по-добър начин солидарността между поколенията[24]. Комисията насърчи и процеса на обмен, задействан от Европейското сдружение за семейството[25].

И накрая, Комисията представи нова политическа рамка за „ оказване на по-голямо съдействие за съвместяването на професионалния, личния и семейния живот “ [26] и за постигане на целите на Съюза за растеж и заетост.

Бяха приети законодателни предложения[27], за да може да се засилят правата на отпуск по майчинство на работничките[28], от една страна, и да се гарантира равно третиране на работниците в качеството на самостоятелно заети лица и помагащите съпрузи[29]. Комисията изтъкна осъществения от държавите-членки напредък във връзка с целта за подобряване наличността на детски заведения (за 90 % от децата на възраст между три години и възрастта за училищно образование и за 33 % от децата под тригодишна възраст)[30]. В доклада си[31] тя констатира, че само няколко държави-членки достигат тази цел. Бяха препоръчани мерки за развиване на заведенията за гледане на деца и тези мерки бяха включени по-специално в политиката за сближаване. Освен това, социалните партньори бяха консултирани по въпроса за необходимостта от подобряване на законодателството относно различни видове отпуск и започнаха да водят преговори във връзка с родителския отпуск.

2.3. Насърчаване на равното участие на жените и мъжете при вземането на решения

Участието на всички граждани и гражданки в политическите процеси и процесите за вземане на решение е демократична и икономическа необходимост, както и приоритетен критерий за принадлежност към Съюза. По-голямото участие на жените в демократичните процеси е един от приоритетите, посочени в програмата „Европа за гражданите“[32]. Бяха предприети инициативи[33] в подкрепа на дебатите по европейските въпроси и на участието на младите хора и жените, за да бъдат предадени техните стремежи по отношение на Европа.

Според последни данни съотношението между „жените и мъжете при вземането на решения през 2007 г.“ показва, че независимо от постигането на безспорен напредък, жените продължават да бъдат недостатъчно представени във всички сфери на властта в повечето държави-членки, както и в институциите на ЕС. Комисията подкрепи действията на държавите-членки в тази насока, като събра, анализира и разпространи сравними данни и като окуражи мрежите между заинтересованите страни. За тази цел беше създадена европейска мрежа за повишаване на жените на постове за вземане на решения от политическо и икономическо естество. Тази мрежа обедини за първи път представителите на европейските мрежи в тази област с цел обединяване на усилията.

В публичния сектор за научноизследователска дейност Съюзът си постави за цел 25 % от отговорните постове да бъдат заети от жени[34]. Тази цел бе подета със серия от действия. Програмите за образование и обучение [35] включват мерки за намаляване на неравновесието в образованието и в научните и техническите кариери. В 7-та рамкова програма за научни изследвания[36] е включено вземането предвид на равенството между жените и мъжете. Беше направен анализ на развитието на кариерата при жените, за да се насърчи участието на жените в обществени научни институти, по-специално посредством работата на експерти върху вземането на решения в областта на научноизследователската дейност[37].

Беше подчертано преобладаващото участие на мъжете сред работниците в сектора на новите комуникационни технологии (НКТ) [38] и беше предложена стратегия за стимулиране на жените да развиват кариера във връзка с НКТ. Комисията си сътрудничи също така с действащите лица на национално равнище в рамките на кампания, която има за цел да насърчи младите жени в избора на научна кариера или кариера на инженер.

2.4. Изкореняване на насилието, основано на пола, и на трафика с хора

Комисията е силно загрижена за броя на жените, жертви на домашно насилие, за мащаба на трафика и проституцията, както и за продължаващите престъпни деяния, извършени под прикритието на традициите и религията.

Действията за предотвратяване и борба с всички форми на насилие , насочено по-специално към жените, ще продължат благодарение на програмата „Дафне III“[39], която подкрепя усилията, полагани от държавите-членки и НПО по отношение на жертвите и срещу авторите на актове на насилие. Множеството актове на насилие сред младите хора също накараха Комисията да задържи борбата с насилието над жени сред проектите по програма „Младежта в действие“[40].

В плана за действие на Съюза, насочен към борбата с трафика на хора , се насърчава използването на всички инструменти. Беше разработена обща рамка, предназначена за определянето на показатели и събирането на данни за трафика с хора[41], за да се разбере по-добре неговият мащаб. Освен това, Комисията представи препоръки относно установяването и оказването на съдействие на лицата, които са жертви на трафик, и подкрепи основните действащи лица и действия като Деня за борба с трафика на хора.

2.5. Премахване на свързаните с пола стереотипи

С идентифицирането на борбата със стереотипите като приоритетна област пътната карта напомни, че женските и мъжките стереотипи са причина за много случаи на неравенство. Наскоро Комисията отново потвърди също така, че е важно равенството между жените и мъжете да бъде включено в политиките за младежта[42]. Сред целите на програмата за училищно образование, целяща сътрудничество между училищата, бе вписано и намаляването на неравенството между жените и мъжете.

Сексистките стереотипи оказват влияние върху ориентацията към определени образователни профили и водят до често преобладаващия брой на жените в по-слабо платените професии, както подчерта Комисията[43]. Поставените по време на Европейския съвет цели са насочени към увеличаване с 15 % на броя на лицата, дипломирани в областта на математиката, науките и технологиите, като едновременно с това се намали неравенството между жените и мъжете[44]. За да се постигнат тези цели и да се намалят стереотипите по принцип, равенството между жените и мъжете беше включено като специфичен приоритет в програмите на Общността в областта на образованието и обучението[45].

Стереотипните виждания, по-специално по отношение на способността на жените да изпълняват някои функции в предприятията, накараха Комисията да предприеме действия за подобряване на информираността в предприятията.

2.6. Насърчаване на равенството между половете извън ЕС

С пътната карта се потвърди отново ангажиментът на Комисията по отношение на принципите за равенство между жените и мъжете, признати на международно равнище с Декларацията на хилядолетието за развитие и Платформата за действие от Пекин .

По-специално, стратегията на Съюза за равенство между жените и мъжете в политиката за развитие [46], която ще бъде последвана от план за действие, засили вниманието, което се обръща на равенството между жените и мъжете в рамките на сътрудничеството за развитие и външните отношения на ЕС. Насърчаването на равенството в стратегиите на отделните държави, изготвени в рамките на 10-ия европейски фонд за развитие [47], бе подкрепено от разработването на насоки за програмиране и мониторинг на въпросите за равенството в националните планове.

Равенството между жените и мъжете бе укрепено и в рамките на евро-средиземноморското сътрудничество , а Рамката за действие от Истамбул доведе до серия от ангажименти и до мобилизиране на ресурси в полза на правата на жените и пълноценното им участие в гражданската, политическата, социалната, икономическата и културната сфера.

Новият европейски инструмент във връзка с демокрацията и правата на човека [48] предвижда подкрепа на равенството и правата на жените в редица области, и по-специално участието на жените в политиката, борбата с домашното насилие и с гениталното осакатяване.

„Инициативите за изграждане на мир“ и партньорството между ЕО и ООН за развитие и мир дадоха възможност да се подкрепят различни действия във връзка с положението и ролята на жените по време на въоръжени конфликти и след конфликтите, както и по отношение на прилагането на Резолюция 1325 на Съвета за сигурност на ООН. По-специално, организираната от Комисията международна конференция под надслов „Жените: стабилизирането на един несигурен свят“ конкретизира политическата подкрепа в тези области.

Един от дяловете на тематичната програма „Инвестиране в човешките ресурси“ [49] е посветен на равенството за осъществяване, например, на проекти относно участието на жените при вземането на решения или включването на равенството между жените и мъжете. Ролята на жените в обществото бе подкрепена и от програми за сътрудничество с трети страни или проекти за мобилност на младите хора[50].

ЕС потвърди отново принципите, свързани с равенството между мъжете и жените, в европейския консенсус относно хуманитарна помощ [51] и в своя план за действие[52] се ангажира да насърчи участието на жените и защитата от сексуално и сексистко насилие в спешната помощ.

Равенството между жените и мъжете в областта на търговската политика на ЕС е част от по-широка рамка на устойчиво развитие и стимулира прилагането на основните стандарти за труд при търговските преговори и сътрудничеството с МОТ по отношение на достойния труд в развиващите се държави.

Политиката за разширяване доведе страните кандидатки и потенциалните страни кандидатки до адаптиране към достиженията на правото на Общността и европейските стандарти за равенство и до създаване на съответните институционални и административни структури.

3. Подобрено управление

Постигането на целите за равенство няма да бъде възможно без ангажирането на всички заинтересовани страни . Комисията си сътрудничи с държавите-членки в рамките на групата на високо равнище от представители по въпросите на равенството, в контекста на работата на Съвета (и по-специално на т.нар. „Тройка“ от председателствата) за организиране на конференциите на председателствата и в рамките на консултативния комитет. Социалните партньори на европейско равнище изготвиха доклад за прилагането на тяхната рамка на действие за равенство между мъжете и жените[53]. Бяха финансирани представителните организации на гражданското общество, за да се поддържа диалог и да се подкрепя действието им за насърчаване на равенството между жените и мъжете.

Бяха проведени редица дейности за укрепване на инструментите в полза на равенството. Беше учредена общностна мрежа от структури, отговорни за равенството между жените и мъжете[54], за да се гарантира еднакво прилагане на европейското право в тази област. Правни експерти анализираха всяка година напредъка в правото на Общността и ефикасността на законодателството , по-специално в областта на равното третиране[55]. Освен това гражданите получават информация и съвети относно правата в областта на равенството.

Комисията отбеляза напредък в по-доброто включване на равенството между жените и мъжете във всички политики и всички програми на Съюза, като разгледа отражението върху жените и мъжете и проучи възможностите за включването на равенството между жените и мъжете в бюджетния процес .

Комисията осигури също така насърчаването на равенството между жените и мъжете в собствената си администрация в рамките на 4-тата си програма за действие в полза на равенството между жените и мъжете[56].

Като цяло работата по показателите отговори на международните ангажименти на държавите-членки. Комисията си сътрудничи с тях за разработването на показателите относно рамката на Платформата за действие от Пекин.

За да се увеличи наличието на хармонизирани данни на европейско равнище и да се допълнят съществуващите показатели[57], беше осъществена дейност по-специално по отношение на използването на работното време, разликите в заплащането и разработването на европейски показател за равенство.

Редица дейности от пътната карта бяха финансирани по програма ПРОГРЕС [58], по-специално дейностите за съгласуване и многостранно прилагане на целите за равенство, включително за да се укрепи комуникацията във връзка с политиката за равенство.

И накрая, в момента се установява Европейски институт за равенство между половете [59].

4. Заключения

Пътната карта е амбициозна политическа рамка за насърчаване на равенството между жените и мъжете във всички политики и дейности на Съюза. Тя даде възможност да се гарантират последователността и видимостта на действията, осъществявани от Европейската комисия, и освен това послужи като отправна точка на държавите-членки, които проведоха собствени действия във връзка с общите цели, определени в пътната карта, Пакта за равенство и международните ангажименти по Платформата от Пекин.

Беше отбелязан значителен напредък, а целите за равенство бяха взети предвид по много по-конкретен начин във всички политики, посочени в пътната карта. Най-значителните постижения изглежда са свързани с политическите ангажименти на Съюза, а общите количествено определени цели насочват действието на Общността.

Мониторингът на пътната карта показа, че по почти всички действия, включени в пътната карта, е отбелязан напредък. Въпреки това, този напредък е неравномерен и извежда на преден план необходимостта от продължаване на действията до 2010 г. При прилагането на политиката за равенство се срещат по-специално затруднения във връзка с доброто разбиране на характерните за нея предизвикателства. Информирането и приобщаването към социално-икономическите предизвикателства на целите за равенство, трябва да се засилят, а това изисква силна политическа воля.

Ще бъде необходимо, например, да се наблегне на включването на равенството между жените и мъжете, и по-специално на политиката за съвместяване в цикъла за периода 2008—2010 г. от Лисабонската стратегия и ОМК в сферите на социалната закрила и социалното приобщаване, както и да се прецени дали са изпълнени ангажиментите в полза на равенството в програмите на политикана за сближаване, за образование и за научноизследователска дейност. Значителният напредък в областта на равенството във външните политики трябва да продължи. Балансираното участие на жените във всички органи за вземане на решение, както икономически, така и политически, трябва да се насърчава на равнище на Съюза и в структурите, управлявани от Комисията. Бдителността по отношение на сексистките стереотипи също трябва да се засили, по-специално чрез диалог с медиите и гражданите. Европейският институт за равенство между половете трябва да стане оперативен възможно най-скоро. И накрая, допълнителни усилия във връзка с комуникацията също така би трябвало да спомогнат за по-доброто разбиране на предизвикателствата на политиката за равенство между жените и мъжете. Преди изборите за Европейския парламент през юни 2009 г. комуникационните дейности ще бъдат насочени по-специално към жените.

Комисията пожела да даде нов импулс на социалното измерение на Европейския съюз с Обновената социална програма[60], от която политиката за равенство между жените и мъжете е неразделна част. В Обновената социална програма се предвижда по-специално Комисията да засили включването на равенството между жените и мъжете в своите политики и дейности.

Политиките се отразяват винаги върху жените и мъжете, когато се отнасят до гражданите, икономиката и обществото. Въпреки това, посоченото отражение често не се взема достатъчно предвид в някои области, обхванати от политиките на Общността. Именно в областите, в които традиционно се обръща по-малко внимание на въпросите, свързани с равенството, е необходимо да се прояви особена бдителност и да се повиши осведомеността на заинтересованите страни. Нуждите на мъжете и на жените трябва да се отчитат при вземането на политически и бюджетни решения, като тяхното въздействие върху всички хора се обмисля по-системно.

През 2010 г. Комисията ще направи оценка на постигнатите резултати и ще подготви стратегия за мониторинг на пътната карта. През пролетта на 2009 г. ще бъде организирана конференция, за да се обобщи прилагането на пътната карта, да се мобилизират политиките и да се повиши осведомеността действащите лица относно предизвикателствата на равенството между жените и мъжете.

[1] СОМ(2006) 92 окончателен.

[2] Съвет от 23—24 март 2006 г.

[3] SEC(2007) 537, SEC(2008) 338.

[4] СОМ(2007) 424 окончателен.

[5] СОМ(2008) 10 окончателен.

[6] Manual for gender mainstreaming of employment policies, 2007.

[7] Регламент (ЕО) № 800/2008.

[8] СОМ(2005) 706 окончателен.

[9] Manual for gender mainstreaming of social inclusion and social protection policies, 2008.

[10] СОМ (2008) 42 окончателен.

[11] СОМ (2007) 630 окончателен.

[12] Решение № 1786/2002/ЕО.

[13] СОМ (2008) 420 окончателен.

[14] Становище на Комитета на регионите от 15.12.2007 г. — „Положението на жените мигранти в Европейския съюз“.

[15] СОМ (2008) 359 окончателен.

[16] Директива 2004/81/EО.

[17] СОМ (2007) 637 окончателен.

[18] Регламент (ЕО) № 1083/2006 Структурни фондове (ЕФРР и ЕСФ) и Кохезионен фонд.

[19] Регламент (ЕО) № 1081/2006 Европейски социален фонд.

[20] Регламент (ЕО) № 1080/2006 Европейски фонд за регионално развитие.

[21] Регламент (ЕО) № 1698/2005.

[22] Регламент (ЕО) № 1198/2006.

[23] СОМ(2007) 359 окончателен.

[24] СОМ(2007) 244 окончателен.

[25] Съвет от 8—9 март 2007 г.

[26] СОМ(2008) 635 окончателен.

[27] COM(2008) 636 и 637.

[28] Директива 92/85/EО.

[29] Директива 86/613/EО.

[30] Съвет от 15—16 март 2002 г.

[31] СОМ(2008) 638 окончателен.

[32] Решение № 1904/2006/ЕО.

[33] COM(2005) 494 и СОМ(2008) 158.

[34] Съвет от 18 април 2005 г.

[35] Решение № 1720/2006/ЕО.

[36] Решение № 1982/2006/ЕО.

[37] Mapping the maze: getting more women to the top in research, 2008.

[38] Women in ICT, status and the way ahead, 2008.

[39] Решение № 779/2007/ЕО.

[40] Решение № 1719/2006/ЕО.

[41] СОМ(2006) 437 окончателен.

[42] „Инвестиране в младежта: стратегия за поемане на отговорност“, 2007 г.

[43] СОМ(2007) 498 окончателен.

[44] Съвет от 5—6 май 2003 г.

[45] Решение № 1720/2006/ЕО.

[46] СОМ(2007) 100 окончателен.

[47] Регламент (ЕО) № 1905/2006.

[48] Регламент (ЕО) № 1889/2006.

[49] СОМ(2006) 18 окончателен.

[50] Решение № 1719/2006/ЕО.

[51] ОВ C 25, 30.1.2008 г., стр. 1.

[52] SEC(2008) 1991.

[53] Framework of actions on gender equality second follow-up report 2007.

[54] Директива 2002/73/EО.

[55] Директива 2004/113/EО.

[56] SEC(2007) 1506/2.

[57] COM(2006) 92.

[58] Решение № 1672/2006/ЕО.

[59] Регламент (ЕО) № 1922/2006.

[60] СОМ(2008) 412 окончателен.