Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите — Стратегия на ЕС за биологичното разнообразие до 2030 г. „Да върнем природата обратно в живота ни“

(COM (2020) 380 final)

(2020/C 429/33)

Докладчик: Antonello PEZZINI (IT — I гр.) Съдокладчик: Lutz RIBBE (DE — III гр.)

Консултация Европейска комисия, 17.6.2020 г. Правно основание член 304 от Договора за функционирането на Европейския съюз Решение на Бюрото 21.1.2020 г. Компетентна секция „Земеделие, развитие на селските райони, околна среда“ Приемане от секцията 31.8.2020 г. Приемане на пленарна сесия 18.9.2020 г. Пленарна сесия № 554 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 209/5/4

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК приветства усилията на Европейската комисия (ЕК) да разработи стратегия за биологичното разнообразие за периода до 2030 г., като един от начините за реализиране на Европейския зелен пакт и на световната рамка за биологичното разнообразие на Конвенцията за биологичното разнообразие (КБР).

1.1.1. Същевременно изразява съжаление за по-навременно прилагане на политиката в областта на биологичното разнообразие, които Европейската сметна палата отправя непрекъснато, не са взети под внимание.

1.2. Според ЕИСК стратегията за биологичното разнообразие e пътят, който трябва да се измине, за да може европейското биологично разнообразие да заеме централно място в процеса на възстановяване след COVID-19, в полза на хората, климата и планетата.

1.3. В ЕС усилията за опазване на все още съществуващите природни ресурси следва да бъдат увеличени значително посредством устойчиви ангажименти за информиране и комуникация, насочени към обществото, и по-специално към младите хора, като се изтъкват положителните аспекти на действията в областта на опазването.

1.4. ЕИСК счита, че за да бъде постигната тази цел, е необходимо, със съгласието на ЕК, да се увеличат териториите на защитените зони, и по-специално на строго защитените, като се намали възможно най-много въздействието върху селското и горското стопанство, въпреки че това по никакъв начин не е достатъчно, за да се спре намаляването на биологичното разнообразие.

1.5. Ето защо ЕИСК счита, следва да се активизират значително усилията за възстановяване на местообитанията и борбата с намаляването на видовете, което се дължи основно на неправилното прилагане на правната рамка и на недостатъчното финансиране за необходимите мерки.

1.6. Според ЕИСК е необходимо да се подчертае значението на екологичната свързаност;с оглед на това е необходимо да се създаде трансевропейска мрежа за опазване на природата, като по този начин се преодолее методологичният недостатък на Директивата за местообитанията.

1.7. ЕИСК признава, че постигането на целите за възстановяване изисква нови, правно обвързващи цели и подходящо самостоятелно финансиране. Трябва обаче да се насърчават и доброволно предприеманите мерки.

1.8. Комитетът изразява съжаление, че в новия финансов план за периода 2021 — 2027 г. няма и следа от пълна, ефективна и последователна интеграция на биологичното разнообразие и счита, че това е тревожен сигнал за поредното съществено разминаване между думи и дела. Това е видно и от публикуваните през последните две години доклади на Европейската сметна палата по въпроса за несъвместимостта на политиките в областта на селското стопанство, климата и биологичното разнообразие.

1.9. Комитетът подчертава, че от земеделските стопани и собствениците на гори не може да се очаква да платят цената за опазването на биологичното разнообразие. Предоставянето на това „обществено благо и стойност“ по-скоро трябва да се превърне в интересна възможност за получаване на доходи за самите земеделски стопани. Той счита, че в новия план за икономическо възстановяване може да се отдели специално внимание на тази проблематика, като се предвидят инвестиции в персонал и ресурси с цел защита на съдържанието на стратегията.

1.10. ЕИСК счита, че е от съществено значение някои части от защитените зони да бъдат обект на строго опазване (с управление без интервенция). Само тогава могат да се случат напълно естествените (а не „контролирани“) процеси.

1.11. ЕИСК отбелязва, че целта приоритетните зони в селскостопанския сектор да достигнат 10 % не намира подкрепа в обсъжданото понастоящем предложение за реформа на ОСП, което се свежда до споменаване на „минимален процент“, без да се посочва конкретно число. Комитетът препоръчва всяка договорена цел да бъде реалистична и споделена.

1.12. ЕИСК приветства категорично укрепването на екологосъобразната инфраструктура и призовава ЕК и държавите членки да разработят и приложат последователна стратегия в това отношение.

1.13. ЕС следва да превърне трансевропейските зелени мрежи (TEN-G) в инвестиционен приоритет и да им предостави подходящо финансиране.

1.14. ЕИСК призовава Комисията да изготви силна и всеобхватна стратегия за горите и горския сектор.

2. Контекст на становището

2.1. Стратегията за биологичното разнообразие, разглеждано като многообразие на живота на Земята и включващо екосистемите, общностите, видовете и генетичните ресурси, е предпоставка за устойчивото благосъстояние и за благосъстоянието на хората. Само по себе си то представлява ресурс и предоставя на обществото широка гама от основни екосистемни услуги, от снабдяването с храна и питейна вода до опрашването и предотвратяването на наводненията. Освен съображения от чисто материален характер, са налице и етично-морални причини за опазване на биологичното разнообразие.

2.2. Политиката на ЕС в сектора на биологичното разнообразие се основава на различни членове от ДФЕС: — член 4, параграф 2, буква д), с който се установява споделената компетентност на ЕС в областта на околната среда, — член 11, с който се въвеждат изискванията за опазване на околната среда, — член 191, с който се определя политиката на Съюза в областта на околната среда. Освен това ЕС е страна по Конвенцията на ООН за биологичното разнообразие, подписана в Рио де Жанейро през 1992 г. (1)

2.3. В рамките на вторичното право ЕС разполага с различни правни актове, с които се цели устойчиво опазване и управление на естествените местообитания и застрашените видове, както и принос за включване на биологичното разнообразие в политики и действия на ЕС.

2.4. „Натура 2000“ , система от защитени зони, разпространена из целия ЕС, създадена с Директивата за местообитанията специалните защитени зони , създадени с Директивата за птиците ( 3 ), Рамковата директива за морска стратегия ( 4 ) и Регламента относно инвазивните чужди видове ( 5 ). От особено значение е мрежата, система от защитени зони, разпространена из целия ЕС, създадена с ( 2 ) , включваща и, създадени с

2.5. Въпреки съществуващите правни инструменти и множеството политически обещания за спиране на загубата на биологичното разнообразие, последното е сериозно застрашено: — още през 1998 г. беше представена стратегия на ЕС в областта на биологичното разнообразие, през 2001 г. държавните и правителствените ръководители на ЕС се ангажираха, в рамките на стратегията от Гьотеборг, до 2010 г. да спрат загубата на биологично разнообразие, която още тогава се беше ускорила драстично в Европа, и в рамките на същия период да възстановят естествените местообитания и системи, — през 2006 г. ЕК представи план за действие относно биологичното разнообразие (6), включващ 160 мерки за постигане на целта, определена за 2010 г., Тази цел обаче не е постигната и това се дължи на факта, че между амбициите и действителността съществуват явни несъответствия, които ЕИСК многократно е критикувал в редица становища, — през май 2011 г., следвайки Конвенцията за биологичното разнообразие, в която се подчертава необходимостта от все по-добро осведомяване на обществеността относно ползите от опазването на биологичното разнообразие (член 13), ЕС представи още една стратегия за биологичното разнообразие, включваща мерки, които са много сходни с мерките в предходните стратегии и програми на ЕС относно околната среда, които бяха приети междувременно. Тази стратегия трябваше да сложи край на загубата на биологично разнообразие и на влошаването на екосистемните услуги в Европейския съюз до изтичане на новия срок 2020 г., — през 2007 г. ЕК прие план за действие в подкрепа на държавите членки за опазване на видовете и местообитанията: 15 мерки, които да се осъществят до 2019 г., за да се приложат директивите за опазване на природата.

2.6. Във всички програми на ЕС в областта на биологичното разнообразие винаги бяха определяни много амбициозни цели, които ЕИСК неизменно е подкрепял. Резултатите обаче бяха твърде скромни. Последствията: почти една четвърт от дивата флора и фауна в Европа понастоящем e застрашена от изчезване, налице е бързо намаляване на насекомите и опрашителите и условията на екосистемите в повечето случаи са влошени до такава степен, че те вече не са в състояние да предоставят напълно своите ценни услуги. Подобни влошени ситуации водят до огромни социално-икономически загуби за държавите на ЕС.

2.7. Петте основни причини за загубата на биологично разнообразие — промените в земеползването и използването на морските територии; прекомерното експлоатиране на природните ресурси; замърсяването, изменението на климата и въвеждането на инвазивни чужди видове, се изостриха допълнително, с което до голяма степен ликвидираха положителното въздействие на мерките, предприети за ограничаване на проблема.

2.8. ЕС носи голяма отговорност, по-специално чрез своята селскостопанска политика и политиката си в областта на рибарството, в контекста на които определя стратегическата рамка и предоставя милиарди евро. Въпреки че повече от 20 години постоянно се констатира и признава, че тези сектори трябва да бъдат реформирани, до днес не е направено почти нищо. Във връзка с това ЕИСК обръща внимание на различни доклади на Европейската сметната палата ( 7 ) , от които някои съвсем скорошни, и отбелязва, че те бяха почти напълно пренебрегнати във важните документи на ЕК, Съвета и Парламента.

2.9. В доклад от 2019 г. на Междуправителствената платформа за биологично разнообразие и екокистемни услуги (IPBES) беше съобщено за ускорено изчезване на видовете и влошаване на здравето на екосистемите в световен мащаб. Освен това от доклада става съвсем ясно, че загубата на биологично разнообразие не може нито да бъде намалена, нито спряна без основни и структурни промени в обществото. Авторите на доклада очакват, че необходимата трансформация ще срещне силен отпор от страна на лицата, които са облагодетелствани от астоящото положение. Справянето с тази ситуация обаче е възможно и необходимо в полза на обществения интерес ( 8 ) . Проучване на Евробарометър, проведено в държавите-членки на ЕС през декември 2018 г. (с повече от 27 000 запитани), показа нарастваща осведоменост на гражданите на ЕС относно значението и важността на биологичното разнообразие.

2.10. Би било целесъобразно опазването на биологичното разнообразие да се спомене ясно в Европейската териториална програма, цитирана впрочем в програмата на германското председателство ( 9 )

3. Европейска стратегия за биологичното разнообразие за периода до 2030 г.

3.1. Европейска стратегия за биологичното разнообразие за периода до 2030 г. до голяма степен преследва цели, които се съдържат в предходните стратегии.

3.2. Тази стратегия се придържа към препоръки на Съвета, според които ЕС и неговите държави членки трябва да дадат пример и да увеличат усилията за справяне със загубата на биологично разнообразие и възстановяване на екосистемите. През декември 2019 г. Съветът предостави стратегически насоки за биологичното разнообразие за периода до 2030 г. в съответствие със Зеления пакт. Съветът подчерта спешната необходимост от предприемане на мерки на всички равнища в световен мащаб за спиране на загубата на биологично разнообразие и се ангажира: — да интегрира биологичното разнообразие във всички съответни политики на ЕС, на първо място в новата обща селскостопанска политика (ОСП), — да премахне субсидиите, които са вредни за биологичното разнообразие, — да подобри преразглеждането на прилагането и отчетността на политики, действия и ангажименти по отношение на природата и биологичното разнообразие, — да осъществи пълно, ефективно и съгласувано включване на биологичното разнообразие при изготвянето и прилагането на многогодишната финансова рамка на ЕС за периода 2021 — 2027 г., — да ускори прехода към безопасна, кръгова и неутрална по отношение на климата икономика с ефективно използване на ресурсите, която опазва и възстановява биологичното разнообразие и екосистемните услуги, — да приведе националните и международните финансови потоци — по-специално в областта на обществените поръчки — в съответствие със световната рамка по отношение на биологичното разнообразие.

3.3. ЕИСК имаше възможност да изрази многократно своята позиция относно политиката в областта на биологичното разнообразие ( 10 ) и отново отбелязва, че липсва политическа воля, а не правно основание. Всъщност това, което Съветът реши през декември 2019 г. и което е отразено отчасти в стратегията, не е нещо ново и има опасност още веднъж да не бъде приложено на практика.

3.4. С новата стратегия на ЕС за биологичното разнообразие не само се цели опазване и възстановяване на природата в Европа, но в сравнение с предходните стратегии тя разглежда по-решително въпросите за екосистемните услуги. Тя е много по-ясна и по въпроса за целите за възстановяване на изгубените местообитания и в нея се очертава път за постигане на целите на ЕС в областта на биологичното разнообразие с оглед на предвидената за 2021 г.15-ата конференция на страните по РКООНИК, която ще бъде решаваща.

3.5. Стратегията за биологичното разнообразие за периода до 2030 г. определя три цели за хармонизирана мрежа от защитени зони: — да се предостави правна защита на най-малко 30 % от сухоземната територия и 30 % от морските басейни на ЕС и да се осигури интегриране на екологичните коридори в рамките на ефективно действаща трансевропейска мрежа за защита на природата, — да се предостави строга защита на най-малко една трета от тези зони, т.е. 10 % от сухоземната територия и 10 % от морските басейни на ЕС, — да се осигури ефективно управление на всички защитени зони, като се определят ясни природозащитни цели и мерки и се извършва подходящ мониторинг на тези зони.

3.6. С цел да се укрепят увредените и уязвими екосистеми (за които все още не е в сила ефикасна правна рамка) и да се намали натискът върху биологичното разнообразие, са предвидени множество действия, с които, наред с другото, се цели: — да се подготви предложение за нова правна рамка за възстановяване на природата, — до 2030 г. да се възстановят големи площи от увредени и богати на въглерод екосистеми, да не се допуска влошаване на тенденциите и природозащитния статус на местообитанията и видовете и да се гарантира, че най-малко 30 % от тези местообитания и видове имат благоприятен природозащитен статус или най-малкото, че при тях се наблюдава положителна тенденция, — да се спре и обърне тенденцията за намаляване на броя на птиците и насекомите, обитаващи земеделските земи, и по-специално на опрашителите, — да се намалят с 50 %употребата и рисковете от химически пестициди и да се направи същото по отношение на използването на по-опасните пестициди, — най-малко 10 % от земеделските земи да бъдат обявени за „екологично насочени площи“и в тях да се включат участъци с голямо биологично разнообразие, — най-малко 25 % от земеделските земи да бъдат заделени за биологично земеделие и да се подобри значително използването на агроекологични практики, — да се засадят най-малко 3 милиарда дървета при пълно спазване на екологичните принципи и опазване на все още съществуващите девствени и вековните гори, — да се постигне значителен напредък в санирането на замърсени почви, — да се възстанови свободното течение на 25 000 км от реките, — да се намали с 50 % броят на видовете, включени в червената книга и застрашени от инвазивни екзотични видове, да се намали най-малко с 50 % загубата на хранителните вещества, причинена от изкуствените торове, а самото използване на изкуствени торове да се намали най-малко с 20 %, — да се изготвят амбициозни планове за екологизиране на градовете с население най-малко 20 000 жители, — да се прекрати използването на химически пестициди в чувствителни зони като градските зелени площи в ЕС, — да се намали намали значително отрицателното въздействие на риболова и добивните дейности по морското дъно върху уязвимите видове и местообитания, за да се възстанови доброто състояние на околната среда, — да се избягва приловът на защитени видове или той да бъде намален до равнище, което позволява пълно възстановяване на популациите и не накърнява техния природозащитен статус.

3.7. Тези цели ще бъдат постигнати, наред с другото, чрез прилагане на следните мерки: — създаване на условията за дълбока промяна посредством стартирането на нов процес, насочен към подобряване на управлението на биологичното разнообразие и гарантиране, че държавите членки ще включат в националните си политики ангажиментите, очертани в стратегията, — активизиране на усилията за изпълнението и прилагането на законодателството на ЕС в областта на околната среда, — мобилизиране на 20 млрд. евро годишно за биологичното разнообразие чрез различни източници, включително финансиране от ЕС и национално и частно финансиране, включване на съображения относно природния капитал и биологичното разнообразие в бизнес практиките, — поставяне на ЕС на видно място на световната сцена, така че той да се справи с глобалната криза в областта на биологичното разнообразие, като мобилизира всички външни инструменти за действие и международни партньорства с оглед на нова амбициозна глобална рамка на ООН за биологичното разнообразие, — засилване на гражданската защита чрез създаването на политика на ЕС за подобряване на възможностите за незабавна реакция в случай на горски пожари в цяла Европа, — създаване на екипи от регионални пожарникари в отделните държави членки с цел увеличаване на гъвкавостта в случай на горски пожари, — да улеснява обучението на гражданското общество във всички държави членки, като използва регионалните основи и създава малки екипи, за да реагира бързо.

3.8. За да даде възможност за тази необходима и дълбока промяна, ЕК има за цел да създаде нова европейска рамка за управление на биологичното разнообразие. За тази цел ще бъде създаден механизъм за наблюдение и преглед въз основа на набор от ясни съгласувани показатели. Необходимостта от правно обвързващ подход на управление ще бъде оценена през 2023 г.

3.9. ЕК поставя прилагането и изпълнението на законодателството на ЕС в областта на околната среда в центъра на своята стратегия. От една страна, се очаква да се засили сътрудничеството с държавите членки и с европейските мрежи, инспекторите, полицейските сили и прокурорите и, от друга страна, да се засили ролята на гражданското общество.

3.10. Представеният проект е стратегия за ЕС, но ЕК подчертава, че и на двустранно и многостранно равнище ще бъде отделено по-голямо внимание на опазването на биологичното разнообразие и добавя, че ЕС е готов да поеме водеща роля в изграждането на коалиция на основните амбиции в областта на биологичното разнообразие на 15-ата конференция на страните по Конвенцията за биологичното разнообразие.

3.11. В плана за действие за новата стратегия за 2030 г. са предвидени около четиридесет мерки, които трябва да бъдат предприети през следващите четири години, както е посочено в примерния график, приложен към предложението за новата стратегия.

4. Общи бележки

4.1. ЕИСК приветства усилията на ЕК да разработи стратегия за биологичното разнообразие за периода до 2030 г., като един от пътищата към Европейския зелен пакт и към световната рамка за биологичното разнообразие, предложени в КБР.

4.2. Безпрецедентната загуба на биологично разнообразие и разпространението на опустошителни пандемии изпращат ясно послание: време е да преразгледаме нашето отношение към природата. Според ЕИСК стратегията за биологичното разнообразие e пътят, който трябва да се измине, за да може биологичното разнообразие на Европа да заеме централно място при възстановяването след COVID-19, в полза на хората, климата и планетата. Загубата на биологично разнообразие и кризата, свързана с изменението на климата, са взаимозависими и си влияят взаимно. Опазването по съгласуван начин и възстановяването на горите, почвите и влажните зони, и създаването на зелени пространства в градовете е важно, за да се постигне смекчаване на последиците от изменението на климата до 2030 г.

4.3. В стратегията за биологичното разнообразие се признава следната взаимовръзка: в ЕС е необходимо значително увеличаване на усилията за опазване на все още съществуващите природни ресурси, за което е необходимо а) разширяване на обхвата на защитените зони и по-специално на строго защитените. Това обаче по никакъв начин не е достатъчно, за да се спре намаляването на биологичното разнообразие (не само по отношение на броя на видовете, а най-вече на гъстотата на съответните популации, при които се установява сериозно намаляване, както показва измирането на насекоми в големи зони). Поради тази причина са необходими също б) значителни усилия за възстановяване на местообитанията. ЕИСК подкрепя категорично и двете цели.

4.4. Той подкрепя оценката на ЕК, според която намаляването на защитените видове и местообитания се дължи основно на неправилното прилагане на правната рамка и на недостатъчното финансиране. Съществуващата правна рамка (главно директивите за птиците и за местообитанията) e съсредоточена върху застрашените видове и местообитания, но опазването на биологичното разнообразие е нещо много повече от това, както показва фактът, че тези директиви не се отнасят за насекомите или опрашителите, както и за „екосистемните услуги“ или за „зелените инфраструктури“.

4.5. Ето защо ЕИСК подкрепя предложенията на ЕК да се извърши оценка на въвеждането на допълнителни правни инструменти, в случай, че през следващите години държавите членки не пристъпят към бързо изпълнение на новите цели. ЕИСК акцентира също върху признаването и насърчаването на качеството на защитата и добрите практики на равнището на държавите членки, като например доброволните мерки за защита.

4.6. Освен посочените фактори, ЕИСК отбелязва, че има и други фактори, които водят до намаляване на биологичното разнообразие, сред които е поведението на човека.

4.7. ЕИСК изразява съгласие с анализа на ЕК, според който продължаващото сериозно намаляване на биологичното разнообразие изисква значително разширяване на мрежата от защитени зони. По-специално, досега не е обръщано необходимото внимание на опазването на естествените процеси. Новата цел за 10 % строго защитени зони ще промени това положение. Тези мерки ще имат положително въздействие върху климата, опазването на опрашителите и насекомите и подобряването на задържането на вода на територията. С изискването за създаване на трансевропейска мрежа за опазване на природата, ЕК се стреми да преодолее методологическия недостатък на Директивата за местообитанията и с основание подчертава значението на екологичната свързаност. По този начин тя се връща и на въпроса за екологичната инфраструктура, към която за съжаление след Съобщението на ЕК COM (2013) 249 final не беше подходено с необходимата решителност.

4.8. ЕИСК признава, че постигането на целите за възстановяване изисква нови правно обвързващи цели. В Стратегията за биологичното разнообразие за периода до 2020 г. се поставя цел да бъдат възстановени 15 % от увредените екосистеми. Усилията за постигането на тази цел бяха съвсем неподходящи, по-специално поради липсата на правно обвързващ характер.

4.9. ЕИСК отбелязва със задоволство, че стратегията разглежда по-ясно въпроса за финансовите изисквания. Отдавна е известно, че липсва подходящо финансиране: досега са покрити само 20 % от нуждите на защитените природни зони, в това число на мрежата „Натура 2000“ ( 11 ) , а изготвяните от ЕИСК финансови оценки винаги надхвърляха значително тези на ЕК.

4.10. Освен това Комитетът се произнесе ясно в полза на отделна линия за финансиране за бюджета за селското стопанство, както е посочено и от Европейската сметна палата.

4.11. В своето становище Сметната палата отбеляза, че не е ясна разходната част за биологичното разнообразие, в това число в ОСП. Според ЕК около 8 % от бюджета на ЕС са изразходвани за опазване на биологичното разнообразие (86 млрд. евро за периода 2014 — 2020г.). Сметната палата отправя критики, че въпреки това не могат да се измерят положителни въздействия.

4.12. Това се дължи и на факта, че програмите от втория стълб, особено ефективни за целите на биологичното разнообразие, не само се финансират в недостатъчна степен, но и като цяло в по-голямата си част се представят по непривлекателен за земеделските стопани начин в много държави членки. В продължение на години ЕИСК подкрепяше също решения, които например улесняват земеделските стопани да предприемат мерки за насърчаване на биологичното разнообразие, и съдържащи, наред с другото, достатъчен стимулиращ компонент. ЕИСК посочва, че въпреки че от земеделските стопани и собствениците на гори също трябва да се изисква да опазват биологичното разнообразие, не може да се очаква те да понасят разходите за това. Предоставянето на това „обществено благо“ трябва да се превърне по-скоро в интересна възможност за получаване на доходи за самите земеделски стопани.

4.13. ЕК посочва, че са необходими 20 млрд. евро годишно. Фактът, че в буква а) не е посочено нито как е изчислена тази сума от 20 милиарда евро, нито в б) как би трябвало да бъда покрита тази нужда, е една от решаващите слабости на стратегията за биологичното разнообразие.

4.14. В новата многогодишна финансова рамка не е отразена такава сума, което е изненадващо, тъй като през декември 2019 г. Съветът поиска „пълно, ефективно и последователно включване на биологичното разнообразие в изготвянето и изпълнението на новата многогодишна финансова рамка (МФР) 2021 — 2027 г.“ (вж. параграф 3.2). Във всеки случай ЕИСК не намира никаква следа от гореизложеното и счита, че това е тревожен сигнал за поредните значителни несъответствия между думи и дела.

4.15. ЕИСК се отнася критично към факта, че в тази стратегия за биологичното разнообразие ЕК за пореден път пропуска да изпълни препоръките на Съвета от декември 2019 г. относно финансовата подкрепа за мерките за опазване на биологичното разнообразие и че не се предлагат ефикасни мерки, с които да се сложи край на всички вредни за биологичното разнообразие субсидии. Освен това ЕК все още не е предложила подходящи инструменти във връзка с искането на Съвета за подобряване на прегледа на изпълнението и докладването на политиките, действията и ангажиментите във връзка с опазването на природата и биологичното разнообразие.

4.16. Комитетът подкрепя оценката на ЕК, според която за голяма част от защитените зони практиките на устойчиво управление представляват подходящо решение за поддържане или насърчаване на високи стойности на биологично разнообразие. ЕИСК счита обаче, че е от съществено значение част от защитените зони да бъдат обект на строго опазване, което е равнозначно на управление без интервенция. Само така естествените процеси могат да бъдат защитени ефективно.

4.17. Поради това Комитетът отбелязва със задоволство, че процентът на строго защитените зони трябва да бъде значително увеличен, и подчертава, че опазването на естествените процеси е от съществено значение за опазването на биологичното разнообразие, особено във време на драматично изменение на климата. Заслужава висока оценка фактът, че се акцентира специално върху строгата защита (с управление без интервенция) на девствените и вековните гори. ЕИСК подчертава обаче, че без значителни финансови компенсации ще бъде трудно да се опазват ефективно, по-специално девствените и вековните гори, които са частна собственост. Във връзка с това ЕИСК подчертава похвалните действия, предприети от НПО в областта на околната среда, които действат като стражи на околната среда, и продължаващите намеси на пожарникарите, защитаващи територии, които често притежават голямо биологично разнообразие. За девствените и вековните горски терени, които са държавна собственост, ЕИСК би приветствал препоръка на ЕК относно блокирането на дейностите по изсичане. Настоящите спорове относно опазването на горите в различните държави — членки на ЕС, показват, че съществува значителен икономически натиск и върху зоните, които са държавна собственост.

4.18. Комитетът подчертава, че Общата селскостопанска политика трябва да бъде съобразена със стратегическите цели в областта на биологичното разнообразие ( 12 ) , с европейското законодателство в областта на климата, със стратегията „От фермата до трапезата“ и с целите на Европейския зелен пакт.

4.19. ЕИСК изразява съжаление във връзка с факта, че в последната предложена многогодишна финансова рамка, както и в плана за възстановяване на Европа, не се предвижда никакъв допълнителен разход, предназначен за опазването на биологичното разнообразие.

4.20. ЕИСК счита, че е важно да има силна и всеобхватна стратегия за горите и горския сектор. Това е необходимо по-специално поради факта, че ЕС няма обща основана на законодателство политика в областта на горите.

4.21. ЕИСК отбелязва, че целта приоритетните зони в селскостопанския сектор да достигнат 10 % не намира подкрепа в обсъжданото понастоящем предложение за реформа на втория стълб на ОСП, което се свежда до споменаване на „минимален процент“, без да се посочва конкретно число. Това е изключително отрицателен сигнал, че това изискване, от една страна, е признато от ЕК, но от друга страна, не е взето предвид в процеса на паралелна реформа.

4.22. ЕИСК приветства категорично укрепването на екологосъобразната инфраструктура и призовава ЕК и държавите членки да разработят и приложат последователна стратегия в това отношение. ЕС следва да превърне трансевропейските зелени мрежи (TEN-G) в инвестиционен приоритет и да им предостави подходящо финансиране.

4.23. В допълнение към законово обвързващите цели за възстановяване, се обявява нова регулаторна инициатива за разширяване на обхвата на защитените територии, ако държавите членки не спазват изискванията и препоръките на Комисията. ЕИСК счита, че регулаторните интервенции ще бъдат от съществено значение, в случай че държавите членки не извършат драстична промяна в опазването на биологичното разнообразие. Поради това обявената за 2024 г. законодателна инициатива следва да доведе до разработването на всеобхватна директива относно биологичното разнообразие, в която да бъдат разгледани и другите недостатъци, посочени в настоящото становище, и която следва да бъде придружена от оценка на въздействието, даваща възможност за по-добра оценка на търговските аспекти.

Брюксел, 18 септември 2020 година. Председател на Европейския икономически и социален комитет Luca JAHIER

(1) Конвенцията за биологичното разнообразие (КБР).

(2) Директива 92/43/EО на Съвета (ОВ L 206, 22.7.1992 г., стp. 7).

(3) Директива 79/409/EИО на Съвета (ОВ L 103, 25.4.1979 г., стp. 1) „Птици“и Директива 2009/147/EО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 20, 26.1.2010 г., стp. 7).

(4) Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 164, 25.6.2008 г., стp. 19).

(5) Регламент (ЕС) № 1143/2014 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 317, 4.11.2014 г., стp. 35).

(6) COM(2006) 216 final.

(7) Вж. например Становище № 7/2018 относно Предложенията на Комисията за регламенти в областта на общата селскостопанска политика за периода след 2020 г. (ОВ C 41, 1.2.2019 г., стр. 1) и Специален доклад 13/2020: Биологичното разнообразие в земеделските земи продължава да намалява въпреки приноса на ОСП.

(8) IPBES, Summary for policymakers of the global assessment report on biodiversity and ecosystem services [Резюме за създателите на политики на глобалния доклад за оценка на биологичното разнообразие и екосистемните услуги], 2018 г.

(9) Leipzig Charter and the Urban Agenda for the UE [Лайпцигската харта и Програмата на ЕС за градовете].

(10) ОВ C 195, 18.8.2006 г, стр. 96; ОВ C 97, 28.4.2007 г., стр. 6; ОВ C 161, 13.7.2007 г., стр. 48; ОВ C 317, 23.12.2009 г., стр. 75; ОВ C 306, 16.12.2009 г., стр. 42; ОВ C 48, 15.2.2011 г., стр. 150; ОВ C 24, 28.1.2012 г., стр. 111; ОВ C 67, 6.3.2014 г., стр. 153; ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 14; ОВ C 129, 11.4.2018 г., стр. 90; ОВ C 62, 15.2.2019 г., стр. 226 и ОВ C 47, 11.2.2020 г., стр. 87.

(11) Вж. COM (2010) 548 final, стр. 13.

(12) През ноември 2018 г. Европейската сметна палата критикува строго предложенията на члена на Комисията Hogan за селскостопанската реформа след 2020 г., като счете, че те не са в съответствие с целите в областта на околната среда.