[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |

Брюксел, 5.1.2011

COM(2010) 805 окончателен

СЪОБЩЕНИЕ ОТ КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА относно

Меморандумите за разбирателство относно опазването на мигриращите акули и хищни птици съгласно Конвенцията за опазване на мигриращи видове диви животни

СЪОБЩЕНИЕ ОТ КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТАотносно

Меморандумите за разбирателство относно опазването на мигриращите акули и хищни птици съгласно Конвенцията за опазване на мигриращи видове диви животни

Европейският съюз е страна по Конвенцията за опазване на мигриращи видове (КОМВ)[1] от 1983 г. Всички държави-членки на ЕС също са страни по Конвенцията. В приложение І към Конвенцията е съставен списък на застрашените от изчезване мигриращи видове, докато в приложение ІІ са изброени мигриращи видове с неблагоприятен природозащитен статус, които се нуждаят от международни споразумения за опазването и управлението си, както и онези мигриращи видове, имащи природозащитен статус, който значително би се подобрил от международното сътрудничество, което би било постигнато вследствие на подобно международно споразумение.

Такъв е случаят с мигриращите акули и с хищните птици в Африка и Евразия, за които бяха сключени два правно необвързващи меморандума за разбирателство съгласно Конвенцията, както е описано по-надолу.

1. Меморандуми за разбирателство относно опазването на мигриращите акули

На 12 февруари 2010 г. в Манила, Филипините, Третата среща по международно сътрудничество по отношение на мигриращите акули съгласно Конвенцията прие Меморандум за разбирателство (МзР) относно опазването на мигриращите акули[2]. МзР бе отворен за подписване и 10 държави на ареала (държави, които упражняват юрисдикция върху всяка част от ареала на мигриращите акули, или държави, плавателните съдове на които са заети извън границите на националната юрисдикция да отнемат от природата, или пък имат потенциала да отнемат от природата мигриращите акули) го подписаха незабавно: Конго, Коста Рика, Гана, Гвинея, Либерия, Палау, Филипините, Сенегал, Того и САЩ. Това означава, че МзР е влязъл в сила на 1 март 2010 г., тъй като минималният брой подписали държави, необходими за влизането в сила на МзР, е 10. МзР е отворен за нови подписващи страни. Този МзР представлява правно необвързващ инструмент, който ще важи за седемте вида акули, посочени в приложения І и ІІ към Конвенцията[3]. Нови видове могат да се добавят с консенсус от страна на подписващите страни.

ЕС установи координирана позиция и участва в преговорите по настоящия МзР. В качеството си на регионална икономическа организация според определението на МзР Европейският съюз получи разрешение да стане подписваща страна и да вземе участие в Срещата на подписващите страни, която е управителният орган на МзР. Повечето държави-членки на ЕС, които са също и държави на ареала, ще получат също възможност да подпишат МзР. Присъединяването към този МзР носи добавена стойност за ЕС от гледна точка на биоразнообразието, рибарството и съгласуваността с външните политики. Следователно се предлага ЕС да стане подписваща страна по настоящия МзР и това да стане чрез подписа на представител на Европейската комисия, която представлява ЕС в Конвенцията за мигриращите видове. Това подписване не изключва изказването на всякакви възгледи от страна на Комисията по отношение на изхода от т. нар. процес за оценка на „бъдещата структура“ на организацията и дейностите на заседанията на КОМВ и семейството на КОМВ, протичащ между заседанията, чието начало бе поставено на Деветата конференция на страните (ДКС) по Конвенцията с цел проучване на възможностите за укрепване на КОМВ и свързаните с нея споразумения.

МзР съдържа раздел, който посочва общите цели на План за опазване, както и по-конкретни цели и действия за изпълнение от подписващите страни. На срещата не можа да бъде финализиран по-подробен и по-амбициозен план за опазване, но работата ще продължи по електронната поща, за да има текст, готов към датата на първата Среща на подписващите страни, която да го одобри с консенсус. Меморандумът за разбирателство засяга някои значими въпроси за опазването на акулите като например премахването на перките, приловът, сътрудничеството между правителствата, междуправителствените и неправителствените организации и ангажиментите пред Организацията на Обединените нации по прехрана и земеделие (FAO), регионалните организации за управление на рибарството (RFMO), заинтересованите страни от рибарската индустрия, местните общности, регионалните морски конвенции, Конвенцията по международна търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора (CITES) и Конвенцията за биологичното разнообразие (КБР). Добавената стойност на настоящия МзР е установяването на общо разбиране за подобряване или възстановяване към благоприятен природозащитен статус на мигриращите видове акули, като в същото време се гарантира, че целевият и нецелевият улов на акули се провежда по устойчив начин. Научните изследвания, мониторингът, обменът на информация, осведомяването и участието на обществеността също са ключови цели. Успехът на настоящия МзР зависи от прилагането на мерките на национално равнище.

Меморандумът за разбирателство е напълно съвместим и съответства на Общностния план на действие за опазване и управление на акули, приет от Комисията през февруари 2009 г. и подкрепен от Съвета по земеделие и рибарство в заключенията му от 23 април 2009 г. Освен това той е първото по рода си споразумение съгласно КОМВ за риба и включва видове от търговски интерес по-специално за международната търговия. Той допринася за насърчаване на опазването и управлението на мигриращите акули посредством вкарването и задържането на риболова за акули в дневния ред на международната политика и осигурява подкрепа за работата, извършвана по CITES и по регионалните морски конвенции.

Административните, финансовите и процедурните аспекти в МзР са сведени до минимум. Това означава по-малко разходи за персонал и срещи, както и предпочитания за използване на електронни средства за комуникация. Съгласно МзР подписващите страни ще се стремят да финансират прилагането от национални и други източници, а може да се основе и фонд за покриване на разходите, свързани с участието на развиващи се страни в срещите на подписващите страни. Също според МзР Срещата на подписващите страни трябва да създаде секретариат, а секретариатът на конвенцията трябва да действа като временен секретариат, докато не се създаде постоянен такъв. Секретариатът на конвенцията трябва да свика първата среща на подписващите страни възможно най-скоро, а на първото си заседание срещата трябва да приеме собствен процедурен правилник. Срещата на подписващите страни ще определи известен брой подробности и в очакване на решенията, които още следва да се вземат по отношение на бъдещата структура на КОМВ.

2. Меморандуми за разбирателство относно опазването на хищните птици в Африка и Евразия

Меморандум за разбирателство относно опазването на хищните птици в Африка и Евразия[4] съобразно КОМВ — известен също като МзР за грабливите птици — бе сключен на 22 октомври 2008 г. в Абу Даби, Обединени арабски емирства. На таза дата настоящият МзР бе подписан от 28 държави на ареала, между които и пет държави-членки на ЕС: Финландия, Унгария, Нидерландия, Португалия и Обединеното кралство. Люксембург беше шестата държава-членка, която подписа на 19 юли 2010 г. МзР влезе в сила на 1 ноември 2008 г. Към днешна дата 30 участващи страни и една организация за взаимопомощ са подписали меморандума. ЕС установи координирана позиция и участва в преговорите по настоящия МзР. В качеството си на регионална икономическа организация според определението на МзР Европейският съюз получи разрешение да стане подписваща страна и да вземе участие в Срещата на подписващите страни, която е органът за вземане на решения на МзР. ЕС би могъл да допринесе за успешното прилагане на настоящия МзР, като стане подписваща страна и осигури стратегия на ЕС, която да се установи посредством технически консултации, координирани с държавите-членки.

Прилагането в рамките на ЕС се улеснява от факта, че по-голямата част от мерките вече са били приложени в ЕС посредством разпоредбите на директивите за птиците и местообитанията. Няма да бъде необходимо допълнително законодателство на ЕС. Цялата работа, която трябва да се извърши, трябва да бъде в съответствие с правната рамка на ЕС и да взема предвид съществуващите планове за действие на ЕС за видовете, резултатите от проектите LIFE, мерките за опазване в Специалните защитени зони (СЗЗ), както и текущите инициативи с възможно въздействие едновременно в и извън СЗЗ, като например техническа работа върху въздействието на вятърните турбини, храненето на лешоядите и устойчивото селско стопанство.

Инструментът е правно необвързващ Меморандум за разбирателство, който съдържа между другото списък с общи мерки за опазване, раздел относно прилагането и отчитането, както и окончателни разпоредби. Настоящият Меморандум за разбирателство се придружава от план за действие, който съдържа конкретни дейности за прилагане от подписващите страни.

Ако МзР се прилага правилно, се очаква да допринесе ефективно за защитата на мигриращите хищни птици в Европа, Азия и Африка и по този начин ще допринесе за целите на политиките на ЕС в рамките на ЕС и в международен план. Тези цели включват засилването на ангажиментите и действието на ЕС за глобалното опазване на птиците, насърчаването на управлението на пътя за прелитане и сътрудничеството със съответните международни конвенции, както бе изразено в заключенията на конференцията през 2004 г. по случай 25-годишнината на Директивата за птиците. Следователно се предлага ЕС да стане подписваща страна на настоящия МзР и това да стане чрез подписа на представител на Европейската комисия, която представлява ЕС в Конвенцията за мигриращите видове. Това подписване не изключва изказването на всякакви възгледи от страна на Комисията по отношение на изхода от т. нар. процес за оценка на „бъдещата структура“ на организацията и дейностите на заседанията на КОМВ и семейството на КОМВ, протичащ между заседанията, чието начало бе поставено на Деветата конференция на страните (ДКС) по Конвенцията с цел проучване на възможностите за укрепване на КОМВ и свързаните с нея споразумения.

Поради правно необвързващия характер на инструмента вноските за прилагането на плана за действие са доброволни. Въпреки това съществува разбиране, че ще се търси финансиране за подпомагане на очакваните програми за опазване. Съгласно МзР подписващите страни ще се стремят да финансират от национални и други източници прилагането на тяхна територия на мерките, необходими за опазването на хищните птици. Освен това те ще се стремят да си помагат една на друга при прилагането и финансирането на ключовите точки от плана за действие. От подписващите страни и от държавите на ареала следва да се събират доброволни вноски посредством вътрешни бюджетни процедури, които да определят размера на приноса им. Обединените арабски емирства (ОАЕ) се ангажираха да се погрижат през първите три години за всички административни и институционални разходи за отдела по координиране. Настоящият офис е разположен в Абу Даби и започна да функционира през юни 2009 г. Предложението обхваща следните услуги: заплатите на персонала на Програмата на ООН за околната среда (UNEP)/КОМВ, срещите, офисите, оборудването, компютърните консумативи, комуникациите, преводите, пътните от Бон до Абу Даби и поддържането на малка програма за стипендии. Тъй като ОАЕ ще подпомага поне за определен период разходите за поддържането на секретариат за настоящия МзР, всички други доброволни вноски ще се усвояват пряко за действия по прилагането.

Следователно Комисията призовава Съвета да я упълномощи да подпише от името на ЕС настоящите два меморандума.

[1] Конвенцията за опазване на мигриращи видове диви животни (КОМВ), подписана в Бон на 23 юни 1979 г. призовава за международно сътрудничество в действията по опазване на мигриращите видове. Член ІV.4 от Конвенцията насърчава страните по нея да сключват споразумения – включително правно необвързващи административни споразумения по отношение на всяка популация мигриращи видове. Европейският съюз и всичките държави-членки на ЕС са част от 113-те страни по Конвенцията. Европейската комисия представлява Европейския съюз в тази международна конвенция.

[2] http://www.cms.int/species/sharks/MoU/Migratory_Shark_MoU_Eng.pdf

[3] Китова акула ( Rhincodon typus ), гигантска акула ( Cetorhinus maximus ), голяма бяла акула ( Carcharodon carcharias ), дългопера акула Mako (Isurus paucus) , късопера акула Mako (Isurus oxyrinchus) , селдова акула (Lamna nasus) , обикновена бодлива акула (популациите от Северното полукълба) (Squalus acanthias) .

[4] http://www.cms.int/species/raptors/MoU_&_AP/Eng/MoU_Birds_of_Prey_with_annexes_E.pdf