P9_TA(2021)0503

Прилагането на Директивата за енергийните характеристики на сградите

Резолюция на Европейския парламент от 15 декември 2021 г. относно прилагането на Директивата за енергийните характеристики на сградите (2021/2077(INI))

(2022/C 251/05)

Европейският парламент,

— като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194 от него,

— като взе предвид своята резолюция от 17 септември 2020 г. относно максимално използване на потенциала за енергийна ефективност на сградния фонд на ЕС (1),

— като взе предвид своята резолюция от 21 януари 2021 г. относно достъпа за всеки до достойни жилища на разумни цени (2),

— като взе предвид своята резолюция от 19 май 2021 г. относно европейска стратегия за интеграция на енергийните системи (3),

— като взе предвид своята резолюция от 19 май 2021 г. относно Европейска стратегия за водорода (4),

— като взе предвид Директива 2010/31/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 г. относно енергийните характеристики на сградите (5) (Директива относно енергийните характеристики на сградите — ДЕХС),

— като взе предвид Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно енергийната ефективност, за изменение на Директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на Директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (6) (Директивата за енергийната ефективност),

— като взе предвид Директива 2014/94/EC на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2014 г. за разгръщането на инфраструктура за алтернативни горива (7) и бъдещото ѝ преразглеждане,

— като взе предвид Регламент (ЕС) 2019/631 на Европейския парламент и на Съвета от 17 април 2019 г. за определяне на стандарти за емисиите на CO2 от нови леки пътнически автомобили и от нови леки търговски превозни средства (8) и предложението на Комисията от 14 юли 2021 г. за изменение на Регламент (ЕС) 2019/631 относно определянето на по-строги стандарти за горепосочените емисии в съответствие с по-амбициозните цели на Съюза в областта на климата (COM(2021)0556),

— като взе предвид Регламент (ЕС) 2021/1119 на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 2021 г. за създаване на рамката за постигане на неутралност по отношение на климата и за изменение на регламенти (ЕО) № 401/2009 и (ЕС) 2018/1999 („Европейски закон за климата“) (9),

— като взе предвид Препоръка (ЕС) 2019/786 на Комисията от 8 май 2019 г. относно санирането на сгради (10),

— като взе предвид Препоръка (ЕС) 2019/1019 на Комисията от 7 юни 2019 г. относно модернизирането на сгради (11),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 11 декември 2019 г. озаглавено „Европейският зелен пакт“ (COM(2019)0640), и резолюцията на Парламента от 15 януари 2020 г. (12) по този въпрос,

— като взе предвид съобщението на Комисията от 11 март 2020 г., озаглавено „Нов план за действие относно кръговата икономика — За по-чиста и по-конкурентоспособна Европа“ (COM(2020)0098),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 14 октомври 2020 г., озаглавено „Вълна на саниране за Европа — екологизиране на нашите сгради, създаване на работни места, подобряване на качеството на живот“ (COM(2020)0662),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 9 декември 2020 г., озаглавено „Стратегия за устойчива и интелигентна мобилност — подготвяне на европейския транспорт за бъдещето“ (COM(2020)0789),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 6 юли 2021 г., озаглавено „Стратегия за финансиране на прехода към устойчива икономика“ (COM(2021)0390),

— като взе предвид работния документ на службите на Комисията от 25 март 2021 г., озаглавен „Предварителен анализ на дългосрочните стратегии за саниране на 13 държави членки“ (SWD(2021)0069),

— като взе предвид наскоро публикувания пакет „Подготвени за цел 55“,

— като взе предвид член 54 от своя Правилник за дейността, както и член 1, параграф 1, буква д) от решението на Председателския съвет от 12 декември 2002 г. относно процедурата по разрешаване на изготвянето на доклади по собствена инициатива и приложение 3 към него,

— като взе предвид становището на комисията по транспорт и туризъм,

— като взе предвид доклада на комисията по промишленост, изследвания и енергетика (A9-0321/2021),

А. като има предвид, че сградите са отговорни за 36 % от общите емисии на парникови газове, и като има предвид, че секторът на санирането на сгради е една от ключовите области за намаляване на емисиите на парникови газове и за постигане на целите на ЕС за неутралност по отношение на климата, енергийна ефективност и за целите на Европейския зелен пакт;

Б. като има предвид, че основното и поетапно саниране на 210-те милиона съществуващи сгради ще бъде от решаващо значение за всяка убедителна стратегия, тъй като това са най-енергийно неефективните сгради и че до 110 милиона сгради потенциално се нуждаят от саниране (13);

В. като има предвид, че през 2019 г. 6 % от домакинствата в ЕС не са били в състояние да плащат сметките си за комунални услуги; като има предвид, че енергийната ефективност на сградите може да има положително въздействие в борбата срещу енергийната бедност;

Г. като има предвид, че понастоящем процентът на саниране на сградите е твърде нисък, около 1 % годишно, а процентът на основно саниране е 0,2 % годишно; като има предвид, че програмите за саниране не винаги обхващат подобрения на енергийната ефективност и увеличаване на използването на възобновяеми енергийни източници;

Д. като има предвид, че в съответствие с определението, съдържащо се в член 2, параграф 18 от Регламент (ЕС) 2018/1999 (14) относно управлението на Енергийния съюз и на действията в областта на климата, „енергийната ефективност на първо място“ е ръководен принцип на енергийната политика на ЕС с цел повишаване на ефикасността на търсенето на енергия и на енергийните доставки, по-специално чрез разходоефективни икономии при крайното потребление на енергия, инициативи за оптимизация на потреблението и по-ефективно преобразуване, пренос и разпределение на енергия;;

Е. като има предвид, че според оценката на Комисията в домакинствата в ЕС отоплението и топлата вода представляват 79 % от общото крайно енергийно потребление (192,5 Mtoe) (15);

Ж. като има предвид, че последното преразглеждане на ДЕХС през 2018 г. чрез Директива (ЕС) 2018/844 (16) имаше за цел да ускори санирането на съществуващите сгради до 2050 г. и да подпомогне модернизацията на всички сгради с интелигентни технологии и с по-ясна връзка с чистата мобилност, както и да осигури стабилна среда за инвестиционни решения и да даде възможност на потребителите и предприятията да правят по-информиран избор за икономии на енергия и пари;

З. като има предвид, че след последното преразглеждане на ДЕХС ЕС прие целта за постигане на неутралност по отношение на климата най-късно до 2050 г.;

И. като има предвид, че ДЕХС задължава държавите членки да приемат дългосрочни стратегии за саниране (ДСС), но без да ги задължава да санират или да дават указания за това как следва да се прави това, а също така не им предоставя начини за проверка на техните стратегии спрямо резултатите;

Й. като има предвид, че ДСС следва да водят по подходящ начин до подобряване на енергийните характеристики на социалните жилища;

К. като има предвид, че мерките за сградна система за автоматизация и управление, включени в преразгледаната ДХЕС, все още не са напълно транспонирани в държавите членки; като има предвид, че тяхното прилагане би създало по-голяма сигурност за инвеститорите и специалистите;

Л. като има предвид, че Директивата за енергийната ефективност изисква от държавите членки да извършват всеобхватни оценки относно ефективно отопление и охлаждане с използване на възобновяеми източници, в които се установява потенциалът за решения за отопление и охлаждане в сградния сектор и се предлагат политики за постигане на потенциала за ефективност и за използване на възобновяеми източници;

М. като има предвид, че инициативата „Нов европейски „Баухаус“ има за цел премахване на разделението между проект и функция, устойчив живот, интелигентно използване на ресурсите и новаторски и приобщаващи решения;

Н. като има предвид, че подходящото финансово обезпечаване и финансиране е от ключово значение за задействане на вълната на саниране; като има предвид, че санирането е водеща област за инвестиции и реформи в рамките на Механизма за възстановяване и устойчивост;

О. като има предвид, че електрическите превозни средства са важен елемент от прехода на ЕС към чиста енергия, основаващ се на мерки за енергийна ефективност, енергия от възобновяеми източници, алтернативни горива и иновативни решения за управление на енергийната гъвкавост и насочен към постигане на целта за неутралност по отношение на климата най-късно до 2050 г.;

П. като има предвид, че Директивата относно енергийните характеристики на сградите (ДЕХС) допълва Директива 2014/94/EС за разгръщането на инфраструктура за алтернативни горива, като предоставя правно основание за внедряването на зарядни точки в жилищните и нежилищните сгради; като има предвид, че ДЕХС играе ключова роля на равнището на ЕС в подкрепа на интелигентното частно зареждане, с оглед на факта, че по-голямата част от зареждането вероятно ще се извършва в частни и публично достъпни нежилищни обекти;

Р. като има предвид, че частните зарядни устройства за електрически превозни средства имат различни приложения и технически изисквания в сравнение с публичните зарядни точки, тъй като се захранват с по-малка мощност и се използват за по-дълги периоди на зареждане, като същевременно продължават да бъдат най-достъпният метод за зареждане;

С. като има предвид, че ДЕХС ще трябва да отрази изискванията за инсталирането на минимален брой зарядни точки за паркоместата в сградите, като наложи подходящо предварително окабеляване за зареждането на електрически превозни средства; като има предвид, че считано от 2025 г. държавите членки трябва да определят минимални изисквания за зарядни точки за всички нежилищни сгради, както публични, така и частни, които разполагат с повече от 20 паркоместа, в съответствие със съответните национални, регионални и местни условия;

Забележки

1. подчертава, че разпоредбите на член 2а от ДЕХС ще трябва да бъдат засилвани и прилагани ефективно, за да се гарантира, че строителният сектор допринася успешно за постигането на намаление с най-малко 55 % на емисиите на парникови газове до 2030 г. и на целта на ЕС за неутралност по отношение на климата най-късно до 2050 г.; счита, че основната цел и междинните етапи и показатели на ДЕХС също ще трябва да бъдат адаптирани като следствие от това, тъй като ДСС понастоящем не са на необходимите равнища за постигане на целите на ДЕХС;

2. подчертава, че ДЕХС и подробните ДСС следва да бъдат движеща сила за увеличаване на мащаба, скоростта, обхвата и качеството на санирането на сградния фонд на ЕС чрез нови иновативни мерки на политиката, както се предлага във „Вълната на саниране“;

3. изразява съжаление относно факта, че някои държави членки са представили своите ДСС със закъснение и че една държава членка още не е представила своята ДСС; посочва, че в резултат на това е трудно да се прави сравнение на плановете на държавите членки; подчертава положителния факт, че в късно подадените предложения е било възможно включването на връзки с националните планове за възстановяване, приети поради кризата, предизвикана от COVID-19, и с последните политически инициативи на ЕС, като например с Европейския зелен пакт и с Вълната на саниране; отбелязва обаче, че това е създало различия между държавите членки, които са представили своите ДСС преди плановете си за възстановяване от пандемията;

4. припомня, че е важно да се предоставят подходящи финансови ресурси чрез NextGenerationEU в областта на санирането и енергийните характеристики и енергийната ефективност на сградите; счита, че обвързването на санирането на сгради със средствата за възстановяване предоставя икономическа възможност и средство за държавите членки за намаляване на емисиите на парникови газове;

5. отбелязва, че представените ДСС като цяло са спазили пространно изискванията на член 2, буква а) от ДЕХС, като са предоставили информация относно различните категории, изисквани в горепосочения член; изразява съжаление обаче във връзка с факта, че степента на подробност и степента на амбициозност варират в различните ДСС; изразява съжаление поради факта, че няколко държави членки не са определили ясни етапни цели за 2030 г., 2040 г. и 2050 г., както се изисква в член 2, буква а) от ДЕХС; освен това изразява съжаление, че не във всички ДСС се предоставят данни за намаляване на емисиите на парникови газове, което затруднява оценката на амбициозността на стратегиите по отношение на смекчаването на последиците от изменението на климата; счита, че ДСС следва да работят за създаването на ясни мерки и инструменти за наблюдение с цел утрояване на годишния процент на саниране, като се вземат предвид различните изходни позиции и сграден фонд в държавите членки;

6. изтъква, че държавите членки са се съсредоточили върху декарбонизирането на системите за енергоснабдяване и намаляването на емисиите на парникови газове, вместо да разработват усърдно специални мерки и политики, насочени към подобряването на енергийните характеристики на сградите чрез прилагане на принципа „енергийната ефективност на първо място“, и по този начин да намаляват като цяло потреблението на енергия в този сектор като част от интегриран системен подход към енергетиката; подчертава, че енергийната ефективност и използването на енергия от възобновяеми източници следва да се увеличат максимално по цялата верига за създаване на стойност в енергетиката, включително за електроенергията, отоплението и газа, а не само за отделните сгради;

7. призовава Комисията да следи отблизо дали целите на ДСС са приведени в съответствие с вълната на саниране, всеобхватните оценки в областта на отоплението и охлаждането, изисквани съгласно Директивата за енергийната ефективност и Директивата за енергията от възобновяеми източници ( 17 ) , и новите цели в областта на климата и енергетиката за всяка държава членка в съответствие с техния сграден фонд;

8. призовава държавите членки да насърчават санирането, което благоприятства интегрирането на възобновяеми източници в енергийната система в сградите, като например монтирането на инфраструктура за зареждане на електрически превозни средства, системи за акумулиране на топлинна енергия и свързване с интелигентни мрежи; насърчава държавите членки и Комисията да насърчават обмена на най-добри практики;

9. счита, че участието на гражданите в „зеления“ преход и в санирането на сградите е от ключово значение за успеха на тези начинания; счита, че включването на експерти и „впрягането“ на обществен експертен опит могат да помагат за подобряване на изпълнението; призовава държавите членки да осигуряват достатъчна прозрачност по време на целия процес на обществени консултации относно ДСС и да гарантират, че процесът е приобщаващ, като улесняват участието на всички съответни заинтересовани страни в съответствие със специфичните изисквания на ДЕХС;

10. изразява съжаление поради факта, че ЕС не е постигнал своята цел за енергийна ефективност през 2020 г.; подчертава, че съществува колективен недостиг на амбиция по отношение на националния принос в рамките на националните планове в областта на енергетиката и климата за постигане на целта за енергийна ефективност през 2030 г. и че поради това държавите членки ще трябва да увеличат значително своите усилия;

11. подчертава, че строителството е комплексна дейност, която изисква тясна координация между голям брой професионалисти и занаятчии, и че то зависи от използването на широк спектър от строителни техники и материали; счита, че при преразглеждането на ДЕХС трябва да се взема предвид взаимодействието с други политики за устойчиво строителство и неутралност по отношение на материалите, за да се декарбонизират ефикасно сградите в ЕС;

12. подчертава значението на устойчивостта при използването на материали и потреблението на ресурса на жизнения цикъл на дадена сграда, от добива на материали, строителството и използването до края на използването и разрушаването, както и рециклирането и повторната употреба, включително възобновяеми и устойчиви природосъобразни материали; освен това подчертава, че планирането на сградите следва да използва кръговата икономика през различните етапи на процеса на строителството;

13. подкрепя използването на устойчиви, иновативни и нетоксични строителни материали и подчертава значението на засилването на кръговостта на строителните материали чрез прилагане или създаване на система за етикетиране на кръговата икономика въз основа на екологични стандарти и специфични критерии за определени материали; отбелязва, че са необходими допълнителни изследвания в областта на устойчивите материали и устойчивите процеси; подчертава, че материалите на основата на дървесина могат да играят роля при заместването на алтернативите, основани на изкопаеми горива, в строителството на сгради, и подчертава техния дългосрочен потенциал за съхранение на въглерод;

14. признава, че въпреки че основното саниране има преимуществото на цялостна промяна на енергийните характеристики на сградите, поетапното и основното поетапно саниране може да дава възможност за по-малко разрушителни и по-разходоефективни мерки за саниране чрез привеждането им в съответствие с определени „прагове на задействане“; отбелязва, че такива случаи са предизвикани или от практически възможности, лични обстоятелства, промяна на собствеността или промяна на наемателя в имотите за отдаване под наем; насърчава държавите членки да обмислят как да използват „праговете на задействане“, за да стимулират санирането; отбелязва, че санирането на един етап и поетапното саниране не са в конкуренция помежду си, но че и двата вида са подходящи решения в зависимост от конкретната ситуация; счита, че поетапното и поетапното основно саниране трябва да се извършват в съответствие със стандартите за основно саниране, за да се избягват блокиращи ефекти, като се осигурява пътна карта за саниране на сградите;

15. отбелязва, че настоящото определение за сграда с почти нулево нетно потребление на енергия („ПНЕС“) в ДЕХС е с качествен характер и дава широка свобода на действие на държавите членки при определянето на съответни стандарти; призовава Комисията да въведе стандарт за „основно саниране“ с цел постигане на икономии на енергия и намаляване на емисиите на парникови газове, както и хармонизирано определение на сгради с почти нулево потребление на енергия (ПНЕС);

16. счита, че санирането и стандартите за нови сгради следва да се разрешават въпроси, отнасящи се до пожарната безопасност, и рисковете, свързани с интензивна сеизмична активност, които засягат енергийната ефективност и жизнения цикъл на сградите, и следва да включват високи здравни стандарти; призовава държавите членки да разработят режим на електрически инспекции с оглед на факта, че 30 % от битовите пожари и 50 % от битовите случайни пожари са причинени от проблеми в електроинсталациите ( 18 ) ; счита, че в санирането на европейския сграден фонд следва да се включат проверки и подобряване на електрическата безопасност и да се осигурява достатъчна вентилация за дима в случай на пожар; подчертава, че ДСС следва също така да допринасят за статичното и структурното укрепване на сградния фонд;

17. отново подчертава необходимостта от вземане предвид на наличието на продукти, съдържащи азбест, в сградите и от отстраняване тези продукти, както и от защита на сградите от изпускането на азбест в околната среда, когато те се модернизират за целите на енергийната ефективност ( 19 )

18. изразява съжаление относно факта, че въпреки че крайният срок за транспониране на ДЕХС изтече на 10 март 2020 г., някои държави членки все още не са приложили изцяло това законодателство;

19. припомня, че е важно да се въведат подходящи стимули за санирането на сградите, както и финансови мерки, които са обусловени от подобряването на енергийната ефективност и икономиите на енергия съгласно член 10, параграф 6 от ДЕХС, с цел гарантиране на финансовата достъпност на дейностите по саниране;

20. подчертава значението на ясната и точна информация относно енергийните характеристики и енергийните разходи за бъдещите купувачи и потенциални наематели; признава необходимостта от подобряване и по-добро хармонизиране на сертификатите за енергийни характеристики във всички държави членки, за да бъдат те по-лесни за сравняване, с по-добро качество и по-надеждни, като същевременно се вземат предвид различните изходни позиции и сграден фонд в държавите членки; поради това счита, че сертификатите за енергийни характеристики следва да бъдат по-лесни за достъп и четене, следва да съдържат практическа информация относно действителните енергийни характеристики, по-специално относно действителния въглероден отпечатък на дадена сграда, следва да бъдат цифровизирани и следва да включват информация от местния пазар на равнище ЕС и информация относно параметрите за качество на околната среда в затворени помещения, като например топлинен комфорт; подчертава, че поради това сертификатите за енергийни характеристики биха могли да се използват за незадължителни услуги за оптимизация на потреблението като отправна точка за регулаторни мерки, програми за финансиране и интегрирани политики за саниране;

21. подчертава несъответствието между действителните енергийни характеристики и характеристиките, изчислени чрез сертификатите за енергийни характеристики, което е източник на объркване за ползвателите на сертификати за енергийни характеристики; подчертава, че е необходимо паспортът за санирането на сградата, цифровият дневник на сградата и показателят за подготвеност за интелигентно управление да се включат в рамките на сертификатите за енергийни характеристики, за да се избегне мултиплицирането на инструменти и да се осигури по-голяма яснота за потребителите; счита, че така ще се улесни санирането, ще се повиши сериозността му, ще се осигури координация между различните мерки с течение на времето и ще се усвоят многобройните ползи;

22. припомня, че ДСС следва да включват по-широките ползи от санирането, като например здраве, безопасност, топлинен комфорт и качество на въздуха в помещенията; отбелязва, че според проучване на Комисията ( 20 ) здравето е било основният стимул за частните собственици на жилища при извършването на енергийно саниране, с ясна връзка между качеството на жилищата, енергийната бедност и здравето; счита, че качеството на въздуха в помещенията следва да бъде включено, когато държавите членки насърчават санирането на сградите чрез схеми за обществени стимули и информационни кампании, наред с други инициативи; насърчава държавите членки да подобряват събирането на данни относно параметрите за качество на вътрешната среда с оглед на разработването на минимални стандарти за нейното качество;

23. подчертава, че амбициозните цели за основно и поетапно основно саниране на съществуващия сграден фонд следва да създадат до два милиона милиони работни места ( 21 ) , в по-голямата си част на местно равнище, длъжности, които не могат да бъдат възлагани на външни изпълнители, по-специално в малките и средните предприятия, и следва да осигуряват чиста и финансово достъпна енергия за потребителите и да предоставят подобрения на жизнените условия на живеещите в сградите;

24. припомня, че обществените сгради трябва да бъдат водещи в темповете на саниране и в постигането на декарбонизация, енергийна ефективност и разходна ефективност, като по този начин допринасят за повишаване на осведомеността и за приемането сред широката общественост;

25. отново призовава за насърчаване на инициатива на ЕС относно уменията, включително аспекти за насърчаване на приобщаването към равенството между половете, заедно с националните усилия, за да се дава възможност на посредници, като например монтажници, архитекти или изпълнители, да съветват, предписват или инсталират необходимите решения, включително цифрови решения, да реализират програми за енергийна ефективност и декарбонизиран сграден фонд, както и за поставяне на акцент върху повишаването на квалификацията и преквалификацията на всички участници в строителния сектор; счита, че е необходимо държавите членки да осигуряват ясна връзка между своите национални ДСС и подходящи инициативи за насърчаване на развиването на уменията и образованието в секторите на строителството и на енергийната ефективност;

26. счита, че принципите на ефективност на разходите и на неутралност на разходите, при които увеличението на наемите е балансирано с икономии на енергия, ще водят до намаляване на сметките за енергия на крайните потребители; насърчава държавите членки да включват систематично в своите ДСС политики и действия за справяне с енергийната бедност и сградите с най-лоши характеристики в своя национален сграден фонд и да противодействат на нарушенията на пазара и на спекулативните придобивания, които водят до по-високи наеми, които засягат непропорционално наемателите с ниски доходи; припомня, че тежестта, понасяна от най-уязвимите потребители поради променливостта на енергийните пазари, може да бъде значително намалена чрез повишаване на енергийната ефективност на сградите; подчертава необходимостта от осигуряване на гъвкава финансова подкрепа и механизми за тези потребители, за да се оказва помощ за справяне с енергийната бедност; отбелязва обаче, че следва да бъдат обмислени стимули за намаляване на разходите за саниране за конкретни целеви групи и сектори;;

27. подчертава, че ДЕХС следва да гарантира, че санирането осигурява възвръщаемост на инвестициите за собствениците на жилища и собствениците на сгради чрез установяване на реални и измерени подобрения в енергийните характеристики на сградите; подчертава, че подход, основан на измерените икономии на енергия в резултат на санирането, ще води до намаляване на разходите и до повишаване на обхвата, качеството и мащаба на модернизирането с цел енергийна ефективност за съществуващите сгради; изисква от Комисията да проучи дали е необходимо преразглеждане на равнището на оптимални разходи, както е определено в член 2, параграф 14, като част от прегледа на ДЕХС;;

28. приветства относителния успех на обслужването на едно гише и подчертава критично важната роля, която това обслужване може да играе за свързването на потенциални проекти с участници на пазара, включително граждани, публични органи и разработчици на проекти, особено при проекти с по-малък мащаб; отбелязва, че не съществува общо разбиране за това какво представлява обслужването на едно гише, тъй като съществуващите модели в ЕС са различни по структура, управление и вид на предоставяната помощ; припомня значението на повишаването на осведомеността относно обслужването на едно гише, включително на местно и регионално равнище; подчертава, че обслужването на едно гише може да играе значителна роля за справяне с проблема с продължителните и тромави процедури за разрешаване, както и за стимулиране на достъпа до финансиране за саниране на сгради, като се допринася за разпространението на информация относно реда и условията; счита, че обслужването на едно гише следва да осигурява експертни съвети и подпомагане както за еднофамилните жилища, така и многофамилните сгради, а също и да предоставя подкрепа на акредитираните монтажници;

29. припомня, че член 19 от ДЕХС предвижда клауза за преразглеждане, включително последваща оценка, която да бъде извършена най-късно до 2026 г.; подчертава, че това следва да дава възможност за извличане на поуки от прилагането на ДЕХС и да служи за оценка на напредъка, постигнат при нейното прилагане в целия Съюз;

Препоръки

30. подчертава, че ДЕХС е от решаващо значение за постигане на успешни резултати във връзка с вълната на саниране и намаляването на емисиите;

31. призовава държавите членки да гарантират правилното прилагане на директивата във всички нейни аспекти, като се обръща специално внимание на социалния жилищен фонд; призовава Комисията да продължи да наблюдава това изпълнение и да предприема действия в случай на неспазване;

32. призовава Комисията да засили настоящите разпоредби на ДЕХС, за да се гарантира, че ДСС на държавите членки са в съответствие с целите на ЕС за неутралност по отношение на климата и енергийните цели; подчертава, че санирането на сгради ще трябва да се извършва с 3 % годишно за основно и поетапно основно модернизиране, за да може ЕС да постигне неутралност по отношение на климата до 2050 г.;

33. призовава Комисията да проучи как да се формулира стандартен образец, който държавите членки биха могли да използват, за да се гарантира, че те отговарят на всички изисквания на член 2а от ДЕХС и за да бъдат хармонизирани целите и изискванията, за да бъде гарантирана по-добра съпоставимост на напредъка и на резултатите, както и оценка на националните планове за възстановяване и устойчивост или всяко друго финансиране от ЕС, условие за което е цялостната ДСС; насърчава Комисията да създаде ad hoc мрежа от експерти, за да се подпомагат държавите членки в процесите на изготвяне, наблюдение и изпълнение на техните дългосрочни стратегии за саниране (ДСС);

34. призовава Комисията да обмисли начини за допълнително улесняване на разработването на обслужване на едно гише, което предоставя консултантски услуги на гражданите и на други заинтересовани страни, включително чрез по-строги мерки в ДЕХС; изразява убеждение, че допълнителните насоки и мерки за подкрепа, по-специално техническа помощ, информационни кампании, обучение и финансиране на проекти, могат да доведат до по-висок процент на саниране;

35. призовава държавите членки да увеличат максимално полезните взаимодействия между своите ДСС, своите национални планове за възстановяване и устойчивост и други мерки за възстановяване, като по този начин гарантират, че NextGenerationEU предоставя незабавно финансиране за основно и поетапно основно саниране, по-специално по отношение на сградите с най-лоши показатели и домакинствата с ниски доходи, и създава благоприятна рамка за водещи пазари в устойчивото саниране, които да продължат да нарастват и след края на финансовия мандат;

36. счита, че цифровизирането на сградите и строителните технологии, когато това е осъществимо, сгради, могат да играят важна роля за повишаване на енергийната ефективност; счита, че преразглеждането на ДЕХС следва да служи за по-нататъшно насърчаване на технологиите за интелигентни и гъвкави сгради в съответствие с принципа „енергийната ефективност на първо място“ и за стимулиране на ориентиран към данните подход; насърчава използването и внедряването на нововъзникващи технологии, като например интелигентни измервателни уреди, интелигентно зареждане, интелигентни уреди за отопление, технологии за съхранение и системи за енергийно управление, които са оперативно съвместими с мрежата, триизмерно моделиране, симулация и изкуствен интелект, за да се постига намаляване на въглеродните емисии на всеки етап от жизнения цикъл на сградата, като се започне от етапите на планиране и проектиране и се продължи при строителството, експлоатацията и модернизирането;

37. подчертава, че актуалните, надеждни и пълни данни относно характеристиките на целия европейски сграден фонд са от ключово значение за разработването и изпълнението на ефективни политики, насочени към подобряване на енергийната ефективност на сектора; отбелязва, че цифровите технологии също следва да се използват за подпомагане на изготвянето на карта на съществуващия фонд и на разгръщането на ДСС;

38. счита, че следва да се прилага ориентиран към данните подход, за да се гарантира по-широк достъп до обобщени и анонимизирани данни за собствениците на жилища, наемателите и третите страни, които могат да ги използват за оптимизиране на потреблението на енергия, включително чрез сигурни схеми за съгласие по ОРЗД, както и за статистически и изследователски цели;

39. насърчава държавите членки да гарантират ефективно, амбициозно и последователно прилагане на одобрената схема на показателите за подготвеност за интелигентно управление в целия ЕС; отбелязва, че показателите за подготвеност за интелигентно управление следва да служат за постигането на вълната на саниране и интеграцията на енергийните системи чрез подпомагане на навлизането на интелигентни и гъвкави сгради; признава, че показателите за подготвеност за интелигентно управление ще спомогнат за допълнително насърчаване на проектирането и строителството на новите сгради като сгради с нулево потребление на енергия;

40. счита, че ДСС следва да предоставят повече подробности за дългосрочните действия и за интегрираното планиране на инфраструктурата, основано на пътна карта с конкретни политики и график с ясни етапни цели за 2030 г., 2040 г. и 2050 г., за да бъде създадена по-стабилна среда за инвеститори, предприемачи, собственици на жилища и наематели и за да бъде решен въпросът, свързан с въдествието на сградите през целия жизнен цикъл; подчертава, че държавите членки трябва да подобрят достъпа до редица финансови и фискални механизми, за да подкрепят мобилизирането на частни инвестиции и да насърчават публичните и частните партньорства; призовава за предприемане на действия, за да се насърчават заемите, които определят енергийната ефективност като критерий за по-ниски лихвени проценти;

41. подчертава, че ДЕХС следва да гарантира, че санирането осигурява икономическа изгода и възвръщаемост на инвестициите за собствениците на жилища и собствениците на сгради, намаляване на сметките за енергия и подобрена устойчивост чрез установяване на реални и измерени подобрения в енергийните характеристики на сградите; подчертава, че подход, основан на действителните икономии на енергия в резултат на санирането, ще води до намаляване на разходите и до повишаване както на качеството, така и на мащаба на модернизирането с цел енергийна ефективност за санирането на сградите;

42. подчертава потенциала на „зелената“ инфраструктура, като например „зелени“ покриви и фасади, за подобряване на енергийните характеристики на сградите и за стимулиране на адаптирането към изменението на климата и смекчаване на последиците от него, както и за биологичното разнообразие, особено в градските райони;

43. призовава държавите членки да използват ДСС за прилагане на новаторски политики за активно включване на гражданите в тяхното създаване и осъществяване, както и в програмите за енергийна ефективност; подчертава значението на участието и мобилизирането на заинтересованите страни, включително граждани, местни общини, жилищни сдружения, специалисти в строителството, в създаването на интегрирани планове и стратегии за изпълнение за декарбонизирането на сградите;

44. признава различната динамика на строителството и санирането за различните видове сгради (обществени и частни, нежилищни и жилищни) в държавите членки; призовава Комисията да осигури рамка за въвеждане на минимални стандарти за енергийна ефективност, отчитащи различни изходни позиции и сграден фонд в държавите членки, по-специално сгради със специални архитектурни или исторически качества, с цел ускоряване на темповете на саниране и осигуряване на видимост на цялата верига за създаване на стойност относно очакваните подобрения, както и за стимулиране на иновациите, като същевременно се гарантира ценова достъпност, особено за хората с ниски доходи и за лицата в уязвимо положение;

45. призовава държавите членки да разработят интегрирана и вградена рамка, която включва съответното финансиране и техническа помощ за постепенното въвеждане минимални стандарти за енергийна ефективност, което в крайна сметка ще гарантира постигането на етапните цели за 2030 г., 2040 г. и 2050 г., определени в техните ДСС; подчертава, че тези минимални стандарти биха спомогнали за разгръщане на пътя към неутралността по отношение на климата в строителния сектор най-късно до 2050 г. и биха могли да дадат видимост и сигурност на пазара по отношение на трансформацията на съществуващия сграден фонд; признава, че държавите членки разполагат с гъвкавостта да изготвят необходимите мерки за приспособяване към различните икономически, климатични, политически, социални и строителни условия; счита, че за сгради с технически, архитектурни, исторически или свързани с културно наследство ограничения, които не могат да бъдат санирани на разумна цена в сравнение със стойността на имота, следва да се предоставят специфични финансови инструменти и стимули;

46. призовава Комисията да обвързва ДСС със съответните разпоредби на Директивата за енергийната ефективност и Директивата за енергията от възобновяеми източници относно ефикасни районни отоплителни и охладителни системи и относно насърчаването на използването на енергия от възобновяеми източници в строителния сектор, като например слънчева, термална и геотермална енергия, както и по-голяма роля на съхраняването на енергия и самопотреблението в отговор на сигнали от мрежите и микромрежите, като същевременно признава, че изкопаемите горива, особено природният газ, понастоящем се използват в отоплителните системи на сградите; отбелязва, че потребителите се нуждаят от подкрепа, за да се откажат от изкопаемите горива;

47. призовава държавите членки да прилагат в пълна степен разпоредбите на член 14 и член 15, параграф 4 от ДЕХС, като предоставят на гражданите и професионално заетите в тази област ясни подробности относно начините, по които сградната система за автоматизация и управление може да постигне възможно най-скоро задължителния капацитет, за да се гарантира, че всички подготвителни действия се предприемат без забавяне и преди крайния срок през 2025 г.; призовава Комисията и държавите членки да обмислят използването на инструменти или контролни списъци, разработени от експерти и професионално заети в тази област, когато транспонират тези разпоредби;

48. призовава държавите членки да се насочат към декарбонизацията на отоплението и охлаждането в сградите, в съответствие с приоритетите на вълната на саниране, и да обмислят схеми за стимулиране, с акцент върху най-уязвимите потребители, за замяна на стари, основани на изкопаеми горива и неефективни отоплителни системи в сградите, включително чрез въвеждане на цели за замяна в съответствие с ДСС;

49. припомня своето искане при следващото преразглеждане да се направи оценка на необходимостта от увеличаване на изискванията относно инфраструктурата за зареждане с електроенергия в ДЕХС, като се взема под внимание необходимостта от гарантиране на стабилността на мрежата, например чрез въвеждане на функционалности за интелигентно зареждане, и да бъде насърчавана устойчивата мобилност, както и да бъде включен интегриран, систематичен и кръгов подход както за развитието на градските, така и за селските райони, в съответствие с целесъобразно градско планиране и транспортни маршрути;

50. насърчава държавите членки да обмислят как най-добре да извличат ползите от основан на района подход за широкомащабно саниране съвместно със заинтересованите страни и местните общности;

51. призовава Комисията и държавите членки да гарантират, че зарядните точки в сградите са готови за интелигентно зареждане, и да приведат изискванията в съответствие с изискванията, определени в преразглежданата версия на Директивата за енергията от възобновяеми източници; призовава държавите членки да разработят рамка, която да спомага за опростяване и ускоряване на разгръщането на зарядни точки в нови и съществуващи жилищни и нежилищни сгради, за преодоляване на евентуални регулаторни пречки и за насърчаване на подходящи начини за гарантиране на лесен достъп и съхранение на велосипеди при проектирането на сгради;

52. приветства признаването от страна на Комисията на значението на електромобилността чрез въвеждането на минимални изисквания за паркингите за автомобили над определен размер и на други минимални изисквания за по-малките сгради по отношение на инфраструктурата; обръща внимание върху факта, че за разгръщането на тази инфраструктура за зареждане с електроенергия е необходима допълнителна подкрепа;

53. подчертава важната роля, която санирането на съществуващите сгради и проектирането на нови сгради могат да играят за насърчаване на навлизането на електрически превозни средства като леки автомобили, лекотоварни автомобили, велосипеди и мотоциклети чрез едновременно осигуряване на подходящи места за паркиране и на инфраструктура за зареждане с електроенергия, което ще допринесе за цялостната декарбонизация на транспортния сектор; отбелязва, че с такава намеса сградите могат да станат по-здравословни, по-екологосъобразни и взаимосвързани в рамките на градските квартали, както и по-устойчиви на отрицателните въздействия на изменението на климата; призовава Комисията да разгледа възможността за разширяване на обхвата на мобилността на ДЕХС чрез въвеждане, когато това е осъществимо, на минимални изисквания в различните видове сгради по отношение на инфраструктурата за паркиране на велосипеди и за зарядни точки за електрически велосипеди;

54. приветства признаването на важността на изискванията за инфраструктура за предварително окабеляване в новите жилищни и нежилищни сгради като едно от условията за бързото внедряване на зарядни точки; призовава Комисията да насърчава включването на такива изисквания в националните рамки на политиката;

55. подчертава, че наличието на зарядни точки е един от стимулите за живущите или собствениците да изберат решение за електромобилност; отбелязва обаче, че понастоящем ДЕХС само определя изискванията за проводната инфраструктура за новите жилищни сгради и жилищните сгради, подложени на основно саниране, с повече от десет паркоместа; посочва, че Директивата предвижда възможност за отказване, в случай че цената на инсталациите за зареждане и проводните инсталации надвишава 7 % от общите разходи за цялостното саниране на сградата; призовава Комисията в сътрудничество с държавите членки да извърши анализ на разходите, с цел разглеждане на възможните начини за насърчаване на предприемачите да предвиждат необходимата инфраструктура за потребителите на електрически превозни средства;

56. припомня, че държавите членки трябва да определят изискванията за инсталирането на минимален брой зарядни точки за всички нежилищни сгради с повече от двадесет паркоместа до 1 януари 2025 г.; отбелязва, че е от значение в тази връзка да се идентифицират недостатъците при прилагането на ДЕХС, чието преразглеждане следва да включи разпоредби за допълнително насърчаване и улесняване на разгръщането на частна и обществена инфраструктура за зареждане с електроенергия в жилищни и нежилищни сгради;

57. подчертава, че решенията за електромобилност трябва да бъдат лесно достъпни за всички хора; подчертава в тази връзка необходимостта от саниране на сградите, включително паркингите, за да се подобри достъпността за хора с намалена подвижност; подчертава освен това, че е необходимо в санираните и в новите сгради да се отделя специално пространство за съхранение на устройства за мобилност, включително за инвалидни колички и детски колички;

58. приветства признаването на необходимостта от мерки за улесняване и ускоряване на разгръщането на инфраструктура за зареждане чрез справяне със съществуващите препятствия като разделени стимули и административна тежест; посочва обаче, че продължават да съществуват на национално и на регионално равнище административни пречки по отношение на процедурите за планиране и даване на разрешение във връзка с инфраструктурата за зареждане с електроенергия и че те възпрепятстват разгръщането на инфраструктура за зареждане с електроенергия в нови и съществуващи жилищни и нежилищни сгради; подчертава, че са необходими допълнителни усилия за премахването на тези очевидни административни пречки;

59. подчертава схващането, че зареждането на електрическите превозни средства в жилищните и нежилищните сградите трябва да допълва публично достъпната инфраструктура за зареждане с електроенергия, за да се осигури капацитет за зареждане на електрическите превозни средства; подчертава необходимостта от по-големи инвестиции в електромобилност и от разгръщане на инфраструктура за зареждане с електроенергия, осигуряваща интелигентно зареждане; това може да улесни избягването на претоварване и реакцията на потреблението благодарение на създаването на по-евтини и по-ефикасни електроенергийни мрежи, които изискват по-малко производствен капацитет и инфраструктура;

60. счита, че разгръщането на публична, полупублична и частна инфраструктура за зареждане с електроенергия остава основно предварително условие за стимулиране на навлизането на пазара на електрически превозни средства; призовава в тази връзка за повече инвестиции в сгради и мобилност, за стимулиране на иновациите и за използване на цифрови инструменти за електромобилност;

61. подчертава, че съответните правни актове на Съюза следва да улеснят въвеждането на зарядни точки за електрически превозни средства във връзка със саниранията, новите сгради и новите инсталации; подчертава, че е важно да се инвестира в публични зарядни станции по протежение на коридорите на основата мрежа и по цялата мрежа, но подчертава, че те могат само да са допълнение към много по-големия брой зарядни точки, които ще бъдат необходими в градските райони; посочва, че най-ефективният от гледна точка на разходите и практичен начин за ускоряване на прехода към електроенергия на автомобилните паркове е да се осигурят зарядни точки в близост до жилищата и работните места, където те служат като основно допълнение към необходимата, но по-скъпа инфраструктура за бързо зареждане;

62. изтъква, че е важно да се гарантира приобщаваща, съгласувана и устойчива мобилност за всички европейци и всички региони, включително най-отдалечените региони; подчертава, че е важно да се насърчават алтернативни, приобщаващи, безопасни и устойчиви видове транспорт и необходимата за тях инфраструктура; призовава държавите членки да осигурят социално-икономическото и териториалното сближаване при разработването на своите изисквания за инсталирането на минимален брой зарядни точки; настоятелно призовава държавите членки да идентифицират и преодолеят всички социални, икономически, правни, регулаторни и административни пречки пред бързото развиване на зарядните точки;

63. признава, че е важно да се поддържат във възможно най-голяма степен съществуващите градски зелени площи и устойчиви градски отводнителни системи при планирането на изграждането на жилищна и нежилищна инфраструктура за зареждане и места за паркиране;

64. отбелязва факта, че само няколко държави членки са информирали за обещаващ напредък по отношение на инфраструктурата за зареждане на електрически превозни средства в сградите и на паркингите за автомобили; изразява обаче загриженост във връзка с липсата на напредък в други държави членки и призовава за по-бързо предоставяне на по-широк набор от данни; отбелязва, че повечето от държавите членки са предоставили прогнози за навлизането на електрически превозни средства и цели за внедряване на електрически зарядни устройства за 2020 г .; посочва обаче, че само две трети от държавите членки са предоставили данни за целите за 2025 г. и 2030 г.;

65. изтъква, че редица местни органи са започнали изготвянето на планове за декарбонизация, които включват и определяне на обвързващи срокове за забрана на използването на двигатели с вътрешно горене при превозните средства; призовава тези органи да гарантират, че плановете им включват специална финансова и техническа подкрепа за адаптиране на техния сграден фонд, така че да отговоря на плановете им за декарбонизация;

o

o o

66. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и на Комисията.

(1) ОВ C 385, 22.9.2021 г., стр. 68.

(2) ОВ C 456, 10.11.2021 г., стр. 145.

(3) Приети текстове, P9_TA(2021)0240.

(4) Приети текстове, P9_TA(2021)0241.

(5) ОВ L 153, 18.6.2010 г., стр. 13.

(6) ОВ L 315, 14.11.2012 г., стр. 1.

(7) ОВ L 307, 28.10.2014 г., стp. 1.

(8) ОВ L 111, 25.4.2019 г., стp. 13.

(9) ОВ L 243, 9.7.2021 г., стp. 1.

(10) ОВ L 127, 16.5.2019 г., стр. 34.

(11) ОВ L 165, 21.6.2019 г., стр. 70.

(12) ОВ C 270, 7.7.2021 г., стp. 2.

(13) Генерална дирекция за вътрешни политики на Европейския парламент, Тематичен отдел по икономическа и научна политика, „Стимулиране на санирането на сгради: Потенциал и стойност за Европа?“, октомври 2016 г.

(14) Регламент (ЕС) 2018/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2018 г. относно управлението на Енергийния съюз и на действията в областта на климата, за изменение на регламенти (ЕО) № 663/2009 и (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета, директиви 94/22/ЕО, 98/70/ЕО, 2009/31/ЕО, 2009/73/ЕО, 2010/31/ЕС, 2012/27/ЕС и 2013/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2009/119/ЕО и (ЕС) 2015/652 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 328, 21.12.2018 г., стр. 1).

(15) Проучване, озаглавено „Mapping and analyses of the current and future (2020-2030) heating/cooling fuel deployment (fossil/renewables)“ (Картографиране и анализ на настоящите и бъдещите перспективи за използване на горива в сектора на отоплението/охлаждането (изкопаеми горива и горива от възобновяеми източници), март 2017 г.

(16) ОВ L 156, 19.6.2018 г., стp. 75.

(17) ОВ L 328, 21.12.2018 г., стр. 82.

(18) Форум за безопасност на битовите електроинсталации в Европа (FEEDS), „В новините: Европейският парламент призовава държавите членки да разработят режим за проверки на електрическата безопасност“.

(19) Резолюция на Европейския парламент от 20 октомври 2021 г., съдържаща препоръки към Комисията относно защитата на работниците от азбест (Приети текстове, P9_TA(2021)0427).

(20) Всеобхватно проучване на дейностите по енергийно саниране на сгради и навлизането на сгради с близко до нулево нетно потребление на енергия в ЕС, ноември 2019 г.

(21) Съобщение на Комисията от 27 май 2020 г., озаглавено: „Часът на Европа: възстановяване и подготовка за следващото поколение“ (COM(2020)0456).