C 79/36

Становище на Европейския комитет на регионите — Работата през цифрови платформи — проблеми на регулирането на местно и регионално равнище

(2020/C 79/07)

Докладчик : Dimitrios BIRMPAS (EL/ПЕС), член на Общинския съвет на Егалео

ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

ЕВРОПЕЙСКИЯТ КОМИТЕТ НА РЕГИОНИТЕ

Уводни бележки

1. подчертава, че икономиката на цифровите платформи е неразделна част от европейската икономика, а икономическото и социалното ѝ значение ще продължи да нараства значително в бъдеще;

2. припомня, че Европейската комисия определя основаната на платформи икономика като „бизнес модели, при които за улеснение на дейностите се използват платформи за сътрудничество“ ( 1 ) . Според същия източник платформите за сътрудничество създават отворен пазар за временно ползване на стоки или услуги, които често се предоставят от частни лица. В икономиката на сътрудничеството има три категории участници: i) доставчиците на услуги, които споделят активи, ресурси, време и/или умения и които може да бъдат частни лица, предлагащи услуги инцидентно, или доставчици на услуги, действащи в професионално качество; ii) ползвателите на такива услуги; и iii) посредниците, които свързват чрез онлайн платформа доставчиците и ползвателите и улесняват трансакциите помежду им („платформи за сътрудничество“);

3. припомня също така, че ОИСР определя платформата като „цифрова услуга, която улеснява взаимодействията между две или повече отделни, но взаимнозависими групи потребители (дружества или лица), които си взаимодействат посредством тази услуга в интернет“ ( 2 )

4. отбелязва, че използването на цифрови платформи за координиране на всякакъв вид икономически дейности нараства паралелно с експоненциалното нарастване на използването на интернет;

5. признава, че възходът на работата през цифрови платформи може да се обясни с факта, че тя предлага редица предимства както на работодателите, така и на работещите предвид необходимостта от гъвкавост на пазара на труда. Според Eurofound ( 3 ) работата през платформи предоставя и редица възможности за пазара на труда, като например лесен достъп до него, източник на допълнителни доходи, стимул за самостоятелна заетост, гъвкавост на работното време, и предотвратява дискриминация на работещите въз основа на етническа принадлежност или увреждане, както и на географско положение. Освен това, както беше подчертано от JRC ( 4 ) , тъй като много от работещите през платформи са от уязвими групи търсещи работа (млади хора, жени, хора от отдалечени региони), тази форма на труд може да окаже положително въздействие върху интегрирането на тези групи на пазара на труда и да „улесни прехода към по-стабилни форми на заетост“, при условие че са предприети подходящи мерки за гарантиране на достойни условия на труд;

6. признава, че бързото разпространение на работата през цифрови платформи през последните години повдигна различни въпроси във връзка с тяхното функциониране и с ползите от реорганизацията на труда, произтичаща от тези платформи, както и със свързаните с тях рискове;

7. отбелязва, че според Eurofound ( 5 ) поради специфичните работни договорености, зависещи от задачите, които изпълняват при всеки отделен случай, за работещите през платформи съществува по-голяма несигурност по отношение на правата и равнището на социална закрила, условията на труд или стабилността на заетост;

8. отбелязва, че е необходима цялостна рамка, която да гарантира социална закрила и социални права за всички работещи (от гарантирането на здравословни и безопасни условия на труд до достъпа до учене през целия живот), за да се създадат еднакви условия на конкуренция за основаната на платформи икономика и „традиционната“ икономика извън мрежата, въз основа на еднакви права и задължения за всички заинтересовани страни;

9. отбелязва, че фиктивната самостоятелна заетост (наричана понякога прикрита или фалшива самостоятелна заетост) се отнася до случаи, в които лицата се водят самостоятелно заети, но в действителност работят като наети лица. Трябва да се води борба срещу умишлено неправилното класифициране на работниците от страна на работодателите с цел заобикаляне на разпоредбите в областта на заетостта, избягване на данъчни задължения и предотвратяване на сформирането на представителство на работниците, както и прехвърляне на рисковете върху работниците и/или придобиване на конкурентно предимство;

10. потвърждава, че правото на всички работници на справедливо и равно третиране, що се отнася до условията на труд, достъпа до социална закрила и обучението, независимо от вида и продължителността на трудовото правоотношение, както и правото на справедливо възнаграждение, което осигурява достоен стандарт на живот, е залегнало в Европейския стълб на социалните права ( 6 ) , подкрепен единодушно от всички държави — членки на ЕС;

11. отбелязва трудностите, с които се сблъскват т.нар. „работещи за собствена сметка“, за да имат колективно представителство, и обръща внимание на факта, че най-голямото предизвикателство пред социалните партньори е да достигнат до работещите в неформалния сектор и в нововъзникващи форми на заетост като работещите през платформи ( 7 ) ; с оглед на това призовава за мерки за насърчаване и улесняване на социалния диалог в този сегмент от пазара на труда;

12. отбелязва, че една обща европейска инициатива за регулиране на работата през цифрови платформи ще предложи координиран отговор от страна на държавите членки на правните предизвикателства, произтичащи от непрекъснатите технологични промени на пазара на труда; взема под внимание възможностите за професионална подкрепа, натрупване на знания и учене, до които новите технологии като изкуствения интелект предлагат достъп; освен това подчертава необходимостта от подходящо управление на негативното въздействие на новите технологии върху работещите през платформи, като се има предвид, че все по-широкото разпространение на тези технологии, включително на изкуствения интелект, подчинява тези работници на решения, които се вземат до голяма степен от алгоритмите на изкуствения интелект;

13. присъединява се към призива на МОТ за създаване на международна система на управление, която да изисква от собствениците на платформи да гарантират определени минимални права и защита, и която да регулира използването на данни и отчетността на алгоритмите в трудовата сфера. Това би било решение на проблема с колективното представителство на работещите през платформи, както и на проблемите, свързани с изкуствения интелект, тъй като ще изисква прилагането на подхода „под човешки контрол“ и ще гарантира, че крайните решения, отнасящи се до работата, се вземат от хора ( 8 ) ; приветства същевременно националните и поднационалните инициативи ( 9 ) , както и основаните на платформи инициативи, с които се създават кодекси за поведение за краудсорсинга и краудуъркинга;

14. споделя становището, изразено в заключенията на Съвета по заетост, социална политика, здравеопазване и потребителски въпроси (EPSCO) от 24 октомври 2019 г. относно необходимостта [държавите членки и ЕК] „да укрепват свързаните с труда институции, и по-конкретно администрацията и инспекцията на труда, и да насърчават ефективното прилагане на международните стандарти за труда за защитата на всички работници, включително в новите форми на труд, и прехода от неформалната към формалната икономика“ ( 10 ) . Освен това е съгласен, че е необходимо те „да осигурят подходяща защита на неприкосновеността на личния живот и личните данни, и да посрещат, според случая, предизвикателствата и възможностите, особено в контекста на цифровата трансформация на труда, в това число работата през платформа“ ( 11 )

15. приветства намерението на новия председател на Европейската комисия Урсула фон дер Лайен, изразено по време на сесията по откриването на Европейския парламент на 16 юли 2019 г., да подобри условията на труд на работещите през платформи, фокусирайки се по-специално върху уменията и образованието ( 12 ) ; очаква обаче средствата за подобряване на тези условия да не се ограничат до гореспоменатите области на политиката и да включат предложение от новата Комисия „да се обърне внимание на условията на труд на работещите през платформи и активно да се предприемат мерки във връзка с новите форми на несигурност“ ( 13 )

16. изтъква цялостната нужда от осъвременяване на действащите правни рамки на равнището на ЕС (напр. Директивата за електронната търговия и Директивата за услугите) в отговор на бързото разрастване на икономиката на сътрудничеството и на предизвикателствата, свързани с платформите, развиващи дейност в световен мащаб. Ключова предпоставка за всяко актуализиране на правната рамка е да се проучи ефективността на съществуващото законодателство на ЕС, което може да се прилага и по отношение на работата през платформа, като Директивата за прозрачни и предвидими условия на труд, и да се картографират точно съществуващите форми на работа през платформи;

Класифициране на работниците и договори

17. припомня предходното си становище, в което се подчертава, че „при развитието си някои бизнес модели на икономиката на сътрудничеството създават значителни отрицателни външни последици в областта на заетостта и в социалната сфера, по-специално чрез злоупотреба с понятието „самостоятелна заетост“, и се базират на социалните различия между работниците“ ( 14 )

18. припомня също позицията на КР, че „много форми на заетост в икономиката на споделянето могат да бъдат класифицирани между зависима заетост и самостоятелна заетост“, което „повдига важни въпроси, свързани с условията на труд, опазването на здравето и гарантирането на сигурност, здравноосигурителните обезщетения, изплащането на заплатата при болест, обезщетенията за безработица и пенсионното осигуряване“ ( 15 )

19. припомня, че в Документа за размисъл относно социалното измерение на Европа ( 16 ) Европейската комисия отбелязва, че за да се задълбочи това измерение, е необходимо ЕС да постигне „съгласие по общи правила за определяне на трудовия статус на работещите за цифрови платформи. Това дава възможност на предприятията да използват в пълна степен потенциала на единния европейски цифров пазар“;

20. изтъква, че тъй като са се приспособили в по-голяма степен към цифровата трансформация и технологичното развитие, младите хора гледат на работата през цифрови платформи и на гъвкавостта, която тя често предлага, като на привлекателна възможност за заетост, дори и без ясно установени трудови права. Следва да се отбележи, че понастоящем работещите през платформи са средно с десет години по-млади от работещите офлайн ( 17 ) , от което следва, че липсата на ясна рамка, определяща тези права, увеличава несигурната заетост сред младите;

21. отчита сложността на договорните правоотношения в рамките на цифровите платформи, но отбелязва, че дори изключително разнообразните модели на заетост в рамките на традиционната икономика се подчиняват на общи основни правила, който се прилагат еднакво за всички участници. С оглед на това Комитетът на регионите отправя искане основните трудови и социални разпоредби да обхванат основаната на платформи икономика и работещите в тази икономика, като изтъква необходимостта от решаване на европейско равнище на социалните последици от единния цифров пазар. Една пропорционална рамка на национално равнище, а когато е необходимо — поради транснационалния характер на цифровата икономика — и на европейско равнище, чрез която да се потърси решение на регулаторните предизвикателства на работата през цифрови платформи, ще създаде еднакви условия на конкуренция за традиционната икономика и икономиката на цифровите платформи и ще противодейства на социалния дъмпинг. Тази регулаторна рамка следва също да предвижда забрана за използването на клаузи за изключително право, които пречат на работещите да си сътрудничат с други платформи;

22. отбелязва, че това регулиране следва да реши важни регулаторни въпроси като тежестта на документално доказване на трудовото правоотношение (и съответно на евентуалното неправилно класифициране), оценката на оборимата презумпция за трудово правоотношение, организацията на труда посредством договорни отношения с неравноправни клаузи, както и въпроса за собствеността и преносимостта на данните за профила и резултатите на работещия през платформи. Освен това то може да реши въпроса за вноските за социално осигуряване от страна на работодателя спрямо участващата обща работна сила и независимо от статута на заетост, като се отчита качеството на трудовите договорености. За да се отчете възможността за цифрово преминаване на границите и да се позволи прилагането на Директивата относно командироването на работници ( 18 ) , следва да се допуска разграничение между „място на работа“ и „място на получаване на услугата“ като минимална гаранция на трудовите права;

23. отбелязва, че установяването на трудово правоотношение следва да се основава на действащото право, колективните трудови договори или практики във всяка държава членка, като се взема предвид съдебната практика на Съда на Европейския съюз ( 19 ) . Съгласно тази съдебна практика този статут може да се прилага и към служители на цифрови платформи, когато са изпълнени съответните критерии. Споделя мнението на Европейския парламент, че „установяването на наличие на трудово правоотношение следва да се ръководи от фактите, свързани с действителното изпълнение на работата, а не от описанието на правоотношението, направено от страните по него“ ( 20 ) . Съгласен е също, че „злоупотребата със статута на самостоятелно заетите лица, както е определен в националното право, било то на национално равнище или в трансгранични ситуации, е форма на фалшиво деклариран труд, който често се свързва с недекларираната заетост […] с цел да [се избегнат] някои правни или фискални задължения“ ( 21 ) . С оглед на това отбелязва, че са необходими насоки на европейско равнище за борба с това явление;

24. приветства факта, че повечето държави – членки на ЕС, имат минимална работна заплата, която е установена със закон или колективно договорена. Компетентността и отговорността за въпроси, свързани с формирането на заплатите, е на държавите членки и/или националните социални партньори. Ето защо автономията на социалните партньори и тяхното право да сключват колективни трудови договори трябва да бъдат изцяло зачитани ( 22 )

25. подкрепя създаването на специална работна група за проучване и мониторинг на колективните трудови правоотношения и класифициране на работещите през цифрови платформи в рамките на Обсерваторията на ЕС на икономиката на онлайн платформите, която беше създадена с решение на Комисията ( 23 ) . Обсерваторията, която се състои от група независими експерти в областта на основаната на онлайн платформи икономика и специализирана група служители на Комисията, вече започна работа и предоставя на Комисията съвети и ноу-хау във връзка с развитието на основаната на онлайн платформи икономика. Комитетът на регионите може да допринесе за работата на групата с най-добри практики на местно, регионално и трансгранично равнище, които укрепват наред с другото развитието на уменията на персонала на местните и регионалните власти; във връзка с това Комитетът настоява за статут на наблюдател в рамките на Обсерваторията;

Регионално и местно измерение

26. отбелязва, че непрекъснатото развитие и разрастване на икономическите дейности, в които навлизат цифровите платформи, оказват влияние на местно и регионално равнище, поради което трябва да се регулират и на равнището на регионалните и местните власти в рамките на техните правомощия, особено що се отнася до данъчното облагане и градоустройството;

27. призовава местните и регионалните власти да намират решения на социалните и трудовите предизвикателства, произтичащи от работата през цифрови платформи, като прилагат мерки за социална подкрепа на нетипичните форми на заетост, както и мерки за предотвратяване на неправомерни и дори нелегални форми на заетост (като фиктивна самостоятелна заетост) в рамките на такива платформи, за да се гарантират правата на работещите през платформи на индивидуална и колективна основа;

28. насърчава местните и регионалните власти, в качеството им на доставчици и получатели на множество онлайн услуги, често с посредничеството на цифрови платформи, да включат сред критериите при възлагане на обществени поръчки позитивната дискриминация към социално отговорните платформи, както и социални критерии, свързани с условията на труд при работата през платформи;

29. насърчава местните и регионалните власти, в качеството им на доставчици на услуги, да формулират трудови договори, които да служат като модел за останалите местни работодатели;

30. насърчава местните и регионалните власти да разработят политики в областта на заетостта, ученето през целия живот и социалната сфера, които да отчитат цифровизацията на пазарите на труда и да вървят в крак с нея;

31. насърчава местните и регионалните органи да преследват, в рамките на своите правомощия, умишленото неправилно класифициране на работниците, като използват инспекциите по труда или други еквивалентни органи или институции.

Брюксел, 5 декември 2019 г. Председател на Европейския комитет на регионите Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Съобщение на Комисията „Европейска програма за икономиката на споделянето“ (COM(2016) 356 final).

(2) ОИСР, Перспективи за заетостта 2019 г.

(3) Eurofound (2019 г.), Platform work: Maximising the potential while safeguarding standards? („Работата през платформи: максимално използване на потенциала при гарантирана защита на стандартите?“). https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef19045en.pdf

(4) JRC, 2018, Platform Workers in Europe („Работещите през платформи в Европа“) https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC112157/jrc112157_ pubsy_platform_workers_in_europe_science_for_policy.pdf

(5) Eurofound, 2018 г., Employment and working conditions of selected types of platform work („Заетост и условия на труд на определени видове работа през платформи“), https://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2018/employment-and-working-conditions-of-selected-types-of-platform-work

(6) Глава II. Справедливи условия на труд, параграфи 5 и 6 https://ec.europa.eu/commission/priorities/deeper-and-fairer-economic-and-monetary-union/european-pillar-social-rights/european-pillar-social-rights-20-principles_bg

(7) Проучване на Европейския парламент „EU and ILO: Shaping the Future of Work“ („ЕС и МОТ: оформяне на бъдещето на труда“), 2019 г. (http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2014_2019/plmrep/COMMITTEES/EMPL/DV/2019/09-03/IPOL_STU2019638407_EN.pdf)

(8) „Work for a brighter future“ („Работа за по-светло бъдеще“), Световна комисия на МОТ относно бъдещето на труда, 2019 г. http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/—dgreports/—cabinet/documents/publication/wcms_662410.pdf

(9) Интересен пример е инициативата на град Милано, с която през 2018 г. беше дадено началото на „Общинско информационно гише за работещите през платформи за доставка на храна“ — първата служба в Италия за изслушване, информиране и консултиране на работещите през платформи за доставка на храни. http://www.ansa.it/lombardia/notizie/2018/07/18/a-milano-primo-sportello-per-i-rider_111a55ca-fc7b-4c16-91f7-60b1b22a3c96.html

(10) Бъдещето на труда: Европейският съюз подкрепя Декларацията по случай стогодишнината на МОТ — Заключения на Съвета (24 октомври 2019 г.)

(11) Пак там.

(12) Политически насоки за следващата Европейска комисия 2019—2024 г. https://www.europarl.europa.eu/resources/library/media/20190716RES57231/20190716RES57231.pdf

(13) Встъпително изказване на г-н Nicolas Schmit, кандидат за член на Комисията, отговарящ за работните места, по време на изслушването му пред Европейския парламент https://multimedia.europarl.europa.eu/en/-hearing-of-nicolas-schmit-commissioner-designate-jobs-opening-statement-by-nicolas-schmit_I178011-V_v

(14) Становище на КР относно „Икономика на сътрудничеството и онлайн платформи: споделена гледна точка на градовете и регионите“ (COR-2016-04163).

(15) Становище на КР относно „Прозрачни и предвидими условия на труд в Европейския съюз“ (CDR 1129/2018).

(16) COM(2017) 206, 26 април 2017 г.

(17) http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC112157/jrc112157_pubsy_platform_workers_in_europe_science_for_ policy.pdf, стр. 23.

(18) http://data.consilium.europa.eu/doc/document/PE-18-2018-INIT/bg/pdf

(19) http://data.consilium.europa.eu/doc/document/PE-43-2019-INIT/bg/pdf

(20) Законодателна резолюция на Европейския парламент от 16 април 2019 г. относно предложението за директива на Европейския парламент и на Съвета за прозрачни и предвидими условия на труд в Европейския съюз https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0379_BG.html

(21) Пак там.

(22) Становище на КР относно „Стандарти за трудово възнаграждение в ЕС“ (COR-2015-01689).

(23) Решение на Комисията от 26.4.2018 г. относно създаване на експертна група за обсерваторията на икономиката на онлайн платформите (C(2018) 2393 final).