[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 27.2.2008

COM(2008) 122 окончателен

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

Финансовата система на Европа – адаптиране към промяната Принос на Комисията до Европейския съвет

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

Финансовата система на Европа – адаптиране към промянатаПринос на Комисията до Европейския съвет(текст от значение за ЕИП)

Въведение

Срещата на Европейският съвет през пролетта ще се състои в момент, когато все още се усещат последствията от трудностите в международния финансов сектор. Поради глобализацията и взаимовръзката между финансовите пазари в реално време, проблемите, възникнали в една част на света, бързо оказват влияние в други региони. Неотдавнашните събития повлияха върху международните банки, мултинационалните компании и частните лица, които започват да срещат по-стриктни кредитни условия, последиците от което са свързани със способността на фирмите за инвестиции и растеж, с достъпа до собственост и с разполагаемия доход на домакинствата. Много европейци са обезпокоени от въздействието на тези събития върху икономиката на техните страни, както и за своята собствена финансова и трудова сигурност. Поради това следва да се обяснят предприетите мерки на национално, европейско и международно равнище, с цел европейските граждани да бъдат уверени, че могат да имат доверие в начина на функциониране на финансовите пазари и в икономическата рамка на ЕС. Опитът в последно време показва, че съществуват значителни слабости в международната финансова система, които трябва да се преодолеят, а именно като се повиши качеството на информацията, която е на разположение на всички инвеститори, като същевременно се засили финансовият надзор и управлението на риска. Дискусиите по време на Европейския съвет през пролетта трябва да позволят определяне на следващите етапи в отговора на ЕС на тези предизвикателства.

Настоящият икономически климат

Световната икономическа ситуация и перспективи продължават да са необичайно неясни в началото на 2008 г. поради сътресенията на финансовите пазари, забавените темпове на американската икономика и ценовия скок на потребителските стоки. При тези обстоятелства високото равнище на стабилност, което предоставя еврото, е особено добре прието.

Досега европейската икономика реагира относително добре на това предизвикателство. Ключови показатели, като процентът на спестяванията и текущата сметка, предоставиха действителна защита срещу последиците от финансовите смущения. Въпреки това, доверието спадна миналото лято и, съобразно очакванията, растежът на БВП се забави през последното тримесечие на 2007 г.

Последните прогнози на Комисията показват намаляване на годишния ръст на БВП, като се очаква той да достигне 2 % за ЕС и 1,8 % за еврозоната. В същото време високите цени на потребителските стоки доведоха по повишаване на инфлацията до 2,9 % в ЕС и 2,6 % в еврозоната. Но предвид солидните основи на ЕС и вниманието, което правителствата обръщат на публичните финанси, все още може да се очаква растежът през 2008 г. да запази приемливо близко равнище до потенциалното за ЕС.

Реформи, които защитават гражданите

Като цяло, начинът за справяне на ЕС с настоящите шокове, с които се сблъсква световната икономика, е да поддържа разумни и стабилни макроикономически политики, поддържащи балансирано съчетаване на политиките, и да продължи хода на структурните реформи. С Лисабонската стратегия за растеж и трудова заетост Европейският съюз разполага с нужните политики и инструменти, за да се справи с настоящите трудности и да продължи да генерира растеж и трудова заетост. Най-добрият начин за ограничаване на последиците от временното забавяне е стратегия, насочена към дългосрочния растеж. Усилията в миналото за постигане на равновесие или излишък в бюджета, в съответствие с превантивната част от Пакта за стабилност и растеж, дават резултати в ролята им на механизми за стабилизиране, които сега могат да оказват влияние в повечето от случаите. В бюджетите на редица държави-членки за 2008 г. се предвижда намаляване на данъците. Една фундаментално здрава икономика, ориентирана към растежа, представлява най-добрата основа за защита срещу спадове. Всички държави-членки имат национални програми за реформи, които са били подложени на партньорска проверка на равнище ЕС. Държавите-членки приеха специфични за отделните страни препоръки, които все още не са напълно приложени. На равнище ЕС съществува силно сближаване в областите, където са необходими допълнителни реформи. Комисията ги групира в четири приоритетни области и определи в Лисабонската програма на Общността действията, които трябва да се предприемат на нивото на ЕС:

- инвестиране в хората и модернизиране на пазарите на труда;

- отключване на бизнес потенциала;

- инвестиране в знания и иновации;

- подпомагане на ЕС, за да стане икономика, произвеждаща малко въглерод.

Съвместните усилия за ускоряване на хода на реформите и пълно прилагане на тези политики ще покажат на гражданите, че създателите на политиките не са нито неспособни, нито неактивни. Европейският съвет през пролетта следва да приеме следващия тригодишен цикъл на Лисабонската стратегия, който гарантира, че процесът на реформи и модернизиране ще продължи да дава резултати в ЕС, като осигурява допълнителна сигурност срещу сътресения на международните пазари.

Регулиране на финансовите пазари в Европа

В ЕС финансовите пазари са добре регулирани. Много преди настоящите сътресения на финансовите пазари, ЕС вече бе започнал работа за поощряване на финансовата стабилност, като предлагаше правила за засилване на надзорните механизми на финансовата система в ЕС чрез съвкупност от регламенти, актове с незадължителна юридическа сила и инициативи за саморегулиране в промишления сектор. Докато ежедневният надзор и регулиране на финансовите пазари се осъществяват на национално равнище, разработването на рамкови правила на ЕС за единния капиталов пазар доведе до пускане на нови трансгранични финансови продукти и услуги, които изискват рамка на по-последователен контрол на равнище ЕС.

Европейският капиталов пазар, който в момента е най-големият в света, през последното десетилетие отбеляза стабилен растеж, допълнително стимулиран от еврото. Европейската нормативна рамка се състои от редица обширни правила, които обхващат ценните книжа, банките, застраховките, корпоративното право, сектора на счетоводството и одита. Тези правила поставят високи стандарти за финансов надзор и защита на инвеститорите, като същевременно насърчават конкуренцията и иновациите. Правилата изискват от органите за регулиране да си сътрудничат с органите за надзор в различни сектори и държави-членки. Благодарение на тези политики надзорните органи в държавите-членки работят за укрепване на сътрудничеството при предотвратяване, управление и преодоляване на кризи[1]. Такова сътрудничество съществува и на световно равнище, например в Базелския комитет и между ЕС и властите в САЩ, където диалогът и сътрудничеството в областта на регулирането показаха начини за успешно откриване и реагиране на предизвикателствата на финансовите пазари.

Първоначалната реакция на Европа

Световните финансови пазари не спират въпреки това да въвеждат иновации и да се развиват. Създателите на политиките трябва да бъдат внимателни, за да може регулирането да изпълни ефективно ролята си. Веднага след кризата с високорисковите ипотечни кредити в САЩ Европейската централна банка и други централни банки реагираха ефективно, за да се справят с натиска върху ликвидността, произтичащ от смущенията на много финансови пазари. Неотдавнашните финансови сътресения показаха пропуските в нормативната рамка, която управлява международната финансова система, и по-специално по отношение на прозрачността на операциите, предвидимостта на правилата и качеството на управлението на риска. Затова през октомври 2007 г. Съветът ЕКОФИН прие план за действие, който определя много точни мерки, които трябва да се предприемат през следващите месеци, за засилване на нормативната рамка. Планът е насочен към четири основни области на работа: подобряване на прозрачността; установяване на стойността на финансовите продукти; засилване на изискванията за финансов надзор; и подобряване на функционирането на пазарите (напр. чрез по-добра политика на кредитни рейтинги). Тези приоритети на политиката остават напълно валидни. Работата тече с ускорен ход в различните форуми. На срещата си през март министрите ЕКОФИН ще разгледат временен доклад до Европейския съвет относно постигнатия напредък по различните въпроси.

Държавни инвестиционни фондове (суверенни фондове)

Настоящата международна финансова ситуация показа как държавните инвестиционни фондове могат да спомогнат за стабилизиране на пазарите чрез предоставяне на най-необходимите източници на ликвидност и инвестиции. Все пак бяха изразени опасения относно мотивацията и липсата на прозрачност на някои от тези фондове. В съобщението, което придружава настоящия документ, Комисията представя своя анализ на държавните инвестиционни фондове, предлага принципи за общ подход на ЕС и излага насоки, които могат да бъдат включени в кодекс за поведение, който е одобрен на международно ниво и предстои да се приеме от отговорниците на фондовете.

Държавни помощи

Когато предприятия или банки имат финансови затруднения, това обикновено се дължи на поемане на прекалено големи рискове или на управленски грешки. Непроверените субсидии за предприятия или банки в тази ситуация нарушават функционирането на пазара, като обезсмислят системата на награди и санкции, по която той работи. Такива субсидии могат също така да възложат цялата тежест на структурното приспособяване върху предприятията или банките, които се справят без помощи. Затова е необходим контрол на държавните помощи, който да гарантира, че помощите за предприятия в затруднено положение и нарушаването на конкуренцията в резултат на това са ограничени до минимум.

Особена предпазливост е необходима при банките, където проблемите в една банка могат бързо да се разпространят в банковия сектор и във финансовата система като цяло. При тези ситуации е от съществено значение съответните държави-членки и Европейската комисия да сътрудничат тясно помежду си и да предприемат решителни действия, за да се постигне финансова стабилност. Процедурите за държавните помощи са доказали своята способност да влияят по ефикасен начин.

Следващите етапи за Европейския съюз

Въпреки мащабите на ЕС и значимостта на неговите финансови пазари, той не може самостоятелно да разреши всички проблеми на финансовите пазари. ЕС може да предприеме стъпки за укрепване и защита на своите финансови пазари, но той трябва да работи заедно с други международни партньори, за да изгради по-сигурна и по-прозрачна международна среда както за големите, така и за малките инвеститори. Важната роля на ЕС в изготвянето на координирана реакция в световен мащаб отразява също така появата на еврото като основна валута. Тежестта на еврото в международната финансова система означава специална отговорност за ЕС, и по-специално за държавите-членки от еврозоната, които трябва да имат водеща роля в усилията за преодоляване на слабостите, които излязоха наяве при последните сътресения.

В контекста на засилена глобализация ЕС и неговите партньори се нуждаят от рамка, която създава необходимите стимули за дългосрочна финансова ефикасност и стабилност. Тази рамка трябва да е отворена и да позволява инвестиционните решения да бъдат вземани с доверие в регулаторните системи. За изграждане на такова доверие се изисква тези системи да бъдат снабдени със средства, които им позволяват да изпълняват контролната си роля, да работят в тясно сътрудничество, да отразяват действителния международен характер на финансовите пазари и да са в състояние да предотвратяват и/или да управляват бъдещи трансгранични кризи.

Планът за действие на ЕКОФИН определя набор от конкретни мерки, които ЕС трябва да предприеме: Европейският съвет през пролетта може да се опре на тези мерки преди да предприеме по-нататъшни действия. Планът за действие дава възможност на всички държави-членки да потвърдя принципите, които ще ръководят ЕС в неговата вътрешна работа и в международните форуми като Г-8, ОИСР и Форума за финансова стабилност. Тези принципи трябва да включват:

- първостепенната отговорност при управление на риска се пада на отделните финансови институции и инвеститори;

- националните регулаторни и контролни рамки трябва да могат да се справят с все по-сложните финансови системи и иновациите;

- сътрудничеството между регулаторните органи в ЕС и на международно ниво за предотвратяване и управление на рисковете трябва да може да отговори на изискванията на постепенно глобализиращата се финансова система.

ЕС трябва да приеме да работи заедно с други институционални партньори за:

- подобряване качеството на информацията, предоставена от рейтинговите агенции за кредити, за да се гарантира, че инвеститорите разбират рисковете, свързани със сложни финансови продукти, и че тези рейтинги са солидно обосновани. Агенциите за кредитен рейтинг трябва да подобрят своето управление, за да докажат, че могат да се защитават срещу конфликти на интереси. Ако се окаже, че агенциите не са в състояние или не желаят да предприемат действия за преодоляване на своите слабости, ЕС и други институции ще трябва да приемат регулаторни мерки.

- актуализиране на счетоводните правила и на тези за оценяване, за да бъде получена пълна информация за излагането на банките и другите финансови институции на задбалансови инструменти и за да се гарантира предоставянето на ясни и последователни насоки за оценяване и оповестяване на такива рискове.

- насърчаване на бързото и пълно оповестяване на загуби от страна на финансовите институции.

- подобряване на системите на ЕС за ранно предупреждение относно финансовата стабилност чрез редовни доклади на комисиите от ниво 3.

- засилване на ефективността на мрежите в ЕС от служби за финансов надзор и осигуряване на силен и ефективен контрол върху трансграничните групи.

- работа върху обща практическа рамка за оценяване на последиците върху системите от потенциална криза, включваща общи насоки за управление на кризи, и подобряване на обмена на информация.

- постигане на политическо съгласие между Комисията, Съвета на министрите и Европейския парламент за провеждане на необходимите законодателни промени (напр. изменение на Директивата за капиталовите изисквания) преди април 2009 г. и съгласие за бързото им прилагане.

*******

Текущите икономически напрежения поставят предизвикателство за растежа и трудовата заетост както в Европа, така и в глобален мащаб. Създателите на политиката и органите за контрол трябва да продължат да следят променящите се обстоятелства, да бъдат готови да се адаптират и да реагират по правилния начин в подходящия момент. Европейският съюз доказа своята способност да изготви необходимите правила за финансов надзор и да наблюдава динамичния финансов пазар в Европа. Той укрепи основите на икономиката и разполага с всички средства, за да се противопостави на финансовите сътресения и да ограничи негативното въздействие върху растежа. Най-добрият начин Съюзът да съхрани доверието на пазарните участници и на потребителите е да запази своята бдителност и решимост през периодите на повишено напрежение на финансовите пазари, като сътрудничи с международните партньори за определяне на недостатъците и тяхното бързо и ефикасно преодоляване. Комисията ще продължи да изпълнява своята функция за насърчаване на финансовата стабилност, като представя предложения, когато това е необходимо.

[1] Тази работа се осъществява в рамките на комисиите от ниво 3 по „Lamfalussy“.