[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 24.6.2008 г.

COM(2008) 386 окончателен

2008/0129 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № .../... НА СЪВЕТА

от

относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност

(Кодифицирана версия)

(представено от Комисията)

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. В контекста на Европа на гражданите Комисията отдава голямо значение на опростяването и яснотата на общностното право с оглед по-голямата му разбираемост и достъпност за гражданина, на когото по този начин осигурява широки възможности да упражнява предоставените му специфични права.

Тази цел не може да бъде постигната, докато съществуват множество разпоредби, които след като са били изменяни неколкократно и често съществено, продължават да се намират отчасти в първоначалния акт, отчасти в последващите го изменящи актове. Необходимо е проучване и сравнение на голям брой актове, за да се установи кои са действащите разпоредби.

Поради това кодификацията на разпоредби, претърпели чести изменения, е от съществено значение за яснотата и прозрачността на общностното право.

2. Ето защо, на 1 април 1987 г., Комисията реши[1] да инструктира своите служби да извършват кодификация на всички законодателни актове най-късно след десетото им изменение, като подчерта, че това е минимално изискване и че в интерес на яснотата и разбираемостта на общностното законодателство службите следва да положат усилия да кодифицират текстовете, за които са отговорни, в още по-кратки срокове.

3. Заключенията на Председателството на Европейския съвет в Единбург от декември 1992 г. потвърдиха това[2], като в тях беше подчертано значението на кодификацията, която осигурява правна сигурност по отношение на правото, приложимо към даден момент по даден въпрос.

Кодификацията трябва да се извършва при стриктно спазване на обичайния общностен законодателен процес.

Предвид невъзможността за въвеждане на изменения по същество в актовете, предмет на кодификация , Европейският парламент, Съветът и Комисията решиха с междуинституционално споразумение от 20 декември 1994 г., че може да се прилага ускорена процедура за бързо приемане на кодифицираните актове.

4. Целта на настоящото предложение е да се извърши кодификация на Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност[3]. Новият регламент ще замести различните актове, които са инкорпорирани в него[4]; той запазва напълно съдържанието на кодифицираните актове и се ограничава до тяхното обединяване, като внася единствено формални изменения , необходими за самото кодифициране.

5. Настоящото предложение за кодификация беше изработено на основата на предварителна консолидация на текста, на всички официални езици, на Регламент (ЕО) № 2026/97 и изменящите го актове, с помощта на информационна система от Службата за официални публикации на Европейските общности. При промяна на номерацията на членовете съответствието между старата и новата номерация е посочено в таблица на съответствието, която се съдържа в приложение VI към кодифицирания регламент.

ê 2026/97

2008/0129 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № .../... НА СЪВЕТА

от

относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейскaтa общност, и по-специално член 133 от него,

като взе предвид регламентите за установяване на общата организация на пазарите на селскостопански продукти, както и регламентите, приети съгласно член 308 от Договора, приложими за стоки, произведени от селскостопански продукти, и по-специално разпоредбите на тези регламенти, които позволяват дерогация от общия принцип, че защитните мерки по границите могат да бъдат заменени единствено от мерките, предвидени в тези регламенти,

като взе предвид предложението на Комисията,

като взе предвид становището на Европейския парламент[5],

като взе предвид становището на Eвропейския икономически и социален комитет[6],

като има предвид, че:

ê

(1) Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност[7] е бил неколкократно и съществено изменян[8]. С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.

ê 2026/97 съобр. 3

(2) Приключването на Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори доведе до създаването на Световната търговска организация (СТО).

ê 2026/97 съобр. 4 (адаптиран)

(3) Приложение 1А към Споразумението за създаване на СТО (Споразумението за СТО), одобрено с Решение 94/800/ЕО на Съвета от 22 декември 1994 г. относно сключването от името на Европейската общност, що се отнася до въпроси от нейната компетентност, на споразуменията, постигнати на Уругвайския кръг на многостранните преговори (1986-1994г.)[9] съдържа, inter alia , Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. (ГАТТ 1994), Споразумение Ö за селското стопанство Õ (Споразумението Ö за селското стопанство Õ), Споразумение за прилагане на член VІ от ГАТТ 1994 (наричано по-долу Антидъмпинговото споразумение 1994) и Споразумение за субсидиите и изравнителните мерки (Споразумението за субсидиите).

ê 2026/97 съобр. 5 (адаптиран)

(4) За да постигне по-голяма прозрачност и ефикасност при прилагането от Общността на правилата, определени в Антидъмпинговото споразумение 1994 и в Споразумението за субсидиите, Ö приемането на Õ два отделни регламента, които да определят достатъчно подробно изискванията за прилагане на всеки от тези инструменти на търговска защита Ö беше счетено за необходимо Õ.

ê 2026/97 съобр. 7 (адаптиран)

(5) Ö За Õ да осигури адекватно и прозрачно прилагане на правилата, Ö посочени в тези две споразумения, Õ е подходящо Ö техните Õ разпоредби да се транспонират, доколкото е възможно, в общностното законодателство.

ê 2026/97 съобр. 8

(6) Освен това, желателно е да се обяснят достатъчно подробно условията, при които се счита, че е налице субсидия, принципите, определящи прилагането на изравнителните мита (по-специално ако субсидията е специфично дадена) и критериите, които се прилагат при изчисляването на сумата на изравнителната субсидия.

ê 2026/97 съобр. 9 (адаптиран)

(7) При определяне наличието на субсидия е необходимо да се докаже, че има финансово Ö участие Õ на държавен или публичен орган в рамките на територията на дадена страна, или че е налице форма на защита на приходите или на цените по смисъла на член XVI от ГАТТ 1994, и че по този начин е било дадено предимство на получаващото предприятие.

ê 1973/2002 съобр. 2 (адаптиран)

(8) За изчисляването на ползата за получателя, в случаите, когато пазарна база за сравнение не съществува във въпросната страна, базата за сравнение следва да се определи, като се коригират параметрите и условията, които важат във въпросната страна на базата на действителни фактори, които са налице в тази страна. Ако това не е практически приложимо, защото, inter alia , такива цени или себестойности не съществуват или са ненадеждни, то подходящата база за сравнение следва да се определи, като се прибегне до параметрите и условията в други пазари.

ê 2026/97 съобр. 13

(9) Желателно е да се фиксират ясни и подробни насоки по отношение на факторите, които могат да бъдат релевантни за определянето дали субсидираният внос е причинил или заплашва да причини сериозна вреда. Когато се полагат усилия да се покаже, че нивата на обема и цената на съответния внос са отговорни за вредата, понесена от индустрия на Общността, следва да се обърне внимание на въздействието на другите фактори, и по-специално на преобладаващите пазарни условия в Общността.

ê 2026/97 съобр. 14 (адаптиран)

(10) Целесъобразно е да се определи понятието „индустрия на Общността“ и да се предвиди, че страните, свързани с износителите, могат да бъдат изключени от тази индустрия, и да се определи понятието „връзка“. Също необходимо е да се предвиди, че може да бъде ангажирана процедура в областта на Ö изравнителните мита Õ от името на производителите от даден регион на Общността и да се фиксират Ö насоки Õ за определянето на такъв регион.

ê 2026/97 съобр. 15 (адаптиран)

(11) Необходимо е да се определи кой може да депозира жалба в областта на Ö изравнителните мита Õ, както и размерът на подкрепата, от която жалбата следва да се ползва от страна на индустрията на Общността, и да се уточнят данните относно Ö изравнителните субсидии Õ, вредата и причинната връзка, които такава жалба следва да съдържа. Целесъобразно е също да се уточнят процедурите, приложими за отхвърлянето на жалби или за образуването на производства.

ê 2026/97 съобр. 16 (адаптиран)

(12) Необходимо е да се определи начинът, по който заинтересованите страни се уведомяват за информацията, която органите изискват, както и по който следва да им се даде достатъчна възможност да представят всички релевантни доказателства и да Ö защитят Õ интересите си. Също така е желателно да се установят ясни правила и процедури, които да се изпълняват по време на разследването, и по-специално правилата, съгласно които заинтересованите страни следва да се явят, да представят вижданията си и информацията в рамките на определени срокове, ако тези виждания и информация следва да бъдат взети предвид. Също така е уместно да се определят условията, при които заинтересованата страна може да има достъп и да коментира представената от други заинтересовани страни информация. При събирането на информация следва да е налице сътрудничество между държавите-членки и Комисията.

ê 2026/97 съобр. 17 (адаптиран)

(13) Необходимо е да се определят условията, при които могат да бъдат налагани временни мита, включително и условията, при които те могат да бъдат налагани не по-рано от 60 дни Ö от образуване на производството Õ и не по-късно от девет месеца след Ö това Õ. Във всички случаи тези мита могат да бъдат налагани от Комисията само за четиримесечен период.

ê 2026/97 съобр. 18 (адаптиран)

(14) Необходимо е да се определят процедурите за приемането на гаранции, с които се премахват или компенсират изравнителните субсидии и вредата Ö вместо налагането на Õ временни или окончателни мита. Също така е уместно да се определят последствията от неизпълнението или оттеглянето на гаранциите, както и че могат да бъдат налагани временни мита в случай на съмнение за неизпълнение или когато е необходимо по-нататъшно разследване, което да допълни наличните сведения. При приемането на гаранциите следва да се следи за това предложените гаранции и тяхното изпълнение да не водят до поведение, което нарушава конкуренцията.

ê 461/2004 съобр. 18 (адаптиран)

(15) Счита се за целесъобразно да се даде възможност за оттегляне на гаранция и прилагане на мито с един единствен правен акт. Необходимо е също така да се гарантира, че процедурата по оттегляне на гаранция се приключва в обичайния срок от шест месеца и в никакъв случай не продължава повече от девет месеца, за да се осигури правилното изпълнение на мерките в сила.

ê 2026/97 съобр. 19

(16) Необходимо е да се предвиди, че прекратяването на делата следва обичайно да се извършва в рамките на 12 месеца и не по-късно от 13 месеца от образуването на разследването, независимо от приемането или не на окончателни мерки.

ê 2026/97 съобр. 20 (адаптиран)

(17) Дадено разследване или производство следва да се прекрати, ако се установи, че размерът на субсидията е Ö de minimis Õ, или ако обемът на субсидирания внос или вредата са незначителни, особено при внос с произход от развиващи се страни, както и че е уместно да се дефинират тези критерии. Когато следва да бъдат наложени мерки, е необходимо да се гарантира прекратяването на разследванията и да се определи, че мерките следва да бъдат на по-малка стойност от размера на изравнителните субсидии, ако тази по-малка стойност би отстранила вредата, както и да се определи методът на изчисляване на нивото на мерките в случаите на селекция.

ê 2026/97 съобр. 21

(18) Необходимо е да се предвиди събирането на временните мита с обратна сила, ако това се счита за уместно, както и да се дефинират обстоятелствата, които могат да инициират въвеждането на митата с обратна сила, с цел да се избегне възпрепятстването на окончателните мерки, които следва да се прилагат. Също така е необходимо да се предвиди, че митата могат да бъдат прилагани с обратна сила при неизпълнение или оттегляне на гаранциите.

ê 2026/97 съобр. 22

(19) Необходимо е да се предвиди, че валидността на мерките ще изтече след пет години, освен ако при прегледа им се установи, че следва да бъдат поддържани. Също така е необходимо да се предвидят, при представени достатъчно доказателства за променени обстоятелства, междинни прегледи или разследвания, за да се определи дали възстановяването на изравнителните мита е оправдано.

ê 461/2004 съобр. 20 (адаптиран)

(20) Разследванията могат да се подновяват въз основа на доказателствата, предоставени от Ö индустрията Õ на Общността. Други заинтересовани страни също биха могли да имат интерес от подобно подновено разследване, което има за цел да коригира ефекта от абсорбиране на митото от износителя. Необходимо е следователно да се разширят възможностите за искане за образуване на разследвания срещу абсорбирането от всички други заинтересовани страни. Необходимо е също така, за да се прецени дали съществува абсорбиране или не, да се включи в понятието колебания на цените намаляването на експортните цени, тъй като това е една от възможните ситуации, в които при понижаване на ценовите нива на пазара на Общността, коригиращият ефект на мярката може да бъде изложен на риск.

ê 2026/97 съобр. 23

(21) Въпреки че Споразумението за субсидиите не съдържа разпоредби относно заобикалянето на изравнителните мерки, съществува вероятност за такова заобикаляне в подобна, ако не и същата, степен както при заобикалянето на антидъмпинговите мерки. Поради това се явява уместно в настоящия регламент да се предвиди разпоредба срещу заобикалянето.

ê 461/2004 съобр. 23 (адаптиран)

(22) Желателно е да се изясни кои страни имат право да поискат образуване на разследване срещу заобикаляне.

ê 461/2004 съобр. 24 (адаптиран)

(23) Също така желателно е да се изясни кои практики представляват Ö заобикаляне Õ на въведените мерки. Заобикалянето може да се извършва във или извън Общността. Следователно е необходимо да се предвиди, че освобождаването от разширените мита, каквото може да е дадено на вносителите, може да се даде и на износителите, когато обхватът на митата се разширява, за да се избегне заобикалянето на мерките извън Общността.

ê 2026/97 съобр. 24

(24) Уместно е да се разреши суспендирането на изравнителните мерки, когато е налице временна промяна в пазарните условия, което прави по-нататъшното прилагане на тези мерки временно нецелесъобразно.

ê 2026/97 съобр. 25

(25) Необходимо е да се предвиди, че спрямо разследвания внос може да се изисква регистрация при внасянето, за да се позволи последващото прилагане на мерки срещу този внос.

ê 2026/97 съобр. 26 и 461/2004 съобр. 27 (адаптиран)

(26) С оглед гарантиране надлежното изпълнение на мерките, държавите-членки е необходимо да извършват мониторинг и да докладват на Комисията относно вноса на продукти, които са предмет на разследване или на мерки, както и относно размера на митата, които се събират съгласно настоящия регламент. Необходимо е Ö също Õ да се предвиди възможността Комисията да иска от държавите-членки да предоставят, при спазване на правилата за поверителност, информацията, която ще се използва за наблюдаване на Ö гаранциите, свързани с Õ цените и за проверка на равнищата на ефективност на мерките в сила.

ê 2026/97 съобр. 27

(27) Необходимо е да се предвидят консултации в рамките на консултативен комитет, които да се провеждат на редовни и определени етапи от разследването. Комитетът следва да се състои от представители на държавите-членки и представител на Комисията като председател.

ê 2026/97 съобр. 28

(28) Уместно е да се предвидят контролни посещения с цел проверка на информацията, която е предоставена за изравнителните субсидии и вредата, като тези посещения зависят, обаче, от получаването на надлежните отговори на въпросници.

ê 2026/97 съобр. 29

(29) Съществено е да се предвиди селекция в случаите, в които броят на страните или сделките е голям, за да се позволи завършването на разследванията в рамките на определените срокове.

ê 2026/97 съобр. 30

(30) Необходимо e, когато страните не си сътрудничат по удовлетворителен начин, да се предвиди възможност за използване на друга информация с цел доказването на сведения, както и че тази информация може да бъде по-малко благоприятна за страните в сравнение с тази в случай на сътрудничество.

ê 2026/97 мотив 31

(31) Следва да се предвиди разпоредба за третирането на поверителна информация, за да не се разгласява служебна или държавна тайна.

ê 2026/97 съобр. 32 (адаптиран)

(32) Важно е да се предвиди разпоредба за надлежното Ö разкриване Õ пред страните, които се ползват от право на подобно третиране, на важни факти и съображения, както и че това Ö разкриване Õ се извършва при надлежното съобразяване с процеса на вземане на решения в Общността, в рамките на период, който позволява на страните да защитят интересите си.

ê 2026/97 съобр. 33

(33) Разумно е да се предвиди административна система, в рамките на която могат да бъдат представяни аргументи за това дали мерките са в интерес на Общността, включително в интерес на потребителите, както и да се определят сроковете, в рамките на които тази информация следва да бъде представена, и правата на съответните страни относно разкриването.

ê 2026/97 съобр. 34

(34) С цел поддържане на баланса между правата и задълженията, който Споразумението за субсидиите се е стремяло да постигне, е важно, при прилагането на правилата на Споразумението, Общността да се съобрази с тяхното тълкуване от страна на основните си търговски партньори, както това е отразено в законодателството или е установено в практиката,

ê 2026/97 (адаптиран)

ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

Член 1

Принципи

1. Изравнително мито може да бъде налагано с цел компенсиране на всяка субсидия, която е била предоставена пряко или косвено за производството, износа или транспорта на продукт, чието Ö допускане Õ за свободно обращение в Общността причинява вреда.

2. Независимо от параграф 1, когато продуктите не се внасят директно от страната на произход, но се изнасят за Общността от страна посредник, разпоредбите на настоящия регламент се прилагат изцяло, както и когато е уместно сделката или сделките се считат като състояли се между страната на произхода и Общността.

Ö Член 2 Õ

Ö Определения Õ

ê 2026/97

За целите на настоящия регламент:

a) продуктът се счита за субсидиран, ако се ползва от изравнителна субсидия по смисъла на член 3. Тази субсидия може да бъде предоставяна от правителството на страната на произход на внасяния продукт или от правителството на страна посредник, от която продуктът се изнася за Общността, обозначавана за целите на настоящия регламент като „страната на износ“;

ê 2026/97 (адаптиран)

б) „правителство“ Ö означава Õ всеки държавен или публичен орган на територията на страната на произход или износ;

в) „подобен продукт“ се тълкува като продукт, който е идентичен, тоест подобен във всички отношения на въпросния продукт, или при липсата на такъв продукт, на друг продукт, който въпреки че не е подобен във всички отношения, притежава характеристики, които наподобяват в много голяма степен тези на въпросния продукт;

г) „вреда“, освен ако не е определено друго, означава съществена вреда за индустрия на Общността, заплаха за съществена вреда на индустрия на Общността или материално възпрепятстване на създаването на такава индустрия, и се тълкува в съответствие с разпоредбите на член Ö 8 Õ.

ê 2026/97

Член 3

Определение за субсидия

Счита се, че съществува субсидия, ако:

1 а) е налице финансово участие от страна на правителството в страната на произход или износ, т.е. когато:

i) правителствената практика включва директен трансфер на средства (например безвъзмездни помощи, заеми, вливане на капитал), потенциални директни трансфери на средства или пасиви (например гаранции по заеми),

ii) правителството се е отказало или не е събрало приходи, които обичайно са дължими (например фискални стимули като данъчни кредити). По отношение на това, освобождаването на изнасяния продукт от мита или данъци, с които се облага подобният продукт, когато е предназначен за местно потребление, или опрощаването на тези мита или данъци до стойност, която не превишава фактически начислената стойност, не се счита за субсидия, ако освобождаването е предоставено в съответствие с разпоредбите на приложения I, II и III,

iii) правителството предоставя стоки или услуги, които не принадлежат към общата инфраструктура, или купува стоки,

iv) правителството:

- извършва плащания към финансиращ механизъм, или

- възлага или насочва частен орган да изпълнява една или повече от функциите, изброени в подточки i), ii) и iii), което обичайно би било отговорност на правителството, както и практиката по никакъв начин не се отличава от практиките, които обичайно се следват от правителствата; или

б) е налице каквато и да е форма на доход или ценова подкрепа по смисъла на член XVI от ГАТТ 1994; и

2. по този начин е реализирана полза.

Член 4

Изравнителни субсидии

1. Субсидиите са предмет на изравнителни мерки, единствено ако са специфични по смисъла на параграфи 2, 3 и 4.

2. С цел да се определи дали една субсидия е специфична за дадено предприятие, индустрия или група от предприятия или индустрии (наричани по-долу „определени предприятия“) в рамките на компетентността на предоставящия орган, се прилагат следните принципи:

а) субсидията е специфична, ако предоставящият орган или законодателството, съгласно което функционира предоставящият орган, изрично ограничат достъпа до субсидията до определени предприятия;

б) субсидията не е специфична, ако предоставящият орган определи, или в законодателството, съгласно което функционира предоставящият орган, са определени обективни критерии или условия за правото на получаване на субсидията и за нейния размер, доколкото правото на получаване е автоматично и критериите и условията се съблюдават стриктно;

ê 2026/97 (адаптиран)

в) ако, независимо от всяка проява на неспецифичност, която произлиза от прилагането на установените в букви а) и б) принципи, са налице причини да се счита, че субсидията може в действителност да е специфична, могат да бъдат взети предвид и други фактори. Тези фактори са: използването на програма за субсидиране от страна на ограничен брой Ö определени Õ предприятия; преобладаващото използване от страна на определени предприятия; предоставянето на непропорционално голяма по размер субсидия на определени предприятия; както и начинът, по който се извършва преценката от предоставящия орган при вземането на решение за предоставяне на субсидия. В тази връзка, се взема предвид информацията за честотата, с която се отказват или одобряват исканията за субсидии, както и мотивите за съответните решения.

За целите на Ö буква б) Õ, обективни критерии или условия са критериите или условията, които са неутрални, не са в полза на определени предприятия за сметка на други, както и които имат икономически характер и се прилагат хоризонтално, като например брой работници или служители или мащаб на предприятията.

ê 2026/97

За да могат да бъдат контролирани, критериите или условията трябва да бъдат ясно определени в законов, подзаконов или друг официален документ.

ê 2026/97 (адаптиран)

При прилагането на първата Ö, втората и третата Õ алинеи се взема под внимание степента на диверсификацията на икономическите дейности в рамките на компетентността на предоставящия орган, както и периодът, в който функционира програмата за субсидиране.

ê 2026/97

3. Субсидията, която е ограничена до определени предприятия, разположени в даден географски регион, е специфична в рамките на компетентността на предоставящия орган. Определянето или промяната на общо приложимите данъчни ставки от всички нива на правителството, които имат правомощия за това, не се считат за специфична субсидия за целите на настоящия регламент.

4. Независимо от параграфи 2 и 3, следните субсидии се считат за специфични:

а) субсидии, които зависят, по закон или фактически, изключително или като едно от няколко други условия от извършването на износа, включително примерно изброените в приложение I;

б) субсидии, които зависят изключително или като едно от няколко други условия от доминиращото използване на местни стоки пред вносни стоки.

ê 2026/97 (адаптиран)

Ö За целите на буква а) Õ субсидиите се считат за фактически зависими от извършването на износа, когато фактите показват, че предоставянето на субсидията, без да е обвързано юридически с осъществяването на износа, е фактически обвързано с действителното или очакваното изнасяне или постъпленията от износа. За наличието на експортна субсидия по смисъла на тази разпоредба не може да се съди единствено благодарение на факта, че субсидията е предоставена на предприятия, които изнасят.

5. Всяко констатиране на специфичност съгласно разпоредбите на настоящия член се обосновава ясно с помощта на Ö неоспорими Õ доказателства.

Член 5

Изчисляване на размера на изравнителната субсидия

Размерът на изравнителните субсидии се изчислява чрез ползата за получателя, ако се установи, че такава съществува през разследвания период на субсидиране. Обичайно, този период е последната счетоводна година на получателя, но може да е и всеки друг период, който е не по-кратък от шест месеца преди образуването на разследването, за което има надеждни финансови и други данни.

ê 2026/97

Член 6

Изчисляване на ползата за получателя

По отношение на изчисляването на ползата за получателя се прилагат следните правила:

а) предоставянето на капиталово участие от държавата се счита, че не води до полза, освен ако инвестицията може да се разглежда като несъвместима с обичайната инвестиционна практика (включително предоставянето на рисков капитал) на частни инвеститори на територията на страната на произход и/или износ;

б) заем от правителството не се разглежда като водещ до полза, освен ако има разлика между стойността, която предприятието заемополучател заплаща за него, и стойността, която би платило в действителност за подобен търговски заем при пазарни условия. В този случай, ползата е равна на разликата между тези две стойности;

в) държавна гаранция по заем не се разглежда като водеща до полза, освен ако има разлика между стойността, която предприятието, получаващо гаранцията, заплаща за гарантирания от правителството заем, и стойността, която би платило за подобен търговски заем без държавна гаранция. В този случай, ползата е равна на разликата между тези две стойности, при съобразяване на евентуалните разлики в таксите;

ê 2026/97 (адаптиран)

г) предоставянето на стоки или услуги или закупуването на стоки от правителството не се счита, че води до полза, освен ако предоставянето е извършено срещу по-ниско от адекватното възнаграждение или покупката е извършена срещу по-високо от адекватното възнаграждение. Адекватността на възнаграждението се определя в зависимост от Ö преобладаващите Õ пазарни условия за въпросния продукт или услуга в страната на предоставяне или покупка (включително цена, качество, наличности, пласмент, транспортиране и други условия на покупката или продажбата).

ê 1973/2002 чл. 1, т. 1 (адаптиран)

Ако в Ö страната на предоставяне или покупка Õ няма такива преобладаващи пазарни параметри и условия за въпросния продукт или услуга, които да могат да се използват като подходящи бази за сравнение, се прилагат следните правила:

i) параметрите и условията, които преобладават във въпросната страна, се коригират на базата на действителни себестойности, цени и други фактори, които са на разположение в тази страна, с подходяща по размер корекция, която отразява нормалните пазарни параметри и условия; или

ii) когато това е подходящо, се използват параметрите и условията, Ö преобладаващи Õ на пазара на друга страна или на световния пазар, които са достъпни за получателя.

ê 2026/97 (адаптиран)

Член 7

Общи разпоредби за изчисляването

1. Размерът на изравнителните субсидии се определя за единица субсидиран продукт, който се изнася за Общността.

При определянето на размера, следните елементи могат да бъдат извадени от общата субсидия:

а) всяка такса за кандидатстване или други разходи, Ö които са били Õ необходими за Ö добиване на правото на субсидия Õ или за получаването на същата;

б) експортните такси, митата или другите налози, събирани при износа на продукта за Общността, които са специално предназначени за компенсиране на субсидията.

Когато заинтересованата страна поиска съответното изваждане, тя трябва да докаже, че искането е мотивирано.

2. Когато субсидията не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества, размерът на изравнителната субсидия се определя чрез отнасяне на общата стойност на субсидията, по подходящ начин, към равнището на производството, продажбите или износа на въпросните продукти през периода на разследването за субсидиране.

3. Когато субсидията може да бъде свързана с настоящото или бъдещото придобиване на дълготрайни активи, размерът на изравнителната субсидия се изчислява чрез разпределянето и за период, който съответства на нормалната амортизация на тези активи в съответната индустрия.

Така изчисленият размер, който се отнася за периода на разследването, включително размерът, който се формира за дълготрайни активи, придобити преди този период, се разпределя съгласно параграф 2.

Когато активите не подлежат на амортизация, субсидията се изчислява като безлихвен заем и се третира в съответствие с член 6, буква б).

4. Когато субсидията не може да бъде свързана с придобиването на дълготрайни активи, размерът на получената полза през периода на разследването се отнася по правило към този период и се разпределя, както е описано в параграф 2, освен ако не възникнат специфични обстоятелства, които оправдават отнасянето и за друг период.

Член 8

Констатиране на вреда

1. Констатирането на вреда се базира на неоспорими доказателства и включва обективна оценка на:

а) обема на субсидирания внос и влиянието на субсидирания внос върху цените на пазара на Общността за подобни продукти; и

б) последиците от този внос за индустрията на Общността.

2. По отношение на обема на субсидирания внос се взема предвид обстоятелството дали е налице значително увеличение на субсидирания внос, в абсолютно или относително изражение спрямо производството или потреблението в Общността. По отношение на влиянието на субсидирания внос върху цените се взема предвид обстоятелството дали е налице значително подбиване на цената посредством субсидирания внос в сравнение с цената на подобен продукт на индустрия на Общността, или дали този внос оказва по друг начин значителен натиск върху цените или възпрепятства значителното увеличаване на цените, което би настъпило при други обстоятелства. Един или повече от тези фактори не могат да бъдат от решаващо значение при вземането на решение.

3. Когато вносът на продукт от повече от една страна е едновременно предмет на разследвания за изравнителни мита, влиянието на този внос се оценява кумулативно, само ако се установи, че:

а) размерът на изравнителните субсидии, определен по отношение на вноса от всяка страна, е по-висок от Ö de minimis Õ, както е дефиниран в член 14, параграф 5, и обемът на вноса от всяка страна не е несъществен; и

б) кумулативната оценка на влиянието на вноса е уместна в светлината на условията за конкуренция между внасяните продукти и условията за конкуренция между внасяните продукти и подобен продукт от Общността.

4. Оценката на влиянието на субсидирания внос върху дадена индустрия на Общността включва оценка на всички релевантни икономически фактори и показатели, които имат отношение към състоянието на индустрията, включително: факта, че индустрията е все още в процес на възстановяване от влиянието на предишно субсидиране или дъмпинг, значението на размера на изравнителните субсидии, действителния и потенциалния спад на продажбите, печалбите, продукцията, пазарния дял, производителността, възвръщаемостта на инвестициите, натоварването на мощностите; факторите, които засягат цените в Общността; действителното и потенциалното отрицателно влияние върху паричния поток, наличностите, заетостта, заплатите, ръста, способността за привличане на капитали или инвестиции, както и по отношение на селското стопанство дали е налице увеличаване на тежестта за програмите за държавна подкрепа. Този списък не е изчерпателен, както и един или повече от тези фактори не могат да бъдат от решаващо значение при вземането на решение.

5. Въз основа на всички релевантни доказателства, представени във връзка с параграф 1, трябва да се докаже, че субсидираният внос причинява вреда. По-специално, трябва да се установи, че обемът и/или ценовите равнища, идентифицирани съгласно параграф 2, имат пряко отношение към влиянието върху индустрия на Общността, както е предвидено в параграф 4, както и че това влияние съществува до степен, която позволява определянето му като съществено.

6. Известните фактори, различни от субсидирания внос, които по същото време причиняват вреда на индустрия на Общността, също се оценяват, за да се гарантира, че причинената от тези други фактори вреда не се приписва на субсидирания внос съгласно параграф 5. Факторите, които могат да бъдат взети предвид в тази връзка, включват обема и цените на вноса, който не е субсидиран, свиването на търсенето или промените в Ö схемата Õ на потреблението, ограничителните търговски практики и конкуренцията между трета страна и производители в Общността, развитието на технологиите, Ö резултатите от износа Õ и производителността на индустрията на Общността.

ê 2026/97

7. Влиянието на субсидирания внос се оценява по отношение на производството на подобен продукт на индустрия на Общността, когато наличните данни правят възможно отделното идентифициране на това производство на основата на такива критерии, като производственият процес, продажбите и печалбите на производителите. Ако това отделно идентифициране на производството не е възможно, влиянието на субсидирания внос се оценява чрез оценка на производството на най-близката група или категория продукти, включваща подобния продукт, за която може да се осигури необходимата информация.

8. Констатирането на заплаха за съществена вреда се основава на факти, а не само на твърдения, предположения или слаба вероятност. Промяната в обстоятелствата, която би довела до ситуация, при която субсидията би причинила вреда, трябва да е ясно предвидима и непосредствено предстояща.

При констатирането на заплаха за съществена вреда следва да бъдат взети предвид, inter alia , такива фактори, като:

а) характерът на въпросната субсидия или субсидии и влиянието върху търговията, което може да произтече от тях;

б) значителният темп на нарастване на субсидирания внос на пазара на Общността, който показва вероятност за съществено увеличаване на вноса;

в) достатъчно свободният капацитет на износителя или непосредствено предстоящото значително увеличаване на този капацитет, което показва вероятност за съществено увеличаване на субсидирания износ за Общността, като се отчита наличието на други експортни пазари, които могат да поемат всеки допълнителен износ;

г) осъществяването на вноса по цени, които биха оказали значителен натиск върху цените или биха възпрепятствали увеличаването на цените, което иначе би настъпило, както и биха увеличили по всяка вероятност търсенето на допълнителен внос; и

д) наличностите от продукта, който е предмет на разследване.

Нито един от гореизброените фактори няма сам по себе си решаващо значение при вземането на решение, но всички те, взети заедно, трябва да водят до заключението, че по-нататъшният субсидиран износ е непосредствено предстоящ, както и че, освен ако не се предприеме защитно действие, ще настъпи съществена вреда.

Член 9

Определение за индустрия на Общността

1. За целите на настоящия регламент, понятието „индустрия на Общността“ се тълкува като съвкупност от производителите на подобните продукти в Общността или тези от тях, чието съвкупно производство на продуктите съставлява съществен дял, както е дефинирано в член 10, параграф 6, от общото производство на тези продукти в Общността, с изключение:

а) когато производителите са свързани лица с износителите или вносителите, или самите те са вносители на продукта, за който се твърди, че е субсидиран, понятието „индустрия на Общността“ може да бъде тълкувано като означаващо останалата част от производителите;

б) при извънредни обстоятелства, територията на Общността може да се раздели по отношение на въпросното производство на два или повече конкурентни пазара, като производителите в рамките на всеки пазар се считат за отделна индустрия, ако:

i) производителите в рамките на такъв пазар реализират цялото или почти цялото си производство на въпросния продукт на този пазар, и

ii) търсенето на този пазар не се покрива в значителна степен от производителите на въпросния продукт, които са установени в други региони на Общността.

При тези обстоятелства може да бъде установено наличието на вреда, дори и когато съществен дял от общата индустрия на Общността не е засегнат, ако е налице концентрация на субсидиран внос на този изолиран пазар и ако субсидираният внос причинява вреда на производителите на цялото или почти цялото производство в рамките на този пазар.

2. За целите на параграф 1, производителите се считат за свързани лица с износителите или вносителите, само ако:

а) един от тях пряко или косвено контролира другите; или

б) двама от тях пряко или косвено се контролират от трето лице; или

в) заедно контролират пряко или косвено трето лице, ако има основания да се счита или има основания за съмнение, че въз основа на тази свързаност въпросният производител има различно поведение в сравнение с производителите, които не са свързани лица.

За целите на настоящия параграф, дадено лице се счита, че контролира друго лице, когато първото е в позиция да упражнява, на правна или оперативна основа, принуда или да дава нареждания на последното.

3. Когато производителите от определен регион се тълкуват като индустрия на Общността, на износителите или правителството, което предоставя изравнителните субсидии, се дава възможност да предложат гаранции съгласно член 13 по отношение на въпросния регион. В тези случаи, при оценяване на интереса на Общността от мерките, специално се отчита интересът на региона. Ако своевременно не бъде предложена адекватна гаранция или се стигне до ситуациите, изложени в член 13, параграфи 9 и 10, може да бъде наложено временно или окончателно изравнително мито по отношение на Общността като цяло. В тези случаи, митата могат да бъдат ограничени до определени производители или износители, ако това е възможно.

4. Разпоредбите на член 8, параграф 7 се прилагат по отношение на настоящия член.

Член 10

Образуване на производство

1. С изключение на предвиденото в параграф 8, производството по разследване за констатиране съществуването, степента и влиянието на твърдяна субсидия, се образува въз основа на писмена жалба от което и да е физическо или юридическо лице или сдружение, което не е правен субект, действащо от името на индустрия на Общността.

Жалбата може да бъде представена на Комисията или на държава-членка, като последната я препраща на Комисията. Комисията изпраща на държавите-членки копие от всяка жалба, която получава. Жалбата се счита за подадена на първия работен ден след нейното изпращане на Комисията с препоръчана поща или издаването на разписка за получаване от Комисията.

Когато, при липсата на каквато и да е жалба, държавата-членка разполага с достатъчно доказателства за субсидиране и за вреда на индустрия на Общността в резултат на това субсидиране, тя незабавно предава тези доказателства на Комисията.

2. Посочената в параграф 1 жалба съдържа достатъчно доказателства за съществуването на изравнителни субсидии (включително, ако е възможно, за техния размер), вреда и причинна връзка между твърдяния субсидиран внос и твърдяната вреда. Жалбата съдържа такава информация, с която жалбоподателят обичайно разполага относно следното:

а) самоличността на жалбоподателя и описание на обема и стойността на неговото производство на подобния продукт в Общността. Когато се подава писмена жалба от името на индустрия на Общността, в жалбата се посочва индустрията, от името на която тя се подава, посредством списък с всички известни производители на подобния продукт в Общността (или сдружения на производители на подобния продукт в Общността), както и до степента, до която е възможно, описание на обема и стойността на производството на подобния продукт в Общността, което се пада на тези производители;

б) пълно описание на продукта, за който се твърди, че е субсидиран, страната или страните на произход и/или износ, идентичността на всеки известен износител или чуждестранен производител, както и списък на известните лица, които внасят въпросния продукт;

в) доказателства по отношение на съществуването, размера, характера и дали въпросните субсидии са изравнителни или неизравнителни;

г) информация за промени в обема на вноса, за който се твърди, че е субсидиран, за влиянието на този внос върху цените на подобния продукт на пазара на Общността и последиците от вноса за индустрията на Общността, както е доказано чрез съответните фактори и показатели, които влияят върху състоянието на индустрията на Общността, като изброените в член 8, параграфи 2 и 4.

3. Комисията оценява, доколкото е възможно, точността и адекватността на представените в жалбата доказателства, за да констатира дали са налице достатъчно доказателства за мотивиране образуването на производство по разследване.

4. Произвоството по разследване може да се образува, за да се установи дали твърдените субсидии са „специфични“ по смисъла на член 4, параграфи 2 и 3.

5. Производството по разследване може да се образува и по отношение на изброените в приложение IV мерки, до степента, до която те съдържат елемент на субсидия, както е дефинирано в член 3, за да се установи дали въпросните мерки съответстват изцяло на разпоредбите на това приложение.

6. Производството по разследване съгласно параграф 1 се образува само когато е проверено в каква степен жалбата се поддържа или отхвърля от производителите на подобния продукт в Общността, както и въз основа на това е установено, че жалбата е подадена от индустрията на Общността или от нейно име. Жалбата се счита, че е подадена от индустрията на Общността или от нейно име, ако е подкрепена от тези производители в Общността, чието съвкупно производство съставлява над 50 % от общото производство на подобния продукт, произведен от този дял на индустрията на Общността, който подкрепя или отхвърля жалбата. Производството по разследване не се образува обаче когато производителите в Общността, които изрично подкрепят жалбата, са под 25 % от общото производство на подобния продукт, произведен от индустрията на Общността.

7. Освен ако не е взето решение за образуване на производство по разследване, органите избягват всяко публично оповестяване на жалбата, с която се иска образуването на производство по разследване. Въпреки това, възможно най-бързо след получаването на надлежно документираната жалба съгласно настоящия член и при всички случаи преди образуването на производството по разследване, Комисията нотифицира съответната страна на произход и/или износ, която бива поканена за консултации с цел да се изясни ситуацията по отношение на посочените в параграф 2 въпроси, както и да се постигне взаимно приемливо решение.

8. Ако при наличието на специфични обстоятелства Комисията реши да образува производство по разследване, без да е получила писмена жалба от индустрия на Общността или от нейно име за образуването на такова разследване, това се извършва на основата на достатъчно доказателства за съществуването на изравнителни субсидии, вреда и причинна връзка, както е описано в параграф 2, за да се мотивира образуването на разследването.

9. Доказателствата както за субсидиите, така и за вредата, се вземат предвид едновременно при решението за образуване на производство по разследване. Ако няма достатъчно доказателства за изравнителните субсидии или вредата, които да мотивират по-нататъшното разглеждане на случая, жалбата се отхвърля. Срещу страните, чийто внос представлява пазарен дял под 1 %, не се образуват производства, освен ако на тези страни колективно се падат 3 % или повече от потреблението в Общността.

10. Жалбата може да бъде оттеглена преди образуването на производство по разследване, в който случай се счита за неподадена.

11. Когато, след провеждането на консултации, е очевидно, че са налице достатъчно доказателства за мотивиране на образуването на производство, Комисията прави това в рамките на 45 дни от подаването на жалбата и публикува известие в Официален вестник на Европейския съюз. Когато не са представени достатъчно доказателства, жалбоподателят бива информиран за това, след провеждането на консултации, в рамките на 45 дни от датата на подаване на жалбата в Комисията.

12. В известието за образуване на производство се съобщава за образуването на производството по разследване, посочва се съответният продукт и съответните страни, дава се резюме на получената информация, както и се предвижда, че всяка релевантна информация следва да бъде предавана на Комисията.

В известието се излагат сроковете, в рамките на които заинтересованите страни могат да се явят, да изложат вижданията си в писмена форма и да предоставят информация, ако тези виждания и информация следва да бъдат взети предвид по време на разследването; в известието се излага и срокът, в рамките на който заинтересованите страни могат да поискат да бъдат изслушани от Комисията в съответствие с член 11, параграф 5.

13. Комисията уведомява износителите, вносителите и представителните сдружения на вносителите или износителите, за които и е известно, че са заинтересовани, както и страната на произход и/или износ и жалбоподателите за образуването на производството, предоставя, при надлежна защита на поверителната информация, пълния текст на посочената в параграф 1 писмена жалба на известните износители и на органите на страната на произход и/или износ, както и го предоставя, при поискване, на други заинтересовани страни. Когато броят на съответните износители е особено голям, пълният текст на писмената жалба може, вместо това, да бъде предоставен само на органите на страната на произход и/или износ или на съответното търговско сдружение.

ê 2026/97 (адаптиран)

14. Разследването на изравнително мито не възпрепятства процедурите по митническото Ö освобождаване Õ.

Член 11

Разследване

1. След образуването на производството, Комисията, като действа в сътрудничество с държавите-членки, започва разследване на общностно ниво. Това разследване обхваща както субсидирането, така и вредата, които биват разследвани едновременно.

За целите на представителната констатация, се определя периодът на разследването, Ö който в случаите на субсидиране Õ обичайно обхваща предвидения в член 5 период на разследване.

Информацията, която се отнася за период, който е след периода на разследването, обичайно не се взема предвид.

ê 2026/97

2. На страните, които получават използваните в разследването на изравнително мито въпросници, се дават поне 30 дни за отговор. Срокът за износителите започва да тече от датата на получаване на въпросника, който за тази цел се счита за получен една седмица след деня, на който е изпратен на отговарящия или е предаден на съответния дипломатически представител на страната на произход и/или износ. Срокът от 30 дни може да бъде удължен при надлежното съобразяване със сроковете на разследването, при условие че страната мотивира по подходящ начин това удължаване с наличието на особени обстоятелства.

3. Комисията може да поиска от държавите-членки да предоставят информация и последните предприемат всички необходими мерки, за да отговорят на тези искания.

Те изпращат на Комисията исканата информация, заедно с резултатите от всички извършени прегледи, проверки или разследвания.

Когато тази информация е от общ интерес или когато нейното предаване е поискано от държава-членка, Комисията препраща информацията на държавите-членки, при условие че не е поверителна; в случай на поверителна информация Комисията препраща резюме, което не е поверително.

4. Комисията може да поиска от държавите-членки да извършат всички необходими проверки и прегледи, особено сред вносителите, търговците и производителите в Общността, както и да извършат разследвания в трети страни, при условие че заинтересованите предприятия дадат съгласието си и правителството на въпросната страна е било официално нотифицирано и не възразява срещу това.

Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да отговорят на тези искания на Комисията.

Служителите на Комисията имат правомощия, ако Комисията или държава-членка поиска това, да помагат на служителите на държавите-членки при изпълнението на техните задължения.

ê 2026/97 (адаптиран)

5. Заинтересованите страни, които са се явили в съответствие с член 10, параграф 12, Ö втора алинея Õ, биват изслушвани, ако са подали, в рамките на срока, определен в публикуваното в Официален вестник на Европейския съюз известие, писмено искане за изслушване, което показва, че те са заинтересована страна, която има вероятност да бъде засегната от резултата на производството, както и че са налице конкретни причини, поради които те би следвало да бъдат изслушани.

6. При поискване, на вносителите, износителите и жалбоподателите, които са се явили в съответствие с член 10, параграф 12, Ö втора алинея Õ, както и на правителството на страната на произход и/или износ се дават възможности да се срещнат със страните, които имат противоположни интереси, така че да могат да бъдат представени противоположните мнения и контрааргументите.

Предоставянето на тези възможности трябва да се съобразява с необходимостта от запазване на поверителността и с Ö удобството Õ на страните.

Която и да е страна не е задължена да присъства на такава среща, както и невъзможността да направи това не е в ущърб на страната по отношение на Ö нейната позиция Õ.

Устната информация, която се предоставя съгласно настоящия параграф, се взема предвид от Комисията, доколкото бъде потвърдена впоследствие в писмена форма.

7. При писмено искане, жалбоподателите, правителството на страната на произход и/или износ, вносителите и износителите и техните представителни сдружения, потребителите и потребителските организации, които са се явили в съответствие с член 10, параграф 12, Ö втора алинея Õ, могат да извършват преглед на цялата информация, предоставена на Комисията от която и да е страна по разследването, с изключение на подготвените от органите на Ö Общността Õ или държавите-членки вътрешни документи, доколкото тази информация е релевантна за представянето на техните позиции, не е поверителна по смисъла на член 29 и се използва в разследването.

ê 2026/97

Тези страни могат да дават отговор по информацията и техните коментари се вземат предвид, когато са достатъчно мотивирани.

8. С изключение на предвидените в член 28 обстоятелства, информацията, която е предоставена от заинтересованите страни, и на която се базират констатациите, се проверява за точност, доколкото е възможно.

9. За производствата, образувани съгласно член 10, параграф 11, разследването се приключва в рамките на една година, когато това е възможно. Във всеки случай, тези разследвания се приключват в рамките на 13 месеца от образуването им, в съответствие с констатациите, направени съгласно член 13 за гаранциите, или констатациите, направени съгласно член 15 за окончателните мерки.

10. По време на разследването Комисията предоставя на страната на произход и/или износ разумна възможност да продължи консултациите, за да изясни фактическата ситуация и да постигне взаимно приемливо решение.

Член 12

Временни мерки

1. Временни мита могат да бъдат налагани, ако:

а) производствата са образувани в съответствие с член 10;

ê 2026/97 (адаптиран)

б) е публикувано известие за това, както и на заинтересованите страни са дадени адекватни възможности да предоставят информация и да дадат коментари в съответствие с член 10, параграф 12, Ö втора алинея Õ;

ê 2026/97

в) предварително е констатирано, че внасяният продукт се възползва от изравнителни субсидии и посредством това е налице вреда за индустрия на Общността; и

г) интересът на Общността изисква интервенция за предотвратяването на тази вреда.

Временните мита се налагат не по-рано от 60 дни от образуването на производството и не по-късно от девет месеца от образуването на производството.

Размерът на временното изравнително мито не надвишава общия размер на изравнителните субсидии, който е предварително констатиран, но би следвало да бъде по-малък от общия размер, ако по-малкото по размер мито би било адекватно, за да се отстрани вредата за индустрията на Общността.

ê 2026/97 (адаптиран)

2. Временните мита се Ö осигуряват от Õ гаранция и Ö допускането Õ на съответните продукти за свободно обращение в Общността се извършва в зависимост от предоставянето на такава гаранция.

ê 2026/97

3. Комисията предприема временни мерки след провеждането на консултации, или в случаи на изключителна неотложност, след като информира държавите-членки. В последния случай, консултациите се провеждат най-късно 10 дни след нотифицирането на държавите-членки за предприетите от Комисията мерки.

4. Когато държава-членка поиска незабавна интервенция от Комисията, и когато са изпълнени условията на първата и втората алинеи от параграф 1, Комисията, в рамките на максимум пет работни дни от получаването на искането, взема решение за това дали да бъде наложено временно изравнително мито.

5. Комисията незабавно уведомява Съвета и държавите-членки за всяко решение, което е взето съгласно параграфи 1 - 4. Съветът, като действа с квалифицирано мнозинство, може да вземе различно решение.

6. Временните изравнителни мита се налагат за максимален период от четири месеца.

Член 13

Гаранции

ê 461/2004 чл. 2, т. 1 (адаптиран)

1. При условие че субсидиране и вреда са предварително констатирани, Комисията може да приеме предложения за удовлетворителни доброволни гаранции, при които:

а) страната на произход и/или износ се съгласява да премахне или ограничи субсидията или да вземе други мерки срещу ефектите от нея; или

б) всеки износител се ангажира да ревизира цените си или да прекрати износа за съответния район, доколкото такъв износ се ползва от изравнителни субсидии, така че Комисията, след специални консултации с консултативния комитет, се увери в достатъчна степен, че увреждащият ефект на субсидиите е отстранен.

В такива случаи и доколкото подобни гаранции са в сила, временните мита, наложени от Комисията в съответствие с член 12, параграф 3 и окончателните мита, наложени от Съвета в съответствие с член 15, параграф 1, не се прилагат за съответния износ на въпросния продукт, произведен от дружествата, посочени в решението на Комисията за приемането на гаранциите, както и във всички последващи изменения на това решение.

Увеличението на цените по такива гаранции не е по-високо от необходимото да се компенсира сумата на изравнителните субсидии и следва да е по-малко от сумата на изравнителните субсидии, ако такова увеличение би било адекватно за отстраняването вредата за Ö индустрията Õ на Общността.

ê 2026/97

2. Комисията може да предлага гаранции, но никоя страна или износител не са задължени да поемат такива гаранции. Фактът, че страните или износителите не предлагат такива гаранции или не приемат поканата да направят това по никакъв начин не повлиява върху разглеждането на случая.

Въпреки това, може да бъде констатирано, че опасността от причиняването на вреда е по-вероятна, ако субсидираният внос продължи. Гаранциите се изискват или приемат от страните или износителите само когато е налице предварителна констатация за субсидиране и вреда, причинена от това субсидиране.

Освен при извънредни обстоятелства, гаранциите не могат да бъдат предлагани след края на периода, в който могат да бъдат направени бележките съгласно член 30, параграф 5.

3. Предложените гаранции могат и да не се приемат, ако тяхното приемане се счита за неосъществимо, например когато броят на действителните или потенциалните износители е твърде голям, или по други причини, включително свързани с общата политика. На съответния износител и/или страната на произход и/или износ могат да бъдат предоставени мотивите, с които се предлага да се отхвърли предложението за гаранция, както и може да се предостави възможност за коментари по тях. Мотивите за отхвърлянето се излагат в окончателното решение.

4. От страните, които предлагат гаранция, се изисква да представят версия на тази гаранция, която не е поверителна, така че тя да може да бъде предоставена на заинтересованите страни по разследването.

5. Когато гаранциите са приети след консултации, и когато няма повдигнато възражение в рамките на консултативния комитет, разследването се прекратява. Във всички други случаи, Комисията незабавно предоставя на Съвета доклад за резултатите от консултациите, заедно с предложение за прекратяване на разследването. Разследването се счита за прекратено, ако в рамките на един месец Съветът, като действа с квалифицирано мнозинство, не е взел друго решение.

6. Ако гаранциите бъдат приети, разследването на субсидирането и вредата обичайно се приключва. В този случай, ако е налице констатация за липса на субсидиране или вреда, гаранцията автоматично губи сила, с изключение на случаите, в които тази констатация се дължи в голямата си част на съществуването на гаранция. В тези случаи може да бъде изисквано запазването на гаранцията за разумен период от време.

В случай че е налице констатация за наличието на субсидиране или вреда, гаранцията продължава да бъде в сила в съответствие с условията си и разпоредбите на настоящия регламент.

7. Комисията изисква от всяка страна или износител, чиито гаранции са приети, да предоставя периодично информация относно изпълнението на тези гаранции, както и да разрешава проверка на съответните данни. Неспазването на тези изисквания съставлява неизпълнение на гаранцията.

8. Когато гаранциите са приети от определени износители в хода на разследването, те се считат, за целите на членове 18, 19, 20 и 22, за влизащи в сила от датата, на която е приключило разследването за страната на произход и/или износ.

ê 461/2004 чл. 2, т. 2

9. В случай на неизпълнение на гаранцията или нейното оттегляне от която и да е страна или на оттегляне на приемането на гаранцията от страна на Комисията, приемането на гаранцията, след консултации, се оттегля с решение или с регламент на Комисията, според случая, и временното мито, наложено от Комисията в съответствие с член 12 или окончателното мито, наложено от Съвета в съответствие с член 15, параграф 1, се прилагат, при условие че на съответния износител или страната на произход и/или износ, освен когато те са оттеглили гаранцията, е предоставена възможността за отправяне на коментар.

Всяка заинтересована страна или държава-членка може да подаде информация, посочваща prima facie доказателство за неизпълнение на гаранцията. Последващата оценка относно това дали е налице неизпълнение на гаранция се взема по правило в срок от шест месеца, но не по-късно от девет месеца след представянето на надлежно обоснованото искане.

Комисията може да поиска съдействие от компетентните органи в държавите-членки при контрола на гаранциите.

ê 2026/97

10. След провеждането на консултации може да бъде наложено временно мито в съответствие с член 12 въз основа на най-добрата налична информация, когато има основание да се счита, че гаранцията не се изпълнява, или в случай на неизпълнение или оттегляне на гаранцията, когато разследването, което е довело до гаранцията, не е приключило.

Член 14

Прекратяване без мерки

1. Ако жалбата е оттеглена, производството може да бъде прекратено, освен ако това оттегляне не би било в интерес на Общността.

2. Когато след провеждането на консултации се установи, че защитните мерки са излишни, и не е повдигнато възражение в рамките на консултативния комитет, разследването или производството се прекратяват. Във всички други случаи, Комисията незабавно предоставя на Съвета доклад за резултатите от консултациите, заедно с предложение за прекратяване на разследването. Разследването се счита за прекратено, ако Съветът, като действа с квалифицирано мнозинство, не е взел друго решение в рамките на един месец.

3. Производството се прекратява незабавно, когато е констатирано, че размерът на изравнителните субсидии е de minimis в съответствие с параграф 5, или когато действителният или потенциалният обем на субсидирания внос или вредата са незначителни.

4. По отношение на образуваното съгласно член 10, параграф 11 производство, вредата се счита обичайно за незначителна, когато пазарният дял на вноса е по-малък от размерите, определени в член 10, параграф 9. По отношение на разследванията относно вноса от развиващи се страни, обемът на субсидирания внос също се счита за незначителен, ако представлява по-малко от 4 % от общия внос на подобния продукт в Общността, освен ако на вноса от развиващите се страни, чиито индивидуални дялове от общия внос представляват по-малко от 4 %, съвкупно се пада повече от 9 % от общия внос на подобния продукт в Общността.

5. При условие че, когато размерът на изравнителните субсидии е под съответното ниво de minimis за отделните износители, се прекратява само разследването и износителите остават обект на производството и могат да бъдат отново разследвани при всеки последващ преглед, извършван за съответната страна съгласно членове 18 и 19, размерът на изравнителните субсидии се счита за de minimis , ако е по-малък от 1 % ad valorem , с изключение:

а) по отношение на разследвания относно внос от развиващи се страни, когато пределната стойност de minimis е 2 % ad valorem ; и

б) [за тези развиващи се страни, които са членки на СТО и са посочени в приложение VII към Споразумението за субсидиите, както и за развиващи се страни, членки на СТО, които изцяло са премахнали експортните субсидии по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от настоящия регламент, пределната стойност de minimis на субсидията е 3 % ad valorem ; когато прилагането на тази разпоредба зависи от премахването на експортните субсидии, тя се прилага от датата, на която премахването на експортните субсидии е нотифицирано пред Комитета на СТО по субсидиите и изравнителните мерки, и за такъв период, докато експортните субсидии не бъдат предоставяни от въпросните развиващи се страни. Действието на тази разпоредба изтича осем години от датата на влизане в сила на Споразумението за СТО.]

[INSÉREZ COMME ALTERNATIVE, au cas où le point b) est, en effet, obsolète]

[5. Размерът на изравнителните субсидии се счита за de minimis , ако този размер е по-малък от 1 % ad valorem , с изключение по отношение на разследвания относно внос от развиващи се страни, когато пределната стойност de minimis е 2 % ad valorem , при условие че, когато размерът на изравнителните субсидии е под съответното ниво de minimis за отделните износители, се прекратява само разследването и износителите остават обект на производството и могат да бъдат отново разследвани при всеки последващ преглед, извършван за съответната страна съгласно членове 18 и 19.]

Член 15

Налагане на окончателни мита

ê 461/2004 чл. 2, т. 3 (адаптиран)

1. Когато окончателно констатираните факти показват наличието на изравнителни субсидии и вреда, причинена от тях, както и интересът на Общността изисква интервенция в съответствие с член 31, Съветът налага окончателно изравнително мито, като действа по предложение на Комисията след консултации с консултативния комитет.

Съветът приема предложението, освен ако не реши с обикновено мнозинство да го отхвърли в срок от един месец след представянето му от Комисията.

В случаите, в които са в сила временни мита, предложение относно предприемането на окончателно действие се представя не по-късно от един месец преди изтичането на действието на тези мита.

Не се налагат мерки, в случай че субсидията или субсидиите бъдат оттеглени или бъде доказано, че субсидиите вече не водят до полза за съответните износители.

Размерът Ö на Õ изравнителното мито не надвишава размера на установените изравнителни субсидии, но следва да бъде по-малък от общия размер на изравнителните субсидии, ако това по-малко по размер мито би било адекватно, за да се отстрани вредата на индустрията на Общността.

ê 2026/97

2. Изравнително мито се налага, в подходящи размери във всеки случай и на недискриминационна основа, върху вноса на продукт, независимо от произхода му, за който е констатирано, че реализира полза от изравнителни субсидии и причинява вреда, с изключение на внос от страни, от които са приети гаранции съгласно условията на настоящия регламент. В разпоредбата за налагане на митото се определя митото за всеки доставчик или, ако това е неуместно, за съответната страна-доставчик.

3. Когато Комисията е ограничила разследването в съответствие с член 27, всяко изравнително мито, което се прилага за внос от износители или производители, които са се явили в съответствие с член 27, но не са били включени в разследването, не надвишава средно претегления размер на изравнителните субсидии, определен за включените в селекцията страни.

За целите на настоящия параграф, Комисията не взема под внимание всички нулеви и de minimis размери на изравнителни субсидии, както и размерите на изравнителните субсидии, определени при обстоятелствата, посочени в член 28.

Индивидуални мита се прилагат за внос от всеки износител или производител, за когото е изчислен индивидуален размер на субсидиране, както е предвидено в член 27.

Член 16

Обратна сила

1. Временните мерки и окончателните изравнителни мита се прилагат само за продукти, които влизат в свободно обращение след момента, към който взетата съгласно член 12, параграф 1 или член 15, параграф 1 мярка влиза в сила, при спазване на изключенията, установени в настоящия регламент.

2. Когато се прилага временно мито и окончателно констатираните факти показват наличието на изравнителни субсидии и вреда, Съветът взема решение, независимо от това дали следва да бъде наложено окончателно изравнително мито, каква част от временното мито следва да бъде окончателно събрана.

ê 2026/97 (адаптиран)

За тази цел, понятието „вреда“ не включва значителното възпрепятстване на създаването на индустрия на Общността, както и заплаха от значителна вреда, с изключение, когато е констатирано, че без временните мерки от това би възникнала значителна вреда. Във всички други случаи на такава заплаха или възпрепятстване, всички временни размери се Ö освобождават Õ и окончателните мита могат да бъдат наложени единствено от датата, на която окончателно е констатирано съществуването на заплаха или значително възпрепятстване.

3. Ако окончателното изравнително мито е по-голямо от временното мито, разликата не се събира. Ако окончателното мито е по-малко от временното мито, митото се преизчислява. Когато окончателната констатация е отрицателна, временното мито не се потвърждава.

4. Окончателното изравнително мито може да бъде наложено за продукти, които са внесени за потребление не по-късно от 90 дни преди датата на прилагането на временни мерки, но не и преди датата на образуването на производство по разследване.

Ö Първата алинея се прилага, Õ при условие че:

ê 2026/97

а) вносът е регистриран в съответствие с член 24, параграф 5;

б) на заинтересованите вносители е дадена възможност от Комисията да представят коментари;

в) са налице критични обстоятелства, при които по отношение на въпросния субсидиран продукт, трудно поправима вреда се причинява от масов внос в относително кратък период от време на продукт, който реализира полза от изравнителни субсидии при условията на настоящия регламент; и

г) се счита за необходимо, за да се изключи повтарянето на вредата, изравнителните мита за този внос да се определят с обратна сила.

5. В случаите на неизпълнение или оттегляне на гаранциите могат да бъдат събирани окончателни мита за стоки, които са внесени за свободно обращение не по-късно от 90 дни преди прилагането на временните мерки, доколкото вносът е регистриран в съответствие с член 24, параграф 5 и всяко такова определяне с обратна сила не се прилага за внос, осъществен преди неизпълнението или оттеглянето на гаранцията.

Член 17

Срок на действие

Изравнителната мярка е в сила само в степента и за времето, които са необходими, за да се противодейства на изравнителните субсидии, които причиняват вреда.

Член 18

Прегледи при изтичането на срока на действие

1. Срокът на действие на окончателна изравнителна мярка изтича пет години след налагането и или пет години от датата на последния преглед, който обхваща както субсидирането, така и вредата, освен ако при прегледа се установи, че изтичането на срока по всяка вероятност би довело до продължаване или повтаряне на субсидирането и на вредата. Прегледът при изтичането на срока се инициира от Комисията или по искане, което е направено от производителите в Общността или от тяхно име, и мярката остава в сила в зависимост от резултата от този преглед.

2. Прегледът при изтичането на срока се инициира, ако в искането се съдържат достатъчно доказателства за това, че изтичането на срока на мерките по всяка вероятност би имало за резултат продължаване или повтаряне на субсидирането и вредата. Тази вероятност може например да бъде показана чрез доказателства за продължаващото субсидиране и вредата или доказателства за това, че отстраняването на вредата се дължи отчасти или единствено на съществуването на мерките, или доказателства за това, че обстоятелствата при износителите или пазарните условия са такива, че биха показали вероятността за бъдещо ощетяващо субсидиране.

3. При извършването на разследванията съгласно настоящия член, на износителите, вносителите, страната на произход и/или износ и производителите в Общността се предоставя възможност да разширят, отхвърлят или коментират въпросите, изложени в искането за преглед, и заключенията се правят при надлежното съблюдаване на всички релевантни и надлежно документирани доказателства, които са представени във връзка с въпроса дали изтичането на срока на действие на мерките би довело по всяка вероятност до продължаване или повтаряне на субсидирането и вредата.

4. Известие за предстоящото изтичане на срока на действие се публикува в Официален вестник на Европейския съюз в подходящ момент през последната година от прилагането на мерките, както е дефинирано в настоящия член. Поради това, производителите в Общността имат право да подадат не по-късно от три месеца преди края на петгодишния период искане за преглед в съответствие с параграф 2. Публикува се и известие, в което се съобщава за действителното изтичане на срока на действие на мерките съгласно настоящия член.

Член 19

Междинни прегледи

1. Когато това е обосновано, преглед може да бъде извършван и по отношение на необходимостта от запазване на мерките, по инициатива на Комисията, по искане на държава-членка или, при условие че разумен период от поне една година е изтекъл от налагането на окончателната мярка, по искане на всеки износител, вносител или на производителите в Общността или на страната на произход и/или износ, което съдържа достатъчно доказателства, аргументиращи необходимостта от този междинен преглед.

2. Междинният преглед се инициира, ако искането съдържа достатъчно доказателства за това, че запазването на мярката не е повече необходимо за компенсирането на изравнителната субсидия и/или че вредата по всяка вероятност не би продължила или не би се повторила, ако мярката бъде премахната или променена, или че съществуващата мярка не е или вече не е достатъчна, за да противодейства на изравнителната субсидия, която причинява вреда.

ê 461/2004 чл. 2, т. 4 (адаптиран)

3. Когато наложените изравнителни мита са по-малки от размера на установените Ö изравнителни Õ субсидии, може да бъде иницииран междинен преглед, в случай че производителите в Общността или която и да е друга заинтересована страна представят, обикновено в рамките на две години след влизане в сила на мерките, достатъчно доказателства, че след периода на първоначално разследване и преди или след налагане на мерките, износните цени са намалели или не е имало движение, или достатъчно движение на цените на препродажба на внесения продукт в Общността. В случай че разследването докаже, че тези твърдения са верни, изравнителните мита могат да бъдат увеличени, за да се достигне увеличението на цените, необходимо за да се премахне вредата. Независимо от това увеличеният размер на мито не надвишава размера на изравнителните субсидии.

Междинният преглед може също така да бъде иницииран при условията, посочени по-горе, по инициатива на Комисията или по искане на държава-членка.

ê 2026/97 (адаптиран)

4. При извършването на разследвания съгласно настоящия член, Комисията може, inter alia , да провери дали обстоятелствата по отношение на субсидирането и вредата са се променили значително или дали съществуващите мерки постигат планираните резултати за отстраняването на вредата, която е констатирана съгласно член 8. По отношение на това, при окончателната констатация се вземат предвид всички релевантни и Ö надлежно Õ документирани доказателства.

ê 2026/97

Член 20

Ускорени прегледи

Всеки износител, чийто износ е предмет на окончателно изравнително мито, но който, по други причини, различни от отказ за сътрудничество с Комисията, не е бил индивидуално разследван по време на първоначалното разследване, има право при поискване на ускорен преглед, за да може Комисията незабавно да определи индивидуална ставка на изравнителното мито за този износител.

Този преглед се инициира след провеждането на консултации с консултативния комитет и след като на производителите в Общността е дадена възможност да представят коментари.

Член 21

Възстановявания

1. Независимо от член 18, даден вносител може да поиска възстановяване на събраните мита, когато е видно, че размерът на изравнителните субсидии, на базата на които са платени митата, е бил премахнат или намален до ниво, което е под нивото на действащото мито.

ê 2026/97 (адаптиран)

2. Вносителят подава искане до Комисията за възстановяване на изравнителните мита. Искането се предоставя чрез държавата-членка, на територията на която продуктите са били Ö допуснати Õ за свободно обращение, в рамките на шест месеца от датата, на която размерът на окончателните мита, които следва да бъдат наложени, е бил надлежно определен от компетентните органи, или от датата, на която е взето решение за окончателното Ö събиране на сумите, гарантирани посредством временни мита Õ. Държавите-членки препращат незабавно искането на Комисията.

ê 2026/97

3. Искането за възстановяване се счита за надлежно подкрепено с доказателства, само ако съдържа прецизна информация за предявявания размер на възстановяване на изравнителните мита и цялата митническа документация, която се отнася до изчисляването и плащането на този размер. То включва и доказателства, за представителен период от време, относно размера на изравнителните субсидии за износителя или производителя, за когото се прилага митото. В случаите, в които вносителят не е свързано лице с въпросния износител или производител и тази информация не е непосредствено на разположение, или когато износителят или производителят не е склонен да я предостави на вносителя, в искането се съдържа декларация на износителя или производителя, че размерът на изравнителните субсидии е намален или премахнат съгласно настоящия член, както и че съответните доказателства в подкрепа на това ще бъдат представени на Комисията. Ако тези доказателства не бъдат предоставени от износителя или производителя в рамките на разумен период от време, искането се отхвърля.

4. Комисията, след провеждане на консултации в рамките на консултативния комитет, взема решение дали и до каква степен да се удовлетвори искането, или може да вземе решение по всяко време да инициира междинен преглед, при което информацията и данните от този преглед, извършен в съответствие с приложимите за тези прегледи разпоредби, се използват за констатирането дали и до каква степен е оправдано възстановяването.

Възстановяванията на митата обичайно се извършват в рамките на 12 месеца и при никакви обстоятелства не повече от 18 месеца след датата, на която е направено надлежно подкрепеното с доказателства искане за възстановяване от даден вносител на продукта, който е предмет на изравнителното мито.

Изплащането на сумите по всяко разрешено възстановяване обичайно следва да бъде направено от държавите-членки в рамките на 90 дни от решението, посочено в първа алинея.

Член 22

Общи разпоредби за прегледите и възстановяванията

ê 461/2004 чл. 2, т. 5 (адаптиран)

1. Съответните разпоредби на настоящия регламент по отношение на процедурите и провеждането на разследвания, с изключение на тези, отнасящи се до сроковете, се прилагат за всички случаи на преглед, извършван съгласно членове 18, 19 и 20.

Прегледите съгласно членове 18 и 19, се провеждат експедитивно и обикновено приключват в рамките на 12 месеца от датата на Ö иницииране на прегледа Õ. Във всички случаи прегледите по членове 18 и 19 приключват в рамките на 15 месеца след инициирането им.

Прегледите по член 20 приключват Ö във всички случаи Õ в рамките на девет месеца Ö от датата на инициирането Õ им.

Когато преглед, извършван по член 18 е иницииран, докато тече преглед по член 19 в рамките на същото производство, прегледът по член 19 завършва в същия срок, който е предвиден по-горе за прегледа по член 18.

Комисията представя предложение за предприемане на действие до Съвета не по-късно от един месец преди изтичане на горепосочените срокове.

Когато разследването не е приключило в рамките на горепосочените срокове, мерките:

а) престават да бъдат валидни за разследвания по член 18;

б) престават да бъдат валидни в случай на разследвания, провеждани паралелно по членове 18 и 19, когато разследването по член 18 е било Ö инициирано Õ, докато е текъл преглед по член 19 в рамките на същото производство, или когато такива прегледи са били Ö инициирани Õ по същото време; или

в) остават непроменени за разследвания по членове 19 и 20.

За изтичането или запазването на мерките по настоящия параграф се публикува известие в Официален вестник на Европейския съюз.

ê 2026/97 (адаптиран)

2. Прегледите съгласно членове 18, 19 и 20 се инициират от Комисията след провеждането на консултации в рамките на консултативния комитет.

3. Когато е обосновано въз основа на прегледите, мерките се отменят или запазват съгласно член 18, или се отменят, запазват или изменят съгласно членове 19 и 20 от Ö институцията Õ на Общността, която отговаря за тяхното въвеждане.

4. Когато мерките са отменени за отделни износители, но не и за страната като цяло, тези износители остават обект на производството и могат да бъдат разследвани отново при всеки последващ преглед, който се извършва за страната съгласно настоящия член.

5. Когато прегледът на мерките съгласно член 19 се извършва в края на срока им на действие, както е дефинирано в член 18, мерките също са предмет на разследване съгласно разпоредбите на член 18.

6. Ако обстоятелствата не са се променили, при всички прегледи или разследвания на възстановяване съгласно членове 18—21, Комисията прилага същата методология, както в разследването, довело до митото, при надлежно съобразяване с членове 5, 6, 7 и 27.

Член 23

Заобикаляне

ê 461/2004 чл. 2, т. 6 (адаптиран)

1. Обхватът на изравнителните мита, наложени съгласно настоящия регламент, може да бъде разширен:

а) спрямо вноса Ö от трети страни Õ на подобни продукти, независимо дали са леко видоизменени или не; или

б) спрямо вноса на леко видоизменени подобни продукти от страната, подложена на мерките; или

в) Ö спрямо Õ части от тези продукти, когато е налице заобикаляне на мерките Ö в сила Õ.

ê 461/2004 чл. 2, т. 6

2. Обхватът на изравнителните мита, които не надвишават остатъчното изравнително мито, наложено съгласно член 15, параграф 2, може да бъде разширен спрямо вноса от дружества, ползващи се от индивидуални мита в страните, подложени на мерките, когато е налице заобикаляне на мерките в сила.

3. Заобикалянето се дефинира като промяна на схемата на търговия между трети страни и Общността или между отделни дружества в страната, подложена на мерките и Общността, която е резултат от практика, процес или дейност, за които няма достатъчно основания или икономическа обосновка, различни от налагането на митото, и когато са налице доказателства за вреда или че коригиращият ефект на митото е изложен на риск по отношение на цените и/или на количествата подобни продукти, както и че внесените подобни продукти и/или части от тях все още се ползват от субсидията.

ê 461/2004 чл. 2, т. 6 (адаптиран)

Практиката, процесът или дейността, посочени в Ö първа алинея Õ, включват, inter alia :

а) лекото видоизменение на съответния продукт, за да може той да попадне в митнически Ö кодове Õ, които принципно не са предмет на мерките, при условие че видоизменението не променя същностните характеристики на продукта;

б) изпращането на продукта, обект на мерките, през трети страни; и

в) реорганизацията от страна на износителите или производителите на схемите им за търговия и техните търговски канали в страната, подложена на мерките, с крайна цел продуктите им да бъдат изнесени за Общността чрез производители, ползващи се от индивидуални ставки на митата, по-ниски от приложимите за продуктите на производителите.

ê 461/2004 чл. 2, т. 7 (адаптиран)

4. Разследванията съгласно настоящия член се Ö образуват Õ по инициатива на Комисията или по искане на държава-членка или на друга заинтересована страна въз основа на достатъчно доказателства по отношение на факторите, посочени в параграфи 1, 2 и 3. Разследването се образува след консултации с Консултативния комитет чрез регламент на Комисията, който може също така да инструктира митническите органи да подложат вноса Ö на регистрация Õ съгласно член 24, параграф 5 или да поискат гаранции.

Комисията извършва разследвания, за които митническите органи могат да съдействат, и които завършват в срок от 9 месеца.

Когато окончателно установените факти оправдават разширяването на обхвата на мерките, това се извършва от Съвета по предложение на Комисията след консултации с консултативния комитет. Предложението се приема от Съвета, освен когато същият реши с обикновено мнозинство да отхвърли предложението в срок от един месец след представянето му от Комисията.

Разширението на обхвата на мярката влиза в сила от датата, на която е била въведена Ö регистрацията Õ съгласно член 24, параграф 5 или на която са били поискани гаранции. Съответните процедурни разпоредби на настоящия регламент по отношение на Ö образуването Õ и провеждането на разследванията се прилагат съгласно настоящия член.

5. Вносът не подлежи на Ö регистрация Õ съгласно член 24, параграф 5 или на мерките, когато търговията се осъществява от дружества, ползващи се с освобождаване.

6. Искания за освобождаване, надлежно подкрепени с доказателства, се подават в рамките на сроковете, установени с регламента на Комисията за Ö образуване Õ на разследването.

В случай на практики, процеси и дейност по заобикаляне на мерките, които се случват извън Общността, на производителите Ö на съответните продукти Õ може да бъде предоставено освобождаване, ако те покажат че не са свързани с производител, подлежащ на мерките Ö и бъде установено за тях, че не Õ замесени в практики за заобикаляне, определени в Ö параграф 3 Õ.

ê 461/2004 чл. 2, т. 7

В случай че практиката, процесът или дейността по заобикалянето се случва в рамките на Общността, на вносителите може да бъде предоставено освобождаване, ако покажат, че не са свързани с производители, подложени на мерките.

Освобождаването се предоставя с решение на Комисията след консултации с консултативния комитет или с решение на Съвета, с което се налагат мерките и остава в сила за срока и при условията, посочени в решението.

При условие че разпоредбите на член 20 са спазени, освобождаване може да бъде предоставено след заключение на разследването, водещо до разширяване обхвата на мерките.

7. При условие че е изтекла поне една година от разширяване обхвата на мерките и когато броят на страните, които искат или евентуално биха поискали освобождаване, е значителен, Комисията може да реши да инициира преглед с оглед разширяването на обхвата на мерките. Всеки такъв преглед се провежда съгласно разпоредбите на член 22, параграф 1, приложими към прегледите по член 19.

ê 2026/97 (адаптиран)

Член 24

Общи разпоредби

1. Временните или окончателните изравнителни мита се налагат чрез регламент и се събират от държавите-членки в определените форма и ставка и съгласно другите критерии, установени в регламента, с който се налагат. Също така, тези мита се събират независимо от митата, данъците и другите налози, които обичайно се налагат върху вноса.

ê 2026/97

Никой продукт не е предмет едновременно на антидъмпингови и изравнителни мита за целите на справянето с една и съща ситуация, която произлиза от дъмпинг или от експортно субсидиране.

2. Регламентите, с които се въвеждат временни или окончателни изравнителни мита, както и регламентите или решенията, с които се приемат гаранции или се прекратяват разследвания или производства, се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.

В тези регламенти или решения се съдържат по-конкретно, при надлежната защита на поверителната информация, имената на износителите, ако е възможно, или на заинтересованите страни, описание на продукта и резюме на фактите и съображенията, които са релевантни за констатирането на субсидията и вредата. Във всеки един от случаите, на известните заинтересовани страни се изпраща копие от регламента или решението. Разпоредбите на настоящия параграф се прилагат mutatis mutandis за прегледите.

3. Съгласно настоящия регламент могат да бъдат приемани специални разпоредби, по-конкретно по отношение на общото определение на понятието за произхода, съдържащо се в Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета[10].

ê 461/2004 чл. 2, т. 8 (адаптиран)

4. В интерес на Общността, действието на мерките, наложени по силата на настоящия регламент, може, след консултации с консултативния комитет, да бъде спряно с решение на Комисията за срок от девет месеца. Това спиране може да бъде продължено за допълнителен срок, който не надвишава една година, когато Съветът реши това по предложение на Комисията.

Предложението се приема от Съвета, освен когато същият реши с обикновено мнозинство да отхвърли предложението в срок от един месец след представянето му от Комисията.

Действието на мерките може да бъде спряно, когато пазарните условия са се променили временно в такава степен, че е малко вероятно вредата да настъпи отново в резултат на спирането и при условие че Ö на индустрията Õ на Общността е била предоставена възможността да даде коментари и тези коментари са взети предвид. Действието на мерките може да бъде възобновено по всяко време и след консултации, когато отпаднат предпоставките за спирането.

ê 2026/97

5. Комисията може, след провеждането на консултации с консултативния комитет, да инструктира митническите органи да предприемат подходящи мерки, за да регистрират вноса, така че мерките да могат впоследствие да бъдат прилагани срещу този внос от датата на регистрацията.

Изискването за регистрация на вноса може да бъде въведено по искане на индустрията на Общността, в което се съдържат достатъчно доказателства за мотивирането на тази мярка.

Регистрацията се въвежда с регламент, в който се определят целта на мярката и, ако е уместно, планираният размер на възможното бъдещо задължение. Изискването за регистрация на вноса не може да бъде въведено за период, който е по-дълъг от девет месеца.

6. Държавите-членки докладват на Комисията ежемесечно за вноса на продукти, които са предмет на разследване и на мерки, както и за размера на събраните мита съгласно настоящия регламент.

ê 461/2004 чл. 2, т. 9

7. Без да се засяга параграф 6, Комисията може да поиска от държавите-членки, за всеки отделен случай, да предоставят необходимата информация за ефективен мониторинг на прилагането на мерките. В това отношение се прилагат разпоредбите на член 11, параграфи 3 и 4. Всякакви данни, предоставени от държавите-членки съгласно настоящия член, попадат в обхвата на разпоредбите на член 29, параграф 6.

ê 2026/97

Член 25

Консултации

1. Всички консултации, които са предвидени в настоящия регламент, с изключение на посочените в член 10, параграф 7 и член 11, параграф 10, се провеждат в рамките на консултативния комитет, който се състои от представители на всяка държава-членка и представител на Комисията като председател. Консултациите се провеждат по искане на държава-членка или по инициатива на Комисията незабавно и в рамките на период от време, който позволява спазването на сроковете, определени в настоящия регламент.

ê 461/2004 чл. 2, т. 10 (адаптиран)

2. Комитетът заседава, когато бъде свикан от неговия председател. Ö Той предоставя Õ цялата релевантна информация на държавите-членки във възможно най-кратки срокове, но не по-късно от 10 работни дни преди заседанието.

ê 2026/97

3. Когато е необходимо, консултациите могат да се провеждат само в писмена форма. В този случай Комисията нотифицира държавите-членки и определя период, в рамките на който те имат право да изразят становищата си или да поискат устна консултация, която се организира от председателя, при условие че тази устна консултация може да се състои в рамките на период от време, който позволява спазването на сроковете, определени с настоящия регламент.

4. Консултациите обхващат, по-специално:

а) съществуването на изравнителни субсидии и методите за определяне на техния размер;

б) съществуването и степента на вредата;

в) причинната връзка между субсидирания внос и вредата;

г) мерките, които са подходящи при наличните обстоятелства за предотвратяване или отстраняване на вредата, причинена от изравнителните субсидии, както и начините и средствата за въвеждането на тези мерки.

Член 26

Контролни посещения

1. Когато счита за уместно, Комисията осъществява посещения с цел проверка на архивите на вносителите, износителите, търговците, посредниците, производителите, търговските сдружения и организации, за да провери информацията, предоставена за субсидирането и вредата. Контролно посещение може да не се осъществява, ако липсва надлежен и навременен отговор.

2. Ако е необходимо, Комисията може да извършва разследвания в трети страни, при условие че получи съгласието на съответните предприятия да нотифицира въпросната страна, както и ако последната да не се противопоставя на разследването. Веднага след като бъде получено съгласието на съответните предприятия, Комисията следва да нотифицира страната на произход и/или износ за имената и адресите на предприятията, които ще бъдат посетени, както и за договорените дати.

3. Съответните предприятия биват уведомявани за естеството на информацията, която следва да се провери по време на контролните посещения, както и за всяка допълнителна информация, която е необходимо да бъде предоставена по време на тези посещения, въпреки че това не следва да попречи на направените по време на проверката искания за повече подробности, които да бъдат предоставени в светлината на получената информация.

4. При извършваните съгласно параграфи 1, 2 и 3 разследвания, Комисията се подпомага от длъжностни лица на тези държави-членки, които поискат това.

ê 2026/97 (адаптиран)

Член 27

Ö Селекция Õ

1. В случаите, в които броят на жалбоподателите, износителите или вносителите, типовете на продукта или сделките е голям, разследването може да бъде ограничено до:

а) разумен брой страни, продукти или сделки чрез използването на селекции, които Ö са статистически представителни Õ на базата на информацията, налична към момента на селекцията; или

б) най-големия представителен обем на производството, продажбите или износа, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на разполагаемото време.

2. Изборът на страните, типовете продукти или сделките, който се извършва съгласно настоящия член, е отговорност на Комисията, въпреки че Ö се предпочита селектирането Õ след консултация и със съгласието на заинтересованите страни, доколкото тези страни са се явили в рамките на три седмици от образуването на производството по разследване и Ö в същия срок Õ предоставят на разположение достатъчно информация, с цел да се извърши представителна селекция.

3. В случаите, в които разследването е ограничено съгласно настоящия член, за всеки износител или производител, който не е селектиран Ö първоначално Õ, и който предоставя необходимата информация в рамките на сроковете, предвидени в настоящия регламент, се изчислява индивидуален размер на изравнителното субсидиране, с изключение когато броят на износителите или производителите е толкова голям, че индивидуалните проверки биха били прекалено трудни и биха възпрепятствали навременното приключване на разследването.

ê 2026/97

4. Ако е взето решение за селекция, както и съществува известна степен на липса на сътрудничество от някоя или от всички избрани страни, която е вероятно да засегне съществено резултата от разследването, може да бъде направена нова селекция.

Въпреки това, ако съществува значителна степен на липса на сътрудничество или няма достатъчно време за нова селекция, се прилагат съответните разпоредби на член 28.

Член 28

Липса на сътрудничество

1. Ако дадена заинтересована страна отказва достъп или по друг начин не предоставя необходимата информация в рамките на сроковете, предвидени в настоящия регламент, или значително възпрепятства разследването, могат да бъдат направени временни или окончателни констатации, положителни или отрицателни, на базата на наличните факти.

Ако се установи, че дадена заинтересована страна е предоставила невярна или подвеждаща информация, то тази информация не се взема предвид и се използват наличните факти.

Заинтересованите страни следва да бъдат уведомявани за последиците от липсата на сътрудничество.

2. Ако отговорът не бъде изпратен по електронен път, това не се счита за липса на сътрудничество, при условие че заинтересованата страна покаже, че представянето на изисквания отговор би имало за резултат необосновани допълнителни затруднения или необоснован допълнителен разход.

ê 2026/97 (адаптиран)

è1 1973/2002 чл. 1 т. 3

3. Когато предоставената от заинтересованата страна информация не е идеална във всички аспекти, тя не следва, въпреки това, да не бъде вземана предвид, при условие че всички недостатъци не са такива, че Öда превръщат в ненужно труден процеса на достигане до възможно най-точна констатация Õ излишно да обременяват съответните и надеждни констатации, информацията е предоставена по подходящ начин и навременно и е проверяема, както и страната е действала по най-добрия възможен за нея начин.

4. Ако доказателствата или информацията не са приети, страната, която ги предоставя, бива незабавно информирана за съответните мотиви и и се дава възможност да представи допълнителни разяснения в рамките на определения срок. Ако разясненията се считат за незадоволителни, мотивите за отхвърлянето на тези доказателства или информацията биват оповестявани и излагани в публикувани констатации.

5. Ако констатациите, включително тези относно размера на изравнителните субсидии, се базират на разпоредбите на параграф 1, включително предоставената в жалбата информация, те се проверяват, когато е Ö възможно Õ и при надлежно съблюдаване на сроковете на разследването, Ö по отношение на Õ информация от други независими източници, която може да е налична, като публикувани ценови листи, официална статистика за вноса и митнически данни, или информация, която е получена от други заинтересовани страни по време на разследването. è1 Тази информация може да включва релевантни данни, отнасящи се до световния пазар или до други представителни пазари, когато това е уместно. ç

6. Ако дадена заинтересована страна не сътрудничи или сътрудничи само отчасти, като по този начин се отказва съответната информация, резултатът може да е по-малко благоприятен за страната в сравнение с този, ако би сътрудничила.

ê 2026/97

Член 29

Поверителност

1. Всяка информация, която по естеството си е поверителна (например, поради това, че нейното разкриване би било от значително конкурентно предимство за конкурент или би имало значителен неблагоприятен ефект върху лицето, което предоставя информацията, или върху лицето, от което то е придобило информацията), или която се предоставя на поверителна основа от страните по разследването, се третира, ако това е достатъчно мотивирано, като такава от съответните органи.

2. От заинтересованите страни, които предоставят поверителна информация, се изисква да предоставят резюме на информацията, което не е поверително. Това резюме е достатъчно подробно, за да позволи разумно разбиране на същината на информацията, която е предоставена поверително. При изключителни обстоятелства, тези страни могат да посочат, че информацията не е податлива на резюмиране. При такива изключителни обстоятелства трябва да бъдат изложени причините, поради които резюмирането не е възможно.

ê 2026/97 (адаптиран)

3. Ако се счита, че дадено искане за поверителност не е обосновано и ако лицето, което предоставя информацията, не е склонно да я предостави или да разреши разкриването и в обобщена или съкратена форма, тази информация може да не бъде взета предвид, освен ако може да бъде доказано по удовлетворителен начин от подходящи източници, че информацията е вярна. Исканията за поверителност не се отхвърлят Ö произволно Õ.

4. Настоящия член не възпрепятства разкриването на обща информация от органите на Общността, и по-конкретно мотивите, с които са взети решенията съгласно настоящия регламент, нито разкриването на доказателствата, на които органите на Общността се осланят, доколкото това е необходимо за разясняването на тези мотиви в съдебните производства. Това разкриване трябва да се съобрази със законните интереси на заинтересованите страни да не бъдат разгласявани техните търговски или държавни тайни.

5. Съветът, Комисията и държавите-членки или техните служители не разкриват която и да е получена съгласно настоящия регламент информация без специалното разрешение на нейния доставчик, ако последният е поискал поверително третиране. Обменът на информация между Комисията и държавите-членки или всяка информация относно консултациите, проведени съгласно член 25, или консултациите, описани в член 10, параграф 7 и член 11, параграф 10, или всички вътрешни документи, подготвени от органите на Общността или държаните-членки, не се разгласяват, с изключение на предвиденото в настоящия регламент.

ê 461/2004 чл. 2, т. 11 (адаптиран)

6. Информацията, получена съгласно настоящия регламент, се използва само за целите, за които е била поискана.

Тази разпоредба не изключва възможността информация, получена в контекста на едно разследване, да се използва с цел Ö образуване Õ на други разследвания в рамките на същото процедура и за същия подобен продукт.

ê 2026/97 (адаптиран)

Член 30

Разкриване

1. Жалбоподателите, вносителите и износителите, и техните представителни сдружения, както и страната на произход и/или износ, могат да поискат разкриване на Ö подробности, които са в основата на Õ съществените факти или съображения, на базата на които са наложени временни мерки. Исканията за това разкриване се правят в писмена форма, незабавно след налагането на временните мерки, както и разкриването се извършва в писмена форма, възможно най-бързо след това.

ê 2026/97

2. Посочени