Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА за изменение на Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО /* COM/2012/0725 final - 2012/0342 (NLE) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО Европейските правила за държавните помощи са въведени за първи път в договорите за създаване на Европейската общност за въглища и стомана през 1952 г. и на Европейската икономическа общност през 1957 г. Те днес са залегнали в Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“ или „Договора“). В член 107 от ДФЕС се съдържа определение на държавна помощ и основанията, на които една помощ може да се смята за съвместима с вътрешния пазар, докато в член 108 от ДФЕС се посочват основните процедурни принципи, уреждащи действията на Комисията с цел да се гарантира, че държавите членки са в съответствие със значимите правила за държавна помощ. Чрез член 109 от ДФЕС се дава възможност на Съвета, действайки по предложение на Комисията и след консултации с Европейския парламент, да изготви всички подходящи регламенти за прилагане на членове 107 и 108 от ДФЕС. През 1999 г. Съветът прие Регламент (ЕО) № 659/1999[1] (наричан по-долу „процедурния регламент“) за установяване на подробни процедурни правила за изпълнението на членове 107 и 108 от ДФЕС, които се прилагат до днес без никакви значителни изменения. Процедурите за държавна помощ, както е изложено в член 108 от ДФЕС и допълнително уточнено в процедурния регламент, са изградени около три основни оси: – предварителното уведомяване от държавите членки за всички планирани мерки за помощ по принцип е задължително, освен в случаите, обхванати от регламент или решение за групово освобождаване и съответните държави членки не могат да приложат мярката преди решение на Комисията, което разрешава мярката, бъде взето; за тази цел след едно по същество двустранно (държава членка/ Комисия) предварително разследване („първи етап“), което по принцип е ограничено до два месеца. Комисията може или да одобри помощта, или да открие официално разследване („втори етап“), което трябва да се вмести в срок от 18 месеца с цел след това помощта да бъде одобрена (ако е необходимо, при наличие на известни условия) или забранена; – от Комисията също така се изисква да извърши старателен и независим преглед на оплакванията, предадени от заинтересованите страни, и да вземе решение по отношение на тях без необосновано забавяне. В случаите, когато Комисията реши, че не е налице държавна помощ, както се твърди от подалите оплакването, Комисията трябва поне да осигури на подалите оплакването обяснение на причините, поради които фактите и законовите постановки, изложени в оплакването, не са успели да демонстрират наличието на държавна помощ. – накрая, Комисията трябва да държи под постоянно наблюдение всички съществуващи системи за предоставяне на помощ в държавите членки и може да им предложи всички подходящи мерки, необходими за последователно развитие на функционирането на вътрешния пазар. Тези основни характеристики на процедурата за държавна помощ са пряко последствие от системата за контрол на държавната помощ, предвидена в Договора, която се основава на изключителната компетентност на Комисията да оценява съвместимостта на мерките за държавна помощ с вътрешния пазар. Повече от 13 години след влизането в сила на процедурния регламент е необходимо модернизирането му с цел да се адаптира процедурата за държавна помощ в Европейския съюз, който днес наброява 27 държави членки, 500 милиона жители и 23 официални езика. Икономическата и финансова криза застраши целостта на вътрешния пазар и показа значението на оптимизирания и ефикасен контрол и привеждане в изпълнение на държавната помощ. Този опит изтъкна необходимостта Комисията да разполага с по-добри инструменти, за да се намесва в рамките на подходящи за предприятията срокове и да насърчава добро използване на публичните ресурси за политиките, ориентирани към растеж. На 8 май 2012 г. Комисията прие за тази цел съобщение относно „Модернизиране на държавната помощ на ЕС“[2], което слага началото на цялостна реформа на уредбата за държавна помощ. Тя ще гарантира, че политиката за държавна помощ допринася както за изпълнението на програмата за „Европа 2020“[3], която е стратегията за растеж на Европа през настоящото десетилетие, така и за консолидирането на бюджета. Преразглеждането на процедурния регламент е един от елементите, което следва да позволи на Комисията да постигне целите на тази инициатива. Реформирането на процедурите за държавна помощ трябва на първо място да подобри ефективността на контрола на държавната помощ[4]. Необходимостта да се реформират процедурите за държавна помощ също беше подчертана от Сметната палата в нейния Специален доклад № 15/2011 ― „Ефективни ли са процедурите на Комисията за управление на контрола върху държавните помощи?“[5]. С предложената реформа на процедурната уредба за държавна помощ Комисията ще отговори по-специално на препоръките на Сметната палата: – да сведе до минимум броя на исканията за информация, отправяни до държавите членки; – да се справя бързо с необоснованите жалби с цел да осигурява по-голяма правна сигурност на всички участници, – да информира периодично жалбоподателя, държавата членка и бенефициера относно напредъка на всеки случай и относно резултата от разследването; – да подобри ефикасността и надеждността на процеса си по събиране на данни. Тези препоръки бяха изрично одобрени от Съвета[6] и от Европейския парламент[7]. 2. ИЗЛОЖЕНИЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИТЕ ИЗМЕНЕНИЯ В този контекст предложената реформа на процедурния регламент ще се съсредоточи в две области, както е обявено в съобщението относно модернизирането на държавната помощ на ЕС[8]: подобряване на обработването на жалби (2.1) и гарантиране на ефективно и надеждно събиране на информация от пазара (2.2). 2.1. ПОДОБРЯВАНЕ НА ОБРАБОТВАНЕТО НА ЖАЛБИ Жалбите по принцип са много полезен източник на информация, който да насочва разследванията на Комисията към онези сектори на икономиката, където неправомерната държавна помощ възпрепятства конкуренцията на равнището на ЕС. При все това Комисията получава средно над 300 жалби годишно, предадени от заинтересовани страни[9] или не, много от които или не са обосновани от истинска загриженост за конкуренцията, или не са достатъчно обосновани. Повечето жалби не се смятат за приоритет и се стига до увеличаването на средната продължителност на тези случаи[10]. Поради това процедурата за обработване на жалби понякога се възприема като недостатъчно прозрачна от държавите членки и жалбоподателите. През 2009 г. Кодексът на най-добри практики при провеждане на процедури на контрол на държавните помощи[11] очерта поетапна и прозрачна процедура за обработка на жалби. Две години след началото на прилагането му обаче опитът показва, че очакваните ползи от намалена продължителност, увеличена ефикасност и повишена предвидимост, не са се материализирали. Най-добрите практики не можаха да отстранят някои от основните недостатъци на настоящата система, тъй като те произтичат пряко от процедурния регламент. Ето защо се предлага реформа на самия процедурен регламент, за да се разрешат посочените проблеми. * * * В това отношение предложените изменения на процедурния регламент целят подобряване на качеството на получената информация посредством изясняване на изискванията за подаване на жалба и официално уреждане на поетапна, предвидима и прозрачна процедура. Понастоящем Комисията трябва да разследва всяко твърдяно нарушение на правилата за държавна помощ, получено от какъвто и да е източник. За разлика от правилата за конкуренция, посочени в член 101 от ДФЕС и член 102 от ДФЕС, във връзка с които подаването на жалба е уредено в регламенти № 1/2003[12] и № 773/2004[13], за подаването на жалба за държавна помощ няма конкретно формално изискване. При липсата на конкретни правила в процедурния регламент Общият съд съответно сметна в решението за Ryanair от 29 септември 2011 г.[14], че в момента не съществуват формални изисквания, които да се спазват, за да може да се предостави на Комисията жалба за държавна помощ. Следователно, в интерес на прозрачността и правната сигурност, условията за подаване на жалба, чрез която на Комисията се предоставя информация във връзка с твърдяна неправомерна помощ и по този начин се задейства предварително разглеждане, следва да се изяснят (изменение на член 10). Наистина целесъобразно е да се изисква: – жалбоподателите да предоставят определена задължителна информация. За тази цел е подходящо да се упълномощи Комисията да приеме разпоредби за прилагане, за да определи формата и съдържанието на жалбата (изменение на член 27). – жалбоподателите доказват, че са заинтересовани страни по смисъла на член 108, параграф 2 от ДФЕС[15] и член 1, буква з) от процедурния регламент[16], и че поради това имат законен интерес да подадат жалба. За да се постигане тази цел, се предлага да се посочи в член 20, параграф 2 относно „правата на заинтересованите страни“, че „всяка заинтересована страна може да подаде жалба“. В случаите, в които получената информация няма да бъде квалифицирана като жалба, тъй като не отговаря на критериите за допустимост, Комисията вече няма да бъде задължена да взема официални решения. Тези сведения ще бъдат регистрирани като информация за пазара и може да се използват на по-късен етап за провеждането на разследвания ex officio. За да се приключи поетапната процедура, въведена от Кодекса за най-добри практики[17], процедурният регламент следва да уреди официално възможността Комисията да смята жалби за оттеглени, ако жалбоподателят не ѝ предостави значима информация или по друг начин не сътрудничи по време на процедурата. По този начин обработката на жалби може да се оптимизира и подобри (изменение на член 20, параграф 2). * * * Жалбоподателите привличат вниманието на Комисията основно към помощ, която вече е била предоставена и следователно представлява потенциална неправомерна помощ. През 2009 г. Комисията прие „Известие относно прилагането на законодателството за държавната помощ от националните съдилища“[18] с цел да информира националните съдилища и заинтересованите страни за съществуващите средства за правна защита и да развие сътрудничеството с националните съдилища чрез въвеждане на по-практични инструменти за подкрепа на националните съдии в тяхната ежедневна работа. Предлага се изрично да се разпореди националните съдилища да имат правото да получават от Комисията информация за целите на прилагането на член 107, параграф 1 и член 108 от ДФЕС и да искат мнението на Комисията по въпроси, свързани с прилагането на правилата за държавна помощ (нов член 23а, параграф 1). Предлага се също да се въведе право на Комисията да предоставя сведения на националните съдилища в писмен или устен вид (нов член 23а, параграф 2). Комисията може да действа съгласно тази разпоредба единствено в обществения интерес на Съюза (като amicus curiae), т.е. не в подкрепа на една от страните. Тази предложена разпоредба цели по-конкретно да се позволи на Комисията да привлича вниманието на съдилищата на държавите членки към въпроси от голямо значение за съгласуваното прилагане на правото на ЕС за държавна помощ в целия вътрешен пазар. Националните съдилища не са задължени да следват мнението на Комисията. Новият член 23а също не засяга правото или задължението на националните съдилища да поискат преюдициални заключения от Съда съгласно член 267 от ДФЕС. * * * Горните предложения следва да гарантират, че Комисията получава по-добре обосновани жалби и по тази начин ще има положително въздействие върху всички участници в процеса на обработка на жалби за държавна помощ. Задължителното използване на формуляр за жалбата ще улесни работата на Комисията по установяване на това, дали в жалбата се включват въпроси за държавна помощ, и по определяне на степента на приоритет, който следва да получи всяка жалба, без да се налага изпращането на повтарящи се искания за информация до съответната държава членка или до жалбоподателя. Предвид факта, че държавите членки имат право да коментират и реагират по всяка жалба, възможно намаляване на броя на жалбите освен това би довело до по-малка натовареност за съответната държава членка. Ако жалбоподателите желаят да подадат иск и в националните съдилища на основание твърдения за нарушение на правото за държавна помощ на ЕС, националните съдилища и заинтересованите страни ще намерят в процедурния регламент инструменти на тяхно разположение, за да получат подкрепа от Комисията. Това сътрудничество, което ще се осъществява в целесъобразен срок, следва да улесни прилагането на правото на ЕС за държавната помощ от страна на националните съдилища. Фактът, че Комисията може също да предложи по своя инициатива помощта си на националните съдилища, ще бъде полезен и за повишаване на осведомеността на националните съдилища и на страните по съдебния спор по отношение на механизмите за сътрудничество между Комисията и националните съдилища, ще покаже ползата от тях и ще насърчи тяхното използване. Тъй като жалбоподателите не са винаги наясно с информацията, от която Комисията се нуждае, за да може да оцени бързо жалба за държавна помощ, задължителен формуляр за жалба ще насочва жалбоподателите в процеса на събиране и представяне на информацията, необходима на Комисията, за да направи заключение относно съществуването на помощ в даден случай. Това следва да намали значително необходимостта да се изпращат последващи искания за информация до жалбоподателите, тъй като те още от началото ще са предоставили цялата необходима информация, с която разполагат. Самото нарастване на прозрачността и предвидимостта на процедурата ще даде на жалбоподателите по-ясна представа за текущото състояние и за напредъка на разследването, като по този начин се избегне ненужната кореспонденция. 2.2. ГАРАНТИРАНЕ НА ЕФЕКТИВНО И НАДЕЖДНО СЪБИРАНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ ОТ ПАЗАРА През последните години настъпи значително рафиниране на оценяването на съвместимостта на мерките за държавна помощ. Комисията разчита на подход, основан на резултатите, който цели да уравновеси положителните и отрицателните ефекти от оценяваните мерки за държавна помощ. Оценяването на съвместимостта на мярка за помощ зависи от структурирането на мярката и от нейното въздействие върху пазара. Следователно надлежната оценка въз основа на факти е станала по-значима, по-специално при сложни случаи. Следователно с цел да се удовлетворят потребностите на Комисията във връзка със събирането на информация се предлага да се въведат инструменти за пазарна информация (ИПИ) (2.2.1) и правно основание за провеждане на разследвания по специфични сектори от икономиката и по специфични инструменти за помощ (2.2.2) с цел Комисията да може да получава своевременна, надеждна, фактически точна и пълна информация пряко от пазара. 2.2.1 Инструменти за пазарна информация (ИПИ) Настоящата процедурна уредба по отношение на правомощията на Комисията да получава информация по време на производствата за държавна помощ поражда известен брой затруднения. Когато Комисията е зависима от информацията, подадена от държавата членка, може да възникнат забавяния, ако националните органи не разполагат веднага с информацията и в някои случаи това може да представлява значителна тежест за тези органи. Комисията се опита да разреши някои от тези проблеми в Кодекса за най-добри практики[19]. Конкретно беше уредено официално, че в контекста на официалната процедура по разследване службите на Комисията могат да изпращат копие от решението за започване на официална процедура по разследване до заинтересованите страни и да ги поканят да коментират по конкретни аспекти на случая. Чрез въвеждане на възможността за налагане на санкции за предаване на непълна или невярна информация в отговор на искането за информация ще стане възможно да се подобри качеството на информацията, получавана от Комисията. С цел да се подобри ефикасността и прозрачността на процедурата, се предлага да се отиде крачка напред и да се кодифицира уредбата на правомощието, което Съдът многократно е признал на Комисията, да се допитва до пазара[20]. Предлага се Комисията да може да поиска информация посредством обикновено искане за информация или посредством решение от субекти, различни от съответната държава членка, в процедури за уведомена и неправомерна помощ след откриването на официално разследване (нов член 6а и изменен член 10). Както при антитръстовите мерки и сливанията, тези инструменти за пазарна информация ще представляват възможност да се поиска информация от всяко предприятие, обединение от предприятия или държава членка (нов член 6а) наред с възможността да се санкционират въпросните дружества чрез глоби или санкционни плащания (нов член 6а), ако не отговорят или не изпратят пълна информация. Това ще откаже третите страни от подаване на тенденциозна информация. Освен това фактът, че един и същи въпрос ще се задава на различни дружества и получените отговори, изпратени на държавите членки за коментар, ще позволи на Комисията да свери информацията и да гарантира надеждността на получените данни. При определянето на размерите на глобите и на периодичните санкционни плащания, Комисията ще вземе предвид опита, придобит в областта на сливанията и на антитръстовете. Ето защо паричните санкции ще са в съответствие със съществуващите стойности съгласно Регламент № 139/2004[21] на Съвета и Регламент № 1/2003[22] на Съвета. Избраните стойности предоставят достатъчни стимули на съответните страни, за да се съобразят с исканията, като са пропорционални по отношение на потенциалната сериозност на нарушението: – глоби, които не надхвърлят 1% от общия оборот, за предоставяне на неточна или подвеждаща информация в отговор на обикновени искания или на искания чрез решения, или за липса на отговор на искания чрез решения (нов член 6б, параграф 1); – периодични санкционни плащания, които не надвишават 5% от средния дневен оборот за всеки работен ден на закъснение, изчислен от датата, посочена в решението, за да ги принуди да предоставят пълна и точна информация, която е поискана чрез решение (нов член 6б, параграф 2). В съответствие с принципа на лоялно сътрудничество, залегнал в Договора за Европейския съюз, исканията, пращани до държави членки и публични органи, няма да доведат до възможно налагане на глоби или периодични санкционни плащания съгласно процедурния регламент. По съображения за правна сигурност е уместно да се установят давностни срокове за налагането и изпълнението на глобите или периодичните санкционни плащания, които са в съответствие с разпоредбите в Регламент № 1/2003 на Съвета[23] (нови членове 15а и 15б). Инструментите за пазарна информация ще се използват най-вече в сложни отделни случаи, изискващи задълбочена оценка, за да може да се разрешат редица въпроси по отношение на квалифицирането на помощта или оценката на нейната съвместимост. Следните примери могат да послужат за онагледяване на бъдещото използване на инструмента: оценяване на обичайната пазарна практика (например елемент на държавна помощ в гаранции/ кредити), пазарна неефективност и/ или сравнителен анализ на ефекта на стимулиране. Избирането на адресатите на информационните искания ще се основава на обективните критерии в зависимост от всеки случаи. Например освен бенефициера на помощта искания могат да се изпращат до конкуренти, клиенти, потребителски асоциации и т.н., като се гарантира, че в рамките на всяка категория извадката на отговорилите е представителна. Търсената информация ще бъде предоставена на разположение на съответните участници на пазара и се състои по-конкретно във: – фактически пазарни данни (например пазарен размер, пазарни дялове, равнище на вноса и т.н.) и данни за дружеството (например структура на разходите, печалба, собственост и контрол, участие в други дружества и т.н.); – анализ въз основа на фактите на функционирането на пазара (например пречки за навлизане на пазара, разход за навлизането, регулаторни пречки, процент на растеж на пазара и перспективи за растеж, свръхкапацитет), вероятно въздействие на помощта върху бенефициера, оценка на предложените корекционни мерки или компенсаторни мерки. Поверителността на чувствителната информация, предоставена от държавите членки, ще бъде напълно гарантирана при използването на ИПИ. Решението за откриване вече цели да информира третите страни за основните характеристики на случая по начин, който да защитава потенциално чувствителната информация. Комисията също ще гарантира, че никаква чувствителна информация не се разкрива при съставянето на искания към трети страни. Когато отговарят на искане за информация, участниците на пазара ще се приканват да предоставят на Комисията неповерителната версия на своя отговор. Ако някои данни се смятат за поверителни, Комисията ще гарантира, че те са съответно защитени (например чрез обобщаване на данните или чрез предоставяне на диапазон, в който цифрите попадат). Ако желае да използва информация, която е поверителна и предоставена от трети страни и не може да бъде обобщена или направена анонимна по друг начин, Комисията ще трябва първо да получи тяхното съгласие да разкрие тази информация на държавата членка, за да може да я използва в решението. В случай, когато информацията, отбелязана като конфиденциална, не изглежда обхваната от задължения за професионална тайна, уместно е да се установи механизъм, чрез който Комисията може да реши относно степента, до която информацията може да бъде разкривана. Всяко такова решение да не се приема искане за конфиденциалност на информация трябва да посочва срок, след изтичането на който информацията ще бъде разкрита, така че въпросната трета страна да може да използва всяка съдебна зашита, до която има достъп, включително всяка междинна мярка (нов член 7, параграф 9). * * * Въвеждането на ИПИ следва до доведе до намаляване на административната тежест за държавите членки. Тъй като Комисията ще може да облекчи националните органи от част от тежестта по събирането на информация, особено в случаи, когато информацията не е на разположение на държавата членка и получаването ѝ би довело до значителни допълнителни усилия от нейна страна, и пряко да използва вече съществуваща информация на равнище дружество (например за пазарните дялове, за пазарната структура и др.), ще може в крайна сметка да се постигне по-добро равновесие между предоставилия помощта и крайния бенефициер на помощта. При все това, задължението на държавата членка да предостави всички доказателства, удостоверяващи съвместимостта на мярката за помощ, няма да се промени в модернизираните правила. В тях няма да се измени и двустранният характер на процедурата за държавна помощ. ИПИ ще свържат надлежно държавите членки с процедурата, като им дадат възможност да представят коментарите си по отговорите на исканията за информация (нов член 7, параграф 8). По този начин ще бъдат зачетени техните права на защита и ще се гарантира прозрачността на процедурата. Пряката кореспонденция между бенефициера на помощта и службите на Комисията ще помогне да се идентифицира по-добре какво наистина е необходимо за своевременното завършване на оценката на съвместимостта, което ще е от полза за получателя на помощта и за държавата членка. Това развитие ще подобри и предвидимостта на положението на бенефициера. Целевите фактологични данни, които са поискани, ще бъдат лесно достъпни за бенефициера и ще доведат само до много ограничено усилие от негова страна, което той ще е в състояние да осъществи светкавично, с цел да демонстрира. че помощта, която иска да получи, е в действителност оправдана. Използването на ИПИ от Комисията също ще предизвика интереса на конкуренти и на жалбоподатели, тъй като ще позволи на Комисията по-внимателно да оцени съвместимостта на въпросната помощ, като по този начин предотврати или изправи необосновани нарушения на конкуренцията, произлизащи от несъвместима помощ. Чрез използване на ИПИ Комисията ще е в състояние да достигне до подходящите трети страни пряко и едновременно. Това ще допринесе за по-прозрачни, прецизни и незабавни информационни потоци, които ще намалят броя на повтарящите се и следващи едно след друго искания за информация, като по този начин се намали продължителността на разследването. Комисията ще прилага критерий за пропорционалност, когато иска информация от пазара. По този начин тежестта върху въпросните дружества ще се намали до необходимия минимум, с който Комисията може да извърши оценката си на мярката за държавна помощ. Малките и средни предприятия (МСП) ще бъдат извънредно засегнати от ИТИ само ако се има предвид, че ИТИ ще бъдат най-вече използвани в комплексни индивидуални случаи, изискващи задълбочена оценка, докато повечето от помощта, която се получава от МСП, се предоставя чрез схеми, които са или одобрени или групово освободени[24]. В много редки случаи, при които ИТИ може да се отнасят до МСП, Комисията ще адаптира своите изисквания в светлината на горепосочения принцип на пропорционалността. Въвеждането на ИПИ след откриване на официално разследване няма да измени ролята на третите страни като източник на информация, която вече се предвижда и е потвърдена от ясната съдебна практика на Европейския съд. При все това, адресатите на решения за налагане на глоби и/или санкционни плащания ще имат правото да представят своите мнения (нов член 6б, параграф 5) и да оспорят такива решения (нов член 6б, параграф 6). Новите правила по отношение на събирането на информация са необходими, за да се гарантира, че Комисията взема разумни и обосновани решения в подходящи за предприятията срокове. По този начин Комисията ще увеличи правната сигурност за държавите членки и дружествата, като същевременно ще направи политиката в областта на държавна помощ по-ефикасна и по-прозрачна. 2.2.2 Разследвания по сектори на икономиката и по видове инструменти за помощ В съответствие с целите на инициативата за модернизиране на държавната помощ Комисията се е ангажирала да съсредоточи усилията си върху случаите, които нарушават най-силно функционирането на вътрешния пазар. Като прилага подсилен хоризонтален подход в разследванията си, Комисията ще е в по-добра позиция да открива помощ в специфичен сектор или въз основа на специфичен инструмент, който може да граничи или наруши конкуренцията. Необходимостта от подсилен хоризонтален подход е особено явна в случаи, при които данните, с които разполага Комисията (независимо дали са получени посредством жалби, уведомления или пазарна информация) ще доведат до въпроси, свързани с конкретен сектор в няколко държави членки, и има признаци, че подобни проблеми може да съществуват в други държави членки. След препоръките на Сметната палата, че Комисията следва да засили дейностите си по мониторинг по отношение както на размера на извадката, така и на обхвата[25], Комисията вече увеличи използването на съществуващите си правомощия за последващ мониторинг на одобрени мерки за помощ и освободени схеми. По този начин тя може да събира хоризонтална информация от държави членки за конкретни сектори на икономиката или да използва специфични инструменти за помощ в няколко държави членки. За да повиши познаването си на конкретен сектор от икономиката или въпрос за държавна помощ, Комисията може също да изпраща въпросници, да отправя искания до държавите членки или да поръчва експертни доклади, и в бъдеще да отправя искания за информация до участници в пазара. За да се допълнят съществуващите правомощия на Комисията и да се добие предварителна холистична представа за пазара, предлага се въвеждането на конкретно правно основание за започване на разследвания по сектори на икономиката и по видове мерки за помощ (нов член 20а). Комисията ще осъществява тази дейност като използва правомощието си да изпраща искания за информация до държавите членки и до всички свързани участници в пазара. В края на проучването си Комисията може да публикува доклад относно резултатите от проучването по конкретни сектори на икономиката. Преди формалното започване на секторно проучване Комисията ще трябва да анализира цялата информация, която вече е на нейно разположение или е обществено достояние. Следователно по съображения за пропорционалност започването на секторно проучване ще изисква признаци от обществено достъпни източници, че се предоставя държавна помощ в специфичен сектор или във връзка с използването на специфичен инструмент за помощ в няколко държави членки, например че съществуващи мерки за помощ в специфичен сектор или въз основа на специфичен инструмент за помощ в редица държави членки не са, или вече не са съвместими с вътрешния пазар. Проучванията по сектори ще изискат ограничени първоначални усилия от страна на някои участници на пазара, до които първо се изпраща искане за информация, която не е обществено достояние. Комисията след това ще поиска също информация от държавите членки и ще ги прикани да коментират и да дадат мненията си по заключенията. Въздействието на първоначалния обем работа обаче ще се компенсира от значителното намаляване на обема работа в бъдещите разследвания на отделни случаи за всички участници (държави членки, бенефициери, участници в пазара и Комисията) посредством намаляване на броя на необходимите искания за информация и очакваните ползи от ефикасността при прилагането на правилата за държавна помощ чрез по-голяма прозрачност и скорост. 3. РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО Консултация със заинтересованите страни и използване на експертни становища Реформата на процедурите за държавна помощ беше представена на и обсъдена с държавите членки на срещи на високо равнище, организирани на 6 март, 11 юли 2012 г. В допълнение, на 19 септември 2012 г. се проведе технически семинар във връзка с инструментите за пазарна информация и проучванията по сектори. От 13 юли 2012 г. до 5 октомври 2012 г. се осъществи обществена консултация относно обработката на жалбите за държавна помощ и относно събирането на информация в разследванията на държавна помощ. Отговорите, получени в рамките на тази обществена консултация, се намират на уебсайта на ГД „Конкуренция“ и резултатите бяха представени на държавите членки на среща на високо равнище, организирана на 9 ноември 2012. Оценка на въздействието Не се прилага 4. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО Обобщение на предлаганото действие Предложението се състои в изменяне на разпоредбите в Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета за установяване на вътрешен правилник за разследванията на държавна помощ по отношение на обработката на жалби и на събирането на информация от пазара. Правно основание Правното основание на предложението е член 109 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Субсидиарност и пропорционалност Предложените изменения на процедурния регламент целят да направят процедурите за държавна помощ по-ефикасни, като по този начин допринесат за поддържането на целостта на вътрешния пазар и постигането на целите на инициативата за модернизиране на държавната помощ, и по-общо на стратегията „Европа 2020“. Те, inter alia, също ще облекчат административната тежест върху държавите членки и трети страни. Следователно настоящото предложение е пропорционално спрямо преследваната политическа цел. Настоящото предложение засяга прилагането на правилата за държавна помощ, което попада под изключителна компетентност на Европейския съюз. Ето защо принципът на субсидиарност не се прилага. Избор на инструмент Регламент на Съвета за изменение на Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО. 5. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА Настоящото предложение за изменение няма отражение върху бюджета на ЕС (член 28 от Финансовия регламент и член 22 от правилата за прилагане). 2012/0342 (NLE) Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА за изменение на Регламент (ЕО) № 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (текст от значение за ЕИП) СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 109 от него, като взе предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, като взе предвид становището на Европейския парламент, като има предвид, че: (1) В контекста на цялостно модернизиране на правилата за държавна помощ с оглед както на изпълнението на стратегията за растеж „Европа 2020“, така и за бюджетна консолидация, член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „Договора“) следва да се прилага ефективно и еднакво в Съюза. Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. кодифицира и засили предишната практика на Комисията за увеличаване на правната сигурност и за подкрепяне на развитието на политиката за държавна помощ в условия на прозрачност. При все това в светлината на опита, придобит от прилагането му, и на скорошни развития като например разширяването и икономическата и финансова криза, някои аспекти от този регламент следва да бъдат изменени, за да може Комисията да бъде по-ефективна. (2) За да се оцени съвместимостта с вътрешния пазар на всяка неправомерна държавна помощ или такава, за която е отправено уведомление, и за която Комисията има изключителна компетентност съгласно член 108 от Договора, е уместно да се гарантира, че за целите на изпълнението на правилата за държавна помощ Комисията има правомощие да поиска цялата необходима информация от всяко предприятие, обединение от предприятия или държава членка, винаги, когато има съмнения относно съвместимостта на съответната мярка и следователно е открила официалното разследване. (3) С цел оценяване на съвместимостта на мярка за помощ след откриване на официалната процедура по разследване, по-конкретно по отношение на нови или технически сложни мерки, подлежащи на подробно оценяване, Комисията ще може чрез обикновено искане или чрез решение да поиска от всяко предприятие, обединение от предприятия или държава членка да предостави цялата информация, необходима за извършване на оценяването, ако информацията, с която разполага, не е достатъчна, като се вземе надлежно под внимание принципът на пропорционалност, в частност за малките и средни предприятия. (4) Комисията трябва да е в състояние да налага спазването на исканията за информация, отправени към всяко предприятие или обединение от предприятия, както е уместно, посредством глоби и периодични санкционни плащания. Правата на страните, от които е поискано да предоставят информация, следва да бъдат защитени като им се дава възможността да изразят мненията си преди всякакво решение за налагане на глоби или периодични санкционни плащания. В това отношение Съдът на Европейския съюз следва да има неограничена компетентност по отношение на такива глоби и периодични санкционни плащания по силата на член 261 от Договора. (5) Глобите и периодичните санкционни плащания не са приложими за държави членки, тъй като те имат задължение да си сътрудничат лоялно с Комисията в съответствие с член 4 от Договора за Европейския съюз, както и да му осигуряват цялата информация, изисквана, за да може Комисията да осъществява своите задължения съгласно Регламент (ЕО) № 659/1999. (6) За да бъдат защитени правата на защита на съответните държави членки, те следва да бъдат информирани относно съдържанието на исканията за информация, изпратени до предприятия, обединенията от предприятия или държави членки, и да могат да представят становищата си по получените коментари, които пораждат съмнения по отношение на съвместимостта на въпросната мярка за помощ. (7) Комисията следва да вземе надлежно под внимание законния интерес на предприятията за опазването на техните търговски тайни. Комисията следва да не бъде в състояние да използва поверителна информация, предоставена от отговорилите на искането, и която не може да бъде събрана или направена анонимна по друг начин със никакво решение, освен ако предварително Комисията не е получила тяхното съгласие да разкрие информацията на въпросните държави членки. (8) В случаите, когато информацията, обозначена като поверителна, не изглежда да е обхваната от задълженията за професионална конфиденциалност, е уместно да се установи механизъм, чрез който Комисията да може да реши относно степента, до която такава информация може да бъде разкрита. Всяко такова решение да не се приеме искане за поверителност на информация трябва да съдържа срок, след който информацията да бъде разкрита, така че въпросната трета страна да се възползва от всякаква съдебна защита, която е на нейно разположение, включително всякаква междинна мярка. (9) Комисията може по своя собствена инициатива да разгледа информация от всякакви източници на неправомерна помощ, с цел да се гарантира съответствие с член 108 от Договора, и по-специално със задължението за уведомяване и за отлагателна клауза, предвидени в член 108, параграф 2 от Договора и да оцени тяхната съвместимост с вътрешния пазар. В този контекст жалбите са основен източник на информация за откриване на нарушения на правилата за държавна помощ на Съюза. (10) За да се подобри качеството на подадените до Комисията жалби и в същото време да се увеличи прозрачността на правната сигурност, уместно е да се определят условията, на които една жалба следва да отговаря, за да предостави на Комисията информация по отношение на предполагаема неправомерна помощ и да се задейства предварителното разглеждане. (11) От жалбоподателите следва да се изисква да демонстрират, че са заинтересовани п смисъла на член 108, параграф 2 от ДФЕС и член 1, буква з) от Регламент 659/99. Те също следва да са задължени да предоставят определен обем информация във форма, която Комисията да е оправомощена да дефинира в разпоредба за прилагане. (12) По съображения за правна сигурност е уместно да се установят давностни срокове за налагането и изпълнението на глоби и периодични санкционни плащания. (13) За да се гарантира, че Комисията разглежда подобни въпроси по съгласуван начин в целия вътрешен пазар, уместно е да се допълнят съществуващите правомощия на Комисията като се въведе специфично правно основание за започване на разследвания по сектори на икономиката или по определени инструменти за помощ в няколко държави членки. По съображения за пропорционалност изследванията на сектори ще се основават на предварителен анализ на обществено достъпна информация, която сочи към съществуването на проблеми с държавна помощ в специфичен сектор или във връзка с използването на специфичен инструмент за помощ в редица държави членки, например, че съществуващите мерки за помощ в специфичен сектор или въз основа на специфичен инструмент за помощ не са, или вече не са съвместими с вътрешния пазар. Такива проучвания ще дадат на Комисията възможност да се справят о ефективен и прозрачен начин с проблеми на хоризонталната държавна помощ (14) Съгласуваността в прилагането на правилата за държавна помощ изисква също така да се изградят механизми за сътрудничество между съдилищата на държавите членки и Комисията. такова едно сътрудничество се отнася за всички съдилища на държавите членки, които прилагат член 107, параграф 1 и член 108 от Договора, независимо в какъв контекст. По-специално националните съдилища следва да имат възможност да се обръщат към Комисията за информация или за нейното мнение по въпроси, свързани с прилагането на правото за държавна помощ. Комисията следва също да има възможност да внася писмени или устни наблюдения в съдилищата, които са сезирани за прилагане на член 107, параграф 1 или член 108 от Договора. Тези наблюдения следва да се подават в рамките на националните процесуални правила и практики, включително онези, които защитават правата на страните. (15) В интерес на прозрачността и на правната сигурност информацията относно решенията на Комисията трябва да стане публична. Следователно е подходящо да се публикуват решенията за налагане на глоби или на периодични санкционни плащания, предвид факта, че засягат интересите на съответните източници. При публикуването на решенията си Комисията следва да спазва правилата за служебна тайна в съответствие с член 339 от Договора. (16) Комисията в тясно сътрудничество с Консултативния комитет по държавните помощи на държавите членки следва да може да приема разпоредби за изпълнение за установяване на подробни правила по отношение на формата, съдържанието и други критерии за жалбите, подадени съгласно член 10, параграф 1 и член 20 от Регламент (ЕО) № 659/1999. (17) Поради това Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета следва да бъде съответно изменен, ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: Член 1 Регламент (ЕО) № 659/1999 се изменя, както следва: 1. Заглавието на член 5 се изменя, както следва: „Искане за информация от нотифициращата държава членка“ 2. Добавя се следният член 6а и член 6б: „Член 6a Искане за информация отправено до други източници 1. След откриването на официална процедура по разследване, предвидено в член 6, Комисията може, ако счете за необходимо, да поиска от предприятие, обединение от предприятия или друга държава членка да предоставят цялата необходима информация, за да може да завърши оценяването на въпросната мярка, ако информацията, с която разполага, не е достатъчна. 2. Държавите членки предоставят поисканата информация въз основа на обикновено искане и в рамките на срок, който обикновено не следва да надхвърля един месец. 3. Комисията може да поиска от предприятие или обединение от предприятия да предостави информация чрез обикновено искане. Когато изпраща обикновено искане за информация до предприятие или обединение от предприятия, Комисията посочва правното основание и целта на искане, уточнява каква информация се иска и определя срок, в рамките на който трябва да се предостави информацията. Тя също така се позовава на глобите, предвидени в член 6б, параграф 1, за предоставяне на неточна или подвеждаща информация. 4. Комисията може да поиска от предприятие или обединение от предприятия да предостави информация чрез решение. Когато Комисията иска от предприятие или обединение от предприятия да предостави информация чрез решение, тя посочва правното основание, целта на искане, уточнява каква информация се иска и определя срок, в рамките на който трябва да се предостави информацията. Тя също така се позовава на глобите, предвидени в член 6б, параграф 1, и посочва или налага периодичните санкционни плащания, предвидени в член 6б, параграф 2. Тя посочва също правото на предприятието или асоциацията от предприятия решението да бъде преразгледано в Съда. 5. Комисията информира съответната държава членка за съдържанието на исканията за информация, изпратени по силата на параграфи 1—4. 6. Собствениците на предприятията или техните представители и в случаите на юридически лица, дружества или обединения, които не са юридически лица — лицата, упълномощени да ги представляват по закон или по силата на техния учредителен акт, осигуряват поисканата информация от името на съответното предприятие. Надлежно упълномощени лица могат да предават информацията от името на своите клиенти. Последните остават изцяло отговорни, в случай че предадената информация е непълна, неточна или подвеждаща. „Член 6б Глоби и периодични санкционни плащания 1). Комисията може чрез решение да наложи на предприятия или обединения от предприятия глоби, които не надхвърлят 1 % от общия оборот през предходната финансова година, когато умишлено или поради небрежност: a) те предоставят неточна или подвеждаща информация в отговор на искане, прието съгласно член 6а, параграф 3; б) те предоставят неточна, непълна или подвеждаща информация в отговор на решение, прието съгласно член 6а, параграф 4, или не предоставят информация в рамките на специфичния краен срок. 2). Комисията може чрез решение да наложи на предприятия или обединения от предприятия периодични санкционни плащания, които не надхвърлят 5 % от средния дневен оборот през предходната финансова година, за всеки просрочен ден, изчислен от датата, установена в решението, докато те не предоставят пълна и точна информация, която е поискала Комисията с решение, взето по силата на член 6а, параграф 4. 3). При определянето на размера на глобата или периодичните санкционни плащания се отчитат характерът, сериозността и продължителността на нарушението. 4). Когато предприятията или обединенията от предприятия са изпълнили задължението, с оглед на което са наложени периодичните санкционни плащания, Комисията може да определи окончателния размер на периодичните санкционни плащания на стойност, по-ниска от тази, която би възникнала според първоначалното решение за налагане на периодични санкционни плащания. 5). Преди да приеме решение в съответствие с параграфи 1 и 2, Комисията предоставя на предприятията или обединенията от предприятия възможността да изложат техните становища. 6). Съдът на Европейския съюз има неограничена компетентност по смисъла на член 261 от Договора за функционирането на Европейския съюз да разглежда глоби или периодични санкционни плащания; наложени от Комисията. Той може да отмени, намали или увеличи наложените глоби или периодичните санкционни плащания.“ 3. В член 7 се добавят следните параграфи 8—10: a) Добавя се следният параграф 8: „8. Преди приемането на решение съгласно параграфи 2—5, Комисията предоставя на съответната държава членка възможността да изложи становището си във връзка с получената от Комисията информация по силата на член 6а, доколкото информацията поражда съмнения по отношение на съвместимостта на мярката. 9. Комисията не използва конфиденциална информация, предоставена от отговорилите, която не може да бъде агрегирана или другояче анонимизирана, във всяко от решенията, взети съгласно параграфи 2—5, освен ако не е получила тяхното съгласие за разкриване на тази информация на въпросните държави членки. Комисията може да приеме обосновано решение, което ще бъде нотифицирано до въпросното предприятие или асоциацията от предприятия, установяващо, че информацията, отбелязана като поверителна, предоставена от отговорилия, не е защитена, и определящо срока, след който информацията ще бъде разкрита. Този срок не трябва да бъде повече от месец. 10. Комисията взема надлежно под внимание законния интерес на предприятията за опазването на техните търговски тайни. Ако предприятие или обединение от предприятия, предоставящо информация по силата на член 6а, поиска това, на основание за потенциална вреда, неговата самоличност не се съобщава на съответната държава членка.“; 4). Член 10 се изменя, както следва: параграфи 1 и 2 се заменят със следното: „1. Без да се засяга член 20 Комисията може по собствена инициатива да разглежда информация от всякакъв източник по отношение на предполагаема неправомерна помощ. Комисията разглежда без излишно забавяне всяка жалба, подадена от всяка заинтересована страна във връзка с член 20, параграф 2. 2. Ако е необходимо Комисията иска информация от съответната държава членка. Член 2, параграф 2 и член 5, параграфи 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis. След откриване на официална процедура по разследване Комисията може да поиска информация и от други източници. Разпоредбите в член 6а и член 6б се прилагат mutatis mutandis.“ 5. Добавя се следното заглавие на глава IIIa след член 14: „Глава IIIa Давностни срокове“ 6. Заглавието на член 15 се заменя със следното: „Давностни срокове за възстановяване на помощта“ 7. Добавят се следните членове 15а и 15б: „Член 15a Давностни срокове за налагане на глоби и периодични санкционни плащания 1. Правомощията, предоставени на Комисията в съответствие с разпоредбите в член 6б, са предмет на давностен срок от три години. 2. Срокът започва да тече от деня на извършване на нарушението. При все това, в случай на продължаващи или повтарящи се нарушения, времето започва да тече от деня, в който нарушението се прекратява. 3. Всяко действие, предприето от страна на Комисията за целите на разследването или производството по отношение на нарушението прекъсва давностния срок за налагане на глоби или на периодични санкционни плащания, считано от датата, на която съответното предприятие или обединение от предприятия е уведомено за действието. 4. От всяко прекъсване тече нов срок. При все това давностният срок изтича най-късно на датата, на която период, равняващ се на два пъти, колкото давностния период, е изтекъл без Комисията да е наложила глоба или периодично санкционно плащане. Този период се увеличава с времето, през което давностният срок е прекъснат по силата на параграф 5. 5. Давностният срок за налагане на глоби или периодични санкционни плащания се прекъсва, докато решението на Комисията е предмет на неприключило производство в Съда. Член 15б Давностни срокове за налагане на глоби и периодични санкционни плащания 1. Правомощията на Комисията да привежда в изпълнение решения, взети по силата на член 6б, са предмет на давностен срок от пет години. 2. Срокът започва да тече в деня, в който решението става окончателно. 3. Давностният срок за изпълнение на глобите или периодичните санкционни плащания се прекъсва: a) с нотифициране за решение, с което се изменя първоначалният размер на глобата или на периодичното санкционно плащане, или се отказва такова изменение; б) с всяко действие на Комисията или на държава членка, действаща по искане на Комисията, имащо за цел привеждане в изпълнение на плащането на глоба или на периодично санкционно плащане. 4. С всяко прекъсване започва да тече нов давностен срок. 5. Давността за изпълнение на санкции се прекъсва, при условие че: a) е разрешен срок за плащане; б) изпълнението на плащането е спряно съгласно решение на Съда.“ 8. Член 16 се заменя със следното: „Член 16 Неправилно използване на помощ Без да се засяга член 23, Комисията може в случаи на неправилно използване на помощ да открие официална процедура по разследване по силата на член 4, параграф 4, членове 6, 6а и 6б, член 7, параграфи 1—5, членове 9 и 10, член 11, параграф 1, и членове 12—15 се прилагат mutatis mutandis.“ 9. В член 20, параграф 2 се заменя със следното: „2. Всяка заинтересована страна може да подаде жалба, за да информира Комисията за всяка твърдяна неправомерна помощ и за всяко твърдяна неправилно използване на помощ. За тази цел заинтересованата страна надлежно попълва формуляр, че Комисията следва да бъде упълномощена да дефинира в разпоредба за прилагане и да предостави всяка задължителна информация, поискана в нея. Когато Комисията смята, че фактите и правните въпроси, изтъкнати от заинтересованата страна, не предоставят достатъчни основания да се покаже въз основа на първото разглеждане съществуването на неправомерна помощ или неправилно използване на помощ, тя информира за това заинтересованата страна и я кани да предостави коментари в рамките на посочен срок, който обикновено не надхвърля един месец. Ако заинтересованата страна не успее да предостави становището си в рамките на посочения период, ще се смята, че жалбата е била оттеглена. Комисията изпраща копие от решението по случай във връзка с предмета на жалбата на заинтересованата страна.“; 10. Добавя се следната глава VIa след член 20: „Глава VIa Разследване по сектори на икономиката и по инструменти за помощ“ Член 20a Разследвания по сектори на икономиката и по инструменти за помощ 1. Когато наличната информация сочи, че мерките за държавна помощ в специфичен сектор или въз основа на специфичен инструмент за помощ могат да ограничат или нарушат конкуренцията на вътрешния пазар в редица държави членки, или че съществуващи мерки за помощ в специфичен сектор или въз основа на специфичен инструмент за помощ в редица държави членки не са, или вече не са съвместими в вътрешния пазар, Комисията може да извърши свое разследване на конкретен сектор на икономиката или използването на въпросния инструмент за помощ в различни държави членки. В хода на това разследване Комисията може да поиска от съответните държави членки или предприятия, или обединения от предприятия да осигурят необходимата информация за прилагането на членове 107 и 108 от Договора, като взема надлежно под внимание принципа на пропорционалност. Комисията може да публикува доклад за резултатите от своето разследване на определени сектори от икономиката или на определени инструменти за помощ в различни държави членки и да прикани държавите членки и всички съответни предприятия или обединения от предприятия да предадат своите коментари. 2. Членове 5, 6а и 6б се прилагат mutatis mutandis.“; 11. Добавя се следната глава VIIa след член 23: „Глава VIIa Сътрудничество с националните съдилища Член 23а Сътрудничество с националните съдилища 1. За прилагането на член 107, параграф 1 и на член 108 от Договора съдилищата на държавите членки могат да се обръщат към Комисията с искане да им бъде предадена информацията, с която тя разполага, или за нейното становище по въпроси, свързани с прилагане на правилата за държавна помощ. 2. Когато последователното прилагане на член 107, параграф 1 и на член 108 от Договора изисква това, Комисията, като действа по собствена инициатива, може да внесе писмено възраженията си в съдилищата на държавите членки. С разрешение на въпросния съд тя може да внесе също и устно възраженията си. Само за целите на изготвянето на своите забележки Комисията може да поиска съответния съд на държавата членка да предаде или гарантира предаването ѝ на всякакви документи, необходими за оценка на случая.“ 12. Член 25 се заменя със следното: „Член 25 Адресати на решения 1. Адресати на решения, взети по силата на член 6а, параграф 4 и на член 6б, параграфи 1 и 2, както и на член 7, параграф 9 са въпросните предприятия или обединения от предприятия. Комисията незабавно отправя уведомление за тях до адресата и да даде възможност на адресата да посочи пред Комисията коя информация счита за обхваната от задължението за служебна тайна. 2. Адресат на всички други решения, взети по силата на глави II, III, IV, V и VII е съответната държава членка. Комисията незабавно отправя уведомление за тях до съответната държава членка и дава възможност на тази държава членка да посочи пред Комисията коя информация счита за обхваната от задължението за служебна тайна.“ 13. В член 26 се добавя следния параграф 2а: „2a. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз решенията, взети по силата на член 6б, параграфи 1 и 2.“; 14. Член 27 се заменя със следното: „Член 27 Разпоредби за прилагане Комисията, като действа в съответствие с процедурата, посочена в член 29, има правомощието да приеме разпоредби за прилагане относно: а) формата, съдържанието и други подробности на уведомленията, б) формата, съдържанието и други подробности на годишните доклади, в) формата, съдържанието и други подробности на жалбите, подадени по силата на член 10, параграф 1 и член 20, г) подробности относно сроковете и изчислението на сроковете, д) лихвата, посочена в член 14, параграф 2.“ Член 2 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз. Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки. Съставено в Брюксел на […] година. За Съвета За председателя ЗАКОНОДАТЕЛНА ФИНАНСОВА ОБОСНОВКА Настоящото предложение за изменение няма отражение върху бюджета на ЕС. [1] Регламент (EО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, 27.3.1999 г., стр. 1 [2] Съобщение от Комисията до Европейския парламент, до Съвета, до Европейския икономически и социален комитет и до Комитета на регионите, Модернизиране на държавната помощ на ЕС, 8.5.2012 г., COM(2012) 209 окончателен. [3] Съобщение на Комисията, Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, 3.3.2010 г., COM(2010) 2020 окончателен. [4] Параграф 23б, Съобщение „Модернизиране на държавната помощ на ЕС“, цитирано по-горе в бележка 2. [5] Европейска сметна палата, „Гарантират ли процедурите на Комисията ефективно управление на контрола върху държавната помощ?“, Специален доклад № 15, 15.12.2011 г. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=SRCA:2011:15:FIN:EN:PDF [6] Съвет на Европейския съюз, Заключения относно Специален доклад № 15/2011 от Европейската сметна палата: „Гарантират ли процедурите на Комисията ефективно управление на контрола върху държавната помощ?“, приемане, 2.5.2012 г., 9149/12. [7] Европейски парламент, Резолюция относно специалните доклади на Сметната палата в контекста на освобождаването от отговорност, 10.5.2012 г., параграфи 116 — 125, 2011/2225(DEC). [8] Параграф 23б, Съобщение „Модернизиране на държавната помощ на ЕС“, цитирано по-горе в бележка 2. [9] По смисъл на член 108, параграф 2 от ДФЕС и член 1, буква з) от процедурния регламент. [10] Към 31 март 2012 г. средната продължителност на преписките по жалби в ГД „Конкуренция“ до тяхното приключване е 17 месеца. [11] Съобщение на Комисията, Кодекс на най-добри практики при провеждане на процедури на контрол на държавните помощи, ОВ C 136, 16.6.2009 г., стр. 13. [12] Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, ОВ L 1, 4.1.2003 г., стр. 1 [13] Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 г. относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО, ОВ L 123, 27.4.2004 г., стр. 18 [14] Дело T-442/07 Ryanair срещу Комисията [2011], все още непубликувано, параграф 33. [15] Вж. Дело 323/82 Intermills срещу Commission [1984] ECR 3809, параграф 16. [16] Член 1, буква з) от Регламент № 659/1999: „заинтересована страна“ означава всяка държава членка или всяко лице, предприятие или обединение от предприятия, чиито интереси биха могли да бъдат засегнати от предоставянето на помощ, по-специално получателят на помощта, конкуриращите се предприятия и търговските обединения.“ [17] Съобщение на Комисията „Кодекс на най-добри практики при провеждане на процедури за държавните помощи“, цитиран по-горе в бележка под линия 11. [18] Известие на Комисията относно прилагането на законодателството за държавната помощ от националните съдилища, ОВ C 85, 9.4.2009 г., стр. 1 [19] Точка 34, Съобщение на Комисията, Кодекс на най-добри практики при провеждане на процедури на контрол на държавните помощи, цитиран по-горе в бележка 11. [20] Дело C-84/82, Германия срещу Комисията, [1984], ECR 1451; Дело T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau срещу Комисията, [2004], ECR II-2717; Дело T-73/98, Prayon-Rupel срещу Комисията, [2001], ECR II-867; Дело T-304/08, Smurfit Kappa срещу Комисията, [2012], все още непубликувано. [21] Членове 13 и 14 от Регламент (EO) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО), OВ L 24, 29.1.2004 г., стр. 1. [22] Членове 22 и 23 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, ОВ L 1, 4.1.2003, стр. 1. [23] Членове 25 и 26 от Регламент (ЕО) № 1/2003 16 декември 2002 година, цитиран по-горе в бележка 22. [24] Според данните, публикувани в последния Доклад за държавната помощ (SEC(2011) 1487 окончателен), през 2010 г. 88,5 % от общия размер на помощта, предоставена от държавите членки, е предоставена чрез одобрени схеми или чрез мерки за групово освобождаване. В допълнение към това, 100 % от помощта за хоризонтални цели за МСП е била предоставена чрез схеми или мерки за групово освобождаване. [25] Специален доклад №°15/2011, Европейска сметна палата, стр. 41, цитиран по-горе в бележка под линия 5.