BG Официален вестник на Европейския съюз C 487/41

Становище на Европейския икономически и социален комитет „Устойчиво развитие: картографиране на вътрешните и външните политики на ЕС“

(проучвателно становище)

(2016/C 487/06)

Докладчик: Ioannis VARDAKASTANIS Съдокладчик: Jarmila DÚBRAVSKÁ

Консултация Европейска комисия, 8.6.2016 г. Правно основание член 304 от Договора за функционирането на Европейския съюз Компетентна секция „Земеделие, развитие на селските райони, околна среда“ Приемане от секцията 5.9.2016 г. Приемане на пленарна сесия 21.9.2016 г. Пленарна сесия № 519 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 171/0/2

1. Заключения и препоръки

1.1. Приемането на Програмата на ООН за устойчиво развитие за периода до 2030 г. представлява историческа промяна към нов модел, който подхожда към икономическите, социалните и екологичните различия по всеобщ и неделим начин. Всички страни трябва да преведат и изпълнят програмата, независимо от равнището на своите доходи. Тази уникална програма отразява напълно европейските ценности за социална справедливост, демократично управление и социална пазарна икономика, както и опазване на околната среда. Ето защо тя е отлична възможност за ЕС да наблегне на тези ценности и да подходи към изпълнението на програмата по всеобхватен начин. ЕИСК призовава ЕС да ръководи чрез личен пример този много труден процес в световен мащаб.

1.2. ЕИСК приветства ангажимента на Европейския съюз за изпълнение на целите за устойчиво развитие (ЦУР). ЕИСК обаче е обезпокоен от факта, че от приемането на Програмата на ООН до 2030 г. изтече една година, а ЕС не е предприел конкретни и насочени към бъдещето мерки за включване на ЦУР в своите политики и програми и не е започнал по-широка консултация с гражданското общество.

1.3. ЕС е изправен пред важни политически, социални, икономически и структурни предизвикателства във всички сфери на икономиката и обществото. Неравенството, безработицата, особено младежката безработица, социалната изолация и бедността, неравнопоставеността между половете, дискриминацията и маргинализацията на уязвимите групи в европейските общества на практика подкопават основите на самия ЕС. В много държави членки финансовата криза допълнително изостри проблема, който се превръща в криза на правата на човека и социалните права.

1.4. Програмата на ООН до 2030 г. следва да се превърне в проактивно, преобразяващо и положително послание за Европа и този процес трябва да се ръководи от силна политическа воля и решимост за изграждане на устойчив Европейски съюз посредством преориентирането на нашата икономика към устойчиво и конкурентоспособно, ефективно по отношение на ресурсите, нисковъглеродно и социално приобщаващо развитие. Насоченото към бъдещето послание би допринесло и за преодоляването на безпрецедентната липса на доверие на гражданите на ЕС в проекта ЕС, и по-специално би спечелило подкрепата на младите хора за него. ЕС би следвало да използва Програмата на ООН до 2030 г., за да представи на гражданите на ЕС нова визия за Европа: социалния договор на XXI век.

1.5. Комитетът призовава за всеобхватна и интегрирана стратегия за устойчива Европа 2030 и след това, която да осигурява необходимата дългосрочна перспектива, координация и съгласуваност на политиката за изпълнение на Програмата на ООН до 2030 г. Тази стратегия следва да се основава на междуинституционално споразумение между Комисията, Съвета и Парламента, за да се създаде стабилна основа за по-нататъшни политически действия. Според ЕИСК настоящите европейски стратегии, като стратегията „Европа 2020“, която измести предишната всеобхватна стратегия — европейската стратегия за устойчиво развитие от 2001 г., и 10-те приоритета на председателя Юнкер не дават възможност да се подходи цялостно към предизвикателствата, свързани с изпълнението на ЦУР в ЕС.

1.6. Упоменатата по-горе всеобхватна стратегия трябва да включва конкретни цели за изпълнението на ЦУР, механизми за прегледи и мониторинг, както и планове за действие с необходимите законодателни и политически инструменти, дейности за повишаване на осведомеността — например чрез проучване на Евробарометър относно ЦУР — и план за мобилизиране на финансови ресурси. Процесът, водещ към тази стратегия, следва да бъде стартиран от Комисията с нейното предстоящо съобщение, а на етапа на проектиране на стратегията следва да се осигури широка консултация с гражданското общество, правителствата, парламентите и местните власти. ЕИСК е готов да подкрепи този процес като посредник.

1.7. Картографирането на вътрешните и външните политики на ЕС от страна на Комисията с оглед на 17-те ЦУР е необходима стъпка. ЕИСК призовава Комисията да допълни това с подробен анализ на пропуските по отношение на 17-те ЦУР, за да определи областите, в които ЕС следва да предприеме предварителни и незабавни действия.

1.8. ЕИСК определи следните ключови области на политика, които следва да претърпят трансформационна промяна в посока устойчиво развитие, и препоръчва на Комисията да постави началото на подходящи водещи инициативи, включващи прозрачни планове за действие и ключови етапи, като отчита препоръките в параграф 4.3 от настоящото становище: — справедлив преход към нисковъглеродна и кръгова икономика на сътрудничеството, — преход към социално приобщаващи общество и икономика — достойни условия на труд и права на човека, — преход към устойчиво производство и потребление на храни, — инвестиране в иновациите и дългосрочната модернизация на инфраструктурата и насърчаване на устойчивите предприятия, — принос на търговията за глобалното устойчиво развитие.

1.9. ЕИСК призовава Комисията да включи ЦУР във всички политики, имащи отношение към въпроса. Средносрочните прегледи, които трябва да се предприемат през периода 2014—2020 г., следва да се използват за тази цел. Бъдещите периоди от МФР ще предоставят чудесна възможност за пълноценно включване на ЦУР в разходните програми на ЕС.

1.10. От особено значение е включването на Програмата на ООН до 2030 г. във външната дейност на Европейския съюз. Комисията следва изцяло да адаптира областите от ключово значение, като политиките в сферата на търговията и развитието, глобалните екологични политики и действията в областта на климата, хуманитарната помощ, намаляването на риска от бедствия, трансфера на технологии и насърчаването на правата на човека, така че да стимулира проактивно изпълнението на Програмата на ООН до 2030 г. ЕИСК също така призовава Комисията изцяло да включи и да използва Програмата на ООН до 2030 г. в Европейския консенсус за развитие, и изразява съжаление, че тя не е включена в достатъчна степен в глобалната стратегия на ЕС в областта на външната политика и политиката на сигурност.

1.11. ЕИСК отправя искане към Комисията да оцени и подобри хоризонталната и вертикалната координация на политиките с оглед на ефективното изпълнение на Програмата на ООН до 2030 г. По-доброто управление е ключов фактор за устойчивото развитие. Европейският семестър следва да бъде развит в подходяща рамка за управление за вертикална координация с държавите членки за реализиране на ЦУР. ЕИСК подчертава, че участието, прозрачността, наблюдението и прегледът, отчетността и ангажираността на гражданите следва да бъдат сред основните елементи и характеристики на по-доброто управление.

1.12. Евростат следва да изготви и приложи набор от показатели и критерии, каквито са разработени от ООН, за да улесни прегледа, мониторинга, отчетността и прозрачността на процеса на изпълнение на ЦУР и за да осигури на институциите на ЕС, държавите членки и всички заинтересовани страни достоверни статистически данни, разбити по отделни ЦУР и междинни цели.

1.13. ЕИСК отбелязва със задоволство, че четири държави — членки на ЕС, бяха сред 22-те страни, представили първите доброволни прегледи относно изпълнението на ЦУР на Политическия форум на високо равнище относно устойчивото развитие през 2016 г. ЕИСК призовава ЕС да даде пример и да бъде първият регион, който ще представи доброволен преглед на Политическия форум на високо равнище през 2017 г. ЕИСК ще бъде на разположение за организиране на приноса на гражданското общество.

1.14. По отношение на изпълнението на ЦУР ЕС следва да възприеме подход, при който ръководството се осъществява от множество заинтересовани страни, като включи всички участници и организации на гражданското общество на базата на принципите на участието, отчетността и партньорството. Самият ЕИСК вече представи конкретна инициатива за многостранен Европейски форум на гражданското общество в подкрепа на устойчивото развитие. Комисията би трябвало проактивно да проучи и разработи инициатива за харта за ЦУР, за да се насърчи създаването на силни партньорства на национално, европейско и международно равнище.

2. Въведение

2.1. През септември 2015 г. световните лидери приеха програмата „Да преобразим света: програма до 2030 г. за устойчиво развитие“, с която се определя набор от Цели за устойчиво развитие (ЦУР) за премахване на бедността, опазване на планетата, гарантиране на защитата на правата на човека и осигуряване на просперитет за всички. Всяка цел включва конкретни междинни цели, които трябва да бъдат постигнати през следващите 15 години.

2.2. ЕС ще играе ключова роля за изпълнението на ЦУР в Европа. В своята работна програма за 2016 г. Комисията обяви нова инициатива „Следващи стъпки към устойчиво европейско бъдеще“, целяща включване на ЦУР във вътрешните и външните политики на ЕС (1).

2.3. Като първа стъпка Комисията провежда вътрешно „картографиране“, за да определи кои от съществуващите политики на ЕС вече са насочени към предизвикателствата, поставени от ЦУР. Комисията отправи искане към Комитета да допринесе за този процес с настоящото проучвателно становище. С цел да се отчете по-широкият дебат в европейското гражданско общество, Комитетът взе предвид резултатите от две важни конференции по въпросите на изпълнението на ЦУР, проведени от ЕИСК през 2016 г., както и от други важни конференции (2).

3. Превръщане на ЦУР в Европейска програма до 2030 г.: към Съюз за устойчиво развитие

3.1. Комитетът приветства включената в работната програма на Комисията за 2016 г. инициатива „Следващи стъпки към устойчиво европейско бъдеще“ като нов подход за осигуряване на икономическо развитие в Европа и социална и екологична устойчивост след 2020 г., както и за интегрирано изпълнение на ЦУР в европейските вътрешни и външни политики (3). Съществуват обаче опасения, че може да липсват политическа воля и ангажираност, тъй като досега не е направено много за изпълнението на Програмата.

3.2. При положение че проектът за ЕС е подложен на натиск и много граждани губят вяра в него, ЕС следва да използва ЦУР, за да отправи положително трансформационно послание за устойчива Европа, свързвайки дългосрочната перспектива с конкретни политически мерки в краткосрочен и средносрочен план. Устойчивостта е „запазена марка“ на Европа (4): Програмата на ООН до 2030 г. е отражение на европейските ценности и европейския модел на социална справедливост и демократично управление. Поради това тя предлага отлична възможност за формулиране на нова положителна и убедителна визия за ЕС.

3.3. Програмата на ООН до 2030 г. беше подкрепена от всички държави — членки на ЕС, и от ЕС като цяло. Сега е време за ясен политически ангажимент на най-високо политическо равнище, с който да се потвърди, че ЕС е възприел тази нова програма като визия и всеобхватна рамка за трансформацията си в Съюз на устойчивото развитие (5).

3.4. Изпълнението на ЦУР е свързано не само с развитието или околната среда. ЦУР са насочени към основните предизвикателства, свързани с трансформирането на нашите икономики и общества, включително в развитите държави. Тяхното изпълнение в ЕС изисква нов модел на развитие, който да бъде икономически по-устойчив, по-приобщаващ в социално отношение и по-жизнеспособен в екологично отношение в дългосрочен план и който да гарантира, че ресурсите на нашата планета ще се разпределят справедливо между увеличаващото се население на света. Необходимо е да пренасочим нашите икономики (6). Новата концепция за развитието следва да доведе до ново определение на просперитета за ЕС и до нов набор от показатели. ЦУР следва да бъдат използвани като лостове, за да се подсигури и ускори дългосрочният преход към устойчива и конкурентоспособна, ефективна по отношение на ресурсите и социално приобщаваща икономика на ЕС.

3.5. Създаването на пътна карта за обновяване на Европейския консенсус за развитие от Комисията създава впечатлението, че тя възнамерява първо да се съсредоточи върху прилагането на новата програма в политиките за развитие. Този вид приоритизиране не съответства на интегрирания подход на ЦУР, който изисква всеобхватни и интегрирани стратегии за изпълнение, обхващащи външните и вътрешните политики.

3.6. За да създаде рамка за управление за изпълнението на ЦУР, ЕС ще трябва да удължи своя хоризонт на планиране далеч отвъд 2020 г. Една всеобхватна и дългосрочна стратегия за устойчива Европа за периода до 2030 г. и след това (7) следва да претвори ЦУР във вътрешните и външните политики на ЕС, като обърне внимание по-специално на европейските предизвикателства и се съчетае с прозрачни пътни карти и планове за действие за законодателни и политически инициативи и подробен график за периода до 2030 г. Европейският парламент призова за подобен подход (8).

4. Картографиране на вътрешните и външните политики на ЕС

4.1. Процесът на картографиране трябва да бъде придружен от анализ на пропуските в политиките

4.1.1. Определянето на политическа стратегия и пътна карта на ЕС за постигането на ЦУР изисква много повече от обикновено картографиране на съществуващите политики на ЕС. Картографирането на настоящите политики на ЕС спрямо отделните ЦУР не позволява да се прецени дали ЦУР могат да бъдат постигнати в ЕС, без да бъдат предприети допълнителни действия. Настоящите политики може да не са ефективни, може да се подкопават от други политики или да съществуват други пречки. Поради това картографирането на политиките трябва да се съчетае с анализ на пропуските, който да установи реалните пропуски в политиките на ЕС по отношение на 17-те общи цели на Програмата на ООН до 2030 г. и свързаните с тях междинни цели.

4.1.2. Във връзка с това ЕИСК приветства стратегическите бележки „Устойчивост сега!“, изработени под ръководството на бившия генерален директор на ГД „Околна среда“ Karl Falkenberg, в които недвусмислено се описва произтичащата от Програмата на ООН до 2030 г. потребност от реформи, използвайки примери от малко на брой политически области.

4.1.3. Все още липсва всеобхватен анализ на пропуските на ЕС по отношение на ЦУР. Въпреки това публикуваните наскоро индекс и таблица за ЦУР, както и другите оценки, направени в държави — членки на ЕС, показват, че ЦУР представляват амбициозна програма и за страните с високи доходи (9), най-вече поради начина, по който тези страни произвеждат, доставят и консумират продукти и услуги, и произтичащото от това отрицателно въздействие върху околната среда. Основните предизвикателства за държавите — членки на ЕС, са ЦУР 12 относно отговорното потребление и производство, ЦУР 13 относно действията във връзка с климата, ЦУР 14 и ЦУР 15 относно опазването на екосистемите, целите за устойчиво селско стопанство и хранене, заложени в ЦУР 2, както и ЦУР 9 относно промишлеността, иновациите и инфраструктурата, където е установен недостиг на инвестиции.

4.1.4. Другите предизвикателства са насочените към хората ЦУР, по-специално ЦУР 10 относно намаляването на неравенството, ЦУР 8 относно достойните условия на труд и заетостта, ЦУР 1 относно бедността, както и ЦУР 5 относно равенството между половете и ЦУР 4 относно образованието.

4.1.5. Много страни от ОИСР не успяват да постигнат ЦУР 17 относно финансовия принос за сътрудничеството за развитие.

4.1.6. Като универсална програма ЦУР са насочени и към намаляване на социалния и екологичния ущърб, който страните с високи доходи могат да причинят на трети страни. До днес този аспект е измерван по-малко, но той представлява важно предизвикателство за държавите — членки на ЕС.

4.2. Принос на настоящите европейски стратегии за изпълнението на ЦУР

4.2.1. Комитетът счита, че картографирането на политиките на ЕС следва да се съсредоточи на първо място върху инструментите на политиката, които са от стратегическо значение за създаването и изпълнението на политиките на ЕС. Първоначалните оценки сочат, че тези инструменти не са на висотата на предизвикателствата, свързани с изпълнението на ЦУР в ЕС (10). Нито една от тези стратегии няма времевия хоризонт на Програмата на ООН до 2030 г.

4.2.2. Стратегията „Европа 2020“ беше обявена по времето на Барозу за първостепенна стратегия на ЕС и по този начин замени стратегията за устойчиво развитие. Въпреки че стратегията „Европа 2020“ разглежда принципно трите измерения на устойчивото развитие, тя е по-скоро краткосрочна стратегия с ясно изразена европейска насоченост. Тя нито отчита международната перспектива, нито описва въздействието на вътрешните политики на ЕС върху други части на света и върху външните политики, включително сътрудничеството за развитие. Ето защо тя не би могла да изпълни амбицията да замени предходната стратегия за устойчиво развитие. Две ЦУР не са обхванати: ЦУР 2 относно храните и селското стопанство и ЦУР 16 относно управлението, а други са обхванати частично, например ЦУР 6 относно водата и ЦУР 11 относно градовете.

4.2.3. В Десетте приоритета на председателя на Комисията Juncker две от ЦУР не са обхванати изобщо, а именно ЦУР 14 относно океаните и ЦУР 15 относно биологичното разнообразие, а други са обхванати частично, например ЦУР 4 относно образованието, ЦУР 6 относно водата, ЦУР 11 относно градовете и ЦУР 12 относно устойчивото потребление и производство.

4.2.4. В доклада на петимата председатели е избран по-ограничен набор от приоритети; той акцентира върху икономическите, финансовите, паричните и фискалните въпроси и включва управлението като пета тема. В доклада се споменават някои области, обхванати от ЦУР, като енергетиката, заетостта, социалното приобщаване и системите на здравеопазване.

4.2.5. Европейският фонд за стратегически инвестиции (ЕФСИ) привлече проекти в сектори, които изглеждат свързани с някои предизвикателства при изпълнението на ЦУР: енергетика (40 %), околна среда и ефективно използване на ресурсите (12 %), социална инфраструктура (3 %) (11).

4.2.6. Към редица ЦУР, по-специално ЦУР 3 относно здравеопазването, ЦУР 5 относно равенството между половете, ЦУР 10 относно неравенството и ЦУР 11 относно градовете, не се подхожда по подходящ начин в рамките на тематичните приоритети за инвестиции на европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИФ).

4.2.7. Със своята нова Стратегия в областта на външната политика и политиката на сигурност ЕС разполага с по-широка рамка, с която да обхване Програмата на ООН до 2030 г. в области, като търговията, развитието, демокрацията, правата на човека, хуманитарната помощ, намаляването на риска от бедствия, трансфера на технологии и действията в областта на климата. В определена степен стратегията е насочена към ЦУР, които са свързани с необходимостта да се гарантира глобално разпределяне на просперитета. В нея се заявява също, че ЦУР ще допринесат за бъдещото споразумение след Котону и че те са движеща сила за преразглеждането на Европейския консенсус за развитие.

4.3. Ключови области на политиката за трансформационна промяна

4.3.1. Въз основа на анализ на реалните пропуски и тенденции в работата на ЕС за постигане на общите и конкретните цели Комисията следва да установи областите на политиката, които са от ключово значение за необходимите трансформационни промени. Мерките на политиката следва да бъдат съсредоточени именно върху тези ключови области с подходящи водещи инициативи, включващи прозрачни планове за действие и ключови етапи. Като отчита и своята предходна работа в тези области, ЕИСК разглежда като основни следните области на политика.

4.3.2.

Справедлив преход към нисковъглеродна и кръгова икономика на сътрудничеството

(ЦУР 7, 8, 9, 11, 12 и 13)

4.3.2.1. Едно от ключовите направления на ЦУР е възприемането на пътища за развитие, при които се отчитат ограниченията на нашата планета, свързани с климата, потреблението на ресурси, качеството на въздуха и водата и опазването на морското разнообразие. Това изисква от развитите региони като Европа да намалят съществено екологичния отпечатък на икономиката въз основа на промяна в производството, потреблението и обществото в посока на нисковъглеродна и кръгова икономика. Преходът е възможност за ЕС да модернизира своята икономика, като увеличи по този начин своята конкурентоспособност и устойчивост, и да подобри качеството на живот и благосъстоянието на своите граждани.

4.3.2.2. Пътни карти бяха въведени със Седмата програма за действие за околната среда, рамката за климата и енергетиката до 2030 г. и плана за действие за кръговата икономика. Въпреки това напредъкът по места определено трябва да бъде ускорен (12). Съгласуваността с другите области на политика трябва да се подобри, а към пропуските в изпълнението в много държави членки трябва да се подходи посредством пълно включване на прехода към нисковъглеродна и кръгова икономика в европейския семестър (13). Седмата програма за действие за околната среда и планът за действие за кръговата икономика се нуждаят от силни механизми за прилагане и активна координация с другите области на политика в рамките на Комисията, за да гарантират ефективен резултат (14) Подобреният диалог и партньорствата с гражданското общество, включително с предприятията и профсъюзите, са необходими, за да се върви напред. Активните политики в областта на заетостта трябва да осигурят справедлив преход (15). Политиката в областта на климата трябва да се основава на принципа за „справедливост в областта на климата“, като гарантира, че тежестите и предимствата, свързани с изменението на климата и отнасящи се до неговото въздействие върху правата на човека, бедността и равенството, се разпределят справедливо и че няма да страдат най-уязвимите групи.

4.3.2.3. Трябва да се гарантира, че пазарите подкрепят икономическия преход и че цените отразяват истинските външни разходи, свързани с вредните за климата емисии и използването на природните ресурси (16). Съществуващите ангажименти за премахване на вредните за околната среда субсидии трябва да бъдат изпълнени на практика, а реформата на екологичните данъци да се насърчава по-интензивно. Трябва да се осигури развитието на нови модели на децентрализирани пазари за чиста енергия, при които потребителите се превръщат и в производители. По сходен начин една децентрализирана икономика на споделянето дава възможност на потребителите да вървят напред към модел на кръгова икономика. Възникващата икономика на сътрудничеството предполага смяна на концепцията за труда и ще бъде основен източник на работни места. Правата на потребителите и работниците и лоялната конкуренция в новия сектор ще трябва да се гарантират (17).

4.3.3.

Преход към социално приобщаващи общество и икономика — достойни условия на труд и права на човека

(ЦУР 1, 3, 4, 5, 8 и 10)

4.3.3.1. Основната загриженост, изразена посредством ЦУР, е свързана с премахването на бедността и гаранциите, че всеки ще може да реализира своя потенциал по достоен и равнопоставен начин. В това отношение ЦУР отразяват ценностите и социалния модел на Европа. Въпреки това през последните десетилетия пропастта между богати и бедни в Европа става все по-голяма, а последните осем години на рецесия и финансова криза, политики на строги икономии и, в някои области, липсата на структурни реформи увеличиха още повече безработицата и бедността, изостриха допълнително неравенствата и оказаха още по-голям натиск върху социалната закрила, което засегна в особена степен най-уязвимите групи.

4.3.3.2. Постигането на ЦУР изисква от ЕС да промени икономическата парадигма в посока на по-приобщаващ модел на развитие, който разпределя по-справедливо съществуващото богатство и увеличава икономическата и финансовата устойчивост (18). За да създаде заетост и икономическо развитие, ЕС трябва да създаде благоприятна инвестиционна среда, комбинирана с добре функциониращ вътрешен пазар, конкурентоспособност в международен план и нарастващо вътрешно търсене.

4.3.3.3. ЦУР следва да бъдат основание за потвърждаване на целите на стратегията „Европа 2020“ за намаляване на бедността, заетост и образование и за обмислянето на по-ефективни начини за тяхното постигане. Ключовите социални цели, като достойна заетост, изкореняване на бедността, намаляване на неравенствата и социални инвестиции, трябва да се поставят на равна нога с макроикономическите съображения в рамките на европейския семестър (19). Първото предложение на Комисията относно европейския стълб на социалните права не съдържаше позовавания на ЦУР. Включването на ЦУР следва да се обмисли при по-нататъшната подготовка на европейския стълб на социалните права. Понастоящем Комитетът изготвя становище относно стълба, в което ще представи своята действителна гледна точка.

4.3.3.4. ЕС би трябвало да инвестира в по-последователен и систематичен подход към борбата срещу социалното изключване, маргинализацията и бедността, който да е съсредоточен върху уязвимите групи, да се основава на правата на човека и да обръща внимание и на дискриминацията, основана на пола. Трябва да се приеме Директивата за равното третиране (20).

4.3.3.5. Освен предизвикателствата, свързани с безработицата и застаряването на населението, системите за социална сигурност трябва да бъдат адаптирани към новите предизвикателства, по-специално към тези, които са породени от новите форми на заетост, които предлагат нови възможности за заетост, но могат да доведат до несигурни работни места и бедност сред работещите. Трябва да се използва потенциалът за създаване на работни места на ключовите икономически преходи, като този към цифрова, нисковъглеродна и кръгова икономика (21). Стандартите за заетост и европейски минимален доход ще помогнат да се гарантира териториално и социално сближаване и справедливо преразпределяне на богатството и доходите (22), като се отчитат правомощията на държавите членки и на ЕС по тези въпроси. Огромният потенциал на социалните инвестиции за създаване на заетост трябва да бъде мобилизиран както от публичните, така и от частните участници (23). За да няма изключени от системата, е необходимо да се инвестира в качествено и приобщаващо образование и във висококачествени, достъпни и интегрирани услуги в подкрепа на нуждаещите се.

4.3.3.6. Социалните предприятия подпомагат интеграцията на пазара на труда, като осигуряват достъпни продукти и услуги за нуждите на обществото, например услуги в една децентрализирана нисковъглеродна и кръгова икономика. Те следва да се подкрепят със стимули за новосъздадените предприятия в социалната икономика и чрез създаване на благоприятна регулаторна среда (24).

4.3.4.

Преход към устойчиво производство и потребление на храни

(ЦУР 2, 12 и 15)

4.3.4.1. Храните — начинът, по който те се отглеждат, произвеждат, консумират, търгуват, транспортират, съхраняват и пускат на пазара — представляват основната връзка между хората и планетата и средство за постигане на приобщаващ и устойчив икономически растеж (25). ЦУР, по-специално цели 2 и 12, осигуряват основната рамка за съвместни дейности, които да осигурят устойчиво изхранване на света до 2030 г. Съществува остра необходимост от преход към по-устойчиви продоволствени системи, обхващащи всички етапи — от производството до потреблението. Производителите трябва да отглеждат повече храни с по-малко въздействие върху околната среда, докато потребителите трябва да се насърчават да преминат към питателни и здравословни режими на хранете с по-малък въглероден отпечатък.

4.3.4.2. Реформата на ОСП въведе комбинация от мерки, която може да се счита за стъпка в правилната посока (26). Преходът към устойчиви продоволствени системи изисква всеобхватна продоволствена политика, интегрирана с широко прилагана стратегия за биоикономика, а не само селскостопанска политика. Въз основа на признаването на взаимозависимостта между производството и потреблението на храни трябва да се разработи подходящ европейски политически подход, който да определи курса към постигане на устойчивост, здраве и надеждност (27).

4.3.4.3. При това трябва да се отговори и на въпроса, поставен в доклада „Falkenberg“, дали напр. експортната ориентация на европейското селско стопанство е съвместима с целта за укрепване на производството на храни в развиващите се страни.

4.3.4.4. ЕС ще трябва да изиграе ключова роля за постигането на цел 12.3 за намаляване наполовина на разхищението на храни на глава от населението в световен план. При положение че близо 800 милиона души в света гладуват, данните сочат, че в световен план една трета от храните, произведени за консумация от човека, се губят или разхищават, като само в ЕС това са 100 милиона тона (28). ЕИСК приветства плана на Комисията за създаване на платформа на заинтересованите страни, за да се подпомогне набелязването на необходимите мерки и за споделяне на най-добри практики за предотвратяване и намаляване на разхищението на храни (29).

4.3.5.

Инвестиране в иновациите и дългосрочната модернизация на инфраструктурата; насърчаване на устойчивите предприятия

(ЦУР 7, 8, 9 и 13)

4.3.5.1. Превръщането на икономиката в по-устойчив модел ще изисква съществена промяна в инвестициите. Съгласно оценките постигането на ЦУР в световен план ще изисква инвестиции в размер на 3 трилиона USD (30) както от публични, така и от частни източници. Необходим е цялостен план за мобилизиране на финансови ресурси на равнището на ЕС и държавите членки. Различните програми и инициативи на ЕС за финансиране трябва да се обединят.

4.3.5.2. ЕС трябва по-ефективно да насочи публичните инвестиции в развиващите се страни към постигане на интегрирано устойчиво развитие и да включи показателите за ЦУР в публичното финансиране на проектите за развитие. И което е още по-важно, ЕС трябва да насърчава и да увеличава инвестициите на частния сектор в тези области.

4.3.5.3. Обаче и в рамките на ЕС ЦУР изискват значителни инвестиции в модернизирането на инфраструктурата и устойчивите предприятия. Първите оценки на изпълнението на ЦУР в ЕС показват сериозни пропуски в инвестициите в промишлеността, иновациите и инфраструктурата (31).

4.3.5.4. Устойчивостта представлява несъмнен интерес за предприятията. За да използва пълноценно тази възможност, ЕС следва да създаде благоприятна бизнес среда, която да насърчава иновациите, предприемачеството и устойчивите инвестиции. Някои предприятия вече започнаха, но развитието и възпроизвеждането на успешния опит на устойчивите предприятия са от първостепенна важност. Доброволните подходи, като корпоративната социална отговорност, могат да дадат положителен принос за този преход. Те трябва да бъдат допълнени от допълнителни подкрепящи мерки, като например мерки за повишаване на прозрачността, развитие на уменията, улесняване на партньорствата и насоки за отчетност на дружествата. Комисията следва да оценява дали сдруженията с частния сектор с участието на множество заинтересовани страни ще бъдат полезен инструмент на равнището на ЕС.

4.3.5.5. Програмите на ЕС за финансиране трябва да бъдат приведени в съответствие с ЦУР. Инициативи като плана „Юнкер“, както и финансовите институции и банките за публични инвестиции, ще играят решаваща роля. Предизвикателството тук се изразява в пренасочване на капитала. Съюзът на капиталовите пазари предлага възможности за насърчаване на устойчивите инвестиции (32). Средносрочният преглед на МФР ще бъде възможност за интегриране на ЦУР в основните фондове на ЕС. Дългосрочните инвестиции трябва да бъдат стимулирани, а препятствията — отстранени (33).

4.3.6.

Принос на търговията за глобалното устойчиво развитие

(ЦУР 12 и 17)

4.3.6.1. В една глобализирана икономика търговията оказва изключително важно въздействие върху устойчивото развитие в ЕС и в световен план. Поради това в контекста на различните ЦУР търговията се разглежда като важно средство за изпълнение на Програмата на ООН до 2030 г. Със съобщението „Търговията — за всички“ Комисията постави началото на амбициозен план за действие за по-отговорна търговия и по-отговорни инвестиции за запазване на социалните и екологичните стандарти в търговията и насърчаване на устойчивото развитие (34). Изпълнението на ЦУР ще трябва да се свързва системно и ефективно с този план за действие, а резултатите — да се наблюдават.

4.3.6.2. Във всички споразумения на ЕС за търговия и инвестиции следва да се включат амбициозни глави за търговията и устойчивото развитие, които да се прилагат и привеждат в действие по ефективен начин. Измерението, свързано с устойчивото развитие, в рамките на СТО трябва да бъде укрепено (35). Най-добрият начин за постигане на социалните, трудовите и екологичните стандарти в споразуменията за свободна търговия е да се осигури много по-широко участие на гражданското общество през целия процес на преговорите и в хода на изпълнението и наблюдението (36).

4.3.6.3. Комисията следва да приеме стратегия за насърчаване на достойните условия на труд в световните вериги на доставки (37). Трябва да се осигури подкрепа за инициативите с множество участници, които насърчават полагането на дължима грижа в световните вериги на доставки.

4.4. По-добро управление за устойчиво развитие

4.4.1. В подкрепа на дейностите в ключови области на политиката ЕС трябва да оцени и подобри хоризонталната и вертикалната координация на политиките с оглед на ефективното изпълнение на Програмата на ООН до 2030 г. По-доброто управление е ключов фактор за устойчивото развитие (38), а по-добрата координация — ключов подход за постигането на съгласуваност на политиките.

4.4.2. ЕС трябва да подобри съгласуваността на своите политики и да ги насочи последователно към балансирано устойчиво развитие. Съществуващият механизъм за съгласуваност на политиките за развитие за включване на съображенията, свързани с политиката за развитие, в другите области следва да бъде внимателно анализиран, укрепен и преработен в инструмент, осигуряващ „съгласуваност на политиките за устойчиво развитие“, както и да бъде свързан с другите действия за хоризонтална координация.

4.4.3. Комисията следва също така да обмисли как могат да се използват инструментите за „по-добро регулиране“, за да допринесат за постигането на ЦУР. Насоките за оценка на въздействието следва да бъдат съответно преразгледани, например посредством въвеждането на критерий за устойчивост в оценките на въздействието за новото законодателство.

4.4.4. За да се включат ЦУР във всички съответни политически сектори, Комисията следва да използва ръководните принципи на Програмата на ООН до 2030 г. като рамка за преразглеждане на законодателството и изготвяне на политики в ЕС, по-специално във връзка с подход, основан на правата на човека и принципа „да не се пренебрегва никой“.

4.4.5. Въз основа на глобалните показатели за ЦУР, допълнени с подходящи европейски показатели, ЕС трябва да създаде система за наблюдение и преразглеждане на ЦУР, която да работи в координация със системата за наблюдение в държавите — членки на ЕС, и да е свързана със системата за глобално наблюдение на Политическия форум на високо равнище.

4.4.6. Показатели за ЦУР следва да се въведат и в съществуващите процеси на наблюдение и оценяване на политиките. Това важи по-специално за европейския семестър като централен механизъм за управление на ЕС, който следва да бъде адаптиран към изпълнението на ЦУР.

4.4.7. Засилването на ролята на показателите за устойчивост в процеса на разпределяне на бюджетните средства ще бъде важен лост за постигането на устойчиво развитие. Критериите за обвързаност с условия в рамките на европейските структурни и инвестиционни фондове следва да бъдат адаптирани към изпълнението на ЦУР.

4.4.8. Следва да се осигури подкрепа за инициативата на Европейската мрежа за устойчиво развитие за създаване на платформа за партньорско обучение между държавите членки.

4.4.9. ЕС следва сам да поеме инициативата и да представи доброволен преглед на сесията на Политическия форум на високо равнище през 2017 г. като първата регионална организация, която ще направи това. Освен това ЕС следва да изготвя годишни доклади относно начина, по който вътрешната и външната дейност на ЕС допринасят за изпълнението на ЦУР в годишния тематичен фокус на Политическия форум на високо равнище (39). Гражданското общество следва да участва пълноценно в изготвянето и представянето на доброволния преглед и тематичните доклади чрез Европейския форум за устойчиво развитие.

5. Гражданското общество като движеща сила

5.1. Програмата на ООН до 2030 г. изисква да се премине към модел на управление, направляван от множество заинтересовани страни, със засилена роля на гражданското общество. ЦУР могат да бъдат изпълнени само ако гражданското общество и другите заинтересовани страни поемат активна роля и проявят ангажираност. Гражданското общество трябва да участва от местното, регионалното и националното равнище до равнището на ЕС и Политическия форум на високо равнище на всеки един етап от изпълнението.

5.2. По отношение на ЕС и неговите държави членки ЕИСК предлага да се създаде Европейски форум за устойчиво развитие за привличане на широк кръг организации на гражданското общество и заинтересовани страни към изпълнението на ЦУР в ЕС и за тяхното текущо наблюдение и преразглеждане (40). Първата задача на този форум следва да бъде да улесни диалога с гражданското общество в процеса към всеобхватна стратегия на ЕС за устойчиво развитие.

5.3. Комисията следва да създаде специална програма и линия за финансиране, с които да подкрепи изграждането на капацитет на организациите на гражданското общество, така че те да могат да участват пълноценно в този процес. Съществуващите програми за изграждане на капацитет трябва да се отворят по-явно за ОГО, работещи по национални въпроси, които понастоящем осъществяват връзката по отношение на вътрешните и външните компоненти, включването на ЦУР в политиките и въпросите, свързани с управлението.

Брюксел, 21 септември 2016 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Georges DASSIS

(1) COM(2015) 610 final.

(2) Конференция на тема „Как да превърнем ЦУР в европейска задача“, 30 и 31 май 2016 г., организирана съвместно с нидерландското председателство, ЕИСК, Мрежата за решения за устойчиво развитие (SDSN) и Нидерландската харта за ЦУР; конференция на ЕИСК на тема „Следващи стъпки към устойчиво европейско бъдеще“, 7 юли 2016 г.; конференция на Института за устойчиво развитие и международни отношения (IDDRI) на тема „Устойчиво развитие: време е!“, Париж, 10 и 11 май 2016 г.; конференция на Института за перспективни изследвания в областта на устойчивостта (IASS) на тема „Тласък за постигането на ЦУР в Германия“, 1—3 май 2016 г.

(3) Становище на ЕИСК относно „Европейски форум на гражданското общество в подкрепа на устойчивото развитие“ (ОВ C 303, 19.8.2016 г., стр. 73).

(4) „Устойчивост сега!“ EPSC Strategic Notes, брой 18, 20 юли 2016 г.

(5) Цит. по-горе.

(6) Реч на заместник-председателя на Комисията Frans Timmermans на срещата на високо равнище на ООН на 27 септември 2015 г.

(7) Параграф 4.3.3 от становището на ЕИСК относно „Преглед на резултатите от стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ ( ОВ C 12, 15.1.2015 г., стр. 105); становище на ЕИСК относно „Европейски форум на гражданското общество в подкрепа на устойчивото развитие“ (ОВ C 303, 19.8.2016 г., стр. 73).

(8) Резолюция на Европейския парламент 2016/2696(RSP).

(9) SDSN, Bertelsmann Stiftung, SDG Index & Dashboard, юли 2016 г.; Niestroy, How are we getting ready? („Как се подготвяме?“) Документ за обсъждане на Немския институт за развитие (DIE), 9/2016.

(10) Като основа за оценката в параграфи 4.2.2 — 4.2.7 вж. Niestroy (2016 г.), стр. 38—45; Европейска комисия, ГД „Научни изследвания и иновации“ (2015 г.). Ролята на политиките в областта на науката, технологиите и иновациите за насърчаване на прилагането на ЦУР.

(11) COM(2016) 359 final.

(12) Становище на ЕИСК относно „Парижкият протокол — план за овладяване на изменението на климата в периода след 2020 г.“ ( ОВ C 383, 17.11.2015 г., стр. 74); становище на ЕИСК относно „Пазарни инструменти“ (ОВ C 226, 16.7.2014 г., стр. 1).

(13) Становище на ЕИСК относно „Пазарни инструменти“ (ОВ C 226, 16.7.2014 г., стр. 1).

(14) Становище на ЕИСК относно „Пакет за кръговата икономика“ (ОВ C 264, 20.7.2016 г., стр. 98).

(15) Становище относно „Коалиция за изпълнение на ангажиментите, свързани със Споразумението от Париж“, прието на 14 юли 2016 г. (все още непубликувано в ОВ).

(16) Становище на ЕИСК относно „Пазарни инструменти“ ( ОВ C 226, 16.7.2014 г., стр. 1); становище на ЕИСК относно „Нова структура на енергийния пазар“ (ОВ C 82, 3.3.2016 г., стр. 13); становище на ЕИСК относно „Предоставяне на нов търговски механизъм за потребителите на енергия“ (ОВ C 82, 3.3.2016 г., стр. 22).

(17) Становище на ЕИСК относно „Съвместното потребление — модел за устойчиво развитие за XXI век,( ОВ C 177, 11.6.2014 г., стр. 1); становище на ЕИСК относно „Икономика на споделянето и саморегулиране“ (ОВ C 303, 19.8.2016 г., стр. 36).

(18) Становище на ЕИСК относно „Въздействието на социалните инвестиции върху заетостта и публичните бюджети“ (ОВ C 226, 16.7.2014 г., стр. 21); „Принципи на ефективните и надеждни системи за социално подпомагане“ (ОВ C 13, 15.1.2016 г., стр. 40).

(19) Становище на ЕИСК относно „Въздействието на социалните инвестиции върху заетостта и публичните бюджети“ (ОВ C 226, 16.7.2014 г., стр. 21); становище на ЕИСК относно „Борба с бедността“ (ОВ C 133, 14.4.2016 г., стр. 9).

(20) COM(2008) 426 final.

(21) Становище на ЕИСК относно „Зелен план за действие за МСП/Инициатива за зелена заетост“ (ОВ C 230, 14.7.2015 г., стр. 99); становище на ЕИСК относно „Цифровото общество: достъп, образование, обучение, заетост, инструменти за равенство“ (ОВ C 451, 16.12.2014 г., стр. 25); становище на ЕИСК относно „Към просперираща икономика, основана на данни“ (ОВ C 242, 23.7.2015 г., стр. 61).

(22) Становище на ЕИСК относно „Европейски минимален доход и показатели за бедност“ ( ОВ C 170, 5.6.2014 г., стр. 23).

(23) Становище на ЕИСК относно „Въздействието на социалните инвестиции върху заетостта и публичните бюджети“ (ОВ C 226, 16.7.2014 г., стр. 21).

(24) Становище на ЕИСК относно „Изграждане на финансова екосистема за социални предприятия“ ( ОВ C 13, 15.1.2016 г., стр. 152).

(25) ФАО и 17-те цели за устойчиво развитие: http://www.fao.org/3/a-i4997e.pdf

(26) Становище на ЕИСК относно „По-устойчиви продоволствени системи“ (ОВ C 303, 19.8.2016 г., стр. 64).

(27) Цит. по-горе.

(28) FUSIONS (2016). Оценки за нивата за разхищаване на храни в Европа; http://www.eu-fusions.org/phocadownload/Publications/Estimates%20of%20European%20food%20waste%20levels.pdf

(29) Вж. бележка под линия 26.

(30) IDDRI, 2015 Issue Brief: http://www.iddri.org/Publications/Three-commitments-governments-should-take-on-to-make-Sustainable-Development-Goals-the-drivers-of-a-major-transformation.

(31) Niestroy (2016 г.), стр. 28.

(32) Проучване на ЮНЕП, Building a sustainable Financial System in the European Union („Изграждане на устойчива финансова система в ЕС“), стр. 5: http://web.unep.org/inquiry.

(33) Становище на ЕИСК относно „Дългосрочното финансиране“ (ОВ C 327, 12.11.2013 г., стр. 11).

(34) COM(2015) 497 final.

(35) Становище на ЕИСК относно „Търговия, растеж и развитие“ ( ОВ C 351, 15.11.2012 г., стр. 77); становище на ЕИСК относно „Финансиране на развитието — позицията на гражданското общество“ (ОВ C 383, 17.11.2015 г., стр. 49).

(36) Становище на ЕИСК относно „Търговия за всички“ (ОВ C 264, 20.7.2016 г., стр. 123).

(37) Становище на ЕИСК относно „Достоен труд в световните вериги за доставки“ (ОВ C 303, 19.8.2016 г., стр. 17).

(38) „В крайна сметка всичко опира до управлението“, реч на първия заместник-председател Timmermans на срещата на високо равнище на ООН на 27 септември 2015 г.

(39) Становище на ЕИСК относно „Програмата до 2030 г. — Европейският съюз се ангажира да подкрепя целите за устойчиво развитие в глобален мащаб“, все още непубликувано в ОВ.

(40) Становище на ЕИСК относно „Европейски форум на гражданското общество в подкрепа на устойчивото развитие“ (ОВ C 303, 19.8.2016 г., стр. 73).