Предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно дейностите и надзора на институциите за професионално пенсионно осигуряване (преработен текст) /* COM/2014/0167 final - 2014/0091 (COD) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. Контекст на предложението Европейското общество застарява. Пенсионните системи в Европейския съюз (ЕС) трябва да се адаптират, за да могат да осигурят адекватни, сигурни и устойчиви пенсии. Това не е толкова просто. Успешното преодоляване на споменатите предизвикателства изисква добре координирани действия от страна на държавите членки. Предложеното преразглеждане на Директива 2003/41/ЕО относно дейностите и надзора на институциите за професионално пенсионно осигуряване (ИППО)[1] ще осигури по-добро управление за тези институции, ще ги направи по-прозрачни и ще засили трансграничната им дейност, като по този начин ще спомогне за укрепването на вътрешния пазар. В редица отношения прегледът на директивата е крайно закъснял. На първо място, вследствие на икономическата и финансова криза са необходими по-високи стандарти за управление, отразяващи най-добрите практики на национално равнище, така че да бъдат защитени членовете и бенефициерите на схемите и да се улесни сигурното трансгранично предоставяне на услуги. Някои ИППО са големи финансови институции и изпадането им в несъстоятелност би могло да засегне финансовата стабилност и да има значителни социални последствия. Това е от особено значение, тъй като все повече и повече професионални пенсии представляват схеми с дефинирани вноски. Пенсиите на членовете на тези схеми са изложени на риск в случай на евентуално недостатъчно или лошо управление на риска.[2] На второ място, трябва да се намалят различията в регулирането, припокриващите се изисквания и прекалено сложните трансгранични процедури. Консултациите, проведени от Комисията, показаха, че това са някои от пречките за разгръщане на пазара на трансгранични професионални пенсии, а намаляването на тези пречки ще помогне на дружествата, включително на МСП и мултинационалните предприятия, да организират по-ефективно своето пенсионно осигуряване в европейски мащаб.[3] Трансграничните ИППО, като например Общоевропейския пенсионен фонд за мобилни изследователи[4] или планираната трансгранична схема за австрийските работодатели[5], са малко на брой днес. Вероятно е обаче натискът върху сектора на професионалните пенсии да става все по-голям, предвид все по-големите ограничения на обществените пенсионни системи, докато трансграничните ИППО имат потенциала да обхванат значително по-голям дял от професионалното пенсионно осигуряване. Всъщност в няколко държави членки бе въведено ново законодателство, целящо да ги превърне в предпочитано място за упражняване на дейност от трансграничните ИППО.[6] На трето място, има данни, че съществуват значителни пропуски в информацията, предоставяна на членовете и бенефициерите на схемите в целия ЕС. Много членове на схемите не знаят, че техните пенсионни права не са гарантирани или че дори по партидата им да има натрупани средства, ИППО биха могли да ги намалят, за разлика от други финансови договори.[7] Те също така често не знаят, че таксите имат значително въздействие върху пенсионните права. Настоящото предложение се основава на редица инициативи, на които бе даден ход през последните години, като например Бялата книга за пенсиите[8] и Зелената книга относно дългосрочното финансиране на европейската икономика.[9] Като се основава на констатациите от споменатата зелена книга, преразглеждането на директивата също така има за цел да засили капацитета на ИППО да инвестират в активи с дългосрочен икономически профил и да подкрепят финансирането на устойчив растеж в реалната икономика. Секторът на ИППО се развива в много държави членки, в които до момента професионалните пенсии са имали ограничена роля, включително чрез създаване на регулаторни рамки. Ако сега не бъде осигурена регулаторна рамка на ЕС, има риск държавите членки да продължават да провеждат разнопосочни политики в тази област, което ще доведе до още по-голяма регулаторна разпокъсаност. Освен това са необходими дълги периоди от време, за да се усетят подобренията в резултатите на професионалните пенсии. Ако не бъдат предприети действия сега, би могло да се пропусне възможността за спестяване на разходи и увеличаване на възвръщаемостта на инвестициите и да се стигне до лошо финансово планиране за милиони европейци. Така също е възможно да се увеличи прекомерно бремето за по-младите поколения и да се разклатят основите на солидарността между поколенията. Настоящото предложение не взема предвид въвеждането на новите правила за платежоспособност, които във всеки случай не се отнасят до схемите с дефинирани вноски. Нещо повече, проведената от Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) през 2013 г. количествена оценка на въздействието[10] показа, че са нужни по-пълни данни за аспектите, свързани с платежоспособността, преди да се вземе решение по този въпрос. 1.1. Цели на предложението Основната цел на настоящото предложение е да се улесни развитието на професионалното пенсионно осигуряване. По-сигурните и по-ефикасни професионални пенсии ще допринесат за адекватността и устойчивостта на пенсионната система чрез увеличаване на приноса на допълнителните пенсионни спестявания към доходите след пенсиониране. Така ще се засили и ролята на ИППО като институционални инвеститори в реалната икономика на ЕС и ще се увеличи капацитетът на европейската икономика да насочва дългосрочните спестявания към стимулиращи растежа инвестиции. Настоящото предложение има четири конкретни цели: 1) да премахне все още съществуващите пречки пред пруденциалния надзор на трансграничните ИППО, а именно чрез налагане на изискването правилата за инвестиране и оповестяване на информация на членовете и бенефициерите да са тези на държавата членка по произход, както и чрез изясняване на процедурите за трансгранични дейности и ясно дефиниране на полето за действие на държавата членка по произход и на приемащата държава членка; 2) да осигури добро ръководство и управление на риска; 3) да предостави ясна и адекватна информация на членовете и бенефициерите; и 4) да гарантира, че надзорните органи разполагат с необходимите инструменти за упражняване на ефективен надзор върху ИППО. 1.2. Съвместимост с други политики и цели на Съюза Целите на настоящото предложение са съвместими с политиките и целите на Съюза. Договорът за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) предвижда приемане на мерки с цел да се гарантира създаването и функционирането на вътрешния пазар, характеризиращ се с високо равнище на защита на потребителите, както и свободата на предоставяне на услуги. Настоящото предложение е в съответствие с Бялата книга за пенсиите. В същото време то е в съответствие със стратегията „Европа 2020“, която призовава фискалната консолидация и дългосрочната финансова устойчивост да бъдат съпътствани от структурна реформа на пенсионните системи в държавите членки.[11] И на последно място, настоящото предложение е съвместимо с други инициативи в областта на финансовите услуги, като например „Платежоспособност II“[12], Директивата относно лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове[13], и Директивата за пазарите на финансови инструменти II[14]. Така то определено попада в обхвата на програмата на Комисията за по-стабилен финансов сектор в подкрепа на растежа.[15] Предложението е в подкрепа на правата на човека, тъй като закриля пенсионното осигуряване. То е в съответствие с член 25 от Хартата на основните права на ЕС, в който се призовава за признаване и зачитане на правото на възрастните хора да водят достоен и независим живот. Предложените действия ще повлияят положително върху защитата на потребителите по член 38 и върху свободата на стопанска инициатива по член 16, по-специално като осигурят по-високо ниво на прозрачност на пенсионното осигуряване, информирано лично финансово и пенсионно планиране, както и чрез улесняване на трансграничната дейност на ИППО и предприятията осигурители. Основната цел оправдава някои ограничения по отношение на свободата на стопанска инициатива (член 16), тъй като с предложението се цели да се гарантира целостта и стабилността на пазара. 2. Резултати от консултациите със заинтересованите страни и оценка на въздействието Настоящото предложение се основава на множество обществени консултации във връзка с изискванията относно количествените аспекти, управлението и оповестяването на информация. Като се има предвид специфичния характер на дейностите на ИППО, консултациите неизменно включваха социалните партньори (работодателите и профсъюзите). През юли 2010 г. Комисията проведе консултации по Зелената книга за пенсиите, в която очерта редица от своите идеи във връзка с настоящото преразглеждане.[16] Консултацията привлече близо 1700 отговора от целия ЕС, включително 350 отговора от държавите членки, от националните парламенти, от стопанските и синдикалните организации, от гражданското общество и от представители на промишлеността.[17] Като взеха предвид мненията и коментарите, получени във връзка със Зелената книга за пенсиите, през април 2011 г. службите на Комисията поискаха от ЕОЗППО да изготви техническо становище за това как да се промени директивата. Отчитайки принципа на пропорционалност, ЕОЗППО препоръча рамката за управление, определена в Директивата „Платежоспособност II“, да се прилага за ИППО. Публикуването на проектостановището[18] беше последвано от широки консултации.[19] ЕОЗППО изготви окончателното си становище през февруари 2012 г., въз основа на което Генерална дирекция „Вътрешен пазар и услуги“ организира обмен на мнения между заинтересованите страни в рамките на публично изслушване на 1 март 2012 г. Впоследствие службите на Комисията проведоха проучване на количественото въздействието на количествените изисквания, както и проучване на административната тежест за аспектите, свързани с управлението и оповестяването на информация. И двете проучвания взеха предвид становищата от страна на промишлеността и социалните партньори. Настоящото предложение е придружено от доклад за оценка на въздействието, който разглежда редица политически варианти и подварианти. Докладът беше предоставен най-напред на Комитета за оценка на въздействието на 4 септември 2013 г. Комитетът поиска докладът да му бъде представен повторно с допълнителна информация за становищата на различните групи заинтересовани страни, за определянето на проблема, аспектите, свързани със субсидиарността и пропорционалността, вариантите и очакваното въздействие. Докладът беше съответно преразгледан и основните промени бяха: i) по-пълно описание на становищата на държавите членки и на различните категории заинтересовани страни; ii) по-подробно обяснение на проблемите, които се разглеждат от предложеното действие; iii) що се отнася до субсидиарността — по-подробно описание на необходимостта от действие на ниво ЕС; iv) поясняване, че не се предлага допълнително хармонизиране на докладването пред надзорните органи; v) нов раздел относно въздействието на инициативата върху малките и средните предприятия; и vi) по-подробно описание на допусканията, използвани при изчисляването на очакваните ползи и разходи, свързани с различните варианти. Оценката на въздействието беше представена отново на 16 октомври 2013 г. На 6 ноември Комитетът заяви, че не може да излезе с положително становище и поиска някои допълнителни изменения. 3. Правни елементи на предложението 3.1. Правно основание Настоящото предложение е преработка на Директива 2003/41/ЕО. Едновременно с това то кодифицира нейните непроменени разпоредби и я изменя. Правните основания на Директива 2003/41/ЕО се съдържат в предишните член 47, параграф 2, член 55 и член 95 от Договора за ЕО (понастоящем членове 53, 62 и член 114, параграф 1 от ДФЕС). Предложението следва правните основания на директивата. То има за цел да утвърди вътрешния пазар посредством свободата на предоставяне на услуги и свободата на установяване, като регулира започването и упражняването на дейност на самостоятелно заетите лица и като осигури високо ниво на защита на потребителите. Директива 2003/41/ЕО урежда области като условията за упражняване на дейност на ИППО, включително общия подход към регистрацията или лицензирането, правилата и процедурите, които ИППО трябва да следват, когато желаят да предлагат услугите си в други държави членки, количествените правила за платежоспособност, инвестиционните правила, основаващи се на принципа на консервативния инвеститор, изискванията за ефективно управление, включително изискванията за квалификация и надеждност на лицата, използването на вътрешен одит и актюерски услуги, изискванията за управление на риска, използването на депозитари, информацията, която да бъде предоставяна на членовете и бенефициерите, както и надзорните правомощия и задълженията за докладване. Настоящото предложение развива още повече тези елементи. По отношение на информацията, която трябва да бъде оповестена от ИППО, например, с него се въвежда общоевропейско извлечение от индивидуалната партида. Що се отнася до ефективното управление на ИППО, с него се определят по-прецизни правила относно изискванията за квалификация и надеждност и ключовите функции, включително управлението на риска. Предложението цели също така да улесни трансграничната дейност. Двете цели на Директива 2003/41/ЕО се запазват. Нито една от целите не е второстепенна или косвена по отношение на другата. Например, като се професионализира управлението на ИППО чрез определяне на задачите и отговорностите на ключовия ръководен персонал и като се въвежда ориентирана към бъдещето самооценка на риска, се засилва защитата на потребителите. И обратно, по-добрата информираност благодарение на извлечението от индивидуалната партида позволява на членовете и бенефициерите да търсят по-голяма отговорност от управленския състав на ИППО. По-високата степен на хармонизация на тези изисквания улеснява трансграничната дейност чрез намаляване на трансакционните разходи и насърчаване на пазарните иновации. 3.2. Субсидиарност и пропорционалност Действията на равнището на ЕС в тази област имат добавена стойност, защото действията, предприемани самостоятелно от държавите членки, няма да: i) премахнат пречките пред трансграничните дейности на ИППО; ii) осигурят по-високо минимално ниво на защита на потребителите в целия ЕС; iii) доведат до икономии от мащаба, диверсификация на риска и иновации, свързани с трансграничната дейност; iv) отстранят риска от регулаторен арбитраж между секторите на финансовите услуги; v) отстранят риска от регулаторен арбитраж между държавите членки; и vi) вземат под внимание интересите на трансграничните работници. Съгласно предложеното действие държавите членки запазват пълна отговорност за организацията на пенсионните си системи. Преразглеждането не поставя под въпрос този прерогатив. В обхвата на преразглеждането не попадат и въпроси на националното социално и трудово, данъчно или договорно законодателство. Предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност, както е предвидено в член 5, параграф 4 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Избраните варианти на политика целят да се постигне баланс между обществения интерес, защитата на членовете и бенефициерите, както и разходите за институциите, предприятията осигурители и надзорните органи. Вариантите бяха внимателно разгледани, изготвени като минимални стандарти и пригодени, като бяха взети предвид различните бизнес модели. Ето защо като цяло предложението ще стимулира професионалното пенсионно осигуряване. 3.3. Позовавания на други директиви Настоящото предложение представлява преработка и се позовава на директиви 2003/41/ЕО, 2009/138/ЕО, 2010/78/ЕС[20], 2011/61/ЕС и 2013/14/ЕС[21]. Директива 2003/41/ЕО ще бъде отменена с настоящата директива. 3.4. Подробно обяснение на предложението Тъй като настоящото представлява преработка на Директива 2003/41/ЕО, в подробното описание по-долу са разгледани единствено новите разпоредби или разпоредбите, които ще бъдат изменени. Дял I — ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ Член 6 вече включва нови и/или по-ясни определения за „предприятие осигурител“ „държава членка по произход“, „приемаща държава членка“, „прехвърляща“ и „приемаща“ институция“, „регулиран пазар“, „многостранна система за търговия“, „организирана система за търговия“, „траен носител“ и „ключови функции“. В член 9, взет заедно с член 10, вече не се изброяват условията за упражняване на дейност сами по себе си; наместо това на държавите членки се възлага отговорността да гарантират, че всяка институция е регистрирана или лицензирана и че разполага със създадени по подходящ начин правила по отношение на пенсионната схема. Член 12 се изменя по три начина. На първо място, в него се посочва, че една институция извършва трансгранична дейност, когато управлява пенсионна схема, която е подчинена на разпоредбите на социалното и трудовото право на друга държава членка, включително когато институцията и предприятието осигурител са установени в една и съща държава членка.[22] На второ място, съгласно параграф 4 компетентният орган на държавата членка по произход трябва да издаде мотивирано решение, в случай че надзорният орган забрани трансграничната дейност. Освен това, в случай че компетентният орган на държавата членка по произход не уведоми компетентен орган на приемащата държава членка, той излага мотивите за отказа си. На трето място, държавата членка по произход вече не може да налага изисквания за допълнителна информация на институциите, извършващи трансгранична дейност. Това е така поради въведеното с предложението стандартизирано извлечение от индивидуалната партида (вж. членове 40—54). В член 13 се определят нови правила за трансграничното прехвърляне на пенсионни схеми, което трябва да бъде предварително разрешено от страна на компетентния орган на държавата членка по произход на получаващата институция. Ако в националното социално и трудово законодателство в областта на организацията на пенсионните системи не е предвидено друго, прехвърлянето и условията по него подлежат на предварително одобрение от страна на засегнатите членове и бенефициери или, когато е приложимо, на техните представители. Член 13 също включва правила за обмена на информация относно приложимото социално и трудово законодателство, съгласно което трябва да бъде управлявана пенсионната схема. В случай че след прехвърлянето приемащата институция извършва трансгранична дейност, се прилагат член 12, параграфи 8 и 9. Институцията ще управлява пенсионната схема в съответствие с разпоредбите на социалното и трудовото право на приемащата държава членка[23], като по този начин няма да променя равнището на закрила за членовете и бенефициерите, засегнати от прехвърлянето. ДЯЛ II — КОЛИЧЕСТВЕНИ ИЗИСКВАНИЯ Член 20 относно правилата за инвестиране се изменя по три начина. На първо място, държавата членка по произход вече не може да налага правила за инвестиране на институциите, извършващи трансгранична дейност. Това улеснява организацията на управлението на инвестициите, по-специално за схемите с дефинирани вноски. То не намалява защитата на членовете и бенефициерите, тъй като е придружено със засилено управление и правила за надзор. На второ място, член 20, параграф 6, буква а) е актуализирана, за да отрази терминологията, използвана в Регламент (ЕС) № .../... [РПФИ]. На трето място, заменя се двусмисленият термин „пазари на рискови капитали“ (член 20, параграф 6, буква в) с терминология, която по-добре отразява първоначалния замисъл на тази разпоредба, а именно, че държавите членки не могат да ограничават свободата на институциите да инвестират в дългосрочни инструменти, които не се търгуват на регулирани пазари. Освен това правилата за инвестиране не следва да ограничават инвестициите в активи, които не се търгуват на борсата, с които се финансират инфраструктурни проекти с ниски емисии на въглероден двуокис и инфраструктурни проекти, устойчиви на изменението на климата. Не се предлага допълнително хармонизиране на правилата, свързани с финансовата платежоспособност на институцията. Дял III — УСЛОВИЯ, УРЕЖДАЩИ ДЕЙНОСТТА По отношение на малките ИППО в предложението се запазва възможността държавите членки да изключат от регулиране схемите, които имат общо по-малко от сто членове. По отношение на останалите ИППО са предвидени специфични мерки, например ключови функции и оценка на риска, които да гарантират, че изискванията към управлението са пропорционални. ГЛАВА 1 — Система на управление С изключение на членове 31 и 32 (предишни членове 10 и 12) този дял е нов за Директивата и определя нови подробни изисквания към управлението за ИППО. В член 21 се посочва, че административният, управителният или надзорният орган на ИППО носи крайната отговорност за спазването от страна на ИППО на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети съгласно настоящата директива. Правилата за управлението на ИППО не засягат ролята на социалните партньори в тяхното управление. С член 22 институциите се задължават да разполагат с ефективна система на управление, която да осигурява стабилно и разумно управление на дейностите им. Тази система е съобразена с естеството, мащаба и сложността на дейностите на ИППО с цел да гарантира, че изискванията към управлението няма да бъдат прекалено обременителни например за малките институции. Член 23 изисква ИППО да гарантират, че всички лица, които ефективно управляват ИППО или изпълняват ключови функции, имат подходящи професионална квалификация, знания и опит, за да осигурят стабилно и разумно управление на ИППО или за да изпълняват правилно своите ключови функции (квалификация), както и че имат добра репутация и са почтени (надеждност). В член 24 се постановява, че институциите трябва да имат разумна политика за определяне на възнагражденията и че тази политика се оповестява публично. В този член се предлага също така на Комисията да бъдат предоставени правомощия да приема делегирани актове. В член 25 се определят общите принципи по отношение на ключовите функции. ИППО могат да позволят на едно лице или организационна единица да изпълнява повече от една ключова функция, но винаги възлагат функцията по управление на риска на друго лице или организационна единица, различно от лицето или организационната единица, които изпълняват функцията по вътрешен одит. Член 26 гласи, че ИППО трябва да разполагат с ефективна система за управление на риска, която е необходима за постоянното откриване, наблюдение, управление и докладване на всички рискове, включително на рисковете, свързани с възлагане на дейности на външни изпълнители и последващо възлагане на външни изпълнители по веригата, на които те са или биха могли да бъдат изложени, както и тяхната взаимна зависимост. Управлението на риска следва да бъде пропорционално на размера, вътрешната организация, естеството, мащаба и сложността на дейностите на институцията. В член 27 се предвижда ефективна функция по вътрешен одит, която прави оценка на адекватността и ефективността на системата за вътрешен контрол и на други елементи от системата на управление, включително на дейностите, възложени на външни изпълнители, и дейностите, възложени впоследствие отново на външни изпълнители. Функцията по вътрешен одит трябва да бъде поета от поне едно независимо лице във или извън институцията. Член 28 изисква ефективна актюерска функция, която да координира и контролира изчисляването на техническите резерви, както и да оценява пригодността на използваните методологии и базови модели, когато членовете и бенефициерите не носят всички рискове. В член 29 се постановява, че институциите трябва да изготвят оценка на риска за пенсиите редовно и незабавно след всяка значителна промяна в рисковия профил на институцията. В оценката трябва да се представи съответствието на редица елементи с националните изисквания. Оценката следва да включва новите и нововъзникващите рискове, свързани с изменението на климата, използването на ресурсите и околната среда. Оценката на риска за пенсиите следва да бъде съобразена с размера, вътрешната организация, естеството, мащаба и сложността на дейностите на институцията. В член 30 се предлага на Комисията да се предоставят правомощия да приеме делегиран акт във връзка с оценката на риска за пенсиите. ГЛАВА 2 — Възлагане на дейности на външни изпълнители и управление на инвестиции Член 33 определя правилата за сключване на договори с трети страни (възлагане на дейности на външни изпълнители), включително дейности, възложени впоследствие на външни изпълнители по веригата. ГЛАВА 3 — Депозитар В членове 35—37 се посочва, че ако членовете и бенефициерите изцяло носят инвестиционния риск, ИППО трябва да назначат един депозитар за целите на функциите по съхранение на активи и задълженията по надзора. ДЯЛ IV — ИНФОРМАЦИЯ, КОЯТО СЕ ПРЕДОСТАВЯ НА ПОТЕНЦИАЛНИТЕ ЧЛЕНОВЕ, ЧЛЕНОВЕТЕ И БЕНЕФИЦИЕРИТЕ ГЛАВА 1 — Общи разпоредби В тази глава се определят подробностите относно информацията, която трябва да бъде предоставяна на членовете, потенциалните членове и, след пенсиониране, на бенефициерите, като се допълва предишният член 11. В член 38 се определят общите принципи за оповестяване на информация. В член 39 се посочва видът информация, която членовете (и бенефициерите) трябва да получават, като например правата и задълженията на страните, рисковете и инвестиционните варианти и дали те са основни варианти или не. Условията на конкретната пенсионна схема трябва да бъдат публикувани на уебсайта на съответната институция. С член 40 се въвежда задължение за ИППО да предоставя на всеки дванадесет месеца извлечение от индивидуалната партида за отделните лица, изготвено по възможно най-ясен начин. С информацията от това извлечение може да се захранва една потенциална система за проследяване на пенсионните права, както е описана в Бялата книга за пенсиите.[24] Когато държавите членки вече са предвидили разпоредби за предоставяне на подробна информация на отделните лица, обхващаща един или повече пенсионни стълбове, те си запазват възможността да проектират по гъвкав начин своите пенсионни информационни системи, при условие че спазват изискванията на настоящото предложение. ГЛАВА 2 — Извлечение от индивидуалната партида Членове 40—44 определят общи разпоредби за извлечението от индивидуалната партида, което е предназначено за активните членове на пенсионната схема. Идеята за извлечението от индивидуалната партида се основава на становище на ЕОЗППО до Европейската комисия относно прегледа на Директивата за ИППО, черпи от най-добрите национални практики в няколко държави членки и международната дейност, развивана от ОИСР[25]. Извлечението от индивидуалната партида гарантира съпоставимост на информацията, изисквана по законодателен ред в други финансови сектори, като например документа с ключова информация за инвеститорите за инвестиционните фондове от отворен тип (ПКИПЦК), като същевременно взема предвид спецификите на сектора на професионалното пенсионно осигуряване. Освен това извлечението от индивидуалната партида дава достатъчно свобода на действие на държавите членки да въведат по-специфични изисквания и интегрирани системи, които да позволяват съпоставяне между различните стълбове на пенсионната система. Стандартизирането на извлечението от индивидуалната партида следва да позволи неговото редовно издаване да бъде автоматизирано и евентуално възлагано на външни изпълнители, като по този начин разходите бъдат сведени до минимум, особено за по-малките институции. Членове 46—53 определят съставните елементи на извлечението по индивидуалната партида, които следва да бъдат четени заедно с член 45. Съставните елементи са, както следва: · лични данни на члена; · идентификация на институцията; · гаранции; · салдо, вноски и разходи; · прогнозиране на пенсията; · инвестиционен профил; · резултати от минали периоди; и · допълнителна информация. В член 54 се предлага на Комисията да бъдат предоставени правомощия да приеме делегиран акт по отношение на извлечението от индивидуалната партида. ГЛАВА 3 — Друга информация и документи, които да бъдат предоставени Тази глава се отнася до информацията, която трябва да се предоставя от ИППО на членовете и бенефициерите на различните етапи от пенсионирането, като например преди включване в схемата, преди пенсиониране или по време на етапа на изплащане. В член 55 се определят специални правила за ИППО за предоставяне на информация на потенциалните членове преди присъединяването им към пенсионна схема на ИППО. В член 56 се определя информацията, която трябва да бъде предоставена на членовете преди пенсионирането им. Тази информация следва да бъде предоставяна наред с извлечението от индивидуалната партида две години преди пенсионирането, без значение дали този момент е предварително определен или не. В член 57 се излага подробно информацията, която трябва да бъде предоставена на бенефициерите по време на етапа на изплащане. Тази информация, предоставяна на бенефициерите, следва да замени извлечението от индивидуалната партида. В член 58 се излага допълнителна информация, която се предоставя при искане от страна на членовете и бенефициерите. ДЯЛ V — ПРУДЕНЦИАЛЕН НАДЗОР ГЛАВА 1 – Общи принципи на пруденциалния надзор Член 59 определя защитата на членовете и бенефициерите на схемите като главната цел на пруденциалния надзор. Член 60 определя кои области се разглеждат като спадащи към пруденциалния надзор в контекста на настоящата директива. Този член премахва правната несигурност за ИППО, породена от различията в обхвата на пруденциалното регулиране на държавите членки. В член 61 се определят общите принципи по отношение на пруденциалния надзор. Той предвижда например, че единствено компетентният орган на държавата членка по произход носи отговорността за пруденциалния надзор на всички ИППО, лицензирани или регистрирани в рамките на нейната юрисдикция. С този член се установява и принципът, че надзорът върху ИППО трябва да отчита бъдещото развитие и рисковете, както и да се прилага по навременен и пропорционален начин. С член 63 се въвежда надзорен преглед, който има за цел да идентифицира ИППО с финансови, организационни или други характеристики, които могат да доведат до високорисков профил. Член 64 гарантира, че всички нови изисквания, въведени с настоящото предложение, са отразени в правомощията на компетентните органи във връзка с предоставянето на информация. В член 65 се постановява, че компетентните органи трябва да извършват своите задачи в съответствие с принципите за прозрачност и отчетност. ГЛАВА 2 — Професионална тайна и обмен на информация Членове 66—71 предвиждат разпоредби и определят условията за обмен на информация между компетентните органи и органите и организациите, които работят за повишаване на стабилността на финансовата система. Дял VI – ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ В членове 73—81 се посочват задълженията за сътрудничество и докладване, условията за обработка на личните данни и се предвиждат оценка и преглед на директивата, изменение на Директивата „Платежоспособност II“ 2009/138/ЕО, крайния срок за прилагане на директивата, отмяна и адресати. 4. Отражение върху бюджета Специфичното отражение върху бюджета се оценява в законодателната финансова обосновка и се отнася до задачите, възложени на ЕОЗППО. ê 2003/41/EО 2014/0091 (COD) Предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно дейностите и надзора на институциите за професионално пенсионно осигуряване (преработен текст) (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 5347, параграф 2, член 6255 и член 11495, параграф 1 от него, като взеха предвид предложението на Европейската Ккомисията, ò нов след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, ê 2003/41/EО като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет, ò нов след консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, ê 2003/41/EО в съответствие с обикновената законодателна процедурата, посочена в член 251 от Договора, като имат предвид, че: ò нов (1) Директива 2003/41/EО на Европейския парламент и на Съвета[26] е била неколкократно и съществено изменяна[27]. Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота посочената директива следва да бъде преработена. ê 2003/41/EО съображение 1 Един истински вътрешен пазар на финансовите услуги е от съществено значение за икономическия растеж и за създаването на работни места в Общността. ê 2003/41/EО съображение 2 (адаптиран) ð нов (2) Много важни етапи бяха вече изминати по пътя към този вВътрешниятен пазар, даващ възможност ð следва да позволи ï на финансовите институции да развиват дейност в други държави членки и да гарантиращ високо ниво на защита на ð членовете и бенефициерите на схемите за професионално пенсионно осигуряване ï потребителите на финансови услуги. ê 2003/41/EО съображение 3 (адаптиран) Съобщението на Комисията „Прилагане на рамката на финансовите услуги: план за действие“ определя серия от действия, които са необходими, за да бъде завършен вътрешният пазар на финансовите услуги и Европейският съвет на своята среща в Лисабон на 23 и 24 март 2000 г. призова към изпълнение на плана за действие до 2005 г. ê 2003/41/EО съображение 4 (адаптиран) Планът за действие, свързан с финансовите услуги, подчертава, че изработването на директива относно разумния надзор на институциите за професионално пенсионно осигуряване представлява спешен приоритет, тъй като тези важни финансови институции, които са призвани да играят основна роля при интеграцията, ефикасността и ликвидността на финансовите пазари, не са обхванати от никаква цялостна законодателна рамка на Общността, даваща им възможност да се възползват напълно от преимуществата на вътрешния пазар. ò нов (3) Директива 2003/41/EО представлява първата законодателна стъпка към създаването на вътрешен пазар за професионално пенсионно осигуряване, организирано на европейско равнище. От основно значение за икономическия растеж и за създаването на работни места в Европейски съюз, както и за справяне с предизвикателството от застаряващото европейско общество е наличието на истински вътрешен пазар за професионално пенсионно осигуряване. Директивата, която датира от 2003 г., не е изменяна по същество с оглед въвеждане на модерна система на управление, основана на риска, за институциите за професионално пенсионно осигуряване. ê 2003/41/EО съображение 5 (адаптиран) ð нов (4) ð Необходими са действия за по-нататъшно развитие на допълнителни частни пенсионни спестявания, като например професионалните пенсии. Това е важно, тъй като системите за социална сигурност са подложени на нарастващ натиск, което означава, че гражданите ще разчитат все повече на професионалните пенсии като допълващ елемент за в бъдеще. ï Доколкото системите за социално осигуряване са подчинени на нарастващ натиск, значението на допълващата роля на системите за професионално пенсионно осигуряване следва да нараства в бъдеще. Следователно тези системиПрофесионалните пенсии трябва следва да се развият, без все пак да се поставя под съмнение важността на пенсионните системи зна социалнаото сигурностосигуряване като средство за сигурна, трайна и ефикасна социална закрила, трайна и ефикасна, която следва да гарантира на възрастните хора задоволителен жизнен стандарт едно прилично жизнено равнище и затова следва да бъде в сърцевината на задачата основата на целта за укрепване на европейския социален модел. ò нов (5) С настоящата директива се зачитат основните права и се съблюдават принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, а именно правото на защита на личните данни, свободата на стопанска инициатива и високата степен на защита на потребителите, по-специално чрез осигуряване на по-високо равнище на прозрачност при пенсионното осигуряване, информирано финансово и пенсионно планиране, както и улесняване на трансграничната стопанска дейност на институциите за професионално пенсионно осигуряване (ИППО) и предприятията. Настоящата директива трябва да се прилага в съответствие с тези права и принципи. (6) Въпреки влизането в сила на Директива 2003/41/ЕО, продължават да съществуват значителни пречки пред пруденциалния надзор, които оскъпяват трансграничното управление на пенсионни схеми за институциите. Освен това настоящото минимално равнище на закрила за членовете и бенефициерите трябва да бъде повишено. Това е от все по-голямо значение поради съществено нарасналия брой на европейски граждани, разчитащи на схеми, при които рискът от дълголетие и пазарните рискове се пренасят от институцията или предприятието, предлагащо професионалната схема („предприятието осигурител“), към отделното лице. В допълнение към това трябва да бъде разширен настоящия минимален обхват на предоставяната на членовете и бенефициерите информация. Тези промени налагат изменение на Директивата. ê 2003/41/EО съображение 7 (7) Нормите на разумен надзор Пруденциалните правила, изложени в настоящата директива, целят, както да гарантират едно високо ниво на сигурност за бъдещите пенсионери, като налагат строги правила на стандарти за надзор, така и да позволят спомогнат за едно ефективното управление на системите за професионално пенсионно осигуряване професионалните пенсионни схеми. ê 2003/41/EО съображение 8 (8) Институциите, които се разграничават напълно от което и да е предприятие осигурител и които действат въз основа на принципа на финансирането чрез капитализацияирането с единствената цел да предоставят пенсионни обезщетения, следва да се ползват от свободата на предоставяне на услуги и от свободата на инвестиране, при единственото условие да спазват съгласуваните пруденциални изискванияза разумно финансово управление, независимо от това дали тези институции се разглеждат като правни субекти или не. ê 2003/41/EО съображение 9 (9) В съответствие с принципа на субсидиарността, държавите членки следва трябва да си запазятносят пълната отговорност за организирането на своите пенсионни техните пенсионноосигурителни системи, както и правото да взимат решения относно ролята на всеки един от трите „стълба“ на системата за пенсиониране във отделните държави членки от тези държави. По отношение на втория стълб, те следва да си запазятносят също пълната отговорност за ролята и функциите на различните институции, които предоставят обезщетения в областта на професионалното пенсионно осигуряване, като например отрасловите пенсионни фондове, пенсионните каси към предприятията или животозастрахователните дружества. Настоящата директива не цели да постави под въпрос този прерогатив. ê 2003/41/EО съображение 10 (10) В националните правила относно участието на самостоятелно заетите лица в системите за професионално пенсионно осигуряване има различия. В някои държави членки институциите за професионално пенсионно осигуряване могат да действат въз основа на споразумения с даден отрасъл или със отраслови сдружения осигурители, чиито членове имат качеството на самостоятелно заети лица, или направо със самостоятелно заети и със заети лица. В някои държави членки едно самостоятелно заето лице може да членува в дадена институция, когато то действа в качеството си на работодател или когато предоставя своите професионални услуги на едно дадено предприятие. В някои държави членки самостоятелно заетите лица не могат да членуват в организации институции за професионално пенсионно осигуряване, освен ако са налице изпълнени определени условия, по-специално включително тези, предвидени в социалното и в трудовото законодателство. ê 2003/41/EО съображение 11 (11) Институциите, управляващи системи за социалнао сигурностосигуряване, които вече са постигнали координация на общностно нивонивото на Съюза, следва да бъдат изключени от приложното поле на настоящата директива. Важно е обаче, да се отчете спецификата на институциите, които в една държава членка управляват едновременно системи схеми за социалнао сигурностосигуряване и системи за професионално пенсионно осигуряване професионални пенсионни схеми. ê 2003/41/EО съображение 12 (12) Финансовите институции, които вече използват прилагат нормативна база според правото на ОбщносттаСъюза, следва като цяло да бъдат изключени от приложното поле на настоящата директива. Независимо от това, тъй като тези институции могат също, в някои случаи, да предлагат услуги за професионално пенсионно осигуряване, важно е да се гарантира, че настоящата директива няма да доведе до нарушения на конкуренцията. Такива нарушения могат да бъдат избегнати, като се прилагат пруденциалните изискванията за разумно финансово управление съгласно настоящата директива по отношение на услугите за професионално пенсионно осигуряване, предоставяни от животозастрахователните компании. Комисията следва също така да следи внимателно положението на пазара на професионалното пенсионно осигуряване и да прецениява възможността да разпростре разшири прилагането по избор на настоящата директива по отношение на други финансови институции, които са поднадзорни лица, подчинени на нормативна уредба. ê 2003/41/EО съображение 13 (13) Когато целят да осигурят финансова сигурност през пенсионната възраст, обезщетенията, отпускани от институциите за професионално пенсионно осигуряване, следва по правило, да гарантират плащането на пожизнена пенсия. Плащането на временна пенсия или на еднократна сума, също следва да бъде възможно. ê 2003/41/EО съображение 14 (14) Важно е да се гарантира, че възрастните хора и хората с увреждания не са изложени на риск от бедност и че те могат да имат задоволителен жизнен стандарт. Подходящото покриване на биометричните рискове в рамките на системите за професионално пенсионно осигуряване е един важен аспект от борбата с бедността и с несигурността при възрастните хора. При установяването на пенсионната система схема, работодателите и работниците и служителите или техните съответни представители трябва следва да разгледат възможностите за включване в пенсионната система схема на разпоредби, предвиждащи покриване на риска от дълголетие и от инвалидност поради професионална болест професионални увреждания, както и плащания нза преживелите наследниците, които са на издръжка. ê 2003/41/EО съображение 15 (15) Ако бъде дадена възможност на държавите членки да изключат от приложното поле на националната уредба институциите, които управляват системи схеми, обхващащи най-много сто осигурени лица, това може да улесни надзора в някои държави членки, без да засегне доброто функциониране на вътрешния пазар в тази област. Все пак това не следва да ограничава правото на тези институции да посочват, за възлагат управлението на техния своя инвестиционен портфейл и за запазването отговорното пазене на техните своите активи, на управители и депозитари, установени в друга държава членка и надлежно упълномощени. ê 2003/41/EО съображение 16 (16) От приложното поле на настоящата директива следва да се изключат институции като „Unterstützungskassen“ в Германия, чиито членове нямат законно право на обезщетения в определен размер и в които техните интереси са защитени от задължителна застраховка срещу риск от неплатежоспособност. ê 2003/41/EО съображение 17 (17) От гледна точка защитата на интересите на членовете и бенефициерите, би било добре институциите за професионално пенсионно осигуряване да ограничат дейностите си до тези видове дейности, които са посочени в настоящата директива, и до дейностите, които произтичат от тях. ê 2003/41/EО съображение 18 (18) В случай на несъстоятелност на предприятие осигурител, членуващото осигурено лице рискува да загуби едновременно работата си и правата на пенсия, които е придобило. Ето защо е важно да се следи за ясно разграничение между това предприятие и институцията, и да се определят минимални пруденциални стандарти норми за разумно финансово управление, за да бъде гарантирана закрилата на членовете. ê 2003/41/EО съображение 19 (19) Организациите Правилата, съгласно които институциите за професионално пенсионно осигуряване осъществяват дейността си и спрямо тях се осъществява подлежат на надзор според правила, които се различават чувствително в различните държави членки. В някои държави членки надзорът може да се упражнява не само спрямо самата институция, но също и спрямо структурите или дружествата, на които е разрешено да управляват тези организации институции. Държавите членки трябва да могат да отчитат тази особеност, докато при условие че всички изисквания, установени в настоящата директива бъдат реално изпълнени. Държавите членки трябва следва също да бъдат в състояние да разрешават на застрахователните предприятия и на другите финансови структури да управляват институциите за професионално пенсионно осигуряване. ê 2003/41/EО съображение 20 (20) Институциите за професионално пенсионно осигуряване предоставят финансови услуги; като се има предвид, че са доставчици на финансови услуги, които носят голяма отговорност за осигуряването на професионални пенсиипо отношение изплащането на обезщетения от професионалното пенсионно осигуряване, те поради което следва трябва да отговарят на някои минимални пруденциални стандартинорми за разумно управление, що се отнася до техните дейности и условията на функционирането им. ê 2003/41/EО съображение 21 (21) Значителният брой институции в някои държави членки налага да се намери прагматично решение на въпроса за предварителното одобрениелицензиране на институциите. Все пак, когато една институция желае да управлява една пенсионноосигурителна система пенсионна схема в друга държава членка, трябва следва да се изисква предварително разрешение от страна на компетентния орган на държавата членка по произход. ê 2003/41/EО съображение 36 (адаптиран) ð нов (22) Без да се засягат разпоредбите на националното социално и трудово законодателство в областта относно организирането на пенсионноосигурителните системи, включително задължителното членство и на разпоредбите, приети в резултат на преговорите във връзка с договарянето на колективните трудови договори, институциите следва да имат възможност да предоставят услугите си в други държави членки ð след получаване на разрешение от страна на компетентния орган в държавата членка по произход на институцията ï . ТеИнституциите следва да могат да се поставят в услуга на приемат средства от предприятия, установени на територията на други ð която и да било ï държава и-членкаи и да управляват пенсионни схемипенсионноосигурителни системи с членове, установени в повече от една държава членка. Това би им позволило да направят могло да допринесе за реализиране на съществени икономии от такъв мащаба за тези институции, че да подобрият конкурентоспособността на икономиката на Съюзасектора в Европа и да улесният мобилността на работната ръка. Затова е добре да се постигне взаимно признаване на нормите за разумно управление. Освен ако е предвидено друго, правилното прилагане на нормите за разумно управление следва да бъде контролирано от компетентните органи на държавата-членка по произход.. ê 2003/41/EО съображение 37 ð нов (23) Правото на институция, установена в на една държава членка, да управлява система за професионално пенсионно осигуряване професионална пенсионна схема, договорена установена в друга държава членка, следва да се упражнява при пълно спазване на разпоредбите на социалното и трудовото законодателство, които са в сила в приемащата държава членка, доколкото то се отнася до изплащането на професионалните пенсии, например до определянето и изплащането на пенсионните обезщетения и до условията за прехвърляемост на пенсионните права. ðОбхватът на пруденциалните правила следва да бъде пояснен с цел да се осигури правна сигурност за трансграничните дейности на институциите. ï ò нов (24) Институциите следва да могат да прехвърлят пенсионни схеми към други институции зад граница в рамките на Съюза, с оглед да се улесни организацията на професионалното пенсионно осигуряване на равнището на Съюза, като единственото условие е получаване на разрешение от страна на компетентния орган в държавата членка по произход на институцията, приемаща пенсионната схема („приемащата институция“). Ако в националното социално и трудово законодателство в областта на пенсионните системи не е предвидено друго, прехвърлянето и условията по него следва да подлежат на предварително одобрение от страна на засегнатите членове и бенефициери или, когато е приложимо, на техните представители. ê 2003/41/EО съображение 26 (25) Разумното иИзчисляването на техническите резерви съгласно пруденциалните изисквания е основно условие за гарантиране изпълнението на задълженията за плащане на пенсионните обезщетения. Ето защо е необходимо това изчисляване Техническите резерви следва да се направи изчисляват на основата на признати актюерски методи и да бъдате заверенио от квалифицирани лица. Максималният лихвен процент следва да бъде избран разумно, в съответствие с приложимите национални правила. Минималният размер на техническите резерви следва едновременно да бъде достатъчен, за да може обезщетенията, които вече се изплащат на да продължава плащането за бенефициентите бенефициерите, да продължат да се изплащат,на обслужваните към момента обезщетения и да се държи сметка отразява за задълженията, които произтичат от натрупаните от членовете права на пенсия. ê 2003/41/EО съображение 27 (26) Рисковете, покрити от институциите, се различават чувствително в различните държави членки. Поради това държавите членки по произход трябва следва да могат да подчиняват въвеждат по отношение на изчисляването на техническите резерви на допълнителни по-детайлниподробни правила от изложените в настоящата директива. ê 2003/41/EО съображение 28 (27) Притежаването на достатъчно и подходящи активи и в достатъчно количество за покриване на техническите резерви защитава интересите на членовете и бенефициентитебенефициерите на пенсионната системасхема в случаите, когато предприятието осигурител стане неплатежоспособно. Особено в случай на трансгранична дейност, взаимното признаване на принципите на надзор, прилагани в държавите членки, изисква техническите резерви да бъдат изцяло гарантирани във всеки един момент. ê 2003/41/EО съображение 29 (28) Ако институцията не действа на трансгранична основа, държавите членки следва да могат да разрешават недостатъчно финансиранечастично покриване, само при условие че е бил изработен подходящ план за връщане към пълно финансиране покриване и без да се изключва приложението засяга прилагането на изискванията на Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на работодателя.[28] ê 2003/41/EО съображение 30 (29) В много случаи е възможно предприятието осигурител, а не самата институция, или да покрива биометричните рискове, или да гарантира някои обезщетения, или възвръщаемост от инвестициятанякои доходи. Случва се обаче, самата институция да предоставя това покритие или тези гаранции и задълженията на предприятията осигурители да се сведат основно до плащането на необходимите осигурителни вноски. При това положение предлаганите продукти приличат на тези на животозастрахователните компаниидружества. Следователно, заинтересованите институциите следва да разполагат поне със същите собствени допълнителни фондовесредства като животозастрахователните дружестватях. ê 2003/41/EО съображение 31 (30) Институциите са много дългосрочни инвеститори. Реализирането Обратното изкупуване на активите, с които те разполагат по начало, не може да има друга цел освен предоставянето на пенсионни обезщетения. Освен това, за да защитят както следва правата на членовете и на бенефициентите бенефициерите, институциите трябва следва да могат да изберат разпределение на активите си, което да отговаря на точното естество и продължителност на техните задълженияпасиви. Това поражда необходимостта от ефикасен надзор и от подход спрямо правилата за инвестиране вложенията, който да предоставя на институциите достатъчна гъвкавост при взимане на решения относно най-сигурната и най-ефикасната инвестиционна политика на вложенията и да ги задължава да действат разумно предпазливо. Спазването на принципа на разумността консервативния инвеститор предполага от този момент нататък следователно инвестиционна политика на вложенията, която да бъде приспособена към членската структура на всяка институция за професионално пенсионно осигуряване. ê 2003/41/EО съображение 6 (адаптиран) (31) Настоящата директива представлява следователно първа стъпка към създаването на вътрешен пазар за системите за професионално пенсионно осигуряване, организиран на европейско равнище. С установяването на принципа на разумността консервативния инвеститор (рrudent person rule) като основен принцип в областта на инвестирането на капитали и като се дава възможност на институциите да действат трансгранично, се стимулира пренасочването на спестяванията към сектора на системите за професионалното пенсионно осигуряване, като по този начин се допринася за икономическия и социален напредъкпрогрес. ê 2003/41/EО съображение 32 (32) Методите и практиките в областта на надзора са различни в държавите членки. Ето защо е добре да им бъде предоставена държавите членки да разполагат с известна свобода на действие при определянето на точните правила за вложеният инвестиране, които те биха искали да наложат на институциите, установени на тяхна територия. Все пак, правилата следва да не нарушават принципа на свободно движение на капитали, без това да е оправдано от гледна точка на разумносттапредпазливостта. ê 2003/41/EО съображение 33 (адаптиран) ð нов (33) Като много дългосрочни инвеститори в много дългосрочен план, изложени на риск от ниска ликвидност, за институциите за професионално пенсионно осигуряване са в състояние е много подходящо да инвестират в разумни граници в неликвидни активи, като например в ð инструменти, които имат дългосрочен икономически профил и не се търгуват на регулирани пазари, многостранни системи за търговия или организирани системи за търговия ï пазарите на рисков капитал. Те могат също да се възползват от възможностите за разнообразяване диверсификация на международно равнище. Следователно, инвестициите вложенията в акциина пазарите на рисков капитал и Ö в Õ други национални валути, различни от валутите, в които са техните пасиви тези на тяхното задължение ð, както и в инструменти, които имат дългосрочен икономически профил и не се търгуват на регулирани пазари, многостранни системи за търговия или организирани системи за търговия,ï не следва да бъдат ограничавани, освен по съображения за разумност предпазливост. ò нов (34) Понятието за инструменти с дългосрочен икономически профил е широко. Посочените инструменти представляват непрехвърляеми ценни книжа и по тази причина нямат достъп до ликвидността на вторичните пазари. Те често изискват ангажименти с фиксиран срок, които ограничават тяхната пазарна реализируемост. За тези инструменти следва да се приеме, че включват участия, дългови инструменти в предприятия, които не са регистрирани на фондовата борса и заеми, отпуснати на такива предприятия. Предприятията, които не са регистрирани на фондовата борса, включват инфраструктурни проекти, дружества, стремящи се към растеж, чиито ценни книжа не са допуснати до търговия на регулиран пазар, и инвестиции в недвижими имоти или други реални активи, които биха могли да са подходящи с цел дългосрочна инвестиция. Инфраструктурните проекти с ниски въглеродни емисии и устойчивите към изменението на климата инфраструктурни проекти често представляват активи, които не се търгуват на фондовата борса, и разчитат на дългосрочни кредити за финансиране на проекта. ê 2003/41/EО съображение 34 (адаптиран) Все пак, ако действа на трансгранична основа, институцията може да бъде поканена от компетентните органи на приемащата държава-членка, да ограничи вложенията в акции и в други сходни активи, нетъргуеми на един регулиран пазар, в акции и в други инструменти, емитирани от едно и също предприятие, или в активи, деноминирани в несходни валути, при условие че тези правила се прилагат също и по отношение на институциите, установени в приемащата държава-членка. ê 2003/41/EО съображение 35 (адаптиран) Рестриктивните мерки, наложени на свободния избор от институциите, на одобрени управляващи активи и депозитари, ограничават конкуренцията във вътрешния пазар и поради това следва да бъдат премахнати. ò нов (35) На институциите следва да бъде разрешено да инвестират в други държави членки в съответствие с правилата на техните държави членки по произход, така че да намалят разходите си за трансгранична дейност. Поради това държавата членка по произход не следва да има право да налага допълнителни инвестиционни изисквания на институциите, установени в други държави членки. (36) Някои рискове не могат да бъдат намалени чрез количествени изисквания, отразени в техническите резерви, и чрез изисквания по отношение на финансирането; те могат да бъдат регулирани единствено посредством изисквания по отношение на управлението. Ето защо осигуряването на ефективна система на управление е от първостепенно значение за правилното управление на риска. Тези системи следва да бъдат съобразени с естеството, мащаба и сложността на дейностите на институциите. (37) Политиката за определяне на възнагражденията, която насърчава поемането на прекомерни рискове, може да повлияе отрицателно върху ефективното управление на риска от страна на институциите. Приложимите към други видове финансови институции в Съюза принципи и изисквания за оповестяване във връзка с политиката за определяне на възнагражденията следва да се прилагат и към институциите, като все пак се има предвид специфичната структура на управление на тези институции в сравнение с другите видове финансови институции, както и необходимостта от отчитане на размера, естеството, мащаба и сложността на дейностите. (38) Ключовата функция представлява вътрешен капацитет за изпълнение на конкретни управленски задачи. Институциите следва да разполагат с достатъчен капацитет, за да имат функция по управление на риска, функция по вътрешен одит и, когато е приложимо, актюерска функция. Идентификацията на някоя конкретна ключова функция не означава, че институцията не може свободно да решава как да организира тази ключова функция на практика, освен когато в настоящата директива е посочено друго. Това не следва да води до неоснователно обременителни изисквания, тъй като следва да бъдат отчетени естеството, мащаба и сложността на дейностите на институцията. (39) Всички лица, които изпълняват ключови функции, следва да отговарят на изискванията за квалификация и надеждност. Само обаче титулярите на ключови функции следва да подлежат на изискванията за уведомяване на компетентния орган. (40) В допълнение, в по-малките институции с не толкова сложна дейност следва да бъде възможно едно и също лице или организационна единица да изпълнява повече от една ключова функция, с изключение на функцията по вътрешен одит. При все това лицето или единицата, изпълняващи дадена ключова функция, следва да бъдат различни от лицето или единицата, изпълняващи сходна ключова функция в предприятието осигурител; на компетентния орган следва все пак да бъде разрешено да предоставя освобождаване, като отчита размера, естеството, мащаба и сложността на дейностите на институциите. (41) От изключителна важност е институциите да подобрят своето управление на риска, така че потенциалните слабости във връзка с устойчивостта на пенсионната схема да бъдат правилно разбрани и обсъдени с компетентните органи. Като част от своята система за управление на риска институциите следва да изготвят оценка на риска за дейностите, свързани с пенсиите. Тази оценка на риска следва да бъде предоставена на разположение и на компетентните органи. В тази оценка институциите следва да представят, наред с другото, качествено описание на ключовите елементи, които определят състоянието на тяхното финансиране в съответствие с националното право, ефективността на системата им за управление на риска и способността да спазят изискванията във връзка с техническите резерви. Оценката на риска следва да включва нови или нововъзникващи рискове, като например рискове, свързани с изменението на климата, използването на ресурсите или околната среда. ê 2003/41/EО съображение 22 (42) Всяка държава членка трябваследва да задължи всяка институция, установена на нейната територия, да изготвя годишен счетоводен отчет и годишен доклад, като отчита всяка пенсионна системасхема, управлявана от институцията, и по целесъобразност, годишни счетоводни отчети и годишни доклади за всяка пенсионна системасхема. Тези годишни счетоводни отчети и годишни доклади, даващи една вярна и точна картина— надлежно одобрена от оправомощено лице — на активите, на пасивите и финансовото положение на институцията, и отчитащи всяка пенсионна система схема, управлявана от дадена институция, и надлежно одобрени от оправомощено лице, са източник на съществена информация едновременно за членуващите осигурени лицачленовете и бенефициерите на дадена системасхема и за компетентните органи. Те позволяват, по-специално на последните, да контролират финансовата стабилност на дадена институция и да преценят дали тя може да се справи с всички свои договорни задължения. ê 2003/41/EО съображение 24 (43) Политиката на вложенията Инвестиционната политика на една институция е решаващ фактор едновременнокакто за сигурността на професионалните пенсии, така и за тяхната достъпност от финансова гледна точка. Ето защо, институциите трябва следва да обявят изготвят декларация за принципите, на които се основава тяхната инвестиционна политика, на вложения и поне на всеки три години да я преразглеждат тези принципи. ОписаниетоДекларацията на тези принципи трябва следва да бъде поставено предоставяна на разположение на компетентния орган и също съобщавано при поискване — на членовете и бенефициентите бенефициерите на всяка пенсионна система схема. ò нов (44) Институциите следва да могат да поверяват своето управление, изцяло или отчасти, на субекти, действащи от тяхно име. Институциите следва да запазят цялата отговорност за изпълнението на всички свои задължения по настоящата директива, когато възлагат на външни изпълнители ключови функции или всякакви други дейности. (45) Съхранението на активи и задълженията по надзора, свързани с активите на институциите, следва да бъдат подплатени чрез изясняване на ролите и функциите на депозитара. Задължението за назначаване на депозитар се отнася единствено за институциите, които управляват схеми, в които членовете и бенефициерите носят всички рискове. ê 2003/41/EО съображение 23 (адаптиран) Подходящата информация е от първостепенно значение за членовете и бенефициентите на една пенсионна система. Това е особено важно за молбите за информация относно финансовата стабилност на институцията, договорните правила, обезщетенията и реалното финансиране на натрупаните суми за пенсия, както и политиката на вложенията и управлението на риска, и на разходите. ò нов (46) Институциите следва да предоставят ясна и адекватна информация на потенциалните членове, на членовете и на бенефициерите, която да ги подпомогне при вземането на решение за тяхното пенсиониране, и да осигурят висока степен на прозрачност при различните етапи на схемата, а именно преди включването в схемата, по време на членството (включително преди пенсиониране) и след пенсиониране. По-конкретно следва да бъде давана информация за размера на натрупаните пенсионни права, предвижданите равнища на пенсионни обезщетения, рисковете и гаранциите и информация за разходите. Когато членовете носят инвестиционен риск, от ключово значение е и предоставянето на допълнителна информация за инвестиционния профил, всякакви възможни варианти и резултати от минали периоди. (47) Преди да се включат в дадена схема, потенциалните членове следва да получат цялата необходима информация, за да направят информиран избор, като например информация за възможността да се откажат от участие, за вноските, разходите и инвестиционните варианти, когато е приложимо. (48) За членовете на институцията, които все още не са се пенсионирали, институциите следва да изготвят стандартизирано извлечение от индивидуалната партида, в което се съдържа важна лична и обща информация за пенсионната схема. Извлечението от индивидуалната партида следва да се изготвя в стандартен формат, за да улесни проследяването на пенсионните права във времето и в различните схеми и да благоприятства мобилността на работната сила. (49) В разумен срок преди пенсионирането на своите членове институциите следва да ги информират за възможностите за изплащане на пенсиите. Когато пенсионните обезщетения не се изплащат като пожизнен анюитет, членовете, на които предстои скорошно пенсиониране, следва да получат информация за наличните продукти за изплащане на натрупаните средства с цел да се улеснят финансовите им планове за пенсиониране. (50) По време на етапа на изплащане на пенсионните обезщетения бенефициерите следва да продължат да получават информация за притежаваните от тях средства и за съответните варианти за тяхното изплащане. Това е от особено значение, когато на етапа на изплащането значителна част от инвестиционния риск се носи от бенефициерите. (51) Компетентният орган следва да упражнява своите правомощия, като основната му цел следва да бъде закрилата на членовете и бенефициерите. (52) Обхватът на пруденциалния надзор е различен в отделните държави членки. Това може да създаде проблеми, когато дадена институция трябва да се придържа към изискванията на пруденциалното регулиране в своята държава членка по произход, като едновременно с това спазва социалното и трудовото законодателство на своята приемаща държава членка. Правната несигурност и свързаните с нея трансакционни разходи ще бъдат намалени чрез изясняване на областите, за които се приема, че подлежат на пруденциален надзор за целите на настоящата директива. (53) За да има вътрешен пазар за институциите, е необходимо взаимно признаване на пруденциалните стандарти. Спазването на тези стандарти от страна на институцията следва да бъде под надзора на компетентните органи на държавата членка по произход на институцията. Държавите членки следва да дадат на компетентните органи необходимите правомощия да използват превантивни или коригиращи мерки, ако институциите нарушат някое от изискванията на настоящата директива. ê 2003/41/EО съображение 25 (адаптиран) За да изпълнят задълженията си по закон, компетентните органи следва да разполагат съответно с право на информация и право на намеса по отношение на институциите и на лицата, които ги управляват ефективно. Когато една институция за професионално пенсионно осигуряване е прехвърлила на други предприятия (изнасяне на дейността извън институцията) някои важни функции като управлението на вложенията, технологията на информацията или счетоводството, тези с право на информация и право на намеса трябва да могат да се разпрострат по отношение на цитираните функции, така че да се провери дали тези дейности се упражняват в съответствие с правилата за надзор. ò нов (54) С цел да се осигури ефективен надзор на дейностите, възложени на външни изпълнители, включително всички дейности, възложени впоследствие на външни изпълнители по веригата, от съществено значение е компетентните органи да имат достъп до всякаква необходима информация, притежавана от доставчиците на услуги, на които са били възложени дейности, независимо от това дали тези доставчици са поднадзорни лица или не, както и да имат право да извършват проверки на място. С цел да се отчете развитието на пазара и да се гарантира непрекъснато спазване на условията за възлагане на дейности на външни изпълнители, институциите следва да уведомяват компетентните органи преди възлагане на ключови или значими дейности на външни изпълнители. (55) Следва да се предвиди разпоредба за обмен на информация между компетентните органи, други органи и структурите, натоварени с повишаване на стабилността на финансовата система и с прекратяването на пенсионните схеми. Поради това е необходимо да се определят условията, при които този обмен на информация следва да бъде възможен. Освен това в случаите, когато информацията може да бъде оповестена само с изричното съгласие на компетентните органи, същите следва да могат, когато е необходимо, да дадат съгласието си при спазването на строги условия. (56) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[29] се прилага към обработката на лични данни, извършвана в държавите членки в контекста на настоящата директива под надзора на компетентните органи. Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета[30] се прилага към обработката на лични данни, извършвана от европейските надзорни органи в съответствие с настоящата директива и под надзора на Европейския надзорен орган по защита на данните. Всяка обработка на лични данни, извършвана в рамките на настоящата директива, като например обмен или предаване на лични данни от страна на компетентните органи, следва да бъде в съответствие с националните правила, с които се прилага Директива 95/46/ЕО, и всеки обмен или предаване на информация от Европейските надзорни органи следва да бъде в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001. (57) За да се гарантира безпроблемното функциониране на вътрешния пазар за професионално пенсионно осигуряване, организиран на европейско равнище, Комисията следва, след консултация с ЕОЗППО, да прегледа и да изготви доклад за прилагането на настоящата директива, и следва да представи този доклад на Европейския парламент и на Съвета четири години след влизане в сила на настоящата директива. Този преглед следва да оцени в частност прилагането на правилата относно изчисляването на техническите резерви, финансирането на техническите резерви, нормативно определените собствени средства, границите на платежоспособност, правилата за инвестиране и всякакви други аспекти, свързани с финансовата платежоспособност на институцията. (58) С цел да се гарантира лоялната конкуренция между институциите, следва преходният период, позволяващ на застрахователните дружества, чиято дейност се урежда с Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[31], да управляват своята стопанска дейност по професионално пенсионно осигуряване съгласно правилата, посочени в член 4 от Директива 2009/138/ЕО, да бъде удължен до 31 декември 2022 г. Поради това Директива 2009/138/ЕО следва да бъде съответно изменена. (59) С цел да конкретизира изискванията, изложени в настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени правомощия да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС за поясняване на политиката за определяне на възнагражденията, оценката на риска за пенсиите и извлечението от индивидуалната партида. От изключително значение е Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище, по време на подготвителната си дейност. При подготовката и съставянето на делегираните актове Комисията следва да гарантира, че съответните документи се предават своевременно и по подходящ начин едновременно на Европейския парламент и на Съвета. ê 2003/41/EО съображение 38 (адаптиран) Когато активите и пасивите на една система са частично освободени от наложен върху тях запор, разпоредбите на настоящата директива се прилагат по специфичен начин спрямо нея. ê 2003/41/EО съображение 39 (адаптиран) Важно е да се предвиди сътрудничество между компетентните органи на държавите членки за нуждите на надзора и между посочените органи и Комисията, за други цели. При изпълнението на техните задължения и за да допринесат за еднаквото и навременно прилагане на настоящата директива, компетентните органи следва да обменят помежду си необходимата информация с оглед прилагането на разпоредбите на настоящата директива. Комисията е уведомила за намерението си да създаде един комитет от органи по надзора, за да насърчи сътрудничеството, съгласуването и обмена на възгледи между националните компетентни органи и да стимулира еднаквото прилагане на настоящата директива. ê 2003/41/EО съображение 40 (60) Тъй като целта на предложеното действиепредвидената дейност, а именно създаването на законова рамка на ОбщносттаСъюза, обхващаща институциите за професионално пенсионно осигуряване, не може да се осъществи по задоволителен начин от държавите членки и може следователно, поради обхвата и последиците на предвидената дейност, да бъде по-добре осъщественоа на равнището на Съюза общностно ниво, Общността Съюзът може да вземе мерки, в съответствие с принципа на субсидиарността, посочен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, така както е посочен в цитирания член, настоящата директива не надхвърля границите на необходимото за постигането на тази цел. ò нов (61) В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията от 28 септември 2011 г. относно обяснителните документи[32] държавите членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят смята, че предоставянето на тези документи е обосновано. (62) Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право следва да бъде ограничено до онези разпоредби, които представляват съществено изменение в сравнение с предишните директиви. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от предходните директиви. (63) Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите членки по отношение на сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на директивите, посочени в приложение I, част Б, ê 2003/41/EО ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: ò нов Дял I ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ê 2003/41/EО Член 1 Предмет Настоящата директива определя правилата относно започването и упражняването надостъпа до дейностите на институциите за професионално пенсионно осигуряване и относно тяхното упражняване. Член 2 Приложно поле 1. Настоящата директива се прилага по отношение на институциите за професионално пенсионно осигуряване. Когато в съответствие с националното законодателство, институциите за професионално пенсионно осигуряване нямат правосубектност, държавите членки прилагат настоящата директива или по отношение на тези институции, или при спазване на параграф 2, по отношение на структурите, които отговарят за тяхното управление и които действат от тяхно име. 2. Настоящата директива не се прилага по отношение на: ê 2003/41/EО (адаптиран) а) институциите, които управляват социалноосигурителните системите за социална сигурност, попадащи в приложното поле на Ррегламенти (ЕИО) № 1408/71[33]883/2004[34] и Регламент (ЕИО) № 574/72[35]987/2009[36] Ö на Европейския парламент и на Съвета Õ ; ê 2011/61/EU член 62, параграф 1 б) институциите, които попадат в приложното поле на директиви 73/239/EИО[37], 85/611/ЕИО[38], 93/22/ЕИО[39], 2000/12/ЕО[40] и 2002/83/EО[41] 2004/39/ЕО[42], 2009/65/ЕО[43], 2009/138/ЕО, 2011/61/ЕС[44] и 2013/36/ЕС[45]; ê 2003/41/EО (адаптиран) в) институциите, които действат по метода на разпределение на разходопокривен принцип; г) институциите, в които работниците и служителите на предприятия осигурители нямат законно право на обезщетения и в които предприятието осигурител може във всеки момент да изтегли изиска обратно активите, без да е задължително да изпълни задълженията си за изплащане на пенсионни обезщетения; д) предприятията дружествата, които използват схеми за отчетни с пенсионни резерви, с оглед изплащането на пенсионни обезщетения на техните своите работници и служители. Член 3 Прилагане по отношение на институциите, управляващи системисхеми за социалнао сигурностосигуряване Институциите за професионално пенсионно осигуряване, които също управляват и схемисистеми за задължително пенсионно осигуряване, свързани с трудови правоотношения по заетост, и които се считат за схеми за социална сигурностсистеми за социално осигуряване, попадащи в приложното поле на Ррегламенти (ЕИО) № 1408/71883/2004 и (ЕИО) № 574/72987/2009, са предмет на настоящата директива по отношение на тяхната незадължителна дейност в областта на незадължителното професионалното пенсионно осигуряване. В този случай, съответните задълженията пасивите и съответните съответстващите им активи се обособяват заделят и не е разрешено те да бъдат прехвърляни към системите схемите за задължително пенсионно осигуряване, които се третират като схеми за социална сигурност, системи за социално осигуряване или обратното. Член 4 Прилагане по избор по отношение на институциите, които попадат в приложното поле на Директива 2002/83/ЕО2009/138/ЕО ê 2003/41/EО (адаптиран) Държавите членки по произход могат да изберат да прилагат разпоредбите на членове 9—16 и 18—20 Ö 9—15, член 20 до член 24, параграф 2, членове 25—29, членове 31—53 и членове 55—71 Õ от настоящата директива по отношение на дейностите по професионално пенсионно осигуряване, осъществявани от Ö живото Õзастрахователните предприятия, за които се прилага Директива 2002/83/ЕО 2009/138/ЕО. В този случай, всички активи и задълженияпасиви, свързани с тези дейности, се обособяват заделят, управляват се и се организират отделно от другите дейности на Öживото Õзастрахователните предприятия, без никаква възможност за прехвърляне. В този случай и единствено по отношение на дейностите по професионално пенсионно осигуряване, Ö живото Õ застрахователните предприятия не са подчинени на разпоредбите на членове 20—26, 31 и 36 Ö 76—86, член 132, член 134, параграф 2, член 173, член 185, параграф 5, член 185, параграфи 7 и 8 и член 209 Õ от Директива 2002/83/ЕО2009/138/ЕО. Държавата членка по произход следи, за това или компетентните органи, или органите, отговарящи за надзора над застрахователните предприятия, попадащи в приложното поле на Директива 2009/138/ЕО2002/83/ЕО, да контролират в рамките на технитесвоите надзорни дейности да контролират стриктното разделяне на съответните дейности по професионално пенсионно осигуряване. Член 5 Малки пенсионни институции и законни системисхеми за задължително пенсионно осигуряване С изключение на член 19 Öчленове 34—37Õ, държавите членки могат да решат да не прилагат настоящата директива или някои части от нея по отношение на всяка която и да било институция, установена на теяхнаите територияи, която управлява пенсионни системисхеми, включващи общо по-малко от сто членове. В съответствие с разпоредбата на член 2, параграф 2, тези институции следва все пак да имат възможност да се ползват от правото да прилагат настоящата директива на доброволни началаа основа. Член 2012 може да се прилага, само ако се прилагат всички други разпоредби на настоящата директива. Държавите членки могат да изберат да не прилагат членове 9—17 Ö 1—8, член 12, член 20 и членове 34—37 Õ по отношение на институциите, за които професионалното пенсионно осигуряване е предвидено в нормативен акт закона, в съответствие със законодателството и е гарантирано от една публична институция. Член 20 12 може да се прилага, само ако се прилагат всички други разпоредби на настоящата директива. ê 2003/41/EО Член 6 Определения По смисъла на настоящата директива: а) „институция за професионално пенсионно осигуряване“ или „институция“, означава институция предприятие, независимо от правната му ѝ форма, кояето функционира въз основа на принципа на финансирането чрез капитализация и кояето е създаденао отделно от всякакво предприятие осигурител или организация осигурител с цел да предоставя пенсионни обезщетения, свързани с една професионална дейност, въз основа на споразумение или на договор, сключен: – индивидуално или колективно между работодателя/работодателите и работника/работниците или служителя/служителите или техните съответни представители, или – със самостоятелно заети лица, в съответствие със законодателството на приемащите държави членки и на държавите членки по произход, и кояето извършва дейности, които произтичат пряко от тази цел; б) „пенсионна системасхема“ означава договор, споразумение или фидуциарен акт или правила, установяващи това какви пенсионни обезщетения се предоставят и при какви условия; ê 2003/41/EО (адаптиран) ð нов в) „предприятие осигурител“ означава всяко предприятие или всяка друга организация, което или която които, независимо дали включват или се състояти от едно или повече физически или юридически лица, която действа като работодател или като самостоятелно заето лице, или съчетава тези две качества и която плаща вноски на една институция за професионално пенсионно осигуряване ðса законово задължени съгласно националното законодателство или се задължават на доброволни начала да предлагат пенсионна схема; ï ê 2003/41/EО г) „пенсионни обезщетения“ означава обезщетения, предоставяни във зависимост връзка с от достигането или с оглед перспективата на очакването за достигане на пенсионна възраст или когато те се получават като допълнение на цитираните обезщетения и се предоставят като допълнение под формата на плащане в случай на смърт, инвалидност на увреждане, на преустановяване на трудовата дейността, или под формата на помощи или на услуги в случай на болест, на бедност или на смърт. За да допринесат за гарантирането на финансовата сигурност през пенсионния период, тези обезщетения най-често са под формата на пожизнени плащания. Все пак, те могат също да бъдат плащания за ограничен период или напод формата на еднократна сума; д) „член“ означава лице, на което чиято професионалната дейност дава или ще даде право на пенсионни обезщетения в съответствие с разпоредбите на пенсионната система схема; е) „бенефициер“ означава лице, което получава пенсионни обезщетения; ж) „компетентни органи“ означава националните органи, определени да осъществяват функциите, предвидени в настоящата директива; з) „биометрични рискове“ означава рисковете, свързани със смърт, с увреждане инвалидност и дълголетие; ê 2003/41/EО (адаптиран) ð нов и) „държава членка по произход“ означава държавата членка, ðв която институцията е лицензирана или регистрирана и в която се намира главното ѝ управление. Под място на главното управление се разбира мястото, където се вземат основните стратегически решения на ръководния орган на институцията; ï в която се намират седалището и главното управление на институцията или при липса на седалище, нейното главно управление; ê 2003/41/EО (адаптиран) ð нов й) „приемаща държава членка“ означава държавата членка, чиито съответни чието социално и трудово законодателство в областта на системите на професионално пенсионно осигуряване професионалните пенсионни схеми се прилагат в отношенията между предприятието осигурител и членовете ð или бенефициерите ï;. ò нов к) „прехвърляща институция“ означава институция, която прехвърля цялата или част от пенсионната схема на институция в друга държава членка; л) „приемаща институция“ означава институция, която приема цялата или част от пенсионната схема от институция в друга държава членка; м) „регулиран пазар“ означава многостранна система в Съюза по смисъла на член 2, параграф 1, точка 5 от Регламент (ЕС) № .../... [РПФИ]; н) „многостранна система за търговия“ означава многостранна система в Съюза по смисъла на член 2, параграф 1, точка 6 от Регламент (ЕС) № .../... [РПФИ]; о) „организирана система за търговия“ е многостранна система или механизъм в Съюза по смисъла на член 2, параграф 1, точка 7 от Регламент [РПФИ]; п) „траен носител“ означава инструмент, който дава възможност на някой член или бенефициер да съхранява информацията, адресирана лично до този член или бенефициер, по начин, който е достъпен за бъдеща справка за период от време, отговарящ на целите на информацията, и който позволява точното възпроизвеждане на съхранената информация; р) „ключова функция“ в рамките на система на управление означава вътрешен капацитет за изпълнение на практически задачи; системата на управление включва функцията по управление на риска, функцията по вътрешен одит и, в случай че институцията поема финансови задължения или установява технически резерви, актюерската функция. ê 2003/41/EО (адаптиран) ð нов Член 7 Дейност на институциите Всяка държава-членка Държавите членки налагат на институциите, установени на нейната територия тяхна територия, задължението да ограничат техните своите дейности до операциите, свързани с пенсионните обезщетения и с действията, които произтичат от тях. Когато, в съответствие с член 4, едно дадено Ö живото Õзастрахователно предприятие управлява дейностите си по професионалното пенсионно осигуряване като обособи чрез заделяне на активите и пасивите си своите задължения, заделените активите и пасиви задълженията, предмет на това обособяване, се ограничават до операциите, свързани с пенсионните обезщетения и с дейностите, които произтичат пряко от тях. Член 8 Юридическо разделяне между предприятия осигурители и институции за професионално пенсионно осигуряване Всяка държава-членка Държавите членки следи за съществуването на гарантират, че е налице юридическо разделяне между едно предприятието осигурител и една институцията за професионално пенсионно осигуряване, за да може, в случай на несъстоятелност на първото, активите на институцията да бъдат гарантирани в интерес на членовете и бенефициерите. Член 9 Условия за функциониране ð Регистрация или лицензиране ï Всяка държава–членка следи Държавите членки гарантират, че за всяка институция, установена на нейната тяхна територия: ê 2010/78/EС член 4, параграф 1, буква a) (адаптиран) а) институцията да бъде е вписана в национален регистър от компетентния орган или да бъде е одобрена лицензирана Ö от него Õ; в случай на трансгранична дейност, посочена в член 2012, регистърът посочва също така държавите членки, в които институцията осъществява дейност; тази информация се съобщава на Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) (наричан по-нататък „ЕОЗППО“), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета[46], който я публикува на своята уебсайт интернет страница;. ê 2003/41/EО (адаптиран) б) институцията да бъде реално управлявана от лица с добра репутация, които следва да имат необходимата професионална квалификация и опит или да използват услугите на консултанти, притежаващи тази професионална квалификация и опит; ò нов Член 10 Правила на пенсионната схема ê 2003/41/EО в) Държавите членки гарантират, че по отношение на всяка институция, установена на тяхна територия, се прилагат създадените по подходящ начин правила относно функционирането на всяка пенсионноосигурителна система пенсионна схема, управлявана от институцията, да бъдат приложени и всички членове да бъдат информирани за тях по подходящ начин;. ê 2003/41/EО (адаптиран) г) всички технически резерви да са изчислени и заверени от актюер или, при липса на такъв, от всеки друг специалист в тази област, включително одитор, в съответствие с правилата на националното законодателство, въз основа на актюерските методи, признати от компетентните органи на държавата членка по произход; ò нов Член 11 Задължение за редовно финансиране и допълнителни обезщетения ê 2003/41/EО д)1. По отношение на всяка институция, установена на тяхна територия, държавите членки гарантират, че предприятието осигурител да се е задължило да осигури редовно финансиране на системата схемата, тогава, когато то гарантира плащането на пенсионните обезщетения;. ê 2003/41/EО (адаптиран) е) членовете да са достатъчно информирани за условията на пенсионноосигурителната система, по-специално що се отнася до: i) правата и задълженията на заинтересованите страни от пенсионноосигурителната система; ii) финансовите и техническите рискове и другите рискове свързани с пенсионноосигурителната система; iii) естеството и разпределянето на тези рискове. ê 2003/41/EО 2. В съответствие с принципа на субсидиарността и като се държи сметка за обема на пенсионните обезщетения, предоставяни от системите зна социална сигурносто осигуряване, една държава членка държавите членки може да предвидият на членовете да бъде предложен вариант за покриването на рисковете от дълголетие и увреждане инвалидност, обезщетенията за преживелите наследниците, които са на издръжка, и гаранция за обратно изплащане на платените осигурителни вноски да бъдат предложени на членовете като допълнителни обезщетения престации, ако работодателите и работниците или служителите, или техните съответни представители постигнат съгласие за това. ê 2003/41/EО (адаптиран) 3. Една държава членка може да подчини условията за функционирането на една институция, установена на нейна територия на други изисквания, за да гарантира подходяща защита на интересите на членовете и бенефициерите. ê 2010/78/EС член 4, параграф 1, буква a) (адаптиран) 5. В случай на трансгранична дейност, посочена в член 20, условията за функциониране на институцията следва да бъдат предварително одобрени от компетентните органи на държавата членка по произход. Когато дават такова одобрение, държавите-членки незабавно уведомяват ЕОЗППО. ê 2003/41/EО (адаптиран) ð нов Член 2012 Трансгранични дейности ð и процедури ï 1. Без да се засягат разпоредбите на националното социално и трудово законодателство, свързани с организацията на пенсионноосигурителни системи пенсионните схеми, включително задължителното членство и разпоредбите, приети в резултат на договарянето на колективните трудови договори, държавите членки разрешават на предприятията, установени на техните тяхна територияи, да предоставят средства на институции да се ползват от услугите ð , които предлагат да извършват или извършват трансгранична дейност ï на оправомощени в други държави членки институции за професионално пенсионно осигуряване. Те разрешават също на оправомощените Ö лицензираните Õ на тяхна територия институции ð да извършват трансгранична дейност ï за професионално пенсионно осигуряване да предоставят услугите си на Ö чрез приемане на средства от Õ предприятия, установени на територията на други ð която и да било ï държаваи членкаи. 2. Институция, която желае Ö предлага Õ ð да извършва трансгранична дейност и ï да предоставя услугите си на едно Ö да приема средства от Õ предприятие осигурител, установено на територията на друга държава-членка, подлежи на предварителното одобрение разрешение от компетентния орган на своята държава членка по произход, както е предвидено в член 9, параграф 5. Тя съобщава на компетентния орган на държавата членка по произход, където е одобрена, намерението си да предоставя услугите си на едно Ö приема средства от Õ предприятие осигурител, установено на територията на друга държава-членка. 3. Държавитеата членкиа изискват институциите, ð лицензирани или регистрирани на ï установени на нейната тяхна териториия, които предвиждат да предоставят услугите си на едно Ö предлагат да приемат средства Õ предприятие осигурител, установено на територията на друга държава членка, да предоставят следната информация в съобщението, посочено в параграф 2: а) приемащата държава членка/приемащите държави членки; б) името наименованието ð и мястото на установяване на администрацията ï на предприятието осигурител; в) основните характеристики на пенсионноосигурителната система пенсионната схема, която се организира управлява за предприятието осигурител. ê 2003/41/EО (адаптиран) ð нов 4. Когато компетентените органи на държавата членка по произход са е уведомени, както е посочено в параграф 2, и освен ако имат основания да смятат ð е излязъл с решение ï, че административните структури или финансовото състояние на институцията, или дори добрата репутация почтеността или професионалните квалификации компетентността или професионалният опит на ръководителите на лицата, ръководещи една институцията, са несъвместими с Ö предлаганите Õ операциите, предлагани в приемащата държава-членка, в срок от три месеца след получаване на уведомлението те съобщават цялата информация, посочена в параграф 3, той предава тази информация на компетентните органи на приемащата държава членка и съответно уведомяват институцията за това. ò нов Решението, посочено в първата алинея, трябва да бъде мотивирано. Когато компетентният орган на държавата членка по произход отказва да предаде информацията по първа алинея на компетентните органи на приемащата държава членка, той излага мотивите за отказа си пред засегнатата институция в срок от три месеца от получаването на цялата информация, посочена в параграф 3. Отказът или бездействието подлежат на обжалване пред съдилищата в държавата членка по произход. ê 2003/41/EО (адаптиран) ð нов 5. Преди една институция да започне да Ö извършва трансгранична дейност Õ управлява пенсионноосигурителна система за предприятие осигурител в друга държава- членка, компетентните органи на приемащата държава членка разполагат с два ð един ï месеца, считано от получаването на информацията, посочена в параграф 3, за да укажат, когато са налице условията за това, на компетентните органи на държавата членка по произход, разпоредбите от нейното на своето социално и трудово законодателство, свързанои с професионалните пенсии, на които трябва да се подчинява управлението на пенсионноосигурителната система пенсионната схема, която приема средства от за сметка на предприятие в приемащата държава членка, както и всяка разпоредба, която се прилага в съответствие с член 18, параграф 7 и с параграф 7 на настоящия член. Компетентните органи на държавата членка по произход съобщават тази информация на институцията. 6. Веднага след получаване на съобщението, посочено в параграф 5, или при липса на такова съобщение от страна на компетентните органи на държавата членка по произход при изтичането на срока, предвиден в параграф 5, институцията може да започне да Ö извършва трансгранична дейност Õ управлява пенсионноосигурителната система за сметка на предприятие в приемащата държава членка в съответствие с разпоредбите от на социалното и трудовото законодателство на тази приемащата държава членка относно в областта на професионалните пенсии, както и с всяка разпоредба, която следва да се прилага съобразно член 18, параграф 7 и параграф 7 от настоящия член. ê 2003/41/EО (адаптиран) 7. В съответствие с член 11, институциите, действащи за сметка на едно предприятие, установено в друга държава членка, също са подчинени, по отношение на съответните членуващи осигурени лица, на изискванията за информиране, наложени от компетентните органи на приемащите държави членки по отношение на институциите, установени на тяхна територия. ê 2003/41/EО ð нов 87. Компетентните органи на приемащата държава членка съобщават на компетентните органи на държавата членка по произход всяко съществено изменение на разпоредбите от на социалното и трудовото законодателство на приемащата държава членка, относимо към в областта на професионалните пенсионни схеми системата за професионални пенсии, което би могло да засегне характерните особености на пенсионната система схема, що се отнася до ð трансграничната дейност ï управлението на пенсионноосигурителната система за сметка на предприятие в приемащата държава членка, както и на правилата, които следва да се прилагат в съответствие с член 18 параграф 7 и с параграф 7 от настоящия член. 98. Институцията е подложена на постоянен надзор от страна на компетентния орган на приемащата държава членка, която следи тя да упражнява дейността си в съответствие с разпоредбите на социалното и трудовото законодателство на тази държава членка в областта на професионалните пенсионни схеми, отнасящи се до системите за професионални пенсии, така както е посочено в параграф 5 и е подчинена на задължението за информиране, посочено в параграф 7. Ако този надзор установи нередности, компетентният орган на приемащата държава членка уведомява незабавно за това компетентния орган на държавата членка по произход. Компетентният орган на държавата членка по произход, съгласувано с компетентния орган на приемащата държава членка, взима необходимите мерки, за да гарантира, че съответната институция ще прекрати констатираното нарушение на социалното и трудовото законодателство. ê 2003/41/EО 109. Ако независимо от мерките, взети от компетентния орган на държавата членка по произход, или поради това, че подходящи мерки не са били взети подходящи мерки в държавата членка по произход, институцията продължава да нарушава приложимите разпоредби на социалното и трудовото законодателство на приемащата държава членка относно системите за професионални пенсии в областта на професионалните пенсионни схеми, компетентните органи на приемащата държава членка могат, след като информират компетентните органи на държавата членка по произход, да вземат подходящи мерки, за да предотвратят или да наложат санкции за нови нередности, включително, доколкото това е строго необходимо, да попречат на институцията да предоставя услуги на предприятието осигурител в приемащата държава членка. ò нов 10. Държавите членки гарантират, че институция, която извършва трансгранична дейност, не подлежи на нито едно от изискванията за предоставяне на информация на членовете и бенефициерите, наложени от компетентните органи на приемащата държава членка по отношение на членовете, които са засегнати от тази трансгранична дейност. Член 13 Трансгранични прехвърляния на пенсионни схеми 1. Държавите членки позволяват на институциите, които са лицензирани или регистрирани на тяхна територия, да прехвърлят целите или част от своите пенсионни схеми на приемащи институции, които са лицензирани или регистрирани в други държави членки. 2. Прехвърлянето на цялата или на част от пенсионната схема между прехвърлящите и приемащите институции, лицензирани или регистрирани в различни държави членки, подлежи на предварително разрешение от страна на компетентния орган на държавата членка по произход на приемащата институция. Заявлението за разрешение за прехвърлянето се подава от приемащата институция. 3. Ако в националното социално и трудово право относно организацията на пенсионните системи не е предвидено друго, прехвърлянето и условията по него се подлагат на предварително одобрение от страна на засегнатите членове и бенефициери или, когато е приложимо, на техните представители. Във всеки случай поне четири месеца преди да бъде подадено заявлението по параграф 2 на засегнатите членове и бенефициери или, когато е уместно, на техните представители се предоставя информация относно условията по прехвърлянето. 4. Заявлението по параграф 2 съдържа следната информация: а) писменото споразумение между прехвърлящата и приемащата институция, в което се определят условията за прехвърлянето, включително основните характеристики на пенсионната схема и описанието на прехвърлените активи и, когато е приложимо, съответните пасиви; б) наименованието и седалището на прехвърлящата институция; в) местоположението на администрацията на предприятието осигурител и наименованието на предприятието осигурител; г) приемащата държава членка или приемащите държави членки, когато има повече от една. 5. Когато някой от компетентните органи на държавата членка по произход получи заявлението, посочено в параграф 2, и ако той не е излязъл с решение, в което се заявява, че административната структура или финансовото състояние на приемащата институция, или добрата репутация и професионалната квалификация или опитът на лицата, ръководещи приемащата институция, са несъвместими с операциите, предлагани в държавата членка по произход на приемащата институция, в срок от три месеца след получаване на цялата информация, посочена в параграф 4, той съобщава на приемащата институция и на компетентния орган на държавата членка по произход на прехвърлящата институция своето решение за разрешаване на прехвърлянето. Компетентният орган на държавата членка по произход на прехвърлящата институция уведомява прехвърлящата институция за това решение. Решенията, посочени в първата алинея, трябва да бъдат мотивирани. Когато компетентният орган на държават