BG Официален вестник на Европейския съюз C 77/157

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Отношенията между ЕС и Украйна: нова динамична роля за гражданското общество“

(2009/C 77/33)

На своята пленарна сесия, проведена на 16 и 17 януари 2008 г., Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността си, да изготви становище по собствена инициатива относно

„Отношенията ЕС-Украйна: нова динамична роля за гражданското общество“.

Специализирана секция „Външни отношения“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 17 юли 2008 г. (докладчик: г-жа Mall Hellam).

На 447-та си пленарна сесия, проведена на 17 и 18 септември 2008 г. (заседание от 18 септември 2008 г.), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 129 гласа „за“, 4 гласа „против“ и 8 гласа „въздържал се“.

1. Резюме

1.1 С настоящото становище ЕИСК желае да насърчи по-доброто прилагане на принципа за съвместна ангажираност и партньорство между украинското гражданско общество, украинското правителство и институциите на ЕС за задълбочаване на отношенията ЕС-Украйна и за превръщане на политиката на ЕС спрямо Украйна в ефективен инструмент за подпомагане на процеса на реформи и модернизацията на Украйна.

1.2 За Украйна Европейският съюз се явява и цел, и агент на промяната. ЕИСК смята, че интеграцията на Украйна в Европейския съюз и процесът на реформи в Украйна се нуждаят от силно и устойчиво гражданско общество (1), включително дългосрочна политика за развитие на гражданското общество в Украйна от страна както на ЕС, така и на украинското правителство.

1.3 Засилването на ролята на гражданското общество изисква благоприятна политическа среда за отношенията ЕС-Украйна.

1.4 Перспективата за членство на Украйна в ЕС ще бъде важна в това отношение; също така перспективата за отмяна на визите трябва да стане реалистична и на Украйна трябва да се предложи пътна карта за безвизов режим. ЕИСК предлага тези елементи да бъдат включени в новото Споразумение за асоцииране (2) между ЕС и Украйна, така че да послужат като инструмент за насърчаване на процеса на реформи и да дадат солидна роля на гражданското общество.

1.5 Когато става дума за конкретни политики по отношение на гражданското общество, украинското правителство трябва да се стреми към създаване на благоприятна за гражданското общество регулаторна среда в Украйна, а на дейците на гражданското общество следва да се предостави трайна роля в политическия процес и гражданския диалог. Същевременно, ЕС би трябвало да помогне за изработването на стратегия за изграждане на капацитет на украинското гражданско общество. На развитието на социалния диалог на всички равнища трябва да се обръща специално внимание и да се оказва постоянна подкрепа.

1.6 ЕИСК признава напредъка на Украйна към консолидиране на демокрацията, укрепване на върховенството на закона и зачитане на правата на човека, което ще допринесе за засилване на отношенията с ЕС, по-дълбока икономическа интеграция и привилегировани политически връзки.

1.7 ЕИСК призовава за бързо приключване на преговорите по Споразумението за асоцииране. Също така, Комитетът предлага, в тясно сътрудничество с украинското гражданско общество, в това споразумение да се включи клауза за създаване на съвместен орган на гражданското общество, който би дал силен израз на позициите на гражданското общество в контекста на отношенията между ЕС и Украйна.

2. ЕС и Украйна: общият напредък на сътрудничеството и възможностите, предоставени от настоящото положение

2.1 Насърчаването на демокрацията, доброто управление и пазарната икономика в неговите съседи остава основен приоритет на външната политика на Европейския съюз. За тази цел ЕС инициира Европейската политика на съседство, като нейните основни принципи са партньорството и съвместната ангажираност, диференцирането и индивидуално адаптираното съдействие.

2.2 В рамките на Европейската политика на съседство, през януари 2004 г. започнаха консултации с Украйна по Плана за действие „ЕС-Украйна“, а през декември 2004 г. той беше приет от Съвета на ЕС. Резултатите в периода след „Оранжевата революция“ през декември 2004 г., които показаха големия потенциал на гражданското общество в Украйна, и проевропейската позиция, заета от оранжевото правителство на президента Виктор Юшченко и Юлия Тимошенко, насърчиха ЕС да допълни плана за действие с нови стимули. Планът за действие беше официално приет от Съвета за сътрудничество ЕС-Украйна на 21 февруари 2005 г. за срок от три години. Той предостави обширна и амбициозна рамка за работа с Украйна, като посочи всички ключови сектори на реформата (политически диалог и реформа, икономическа и социална реформа и развитие, търговски пазар и регулаторна реформа, сътрудничество в областта на правосъдието и вътрешните работи, транспорт, енергетика, информационно общество и екология, непосредствени контакти между хората).

2.3 На Украйна бе дадена перспективата за започване на преговори по новата договорна рамка (Споразумение за асоцииране), при условие че през 2006 г. се проведат свободни и честни парламентарни избори, както и перспективата за започване на преговори по дълбоката зона за свободна търговия, след като Украйна се присъедини към СТО. Други стимули, предложени на Украйна в рамките на плана за действие бяха облекчен визов режим, увеличено финансиране и повече възможности за непосредствени контакти между хората.

2.4 Преговорите по Споразумението за асоцииране започнаха през март 2007 г., а началото на преговорите по разпоредбите за дълбоката зона за свободна търговия бе дадено през февруари 2008 г., след присъединяването на Украйна към СТО. Между март 2007 г. и юли 2008 г. се състояха девет кръга на преговори. Споразумението за облекчаване на визовия режим, подписано през 2007 г., влезе в сила считано от 2008 г.

2.5 Процесът на преговори по Споразумението за асоцииране ще има дългосрочни последици за отношенията ЕС-Украйна и за процеса на вътрешни реформи в страната. Той предлага уникална възможност на украинските публични органи да създадат прозрачен и систематичен процес на консултации с организациите на гражданското общество, който би могъл да осигури вътрешна подкрепа за предвидените в новото споразумение реформи. Консултациите предлагат също така възможност за консолидиране на гражданското общество на Украйна, така че то да може да открои своите интереси и да ги доведе до вниманието на органите, преговарящи по споразумението.

2.6 Важно е да се гарантира, че процесът на преговори между ЕС и Украйна е прозрачен и в него се отчитат потенциалните последици, които споразумението ще има за различните обществени групи и различните области на процеса на вътрешни реформи в Украйна. Това споразумение ще бъде безпрецедентно, тъй като равнището на политическо сътрудничество и делът в общия пазар не са предварително определени. ЕС няма план, към който да се придържа при преговорите по това споразумение, поради което ще бъде необходимо участие от страна на различните заинтересовани участници в Украйна и ЕС. Освен това новото споразумение с Украйна трябва да се превърне в образец за споразуменията, по които ЕС преговаря с други съседни страни.

3. Дейности на ЕИСК по отношение на Украйна

3.1 ЕИСК развива отношенията си с организациите на украинското гражданско общество от 2003 г. През 2004 г. Комитетът посвети едно проучване и едно становище на гражданското общество в Украйна, Русия, Молдова и Беларус. През последните години отношенията между ЕС и Украйна набраха скорост. В ход са преговори по Споразумението за асоцииране, а гражданското общество и ЕИСК са призвани да играят по-широка и по-важна роля в бъдещите отношения. През февруари 2006 г. ЕИСК проведе в Киев конференция за ролята на украинското гражданско общество при осъществяването на Европейската политика на съседство. Заключителната декларация задължи ЕИСК да оказва помощ на гражданското общество в Украйна.

3.2 Няколко месеца по-късно бе създаден украинският Национален тристранен социален и икономически съвет (НТСИС). На 24 и 25 октомври 2007 г. делегация на НТСИС, водена от украинския министър на труда, посети ЕИСК. Специално заседание на контактната група „Съседни страни от Източна Европа“ беше посветено на украинското гражданско общество.

3.3 Има общо съгласие относно волята за започване на структурирано сътрудничество между ЕИСК и НТСИС. Но ЕИСК желае да се увери, че украинското гражданско общество е по-широко представено, в т.ч. и активните неправителствени организации, наред със синдикалните и работодателските организации, представени в НТСИС. Ето защо украинското гражданско общество би трябвало да създаде платформа, която да представлява както НТСИС, така и представители на други организации на гражданското общество (ОГО).

4. Политическо положение и икономически и социални проблеми в Украйна

4.1 От 2004 г. и след Оранжевата революция Украйна се оформи като млада демокрация, изпреварвайки повечето от своите съседи от бившето съветско пространство. Свободните и честни избори станаха обичайна практика в Украйна, като свободата на словото и свободата на събранията, извоювани по време на Оранжевата революция, се спазват.

4.2 Въпреки това, след като еуфорията от Оранжевата революция утихна през 2005 г., Украйна се озова в среда на политическа нестабилност и съперничество, довели до големи политически кризи, които оставиха в конфликт помежду им всички подразделения на властта и дискредитираха украинските съдебни и правоприлагащи органи. Оттогава политическият живот в Украйна е белязан с политическа нестабилност и неспособност да бъдат започнати сериозни реформи. Европейската политика на съседство и нейният план за действие, макар да предоставиха нещо като план за реформите в Украйна, до голяма степен се провалиха в усилията си да обединят политическия елит и обществото като цяло около целта за европейска интеграция.

4.3 Украинската икономика продължи да се развива. Равнището на инфлацията обаче нараства все повече, достигайки над 16 % през 2007 г., и тъй като правителството не успя да въведе антиинфлационни мерки, продължава да расте и през 2008 г. Въпреки че през последните години в Украйна се наблюдава рязко спадане на бедността, над 20 % от украинците все още остават под прага на бедността, а средният доход в Украйна е около 150 евро на месец. Украйна продължава да бъде страна, в която регулаторната среда създава много пречки пред преките чуждестранни инвестиции и създаването на предприятия. Като цяло Украйна не успява да проведе важни макроикономически реформи, а икономическият растеж се дължи главно на фактори, независещи от правителствената политика.

4.4 Въпреки многобройните политически заявления, в Украйна няма съществен напредък в борбата срещу корупцията. Според проучване на Transparency International от 2007 г., около 70 % от украинците не смятат, че властите се борят ефективно срещу корупцията. Политическият процес на вземане на решения се влияе главно от установени лобистки интереси и приятелски кръгове. Неотложна е необходимостта в Украйна да се подобрят структурата на представителството, формите на посредничество между държавата и обществото, върховенството на закона и антикорупционните практики.

5. Състояние на гражданското общество и неговата роля в европейската интеграция на Украйна

5.1 Състояние на гражданското общество в Украйна

5.1.1 Според официалната статистика има над 50 000 регистрирани организации на гражданското общество (ОГО). Официални лица заявяват, че 90 % от ОГО имат годишни бюджети от 50 000 до 300 000 долара. От друга страна, фактът, че над 80 % от украинските граждани не участват в никакъв вид доброволни организации, показва, че украинците имат ниско равнище на социална ангажираност в сравнение с гражданите на западните демокрации и държавите в Централна и Източна Европа.

5.1.2 Има много причини за ниските равнища на гражданска ангажираност в Украйна: широко разпространеното недоверие към организациите и политическия процес изобщо, породено от съветското наследство на „задължителни ритуални дейности“, разочарованието от резултатите от демократичните и пазарните реформи, липсващата силна средна класа и съществуването на неформални социални мрежи. Тези характеристики, наред с недоверието на държавата към дейността на редовите граждани, доведоха Украйна до застой в сегашното й полудемократично състояние.

5.1.3 Но все пак има някакъв напредък. През 2005 и 2006 г. няколко организации от гражданското общество работиха върху Доктрина за гражданското общество, в която да формулират изискванията си към публичните власти. Повечето от предложенията на тази доктрина бяха включени в Концепцията за подкрепа на института на гражданското общество от страна на публичните власти. През ноември 2007 г., по време на националната конференция „Публични политики за насърчаване на развитието на гражданското общество. Нови приоритети“, бяха формулирани предложения към новото правителство и новия парламент за развитието на гражданското общество и гражданския диалог.

5.1.4 За да се допълни законодателството за ОГО, е необходим нов закон за гражданските организации, предвиждащ опростена и по-евтина процедура на регистрация на ОГО, възможност за юридическите лица да създават организации, премахване на сегашните териториални ограничения на дейностите на ОГО и разрешение да се защитават правата на всички хора.

5.1.5 Друг проблем за развитието на гражданското общество в Украйна е липсата на държавно финансиране. Според някои източници финансирането от държавата възлиза на едва 2 % от приходите на ОГО. Това е изключително малко в сравнение с дела от 30 до 40 % в съседните страни от Централна Европа. В повечето от старите държави-членки на ЕС държавното финансиране е главният източник на приходите на ОГО.

5.2 Социален диалог

5.2.1 Профсъюзите бяха обединени във Федерацията на профсъюзите (УФПС), Националната конфедерация на профсъюзите и Свободните профсъюзи на Украйна. Основана през 2004 г., Националната конфедерация на профсъюзните организации на Украйна (НКПСОУ) е национален профсъюзен център в Украйна. НКПСОУ е създадена като отделил се съюз от Украинската федерация на профсъюзите. Въпреки тези официално съществуващи структури, досега синдикатите играят скромна роля при защитата на интересите на членовете си, например при настояването за безопасност на работното място.

5.2.2 Що се отнася до украинските бизнес сдружения, някои от тях са доста силни и способни да защитават интересите си (Федерацията на работодателите в Украйна, Украинската търговско-промишлена камара, и др.). В Украйна обаче няма законодателство за лобизма, нито формални институции, които да защитават съответните интереси.

5.2.3 В съответствие с президентския указ (3)„За развитието на социалния диалог в Украйна“ през 2006 г. бе създаден Националният тристранен социален и икономически съвет като съвещателен и консултативен орган към президента на Украйна. Освен това бяха създадени териториални тристранни социални и икономически съвети на областно ниво в Украйна.

5.2.4 Тези институции имат за цел развитието на социалния диалог и включването на представители на работниците и работодателите във формирането и изпълнението на държавната социална и икономическа политика.

5.3 Ролята на гражданското общество в Украйна в процеса на европейска интеграция

5.3.1 Макар гражданското общество в Украйна да е доста слабо, както беше посочено по-горе, някои от активните граждански организации изпълняват важна роля за популяризиране на европейските ценности, контрол на публичните органи и застъпване за конкретни политики, предоставяне на експертни познания на публичните органи, следене на общественото мнение и повишаване на обществената осведоменост за ЕС. Подобни дейности се извършват обикновено с финансовата помощ на международната донорска общност, въпреки че те често съответстват на целите на съответните държавни програми и че съществуват законни средства за подпомагане на дейността на ОГО от държавния бюджет.

5.3.2 Въздействието на тези дейности върху действителния напредък на европейската интеграция или европеизацията на Украйна е доста ограничено. Това е свързано със слабата позиция и малките възможности на гражданското общество, тъй като то не е достатъчно консолидирано и организирано, за да оказва влияние върху политиците, взимащи решения. Освен това връзката между организациите на гражданското общество и обикновените граждани е доста неясна. Поради това организациите на гражданското общество и активистите имат малки възможности да мобилизират гражданите и да формират общественото мнение. Освен това, нестабилното политическо положение създава друга важна пречка за влиянието на гражданското общество.

5.3.3 Когато организациите на гражданското общество успяват да наложат някои политически решения, това се дължи на отделни политици или държавни служители, които проявяват откритост и съдействие. Назначението на вицепремиера по европейска интеграция през декември 2007 г. насърчи участието на гражданското общество. Понастоящем експерти на гражданското общество вземат участие в разработването на държавни програми в сферата на европейската интеграция и дават становища по различни въпроси от компетенцията на вицепремиера.

5.3.4 Като оставим настрана активната на пръв поглед роля на ограничен брой НПО, гражданското общество в голямата си част гледа на европейската интеграция като на нещо абстрактно. Ако различните организации на гражданското общество (профсъюзи, професионални сдружения, организации на потребителите и пр.) не разберат, че европейската интеграция е свързана с ежедневието и реформите, които ще бъдат усетени от всички, тяхната роля ще остане пасивна.

6. Заключения и препоръки за нова динамична роля на гражданското общество в отношенията ЕС-Украйна

6.1 Предоставянето на по-голяма роля на гражданското общество изисква както благоприятна цялостна политическа среда в отношенията между ЕС и Украйна, така и конкретни мерки, насочени към засилване на ролята на гражданското общество.

6.2 Във връзка с цялостната политическа среда и динамиката на отношенията между ЕС и Украйна от най-голямо значение изглеждат следните елементи:

6.2.1 В Споразумението за асоцииране на Украйна трябва да бъде предложена перспективата за членство в ЕС. Това ще разшири влиянието на поддръжниците на реформите, включително защищаващото реформите гражданско общество. Стимулите, предлагани от потенциалното членство в ЕС, ще помогнат за реализиране на реформите в обществото и за неутрализиране на техните противници. Според украинските и международните експерти самото споменаване на член 49 от Договора за създаване на ЕС, който гласи, че всяка европейска страна, която изпълнява критериите, може да кандидатства, ще изпрати вече силен сигнал на Украйна.

6.2.2 Перспективата за отмяна на визите трябва да стане реалистична и на Украйна трябва да се предложи пътна карта за безвизов режим. При сегашните пречки пред пътуванията дейците на гражданското общество имат ограничени възможности да изграждат ефективно партньорство със съответните организации в ЕС. Като цяло, безвизовият режим ще насърчи непосредствените контакти между хората и ще помогне за въвеждане на европейските норми, ценности и практики в Украйна.

6.2.3 Както ЕС, така и Украйна трябва да положат максимални усилия, за да се гарантира, че Украйна ще се възползва максимално от наличните програми и агенции на ЕС (4). Същевременно трябва да бъдат намерени и разширени нови възможности за засилване на непосредствените контакти между хората.

6.3 Конкретните мерки, насочени към засилване на ролята на гражданското общество, трябва да се основават на следните три стълба:

6.3.1 Първо, на дейците на гражданското общество трябва да се даде по-голяма роля в политическия процес (разработване на политиките, изпълнение и мониторинг на политиките), по-специално по отношение на свързаната с ЕС политика.

6.3.2 Трябва да се търси становището на дейците на гражданското общество в процеса на преговори по Споразумението за асоцииране между ЕС и Украйна, при ежегодното определяне на приоритетите за сътрудничество (понастоящем чрез работата на съвместни институции, създадени от Споразумението за партньорство и сътрудничество, а след влизане в сила на Споразумението за асоцииране, в съответствие с институционалните разпоредби на новото споразумение), при извършването на междинен преглед на сегашната финансова перспектива (стратегически документ за Украйна за 2007-2013 г. по Инструмента на европейската политика за съседство и партньорство, ИЕПСП) и при разработването на годишните програми в рамките на ИЕПСП (по-специално определяне на приоритетите за предоставяното на Украйна финансиране като бюджетна помощ по ИЕПСП).

6.3.3 Независимият мониторинг от страна на гражданското общество трябва да се насърчава, подпомага и взема под внимание от ЕС и Украйна.

6.3.4 Второ, ЕС и украинското правителство трябва да се стремят към създаване на благоприятна за гражданското общество регулаторна среда в Украйна. Това би могло да предостави, наред с другото, възможности за вътрешно финансиране (включително държавно финансиране, например чрез възлагане на услуги на подизпълнители) на организациите на украинското гражданско общество и по този начин ще намали сегашната зависимост на украинските ОГО от чужди донори.

6.3.5 Трето, ЕС трябва да разработи стратегия за изграждане на капацитета на украинското гражданско общество. Засега украинското гражданско общество е доста фрагментирано и има нищожно или изобщо няма въздействие върху политическия процес. Политиката на ЕС и на украинското правителство трябва да има за цел да превърне гражданското общество в силен партньор; в тази връзка изключително важен елемент е изграждането на капацитет. Това предполага: — по-добри и по-достъпни възможности за финансиране от страна на ЕС, особено за масовите ОГО, които съсредоточават своята дейност не само върху проекти, но и върху институционално развитие и обща устойчивост; — програми за обучение по изграждане на капацитет за украинските ОГО, които да поставят ударението върху управление на проекти, работа в мрежа, умения за застъпничество и др., и чрез които украинското гражданско общество да се информира по-добре за възможностите, които ЕС вече му е предоставил (в т.ч. и възможности за финансиране); — помощ, насочена към консолидиране на отделните инициативи на гражданското общество, включително изграждане на коалиции и платформи между украинските ОГО.

6.3.6 Освен това, Споразумението за асоцииране между ЕС и Украйна трябва да послужи като инструмент на процеса на реформи и да предостави по-силна роля на гражданското общество. Освен споменатата по-горе перспектива за членство в ЕС, решението на Съвета относно Споразумението за асоцииране би трябвало да се позове на член 310 от ДЕС (5). Този член дава мандат на ЕС да сключва споразумения за асоцииране с трети страни.

6.3.7 Споразумението трябва да определя ясно ангажимента на двете страни (ЕС и Украйна) да продължат да укрепват гражданското общество в Украйна и да му осигурят възможност да участва в гражданския диалог и политическия процес.

6.4 Споразумението би трябвало да включва създаването на съвместен орган на гражданското общество като част от институционалната рамка ЕС — Украйна. В този смисъл ЕИСК препоръчва изграждането на устойчиви и насочени към бъдещето отношения с украинското гражданско общество, като се започне със структурирането на нашите отношения, например чрез организирането на семинар през октомври 2008 г., на който да се обсъди допълнително създаването на този съвместен орган с украинското гражданско общество.

6.4.1 Съвместният орган трябва да се състои от равен брой членове от ЕИСК и от органа, представляващ организираното гражданско общество в Украйна. Украинската делегация би могла да бъде съставена от членове на НТСИС (представители на работодателите, синдикатите и правителството), като бъде допълнена от представители на гражданското общество, които не са представени в НТСИС. Съвместният орган ще бъде съвместно председателстван от двама съпредседатели, определени от двете страни. Съвместният орган ще заседава два пъти годишно (по веднъж в Брюксел и в Украйна) и може да дава становища по покана на Съвместния съвет или по собствена инициатива за обсъждане на различни теми от взаимен интерес и свързани с гражданското общество. Основните цели на съвместния орган на гражданското общество ЕС-Украйна могат да бъдат: — да осигури участието на организираното гражданско общество в отношенията ЕС-Украйна; — да насърчи публичното обсъждане и осведомеността в Украйна за отношенията с ЕС и европейската интеграция на Украйна; — да насърчи включването на украинското гражданско общество в изпълнението на националния план за действие и на Споразумението за асоцииране, след влизането му в сила, и да поощри участието на украинското гражданско общество в националния процес на вземане на решения; — да улесни процеса на институционално изграждане и на консолидация на организациите на гражданското общество в Украйна по различни начини, в това число чрез работа в неформални мрежи, посещения, семинари и други дейности; — да даде възможност на украинските представители да се запознаят с процеса на извършващите се в ЕС консултации и по-общо с диалога между социалните и гражданските партньори в ЕС.

Брюксел, 18 септември 2008 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Dimitris DIMITRIADIS

(1) В настоящото становище гражданското общество представлява три различни групи, в зависимост от тяхната дейност: 1) организации в полза на конкретен обществен интерес, които представляват и ратуват за интересите и ценностите на конкретни групи или на обществото като цяло, 2) организации за предоставяне на услуги, които предоставят услуги на членовете си или на по-широк кръг клиенти, и 3) организации за подкрепа, които осигуряват ресурси за подпомагане на нуждаещите си или за осъществяване на определени дейности. Организациите на гражданско общество включват синдикати, работодатели, сдружения на бизнеса, застъпнически организации, организации, които предоставят социални услуги или представляват уязвими групи от обществото и конкретни интереси, като младежки организации или сдружения на потребителите. Zimmer, A. and Priller, E. (eds.), Future of Civil Society. Making Central European Nonprofit Organizations work. VS Verlag für Sozialwissenschaften, (Zimmer, A. и Priller, E. (изд.), „Бъдещето на гражданското общество. Как да накараме организациите с нестопанска цел в Централна Европа да заработят“. Издателство VS Verlag für Sozialwissenschaften), стр. 16.

(2) Това споразумение беше известно преди като „ново споразумение за засилено сътрудничество“. В съвместната декларация от срещата на високо равнище ЕС-Украйна (от 9 септември 2008 г.) се призовава за сключване на Споразумение за асоцииране между ЕС и Украйна.

(3) Указ на президента на Украйна № 1871 от 29 декември 2005 г.

(4) Съобщение на Комисията до Съвета и Европейския парламент относно общия подход, позволяващ на страните-партньорки в ЕПС да участват в агенциите и програмите на Общността, СОМ(2006) 724 окончателен.

(5) За повече подробности вж. Sushko, O., Khorolsky, R., Shumylo O., Shevliakov, I. (2007), The New Enhanced Agreement between Ukraine and the EU: Proposals of Ukrainian Experts. KAS Policy Paper 8 (Sushko, O., Khorolsky, R., Shumylo O., Shevliakov, I., 2007 г. „Новото споразумение за засилено сътрудничество между Украйна и ЕС: Предложения от украински експерти“, Политически документ № 8 на Фондация „Конрад Аденауер“). Вж. също Hillion, C., 2007 г., „Mapping-Out the New Contractual Relations between the European Union and Its Neighbours: Learning from the EU-Ukraine „Enhanced Agreement““ („Очертаване на новите договорни отношения между Европейския съюз и неговите съседи: поуки от споразумението за засилено сътрудничество ЕС-Украйна“), European Foreign Affairs Review 12, стр. 169-182.