BG Официален вестник на Европейския съюз C 318/24

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Обучение по финансови въпроси и отговорно потребление на финансови продукти“ (становище по собствена инициатива)

2011/C 318/04

Докладчик: г-н Carlos TRIAS PINTÓ

На 20 януари 2011 г. Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността си, да изготви становище по собствена инициатива относно:

„Обучение по финансови въпроси и отговорно потребление на финансови продукти“.

Специализирана секция „Икономически и паричен съюз, икономическо и социално сближаване“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 24 юни 2011 г.

На 473-тата си пленарна сесия, проведена на 13 и 14 юли 2011 г. (заседание от 14 юли), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 142 гласа „за“, 6 гласа „против“ и 4 гласа „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1 Нарастващата сложност и непрозрачност на финансовата система затруднява през последните години правилното разбиране на финансовите продукти.

1.1.1 Предвид това положение ЕИСК признава различните инициативи, осъществявани от Европейската комисия и ОИСР с цел смекчаване на недостатъците на финансовата система, и призовава също така финансовия сектор да прилага правилно новата нормативна уредба и да използва саморегулацията, за да благоприятства подходящите и честни действия, коригирайки поведението от миналото на някои институции и улеснявайки достъпа до прозрачни финансови продукти, които дават възможност на потребителите да бъдат информирани какво договарят в действителност и да направят сравнение между различните оферти на пазара.

1.2 Безусловната необходимост от подобряване на регулирането, надзора и прозрачността на финансовата система с цел увеличаване на защитата на потребителите и инвеститорите във финансови продукти не освобождава гражданите от отговорността да развиват финансовите си способности през целия си живот, за да осъществяват отговорно потребление на финансови продукти чрез вземането на информирани и добре обосновани решения. В крайна сметка става дума за свързване в „непорочен триъгълник“ на образованието по финансови въпроси, регулирането на пазарите и защитата на потребителите.

1.3 Финансовото образование следва да се възприема като цялостна политика, основаваща се на взаимодействието на всички субекти, които имат отношение към него: публичните администрации, финансовия сектор, предприятията, профсъюзните организации, потребителските сдружения, образователната система и изобщо всички граждани като потребители на финансови продукти. Независимо от това образованието и обучението следва да се извършват от органи, при които няма конфликт на интереси.

1.4 В рамките на една образователна система, която стимулира европейските граждани да развиват критичното си мислене, финансовото образование трябва да присъства във всички фази от живота на хората. ЕИСК настоява за включване на финансовото образование като задължителна дисциплина в учебните планове в системата на образованието, която да има своето продължение в плановете за повишаване на квалификацията и за преквалификация на трудещите се. Тази дисциплина, наред с другите си задачи, следва да насърчава съзнателното управление на финансовите дела (спестяване, използване на кредитни карти, теглене на заеми и др.), като набляга на социално отговорните финансови продукти. ЕИСК подкрепя приетите от Европейската комисия мерки за регулиране на финансовите стокови пазари с цел постигане на по-голяма прозрачност, по-качествена информация и подобряване на механизмите за надзор.

1.5 Едно напълно достъпно финансово образование е в полза на цялото общество. Проектите за финансова квалификация следва да бъдат приоритетно насочени към категории от населението, които са застрашени от финансово изключване, а самият финансов сектор е длъжен да участва активно в двойната дейност „микрофинансиране и образование“, както и да улеснява достъпа до основни финансови услуги.

1.6 ЕИСК изтъква ограниченото въздействие на действащите понастоящем програми за финансово образование и също така подчертава, че е еднакво важно, както да се идентифицират потребностите от обучение на потребителите на финансови продукти и да се разработват предложения ad hoc, така и да се оценява годността на различните образователни програми и на ефикасността на използваните канали за достъп, за което се разчита на участието на заинтересованите страни.

1.7 Финансовото образование в крайна сметка е ключов аспект за запазване на доверието във финансовата система и за осъществяване на отговорно потребление на финансови продукти. Следователно, с оглед на бъдещето, е наложително да се обединят усилията на най-важните публични и частни институции и на заинтересованите страни, с цел да се обезпечи финансовото образование със стратегиите и средствата, които заслужава, и да се преодолеят липсата на координация и недостатъчните синергийни взаимодействия между съществуващите многобройни инициативи (на международно и европейско равнище и на равнище държави-членки).

1.8 ЕИСК е наясно с ограничените правомощия на Европейската комисия в областта на образованието, но все пак настоява, че финансовото образование е по-широко понятие от образованието само по себе си, тъй като освен това касае увеличаването на капацитета за действие на хората, намалява социалното изключване и насърчава отговорното потребление.

1.9 В заключение ЕИСК изтъква, че потребностите на потребителите на финансови продукти следва да фигурират като приоритетна тема в международните срещи на високо равнище, по-специално срещите на върха на Г-20. Във връзка с това той настоява за създаването на експертна група по финансова защита на потребителите.

2. Финансовата култура и ролята на потребителите

2.1 Освен че са основната причина за тежката криза, която преживяваме днес, културата на финансова дерегулация и саморегулация, финансовата креативност, усложнеността на новите инструменти и непрозрачността на системата затрудняват гражданите в разбирането на ключовете за функционирането на един вече сложен и глобализиран пазар, наводнен от разнообразни финансови продукти.

2.2 В т.нар. общество, основано на знанието, в което образователната система трябва да е в състояние да стимулира критичното мислене на гражданите, финансовото образование е стратегически инструмент, който трябва да съпътства новата регулация на финансовата система. Конфигурацията на една по-солидна, сигурна и прозрачна система не може да бъде пълна без участието на отговорни и ангажирани с развитието на финансовите си способности потребители.

2.3 В действителност набира сила „отговорното потребление на финансови продукти“, което приканва към разграничаване на желанието от потребността. Привърженици печели и „съзнателното спестяване“, което в дългосрочен план залага на социално отговорни продукти (1), т.е., продукти, които гарантират по-добро поведение в социален и екологичен план, както и в областта на корпоративното управление (критерии ESG).

2.4 Целта не трябва да бъде само предаване на знания и умения (финансово образование), а и постигане на информирана преценка (финансова грамотност), с оглед на това в реален контекст да бъдат вземани правилни решения за управлението на личните финанси (финансови способности).

2.5 В крайна сметка, една важна част от решенията в живота на човек са свързани с финансовото поведение, което засяга пряко неговото лично и семейно обкръжение – от търсенето на финансиране за образование до планирането на доходите при пенсиониране (2).

2.6 Освен това, като се има предвид контекстът на международната икономическа криза, нарастващият интерес на гражданите към устойчивостта и самото поведение на предприемаческите структури по отношение на социалното и екологичното измерение, както и на корпоративното управление (критерии ЕSG), е важно да се предостави повече информация за това как тези критерии да се включат във финансовите решения на потребителите на дребно.

2.7 Следователно според ЕИСК създаването на условия, улесняващи достигането на достатъчно финансова култура до всички категории от населението през целия им живот, е от ключово значение за запазване на доверието в една добре регламентирана финансова система, за да се гарантира нейното развитие и стабилност, като се спомага за интелигентното потребление на финансови продукти, основано на информирани и добре обосновани решения. Всъщност този въпрос се превръща в обща цел на правителствата, регулаторните и надзорните органи.

2.8 Финансовите институции също имат важна роля. За тази цел обществото трябва да може да разчита на ангажимент от страна на финансовия сектор да гарантира честността и прозрачността при предоставянето на услуги на клиентите, поставяйки се недвусмислено в услуга на интересите на хората.

3. Действия в областта на финансовото образование

3.1 Под финансово образование се разбира процесът, чрез който потребителите придобиват по-добро разбиране за финансовите продукти и повече знания за финансовите рискове и за възможностите на пазара, като вземат икономически решения въз основа на подходяща информация. Едно напълно достъпно финансово образование е в полза на цялото общество, тъй като намалява рисковете от финансово изключване и насърчава потребителите да планират и да спестяват, като по този начин допринася за избягване на свръхзадлъжнялостта.

3.2 С цел да се насърчава финансовата култура сред потребителите, надзорните органи, финансовите институции и други субекти на гражданското общество осъществяват различни инициативи под названието „програми за финансово обучение“.

3.3 Това предизвикателство не е ново, то вече е било разглеждано от ОИСР (3), Европейската комисия (4) и ЕКОФИН (5).

3.4 В този смисъл най-значителните институционални прояви на европейско равнище са въвеждането на обширен модул по финансово обучение в рамките на образователния проект за потребление „Разработване на предназначен за възрастни онлайн инструмент за обучение на потребители“(DOLCETA) и създаването от Комисията през октомври 2008 г. на Експертна група по финансово образование (EGFE), която оттогава заседава периодично, за да анализира различните стратегии за осъществяване на програмите за финансово образование, насърчавайки публично-частното партньорство с оглед на по-доброто му прилагане.

3.5 Сред факторите, които налагат подобряване на финансовото образование, са сложността на новите финансови инструменти, демографските промени (6) и новата европейска нормативна рамка (7).

3.6 Към това се прибавя, най-общо, недостатъчната финансова култура на населението. Постигането на тази цел изисква като предварителна стъпка гражданите да осъзнаят необходимостта от подобряване на финансовата си подготовка. В този смисъл ЕИСК настоява за по-интензивно провеждане на национални информационни кампании по финансови въпроси.

3.7 ЕИСК се застъпва за предоставянето на всички граждани (деца, младежи, възрастни хора, лица с увреждания и други групи от населението) на ефективен достъп до програмите за финансова квалификация със съответната тематика за всеки етап, като се отчитат целите и интересите на всяка група. Основните теми на обучението (финансово планиране, спестяване, задлъжняване, застраховки и пенсии, и т.н.) и специфичната методология за прилагане следва да бъдат съпровождани от ефективни канали за достъп до съответните категории от населението: училища, трудови борси, потребителски сдружения, уебсайтове, специализирани публикации, медии и т.н.

3.8 Децата и младежите са приоритетна група в програмите, но само в малък брой държави финансовото образование е учебна дисциплина, т.е. част от учебните планове (8). ЕИСК подчертава, че докато това не се случи, няма да се постигнат желаните цели за придобиване на финансови умения.

3.9 ЕИСК насърчава също така Европейската комисия и други институции да подобрят информираността и осъзнатостта по отношение на социално отговорните инвестиции (СОИ) в отделните държави-членки, в рамките на провежданите в тях инициативи за финансово образование.

3.10 Действащите програми за финансово образование в държави като Обединеното кралство (Програма за консултиране на възрастните хора), Франция (Институт за финансово образование), Испания (План за финансово образование 2008-2012 г.), Австрия (Инициатива Franz Wissen) и др. са правилно разработени, но страдат от липса на достатъчно популяризиране, достатъчно обхватна стратегия за прилагане, както и от липса на достатъчно познаване от страна на гражданите на образователните ресурси, предлагани от тези институции.

3.11 ЕИСК настоява за необходимостта от засилване на проучванията за оценка на годността на образователното съдържание и на използваните канали за достъп и съответно, от измерване на подобрението на финансовите умения в дългосрочен план, особено що се отнася до въздействието на тази дисциплина върху обучението на децата и младежите.

4. Ново финансово поведение на потребителите

4.1 Демографските, социално-икономическите и технологичните фактори от заобикалящата среда пораждат ново финансово поведение на потребителите. По-специално, днес те търсят продукти по поръчка, по-професионално отношение, изискват повече информация, интересуват се от съдбата на своите инвестиции (9) и проявяват критично отношение.

4.2 В този контекст, тясната връзка, поддържана от клиентите с техните финансови институции, постепенно се прекъсва: те работят с няколко институции, стремят се към близост до филиала или използват интернет банкиране, търсят ефективност на услугата и рентабилност на своите активи.

4.3 Ключът към успеха за спечелване на лоялността на клиентите е в правилното управление на информацията с цел анализиране на потребителските навици и предоставянето на подходяща информация в съответствие с техния профил. Без да се подценява гореизложеното, потребителят трябва да съпоставя получаваната от него информация и добре да анализира онова, което договаря.

4.4 От сдруженията на потребителите препоръчват да се спазва един набор от правила в отношенията с финансовите институции (персонализирано обслужване, качество на услугата, степен на специализация по определени продукти), преди да се навлезе във водовъртежа на най-добрата рентабилност. В този смисъл финансовото образование ще позволи на потребителя да открие опасността от т.нар. „финансови пирамиди“.

5. Насърчаване на прозрачността за подобряване на защитата и възстановяване на доверието

5.1 Дейностите в областта на финансовото образование следва да допълват всеобхватното регулиране на финансовите пазари и ефективното подобряване на защитата на потребителите на финансови продукти. Независимо от това, регулирането на финансовите пазари не следва да освобождава гражданите от отговорността да развиват финансовите си умения през целия си живот.

5.2 Прозрачността е изключително важен инструмент за връзка с потребителите и основен актив за възстановяване на доверието на потребителите в сектора на финансовите услуги.

5.3 Прозрачността на информацията се постига чрез инициативи като доклади и публикации, отговорно предоставяне на консултации, информационни брошури, фишове и справочници, нови начини за консултиране, представяне на финансови продукти и услуги, и др. Информацията, изписана с малки букви, непочтените клаузи в договорите и подвеждащата реклама трябва да бъдат елиминирани.

5.4 За клиентите, най-общо, финансовите институции са източник на тревога поради липсата на комуникация, критериите за обслужване на клиенти (front office) и самите документи, които в повечето случаи са неразбираеми за хора, които не са експерти. В отговор на това финансовите институции трябва да разполагат с квалифицирани служители, които да държат клиентите им информирани, да инициират контакти и да използват техния език.

5.5 При продажбата на финансови продукти и услуги изискванията за информиране се засилват със задължението за своевременно честно съобщаване на потребителя на договорните условия и съответните последици от тях, преди дадена оферта да бъде приета.

5.6 По-специално, изключително важно е да се конкретизират рисковете, свързани с всяка операция и да се цели постигане на равновесие по отношение на тяхното поемане, тъй като в последно време се наблюдава нарастващо изместване на свързания с финансовите продукти риск към потребителите. В случая с електронното банкиране е необходимо да се гарантира пълен достъп до най-важната в това отношение информация.

5.7 По-специално, Директива 2007/64/ЕО относно платежните услуги налага по-голяма достъпност до информацията. От своя страна MIFID (10) (Директива за пазарите на финансови инструменти) определя необходимата информация при предоставянето на инвестиционни услуги, приложима спрямо всички канали на договаряне, т.е. предварителна информация, информация в момента на договарянето и след договарянето. Директивата изисква също така от финансовите институции да засилят защитата на инвеститорите и да предлагат на клиентите си най-подходящите продукти съобразно различните рискови, социални и културни профили.

5.8 Друг инструмент в защитата на правата на потребителите е Директива 2008/48/ЕО относно договорите за потребителски кредити, в която се провъзгласяват принципът на отговорното кредитиране, като кредиторът поема задължението да предоставя консултации, както и необходимостта от извършване на преценка на настоящата и бъдещата кредитоспособност на потребителя според предоставената от него информация и въз основа на справка в базата данни.

5.9 Актът за единния пазар (11), който включва глава, посветена на мерките за защита на потребителите на финансови услуги на дребно, като се отделя специално внимание на прозрачността на банковите разходи и на настоящата незащитеност на потребителите на ипотечни заеми, в бъдеще ще бъде важен общностен инструмент за повишаване на доверието.

6. Насърчаване на най-добрите банкови практики

6.1 Финансовата дерегулация от последните десетилетия спомогна за взаимното свързване на банковия и капиталовия пазар, което засили рисковете от незащитеност на правата на клиентите на търговските банки.

6.2 Така например потребителите са сигнализирали, че при продажбата на финансови продукти е липсвала информация, основно когато е ставало дума за новосъздадени сложни продукти.

6.3 По-конкретно Европейската комисия (12) изтъква следните основни проблеми на потребителите в отношенията им с банките: недостатъчна информация преди сключването на договора, ненадеждна консултация, липса на прозрачност при банковите комисиони и трудности при смяна на институцията, с която работят.

6.4 За преодоляването на тези слабости Европейската комисия постави начало на инициатива за саморегулация, насочена към банковия сектор, с цел подобряване на достъпа до информация, на разбираемостта и съпоставимостта на банковите комисиони. ЕИСК приветства този важен проект за хармонизиране, който трябва да доведе до по-стандартизирана система, улесняваща сравняването на различни оферти. На свой ред Комитетът подчертава необходимостта от участие на потребителските организации в структурирането на този процес с цел гарантиране на успеха му.

6.5 От друга страна е очевидна съпротивата на финансовите институции да предлагат на своите клиенти други продукти, които не са техни, когато те са по-малко рентабилни за финансовите институции. Сред грешките, допуснати от дружествата за колективни инвестиции, е и лансирането на нови продукти независимо от тяхното търсене.

6.6 В допълнение, несъответствието между потребността и договорения продукт е реалност, която се основава на модел на управление, при който предлагането стимулира търсенето, възползвайки се от нарастващата разлика по отношение на осведомеността, предвид асиметрията в информираността на продавачи и купувачи на финансови продукти. В този смисъл ЕИСК предлага да се приемат стриктни „кодекси на поведение“, задължителни за спазване от служителите на финансовите институции, с което да се смекчи евентуален конфликт на интереси между консултиране и продажба. Финансовите институции следва да носят тежестта на доказването по отношение на спазването от тяхна страна на кодексите на поведение.

6.7 Следователно финансовите посредници (не само банките, но и застрахователните агенти, борсовите агенти и др.), без да нарушават стриктното прилагане на действащите правила, трябва да приемат „по-добри практики“ с цел защита на потребителите на финансови услуги чрез мерки за подобряване на качеството на информацията (ясна, точна, съобразена с техните потребности, разбираема и сравнима с други оферти), политики, които да спомагат за финансовото обучение на вложители и инвеститори, професионални консултации (надеждни и честни), които да улесняват потребителите в техния избор, и лице, което да представлява и защитава правата и интересите на клиентите на финансови продукти (омбудсман).

6.8 ЕИСК подчертава необходимостта от подобряване на квалификацията на финансовите посредници, за да могат да упражняват тази крайно необходима педагогическа дейност. Предизвикателството пред финансовите посредници е двойно: от една страна, да познават по-добре продаваните от тях продукти, а от друга страна, да умеят да предават ефикасно информацията на потребителя.

7. Насърчаване на финансовото включване

7.1 ЕИСК осъзнава, че финансовото включване следва да се постави в контекста на пълното социално приобщаване на хората. Очевидно е, че гаранциите за заетост, социална закрила и др. повишават приложимостта на инициативите за финансово образование.

7.2 Различни проучвания (13) потвърждават ниското ниво на финансовото образование и взаимовръзката му с културното равнище и социално-икономическия статус. Така много хора срещат трудности при управлението на финансите си и разбирането на риска за техните инвестиции. Установено е също така, че много малко от тези хора имат планове за реагиране при извънредни ситуации, в случай на промяна в личните им обстоятелства по непредвидени причини (безработица, инцидент, развод или овдовяване и т.н.).

7.3 В голям брой страни само 30 % от възрастното население са в състояние да изчислят проста лихва, а едва 44 % имат елементарна представа за функционирането на пенсионната система (14).

7.4 Около 80 милиона европейски граждани, т.е. 16 % от цялото население, живеят на прага на бедността. През 2010 г. Европейският съюз определи насърчаването на социалната подкрепа за политики на приобщаване, с акцент върху индивидуалната и колективната отговорност, за една от целите на Европейската година за борба с бедността и социалното изключване.

7.5 Финансовото включване подпомага процесите на социално приобщаване. Ето защо е важно да се насърчават инициативи, които способстват за финансовото включване на групи от населението с висок риск от изключване (жени, безработни, лица с увреждания, възрастни хора, хора без средства и т.н.) от перспективата на всеобща достъпност, като се разработват финансови продукти и услуги, съобразени с тези групи.

7.6 В настоящата социално-икономическа ситуация е изключително важно да се постави акцентът върху финансово образование, ориентирано към планиране на пенсионирането, предвид драстичната тенденция към обществени пенсионно осигурителни схеми, при които плащанията се определят от направените вноски (обезщетения, свързани с доходи). Също така, за да се насърчи еманципирането на работещите жени, включването в пазара на труда трябва да бъде съпътствано от специфични програми за придобиване на финансови умения.

7.7 Накратко, мерките за подобряване на финансовата култура на потребителите трябва да бъдат приоритетно насочени към онези категории от населението, които са по-слабо защитени и които се намират в риск от финансово изключване или да са потенциални жертви на злоупотреба със спекулативни дейности.

7.8 ЕИСК подчертава, че финансовите институции следва да поемат, наред с други свои функции, задачата да улесняват достъпа до банкови услуги на хората без средства, за да се избегне финансовото им изключване. По този начин „програмите за отпускане на микрокредити“ (15) трябва да се интегрират изцяло в кредитните оферти на финансовите институции. Бенефициери на микрокредитите са безработни, младежи, които завършват образованието си и се нуждаят от подкрепа, предприемачи, имигранти, лица с увреждания, и др. (16) и достъпът им до тях следва да се гарантира.

7.9 Двойната дейност „микрофинансиране и образование“ в определени програми дава чудесни резултати, като се има предвид че обучението предоставя конкурентни предимства спрямо други инициативи, насочени изключително към микрофинансиране.

8. Перспективи пред финансовото образование

8.1 ЕИСК е наясно с ограничените правомощия на Европейската комисия в областта на образованието (17), но все пак настоява, че финансовото образование е по-широко понятие от образованието само по себе си, тъй като освен това касае увеличаването на капацитета за действие на хората, намалява социалното изключване и насърчава отговорното потребление.

8.2 ЕИСК призовава Комисията да разгледа сериозно приемането на законодателни мерки, задължаващи държавите-членки да насърчават ефективно финансовото образование.

8.3 Що се отнася до бъдещето, съществува широк консенсус между организации и институции (може би най-значимите в областта на финансовото образование са Международната мрежа по финансово образование (INFE) към ОИСР и Експертната група по финансово образование (EGFE) към Европейската комисия) по най-важното съдържание и практики, които следва да се имат предвид при финансовото образование. В тази връзка ЕИСК напълно споделя тези насоки и съответно призовава правителствата и финансовите институции да осигурят достатъчно средства за насърчаване на техните инициативи:

— обща методология за оценяване на степента на познаване на финансовите понятия и степента на приобщаване на населението;

— по-широко застъпване на финансовото образование в учебните програми; международна методология за оценяване на ефективността и ефикасността на програмите в училищата;

— разработване на национални стратегии за финансово образование със съответните системи за наблюдение и оценка на въздействието;

— засилване на стратегиите за финансово приобщаване; увеличаване на усилията за работа със специфични групи (младежи, жени, имигранти, лица с ниски доходи);

— защита на правата на потребителите на финансови продукти;

— засилване на сътрудничеството между Европейската комисия, ОИСР и националните правителства, с цел използване на потенциалните синергии и избягване на дублирането на дейности;

— организиране на Европейски ден на финансовото образование, например под егидата на поредното председателство на Европейския съюз;

— провеждане на годишна конференция в подкрепа на финансовото образование с участието на признати експерти;

— създаване на система за публично признаване в рамките на Европейския съюз (например награда), която да признава най-добрите образователни инициативи и практики;

— насърчаване на „свидетелство за управление на финанси“;

— провеждане на периодични срещи между правителствата на държавите-членки по текущите програми за финансово образование и включване на изложените съображения в националния политически дневен ред (тези срещи следва не само да описват осъществяваните дейности, но и да анализират тяхното въздействие).

8.4 От своя страна ЕИСК добавя следните предложения, като комбинира инициативи за подобряване на финансовите умения на гражданите с различни мерки за повишаване на равнището на защита на потребителите на финансови продукти на дребно:

— създаване на независим орган за безплатно консултиране на потребителите относно финансови продукти и относно начините за включване на критериите ЕSG в техните финансови решения; този орган би могъл да предоставя директни консултации или консултации по финансова „гореща линия“;

— регулиране на ролята на финансовите посредници и на нотариусите във финансовото образование, с цел да се улеснят по-голямата достъпност и разбирането на финансовата информация (18). Би било важно да се създадат механизми за надзор, които да гарантират безпристрастността на техните действия;

— създаване на европейска агенция за защита на потребителите на финансови продукти на дребно, с цел упражняване на надзор над банковите практики (по-специално достъпност, прозрачност и съпоставимост на финансовите продукти) и борба с измамите; тази институция следва да има правомощия за налагане на санкции;

— изискване към финансовия сектор да включи физически носители, които да информират клиентите на финансови продукти за техните права и за действията, които следва да предприемат в случай на несъответствие с дадено предложение или решение на финансовата институция;

— включване в носителите на информация за финансови продукти (подобно на лекарствата) на предупреждение за възможни противопоказания и странични ефекти на всеки продукт, както и за аспектите, свързани с условията в договорите;

— дублиране на EGFE на равнище държава-членка със стратегия за финансово образование, с цел да се подсилят предвидените планове, при балансирано участие на основните субекти на организираното гражданско общество;

— подкрепа от Европейската комисия (за националните органи на държавите-членки, които все още не са го направили) за определяне на последователна стратегия за финансово образование с позоваване на страните, постигнали най-задоволителен напредък;

— създаване на финансов пакет, обвързан с всяка национална стратегия за финансова образование, в който да се определи кой ще финансира плановете за финансово образование и с какви свързани ресурси;

— засилване на патронажа на Европейската комисия за дейности в областта на финансовото образование в държавите-членки въз основа на установени добри практики;

— насърчаване на интегрирането на националните сметки в социалното осигуряване, така че всички трудещи да бъдат информирани един път годишно за пенсиите, на които биха имали право след пенсиониране;

— насърчаване на специфични финансови продукти за младежи (от 14-годишна възраст, която предхожда завършването на училище и включването в трудовия пазар) и изпращане на периодична информация за техните характеристики и начин на действие;

— предложения към сектора за детски играчки за разработването на игри, които включват финансови понятия с дидактически цели;

— излъчване на кратки радио и телевизионни програми, с продължителност 10-15 минути, по основни финансови въпроси (кредити, ипотеки, застраховки и т.н. и основни понятия като рентабилност или риск), създаване на мултимедийни инициативи и насърчаване на финансовото образование в социалните мрежи;

— по-широко използване на потребителските сдружения и други независими организации на гражданското общество за разпространяване и прилагане на правителствените инициативи в областта на финансовото образование.

8.5 Накрая, ЕИСК изтъква, че потребностите на потребителите на финансови продукти следва да фигурират като приоритетна тема в международните срещи на високо равнище, по-специално на срещите на върха на Г-20. В тази връзка Consumers International (19) настоява за създаването на експертна група по финансова защита на потребителите, която да докладва на Г-20, с оглед да се гарантира достъпът до стабилни, справедливи и конкурентни финансови услуги.

Брюксел, 14 юли 2011 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Staffan NILSSON

(1) Становище на ЕИСК относно „Социално отговорни финансови продукти“, ОВ C 21/06 от 21.1.2011 г., пар. 33.

(2) Вж. в тази връзка документа на Комисията „Зелена книга за адекватни, устойчиви и сигурни европейски пенсионни системи“, COM(2010) 365 окончателен.

(3) През юли 2005 г. Заслужава да бъде откроен и проектът на ОИСР за финансово образование от 2009 г.

(4) Европейската комисия публикува „Осем основни принципа за изготвяне на висококачествени програми за финансово образование“, COM(2007) 808 окончателен.

(5) В заключенията му от м. май 2008 г.

(6) От особено значение е увеличаването на продължителността на живота, което налага необходимостта от запознаване на възрастните хора с новите финансови инструменти и задължава възрастните да планират по-добре бъдещето си.

(7) Създадена въз основа на План за действие в областта на финансовите услуги, приет от Европейската комисия в края на 90-те години.

(8) През 2012 г., проучването PISA ще оцени за първи път финансовите способности на 15-годишните ученици от 19 държави.

(9) През последните години нараства търсенето на социално отговорни финансови продукти, които прилагат критерии за социална отговорност в избора на инвестициите.

(10) Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти, ОВ L 145/1 от 30.4.2004 г.

(11) СОМ(2011) 206 окончателен.

(12) Европейска комисия: „Data Collection for prices of current accounts provided to consumers“ („Събиране на данни за цената на разплащателните сметки за потребители“), Брюксел, 2009 г.

(13) Вж. Braunstein & Welch, 2002 г.; Mandell, 2008 г.; FINRA Investor Education Foundation, 2009 г.

(14) Според изследването на Ma José Gómez Yubero в статията, озаглавена „Financial education: from information to knowledge and informed financial decision-making“ („Финансовото образование – от информация към знания и вземане на информирани решения“).

(15) Общото събрание на ООН обяви 2005 г. за Международна година на микрокредитирането.

(16) Освен да се използва в подкрепа на предприемачеството, микрокредитирането трябва да се използва и като инструмент за задоволяване на други потребности на хората с недостатъчно средства, каквато е практиката във Франция.

(17) Член 165 от Договора за функционирането на Европейския съюз запазва правото на държавите-членки да изготвят собствено законодателство в областта на образованието.

(18) Без да се застрашават чисто обучителните функции на образователната система.

(19) Представлява 220 организации на потребителите в 115 страни.