Изменено предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (преработен текст) /* COM/2011/0319 окончателен */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. Контекст на предложението 1.1. Основания и цели на предложението Както бе обявено в Плана за политика в областта на убежището[1], Комисията представи на 21 октомври 2009 г. предложение за изменение на Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 г. относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите-членки[2] (наричана по-нататък „Директива за процедурите за убежище“). Предложението бе изготвено въз основа на оценка на прилагането на настоящата директива в държавите-членки. В него са включени също така резултатите от обширни консултации с държавите-членки, Върховния комисар за бежанците на Организацията на обединените нации, неправителствени организации и други заинтересовани страни. Информацията за прилагането на сегашната директива впоследствие бе консолидирана под формата на доклад за оценка[3], който бе публикуван през септември 2009 г. и чиито заключения допълнително подсилиха мотивите за представяне на предложението. На 6 април 2011 г. Европейският парламент прие на първо четене позиция относно предложението на Комисията, в която като цяло се изразява подкрепа за предложените изменения. Предложението бе обсъдено в Съвета, основно по време на испанското председателство през 2010 г. Обсъжданията обаче бяха трудни и Съветът не успя да постигне споразумение за обща позиция. Представяйки променено предложение, Комисията възнамерява да използва правото си на инициатива, за да даде тласък на работата по създаването на Обща европейска система за убежище, която ще бъде от полза както за държавите-членки, така и за бежанците. Комисията носи политическа отговорност за осигуряването на реални възможности, така че Съюзът да изпълни поетия в Стокхолмската програма ангажимент за създаване на Обща европейска система за убежище до 2012 г. Приемането на изменената Директива за дългосрочното пребиваване, която обхваща и лицата под международна закрила, даде силен тласък в тази посока. Общата процедура за предоставяне на убежище трябва да бъде бърза и справедлива. За тази цел Комисията продължи да събира информация за това как да консолидира най-добрите национални практики и да ги обедини в съгласувана система, която да бъде лесна за прилагане в целия Съюз. В промененото предложение са обединени допълнителната информация и опит, събрани по време на дискусиите по предишното предложение. Предлаганата в промененото предложение система е не само ефективна, но и защитава. Тя е икономически изгодна от гледна точка на разходите и дава възможност за решаване на въпроса с молби, евентуално подадени с цел злоупотреба. Чрез системата се гарантира, че молбите се обработват по един и същ начин във всички държави-членки. Системата изцяло зачита основните права и следва свързаната с тях съдебна практика, като по този начин се гарантира, че тя може да устои на оспорване в съда. Същевременно тя е достатъчно гъвкава, за да могат да бъдат взети предвид особеностите на националните правни системи. Правилата, от които се състои, са пояснени и опростени, за да се осигури ефективното им прилагане. Промененото предложение следва да бъде разглеждано заедно с промененото предложение за Директива за условията на приемане, чиято цел е inter alia да се въведат по-добри и по-хармонизирани стандарти за приемането за лица, търсещи убежище, в Съюза. Промененото предложение е свързано също така с приетия на 19 май 2010 г. Регламент за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището (EASO). Сега, след като EASO започна да функционира, може да бъде възложена по-конкретна роля на тази служба, която да оказва съдействие на държавите-членки за по-ефективното прилагане на общите правила. 1.2. Общ контекст Предложението от 2009 г. и настоящото променено предложение са част от законодателен пакет, чиято цел е създаването на Обща европейска система за убежище (CEAS). По-специално, през 2008 г., заедно с предложението за изменение на Директивата за условията на приемане, Комисията прие също така предложения за изменение на Регламента от Дъблин и Регламента за EURODAC. През 2009 г. Комисията прие предложения за изменение на Директивата за процедурите за убежище и Директивата за признаването. Накрая, Европейската служба за подкрепа в областта на убежището бе създадена с регламент от 19 май 2010 г. с цел да осигурява по-голяма координация на оперативното сътрудничество между държавите-членки, така че общите правила в областта на убежището да бъдат прилагани ефективно. Този законодателен пакет е в съответствие с Европейския пакт за имиграцията и убежището[4], в който за пореден път бяха потвърдени целите на Програмата от Хага, а Комисията бе приканена да представи предложения за установяването на единна процедура за убежище, съдържаща общи гаранции, най-късно до 2012 г. В същата рамка, в Стокхолмската програма, приета от Европейския съвет на заседанието му на 10—11 декември 2009 г., бе подчертана нуждата от създаване до 2012 г. на „общо пространство на закрила и солидарност въз основа на обща процедура за убежище и еднакъв статут за лицата, на които се предоставя международна закрила“, въз основа на „високи стандарти за закрила“ и „справедливи и ефективни“ процедури. По-специално, в Стокхолмската програма бе посочено, че на лицата, нуждаещи се от международна закрила, трябва да се осигури достъп до сигурни и ефективни от правна гледна точка процедури за убежище. Съгласно програмата независимо от държавата-членка, в която лицата са подали молбата си за убежище, те следва да бъдат третирани по един и същ начин, когато става въпрос за процедурните договорености и определянето на статута. Целта е подобните случаи да се третират по сходен начин, а крайният резултат да бъде еднакъв. Като част от подготвянето на предишното предложение бе направена оценка на въздействието. Промененото предложение се основава на същите принципи като предишното предложение. Освен това, с него се цели намаляване на разходите и административната тежест, като същевременно се опростяват и поясняват някои разпоредби, за да се улесни прилагането им. По тази причина направената за предишното предложение оценка на въздействието продължава да се отнася и за промененото предложение. 1.3. Съвместимост с други политики и цели на Съюза Настоящото предложение съответства изцяло на Заключенията на Европейския съвет от заседанието му в Тампере през 1999 г., Програмата от Хага от 2004 г., Европейския пакт за имиграция и убежище, приет от Европейския съвет на 17 октомври 2008 г., и Стокхолмската програма от 2009 г., съгласно която CEAS трябва да бъде създадена до 2012 г. Също така предложението е в съответствие с целите на стратегията „Европа 2020“, по-конкретно що се отнася до по-добрата интеграция на законните мигранти. Посредством въвеждането на по-бързи и по-строги процедури за убежище то насърчава трудовата заетост сред бежанците и лицата, нуждаещи се от субсидиарна закрила, тъй като дългият период без пълноправен достъп до пазара на труда ще се отрази в по-малка степен на уменията им. Чрез предложението се цели също така да се намалят разходите на държавите-членки за приемане, като по този начин се допринася за устойчивостта на публичните финанси. 2. Консултация със заинтересованите страни Като част от подготвителната работа по предишното предложение Комисията представи Зелена книга, проведе няколко заседания на експертно равнище, включително с ВКБООН и партньори от гражданското общество, поръча външно проучване и събра данните от отговорите на няколко подробни въпросника. Комисията прие доклада за оценка на прилагането на сегашната директива на 8 септември 2010 г. Заключенията от този доклад допринесоха за резултатите от подготвителната работа. След като предишното предложение бе представено през октомври 2009 г., в Съвета бяха проведени дискусии на техническо равнище, основно по време на испанското председателство. По време на дискусиите няколко държави-членки се обявиха против конкретни разпоредби в предложението заради особености на своите системи за убежище и/или правни системи. Съветът обаче не успя да намери удовлетворително решение. Очевидно бе, че за да се избегне включването на множество изключения за конкретни държави-членки, което би застрашило цялостната последователност на предлаганата система, Комисията имаше възможност да преразгледа предложението, за да намери по-всеобхватно решение на изказаните притеснения, като едновременно с това запази добавената стойност на текста. Поясняването и опростяването на предложените разпоредби ще улесни прилагането им за държавите-членки и ще даде нов тласък на дискусиите. По тази причина Комисията обяви в Съвета по правосъдие и вътрешни работи, че ще представи променено предложение на тази директива преди началото на полското председателство на Съвета през 2011 г. Като част от подготвителната работа по това променено предложение Комисията проведе поредица от технически консултации през периода януари—април 2010 г. Също така в промененото предложение са взети предвид дискусиите по време на Министерската конференция за качеството и ефективността на процеса на убежище, която бе организирана от белгийското председателство на 13—14 септември 2010 г. Конференцията бе съсредоточена inter alia върху темите за интервютата, обучението, информацията за страната на произход, процедурите за приоритет и повтарящите се молби. Европейският парламент прие позиция на първо четене на 6 април 2011 г. Като цяло резолюцията подкрепя предложението на Комисията. Повечето от предложените изменения имат за цел да се укрепят гаранциите за кандидатите. Някои са насочени към осигуряването на по-голяма гъвкавост за държавите-членки или подобряването на цялостната съгласуваност на текста. Резолюцията по същество бе взета предвид при подготвянето на промененото предложение, което включва множество изменения в текста или по същество. Позицията на Парламента съдържа също така важен набор от изменения, които биха довели до значителни промени при различните понятия за сигурна трета страна. Комисията направи внимателна оценка на това изменение и стигна до заключението, че в бъдеще може да бъде разгледана възможността да се заличат националните списъци на сигурните държави и да се приемат общи списъци на ЕС. Това обаче ще бъде осъществимо само когато EASO разполага с необходимия капацитет, за да може съдейства да трайно за заменянето на националните списъци, като изготвя доклади за страните на произход въз основа на подходяща, надеждна, точна и актуална информация за тези страни, събрана по прозрачен и безпристрастен начин, като създаде общ формат и обща методика за представянето, проверяването и използването на информацията за страните на произход и като анализира информацията за тях. Въпреки че измененията на Парламента относно различните понятия за сигурна трета страна не са включени в промененото предложение, Комисията признава необходимостта от допълнително хармонизиране на тези правила. За тази цел тя поема ангажимента да организира по целесъобразен начин редовен преглед на използването на тези понятия, в който ще участват държавите-членки и Парламента. Този редовен преглед ще помогне за подготвяне на допълнителното хармонизиране в бъдеще. Целта на промененото предложение е да се намери балансирано решение, с което да се улеснят преговорите между двата съзаконодателни органа. 3. Правни елементи на предложението 3.1. Обобщение на предложеното действие Основната цел на това променено предложение е да се опростят и пояснят правилата, което ще ги направи в по-голяма степен съвместими с разнообразието от национални правни системи и ще помогне на държавите-членки да ги прилагат по икономически по-изгоден начин от гледна точка на разходите в конкретната ситуация. Както и при предишното предложение, цялостната цел продължава да бъде установяването на ефективни и справедливи процедури. Предложението продължава да гарантира пълното зачитане на основните права, така както това се прави в практиката на Съда на Европейския съюз и Европейския съд за правата на човека, особено що се отнася до правото на ефективна защита. В сравнение със сегашната директива процедурните гаранции, осигуряващи справедливи и ефективни процедури, бяха преразгледани, за да може прилагането на процедурните принципи да бъде по-съгласувано. Също така с предложението се въвеждат по-съгласувани и опростени процедурни понятия и механизми, които осигуряват на компетентните за убежището органи необходимите процедурни средства за предотвратяването на злоупотреби и бързото обработване на молби, за които е очевидно, че са неоснователни. С оглед на това да се улесни последователното прилагане на достиженията на правото в областта на убежището и да се опростят приложимите разпоредби, предложението предвижда единна процедура, като по този начин става ясно, че молбите следва да се разглеждат при отчитане и на двете форми на международна закрила, заложени в Директивата за признаването. Предложението допринася за по-голяма съгласуваност с промененото предложение за Директивата за условията на приемане и с Регламента за EASO. 3.1.1. Улесняване на прилагането за държавите-членки Направени бяха редица промени, с които да се гарантира, че предложението е съвместимо в по-голяма степен с разнообразието от правни системи и други договорености в различните държави-членки. Това се отнася, например, за правилата относно решенията за правото на влизане на територията, възможността за отлагане на вземането на решение, когато ситуацията в страната на произход е временно несигурна, и основанията за разглеждане на молби на границата. На няколко разпоредби бе придадена по-голяма гъвкавост, за да могат да се прилагат по-лесно. За да се даде възможност на държавите-членки да се справят успешно с голям брой молби за убежище, подадени едновременно, правилата за достъп до процедура, за провеждане на личните интервюта и за стандартната максимална продължителност на процедурите за убежище бяха преразгледани. Накрая, всички разпоредби бяха подробно преразгледани в целия текст с цел поясняване и опростяване на правилата, с което ще се улеснят дискусиите и ще се осигури ефективното прилагане на тези правила. 3.1.2. По-ефективно справяне с потенциални злоупотреби Благодарение на промененото предложение държавите-членки са по-способни да се справят с потенциалните злоупотреби със системата за убежище. Съгласно новите правила те могат да ускорят процедурите и да разгледат още на границата молба, в която кандидатът е представил очевидно невярна или недостоверна информация, противоречаща на проверена в достатъчна степен информация за страната на произход, което прави молбата неубедителна. Същото се отнася за кандидати, които представляват заплаха за националната сигурност или обществения ред. За да могат държавите-членки да се справят по-добре с кандидати, които са избягали или не са изпълнили задълженията си, правилата за негласното оттегляне на молба също бяха изменени. Съгласно тези правила държавите-членки могат да отхвърлят една молба въз основа на негласно оттегляне, ако органите вече разполагат с достатъчно елементи за адекватното ѝ разглеждане. За да могат кандидатите да са наясно в по-голяма степен с последиците от оттеглянето, държавите-членки са длъжни да ги уведомят за тези правила в началото на процедурата. 3.1.3. Поставяне на акцента върху бързи, справедливи и ефективни процедури Поставянето на акцента се изразява във влагането на подходящи ресурси за осигуряването на качествено вземане на решения на първа инстанция, което ще направи процедурите по-справедливи и по-ефективни. Основна цел на предложението продължава да бъде въвеждането на стандартна процедура за убежище с максимална продължителност шест месеца. Същевременно в промененото предложение се правят редица пояснения, които ще улеснят използването на тази концепция, като се отчитат особеностите на различните държави-членки. Основен елемент на концепцията е ранният достъп до съдействие, за да се помогне на кандидата да разбере процедурата. Чрез промененото предложение се пояснява естеството на това основно съдействие, за да се направи разграничение с безплатната правна помощ, която се предоставя при процедурите по обжалване. Държавите-членки разполагат със свободата да изберат подходящите начини за оказване на съдействие, включително посредством неправителствени организации, служители от държавната администрация или специализирани държавни служби. Чрез измененията прилагането на тази основна разпоредба следва да стане икономически по-изгодно от гледна точна на разходите и да се избегнат недоразумения, които биха могли да доведат до конфликт между тези правила и общото административно законодателство на някои държави-членки. Чрез предложението се опростяват също така правилата относно обучението, което държавите-членки трябва да осигурят на служителите, които разглеждат молбите и вземат решение по тях. Целта продължава да бъде постигането на високо равнище на компетентност на тези служители, тъй като това е единственият начин да се гарантира, че компетентните за убежището органи вземат солидни и защитими решения, но правилата бяха опростени и съгласувани в по-голяма степен с други части на достиженията на правото в областта на убежището. Накрая бяха опростени разпоредбите по отношение на кандидатите, нуждаещи се от специални процедурни гаранции. Новите правила не са толкова предписателни, което дава на държавите-членки по-голяма свобода и гъвкавост, за да вземат предвид по целесъобразен начин разнообразието от ситуации на кандидатите, което може да съществува. Същевременно чрез правилата продължава да се осигуряват големи гаранции за тези лица. 3.1.4. Гарантиране на достъп до закрила За да може едно лице, което е заявило желанието си да поиска международна закрила, да има реалната възможност да направи това, с промененото предложение се усъвършенстват правилата относно първоначалните стъпки, които трябва да се предприемат при процедурата за убежище. По-специално, с промененото предложение се предотвратява евентуалното объркване, което би могло да настъпи между получаването на пълна молба за убежище и регистрирането на факта, че едно лице е кандидат. По този начин за държавите-членки става по-лесно да спазят предложения срок от 72 часа за регистриране на кандидата, след като като той е изразил желанието си да кандидатства, като този срок може да бъде удължен, ако на практика е невъзможно да бъде спазен. Освен това в предложението се предвиждат прости правила относно обучението и инструкциите за граничните служители и други органи, които може да се окажат в контакт с потенциални кандидати. Новите правила следва да помогнат на държавите-членки да ги прилагат, като вземат предвид ситуацията в съответната държава. 3.1.5. Ясни правила за повтарящите се молби Дори след отхвърлянето на молба за международна закрила, едно лице трябва да може отново да кандидатства, ако обстоятелствата около него са се променили, за да се вземе под внимание възможността за подаване на молби на място в съответствие с Директивата за признаването. С промененото предложение се поясняват правилата относно такива молби, за да се предотвратят евентуални злоупотреби с тях. Според тези правила последващата молба подлежи на бързо и ефективно предварително разглеждане, за да се установи дали действително съществуват нови елементи, които да обосновават по-нататъшно разглеждане. Ако има нови елементи, последващата молба трябва да бъде разгледана при спазване на общите правила. Ако няма, молбата се обявява за недопустима. За да се предотвратят злоупотребите, държавите-членки могат да направят изключение от правото за оставане на територията дори ако лицето подаде други молби за международна закрила. 3.1.6. По-голяма съгласуваност с други инструменти от достиженията на правото на ЕС в областта на убежището С промененото предложение се преразглеждат редица механизми, като целта е те да бъдат съгласувани в по-голяма степен с други инструменти на ЕС в областта на убежището, по-специално с промененото предложение за Директивата за условията на приемане. Това се отнася по-специално за разпоредбите относно специфичните нужди и уязвимите лица и процедурите на границата. Също така с промененото предложение разпоредбите относно обучението се привеждат в съответствие с еквивалентните разпоредби от Регламента за EASO. В разпоредбите относно обучението и достъпа до процедура на предложението се предвижда и по-конкретна роля за EASO. Целта е държавите-членки да бъдат по-гъвкави, но също така да им се окаже и съдействие. Участието на EASO следва да допринесе за по-голяма последователност при прилагането в Съюза. С оглед на това да се улесни последователното прилагане на достиженията на правото в областта на убежището и да се опростят приложимите разпоредби, предложението предвижда единна процедура, като по този начин става ясно, че молбите следва да се разглеждат при отчитане и на двете форми на международна закрила, заложени в Директивата за признаването. 3.2. Правно основание С промененото предложение се изменя Директива 2005/85/ЕО, а като правно основание се използва член 78, параграф 2, буква г) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), който предвижда приемането на общи процедури за предоставяне или отнемане на единен статут на бежанец или на субсидиарна закрила. 3.3. Териториално прилагане Адресати на предложената директива са държавите-членки. Прилагането на директивата спрямо Обединеното кралство и Ирландия ще бъде определено в съответствие с разпоредбите на Протокол № 21, приложен към ДФЕС. В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДФЕС, Дания не е обвързана с директивата и не я прилага. 3.4. Принцип на субсидиарност Съгласно дял V от ДФЕС относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие Европейският съюз разполага с някои правомощия в тази област. Тези правомощия трябва да бъдат упражнявани в съответствие с член 5 от Договора за Европейския съюз, т.е. ако и доколкото целите на предложеното действие не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат постигнати по-добре от Съюза поради мащаба или ефекта на предложеното действие. Правното основание за действието на Съюза е член 78 от ДФЕС. В тази разпоредба се посочва, че „Съюзът развива обща политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила, чиято цел е да предостави подходящ статут на всеки гражданин на трета страна, който се нуждае от международна закрила, както и да гарантира зачитането на принципа на забрана за връщане. Тази политика трябва да бъде съобразена с Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. и с Протокола за статута на бежанците от 31 януари 1967 г., както и с другите съответни договори“. Поради транснационалното естество на проблемите, свързани с убежището и закрилата на бежанците, ЕС е в добра позиция да предложи решения в рамките на CEAS, по-специално във връзка с процедурите за предоставяне или отнемане на международна закрила, за да се избегнат вторични движения. Макар и с приемането на директивата през 2005 г. да бе постигнато значително ниво на хармонизиране, необходими са допълнителни действия на ЕС за установяването на по-високи и по-хармонизирани стандарти за процедурите за убежище и за предприемането на по-нататъшни стъпки към общи процедури за убежище. Тези стандарти се считат също така за необходими, за да се гарантира, че молбите на кандидатите за международна закрила, които подлежат на процедурите съгласно Регламента от Дъблин, се разглеждат при еднакви условия в различните държави-членки. 3.5. Принцип на пропорционалност При оценката на въздействието във връзка с изменението на Директивата за процедурите за убежище[5], направена като част от подготвителната работа по предишното предложение, всеки вариант бе преценен спрямо установените проблеми, за да представлява идеално съотношение между практическата стойност и необходимите усилия, и бе направено заключението, че изборът на действие на равнище ЕС не надвишава необходимото за постигането на целта, а именно тези проблеми да бъдат решени. Настоящото променено предложение запазва водещите принципи на предишното предложение, като същевременно предоставя на държавите-членки допълнителна гъвкавост и по този начин допринася за съблюдаването на принципа на пропорционалност. 3.6. Отражение върху основните права Настоящото предложение бе прегледано задълбочено, за да се гарантира, че разпоредбите му са напълно съвместими с: – основните права, залегнали в Хартата на основните права на ЕС, и – произтичащите от международното право задължения, по-специално от Женевската конвенция, Европейската конвенция за защита на правата на човека и Конвенцията на ООН за правата на детето. Въвеждането на по-високи стандарти при процедурите за убежище и последователното им прилагане в целия Съюз ще имат цялостно положително отражение за кандидатите за убежище и ще придадат по-голяма ефективност на основното право на убежище, посочено в член 18 от Хартата. По-специално, с предложението ще се намали вероятността от административни грешки при процедурите за предоставяне на убежище, като по този начин се гарантира по-доброто спазване на принципа на забрана за връщане, залегнал в член 19 от Хартата, и се подобрява достъпът до закрила и правосъдие, като в случай на отрицателно решение на всеки кандидат се осигурява правото на ефективна съдебна защита съгласно член 47 от Хартата. Чрез предложението ще се насърчат също така равенството между половете, посочено в член 23 от Хартата, и принципът за висшия интерес на детето в процедурите за убежище съгласно член 24 от Хартата, както и ще се утвърди принципът на недискриминация, предвиден в член 21 от Хартата. 2009/0165 (COD) Изменено предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (преработен текст) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 78, параграф 2, буква г) от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[6], като взеха предвид становището на Комитета на регионите[7], като действат в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: ò нов (1) Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 г. относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец трябва да бъде предмет на няколко съществени изменения[8]. С оглед постигане на яснота посочената директива следва да бъде преработена. ê 2005/85/EО съображение 1 (адаптиран) ð нов (2) Общата политика в областта на убежището, включително Общата европейска система за убежище, е част от целта на Европейския съюз за постепенно създаване на зона на свобода, сигурност и правосъдие, която е отворена за тези, които, принудени от обстоятелствата, търсят по законен път закрила в Ö Съюза Õ Общността. ð Тя следва да бъде уредена от принципа на солидарност и справедливо поделяне на отговорностите между държавите-членки, включително когато става въпрос за финансовите последици на тази политика. ï ê 2005/85/EО съображение 2 (3) Европейският съвет по време на специалното си заседание в Тампере на 15 и 16 октомври 1999 г. се договори да работи за установяването на Обща европейска система за убежище, която се основава на пълното и цялостно прилагане на Женевската конвенция за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., изменена с Нюйоркския протокол от 31 януари 1967 г. („Женевската конвенция“), като по този начин се утвърждава принципъта на забрана за връщане неотблъскване, както и че никойи няма да бъде върнат обратно, където има опасност от преследване. ê 2005/85/EО съображение 3 (адаптиран) (4) Заключенията от Тампере уточняват също така, че една такава система следва да включва, в краткосрочна перспектива, общи норми за справедливи и обективни процедури за убежище в държавите-членки и в по-дългосрочна перспектива — норми на Ö Съюза Õ Общността по отношение на обща процедура за убежище в Европейскатаия Ö съюз Õ . ê 2005/85/EО съображение 4 ð нов (5) ð Първият етап от създаването на Обща европейска система за убежище беше изпълнен посредством приемането на необходимите правни инструменти, предвидени в договорите, включително Директива 2005/85/ЕО, която представляваше ï Минималните норми, които са предвидени с настоящата директива относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите-членки, представляват следователно една първата мярка в областта на процедурите за убежище. ò нов (6) На своето заседание от 4 ноември 2004 г. Европейският съвет прие Програмата от Хага, която определи целите, които следва да бъдат изпълнени в областта на свободата, сигурността и правосъдието за периода 2005─2010 г. В този смисъл Програмата от Хага прикани Европейската комисия да завърши оценката на правните инструменти от първия етап и да представи на Съвета и на Европейския парламент инструментите и мерките от втория етап. В съответствие с Програмата от Хага, целта, която се преследва със създаването на Общата европейска система за убежище, е установяването на обща процедура за убежище и единен статут, който е валиден в целия Съюз. (7) В Европейския пакт за имиграция и убежище, приет на 16 октомври 2008 г., Европейският съвет отбеляза, че все още съществуват съществени различия между държавите-членки относно предоставянето на закрила и призова за нови инициативи, включително предложение за установяване на единна процедура за убежище, обхващаща общи гаранции, с които да се завърши създаването на Обща европейска система за убежище, предвидена в Програмата от Хага. (8) На заседанието си на 10—11 декември 2009 г. Европейският съвет прие Стокхолмската програма, в която бе потвърден ангажиментът за създаването до 2012 г. на общо пространство на закрила и солидарност, основаващо се на обща процедура за убежище и единен статут за лицата, на които се предоставя международна закрила, въз основа на високи стандарти за закрила и справедливи и ефективни процедури. В Стокхолмската програма бе посочено, че на лицата, нуждаещи се от международна закрила, трябва да се осигури достъп до сигурни и ефективни от правна гледна точка процедури за убежище. Съгласно Стокхолмската програма независимо от държавата-членка, в която лицата са подали молбата си за убежище, те следва да бъдат третирани по един и същ начин във връзка с процедурните договорености и определянето на статута. Целта е подобните случаи да се третират по сходен начин, а крайният резултат да бъде еднакъв. (9) Следва да се мобилизират средствата на Европейския фонд за бежанците и Европейската служба за подкрепа в областта на убежището, създадена с Регламент (ЕС) № 439/2010 на Европейския парламент и на Съвета[9], за да се предостави подходяща подкрепа на усилията на държавите-членки, свързани с прилагането на нормите, установени през втората фаза на Общата европейска система за убежище, особено по отношение на онези държави-членки, които са изправени пред особен и непропорционален натиск върху своята система за убежище, по-конкретно поради своето географско или демографско положение. (10) За да се гарантира цялостна и ефикасна оценка на нуждите на кандидатите за международна закрила по смисъла на Директива […/…/EС] [относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, и относно съдържанието на предоставената закрила (Директива за признаването)], рамката на Съюза относно процедурите за предоставяне на международна закрила следва да се основава на идеята за единна процедура за убежище. ê 2005/85/EО съображение 5 ð нов (11) Основната цел на настоящата директива е ð по-нататъшното разработване на нормите за процедурите за предоставяне и отнемане на международна закрила в държавите-членки с оглед на създаването на обща процедура за убежище в Съюза ï установяването в Общността на минимална рамка за процедурата за предоставяне и отнемане на статут на бежанец. ê 2005/85/EО съображение 6 ð нов (12) Сближаването на нормите за процедурата за предоставяне и отнемане на ð международна закрила ï статут на бежанец би следвало да допринесе за ограничаването на вторичното движение на кандидатите за ð международна закрила ï убежище между държавите-членки в случаите, когато такова движение се дължи на различията в правната рамка при отделните държави-членки ð , и да създаде равностойни условия за прилагането на Директива […/.../EС] [Директива за признаването] в държавите-членки ï. ê 2005/85/EО съображение 7 ð нов (13) В самата същност на минималните норми се корени правомощието на Ддържавите-членки следва да имат правомощието да въвеждат или запазят по-благоприятни разпоредби за лицата от трети страни или лицата без гражданство, които търсят международна закрила, основана на факта, че съответното лице ð се нуждае от международна закрила ï е бежанец по смисъла на ð Директива […/…/EС] [Директива за признаването] ï член 1, буква А от Женевската конвенция. ê 2005/85/EО съображение 9 ð нов (14) Относно отношението на лицата, които попадат в приложното поле на настоящата директива, държавите-членки имат задълженията, които произтичат от актовете на международното право, по които те са страни , и които забраняват дискриминацията. ê 2005/85/EО съображение 10 ð нов (15) Важно е по отношение на молбите за ð международна закрила ï убежище решенията да се вземат на основа на факти, на първа инстанция, от органи, чийто персонал притежава необходимите познания или е преминал необходимото обучение по въпросите, свързани с правото на убежище и ð международната закрила ï бежанците. ê 2005/85/EО съображение 11 (адаптиран) ð нов (16) В интерес едновременно и на държавите-членки, и на търсещите ð международна закрила ï убежище е Ö по Õ молбите за ð международна закрила ï за убежище Ö да бъде вземано решение възможно най-бързо Õ да получават възможно най-бързо решение, ð без това да засяга точността и пълнотата на тяхното разглеждане ï. Организацията по разглеждането на молбите за убежище следва да се остави на преценката на държавите-членки, така че те да имат възможност, с оглед на националните си нужди, да предоставят приоритет на определени молби или да ускоряват разглеждането им при спазване на предвидените с настоящата директива норми. (17) В интерес едновременно и на държавите-членки, и на кандидатите е на първо място да се отчита по правилен начин нуждата от международна закрила. За тази цел на кандидатите следва да се предостави на първо място безплатна правна и процедурна информация, при която да бъдат взети предвид конкретните обстоятелства, в които те се намират. Предоставянето на такава информация следва inter alia да даде възможност на кандидатите да разберат по-добре процедурата, което ще им помогне да изпълнят съответните си задължения. Би било непропорционално да се иска от държавите-членки да предоставят такава информация единствено посредством услугите на квалифицирани адвокати. Държавите-членки следва да разполагат с възможността да намерят най-подходящия начин за предоставянето на тази информация, например посредством неправителствени организации, служители от държавната администрация или специализирани държавни служби. (18) В процедурите по обжалване и при определени условия на кандидатите следва да бъде осигурена безплатна правна помощ и представителство от лица, които имат правомощието да правят това съгласно националното законодателство. Освен това, на всички етапи от процедурата кандидатите следва да имат правото да се консултират на собствени разноски с правни съветници или консултанти, които имат необходимото разрешение да извършват такава дейност съгласно националното законодателство. ê 2005/85/EО съображение 12 ð нов (19) Понятието обществен ред може ð inter alia ï да покрива присъда за тежко престъпление. ê 2005/85/EО съображение 13 ð нов (20) В интерес на правилното определяне на лицата, които се нуждаят от закрила като бежанци, по смисъла на член 1 от Женевската конвенция ð или като лица, които отговарят на условията за субсидиарна закрила ï, всеки кандидат, освен изключенията, следва да има ефективен достъп до процедурите, възможност да сътрудничи и да влиза във връзка по подходящия начин с компетентните органи, за да представи съответните факти по своя случай, както и да разполага с достатъчни процедурни гаранции за разглеждане на молбата му на всички етапи на процедурата. Междувременно процедурата по разглеждане на молбата му за ð международна закрила ï убежище следва да осигури по принцип на кандидата поне правото да остане, докато случаят е висящ пред решаващия орган, да има достъп до преводачески услуги, за да изложи аргументите си, ако бъде разпитан от органите, да може да влезе във връзка с представител на Върховния комисар за бежанците на Организацията на обединените нации (ВКБООН) ð и с организации, които предоставят съвети или консултации на кандидати за международна закрила ï или друга организация, която действа от името на ВКБООН, да има право на точно съобщаване за решението и фактическите и правните мотиви към решението, да има право на правен или друг съветник, както и право да бъде информиран за правното си положение в решителните етапи на процедурата на език, ð който той разбира или ï за който има разумни основания да се счита, че той разбира ð , както и, в случай на отрицателно решение, да има право на ефективна защита пред съд ï. ê 2005/85/EО съображение 14 Необходимо е освен това да се определят специални процедурни гаранции за непридружаваните непълнолетни, поради тяхната уязвимост. В тази връзка основно съображение за държавите-членки следва да представляват висшите интереси на детето. ò нов (21) С цел осигуряване на ефективен достъп до процедурата за разглеждане служителите, които първи влизат в контакт с лица, търсещи международна закрила, и в частност служителите, които осъществяват наблюдение на сухопътните или морските граници или извършват гранични проверки, следва да получат инструкции и необходимото обучение за разпознаване и обработка на искания за международна закрила. Те следва да бъдат в състояние да предоставят цялата необходима информация относно това къде и как може да се подаде молба за международна закрила на гражданите на трета страна или лица без гражданство, които се намират на територията, включително на границата, в териториалните води или в транзитните зони на държавите-членки, и които желаят да поискат международна закрила. Когато тези лица се намират в териториалните води на държава-членка, те следва да бъдат свалени на сушата, а техните молби — разгледани в съответствие с настоящата директива. (22) За да се улесни достъпът до процедурата по разглеждане на молбите на граничните контролно-пропускателни пунктове и в местата за задържане, следва да се предостави информация относно възможността да се поиска международна закрила. Посредством услугите на преводач следва да се гарантира осъществяването на основна комуникация, чрез която компетентните органи да разберат дали лицата обявяват желанието си да кандидатстват за международна закрила. (23) Освен това на кандидатите, които се нуждаят от специални процедурни гаранции, като непълнолетни, непридружавани непълнолетни, лица, които са били подлагани на мъчение, изнасилване или друго тежко насилие, или лица с увреждания, следва да бъде предоставена подходяща подкрепа с цел създаване на условията, необходими за техния ефективен достъп до процедурите и за представяне на елементите, необходими за обосноваване на молбата за международна закрила. (24) Националните мерки във връзка с откриването и документирането на симптоми и следи от мъчение или друго тежко физическо или психическо насилие, включително и сексуално насилие, в рамките на процедурите, обхванати от настоящата директива, следва да се основават inter alia на Наръчника за ефективно разследване и документиране на мъчение и други форми на жестоко, нечовешко или унизително третиране или наказание (Истанбулски протокол). (25) С цел осигуряване на реална равнопоставеност на кандидатите от мъжки и женски пол процедурите за разглеждане следва да отчитат въпросите, свързани с пола. По-конкретно личните интервюта следва да бъдат организирани по начин, който предоставя възможност както на кандидатите от женски пол, така и на кандидатите от мъжки пол да говорят за своя опит от миналото в случаи, свързани с преследване, основано на пола. Сложността на твърденията, свързани с пола, следва да бъде отчетена в рамките на процедурите въз основа на понятията за сигурна трета страна, сигурна страна на произход или последващи молби. (26) Висшите интереси на детето следва да имат първостепенно значение за държавите-членки при прилагането на настоящата директива, в съответствие с Хартата на основните права на Европейския съюз и Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на детето от 1989 г. (27) Процедурите за разглеждане на нуждата от международна закрила следва да бъдат организирани по начин, който дава възможност на компетентните органи за щателно разглеждане на молбите за международна закрила. ê 2005/85/EО съображение 15 ð нов (28) Когато един кандидат подаде последваща молба, без да представи нови доказателства или нови основания, би било ненужно да се задължават държавите-членки да стартират нова процедура по пълно разглеждане на молбата. В подобни случаи би следвало държавите-членки ð да бъдат в състояние да отхвърлят молбата като недопустима в съответствие с принципа за присъдено нещо ï да имат избор измежду процедурите, предвиждащи изключения от гаранциите, от които обичайно се ползва кандидатът. ê 2005/85/EО съображение 16 ð нов (29) Голям брой молби за ð международна закрила ï убежище се подават на границата или в транзитни зони на държавата-членка, преди да е взето решение за влизането на кандидата. Държавите-членки следва да могат ð да предвидят процедури за допустимост и/или процедури за разглеждане по същество, които дават възможност за вземане на решение на място по молби, подадени на границата или в транзитни зони, при ясно определени обстоятелства ï да запазят съществуващите процедури, които са приспособени към специфичната ситуация, за кандидати, които се намират на границата. Основателно би било да се определят общи правила за изключенията, които биха могли да се правят при тези обстоятелства по отношение на гаранциите, от които обичайно се ползват кандидатите. Процедурата на границата следва да се отнася основно до кандидати, които не отговарят на условията за влизане на територията на държавите-членки. ê 2005/85/EО съображение 17 ð нов (30) Основно съображение при преценката на основателността на молба за убежище ð международна закрила ï е сигурността на кандидата в страната му на произход. Когато една трета страна може да бъде счетена за сигурна страна на произход, то държавите-членки следва да могат да я определят като такава и да предположат, че съответният кандидат е на сигурно място там, освен ако последният представи сериозни доказателства в полза на противното. ê 2005/85/EО съображение 18 (31) Предвид достигнатата степен на хармонизация по отношение на условията, на които трябва да отговарят гражданите на трета страна и лицата без гражданство, за да имат основание да търсят статут на бежанец, е необходимо да се изготвят общи критерии за определяне на трети страни като сигурни страни на произход. ê 2005/85/EО съображение 19 Когато Съветът се убеди, че посочените по-горе критерии са спазени по отношение на съответната страна на произход и че вследствие на това държавата на произход е включена в общия минимален списък на сигурните страни на произход, който се одобрява в съответствие с настоящата директива, държавите-членки следва да бъдат задължени да разглеждат молбите, внасяни от граждани на съответната страна или от лица без гражданство с обичайно местопребиваване в тази страна, като се позоват на оборимата презумция за сигурността на тази страна. Предвид политическата значимост от определянето на сигурни държави на произход, и по специално от случаите на оценка на положението на правата на човека в страната на произход и последствията, до които това може да доведе за съответните политики на Европейския съюз в областта на външните отношения, Съветът следва да се произнесе по изготвянето на списъка или измененията, които се внасят в него, след консултации с Европейския парламент. ê 2005/85/EО съображение 20 (адаптиран) (32) По отношение на техния статут на кандидатки за присъединяване към Европейския съюз и напредъка, който е осъществен от тях за присъединяването, България и Румъния следва да се считат като сигурни страни на произход за целите на настоящата директива, като това важи до датата на тяхното присъединяване. ê 2005/85/EО съображение 21 ð нов (33) Фактът, че определена трета страна е посочена като сигурна страна на произход за целите на настоящата директива, не би следвало да представлява абсолютна гаранция за сигурността на гражданите на тази страна. По своето естество оценката по въпроса за това определение може да отчита само общата ситуация в страната в граждански, правен и политически аспект, както и въпроса за наличието на информация за това, дали лицата, които извършват преследване или мъчение или проявяват нехуманно или унизително отношение и причиняващи такива страдания, действително биват санкционирани, когато бъдат посочени за отговорни за тези си действия в тази страна. За тази цел е важно, когато един кандидат изтъкне ð основателни ï сериозни мотиви, които убеждават, че съответната страна не е сигурна в частност, определението на тази страна като сигурна страна да не се счита повече като решаващо по отношение на него. ê 2005/85/EО съображение 22 (адаптиран) ð нов (34) Държавите-членки разглеждат всички молби по същество, т.е. извършват преценка дали съответният кандидат би могъл да търси отговаря на условията статут на бежанец Ö за международна закрила Õ в съответствие с Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, Директива […/…/EС] [Директива за признаването], освен ако настоящата директива разпорежда противното, а именно в случаите, когато може с основание да се предположи, че другата страна ще пристъпи към разглеждането или ще даде достатъчна закрила. По-конкретно, държавите-членки не са длъжни да разглеждат по същество молба за убежище ð международна закрила ï в случаите, когато първата държава на убежище е предоставила на кандидата статут на бежанец и кандидатът е повторно приет в тази страна. ê 2005/85/EО съображение 23 ð нов (35) Държавите-членки нямат задължение също така да разглеждат по същество молба за убежище ð международна закрила ï, когато с основание могат да очакват кандидатът, поради ð достатъчна ï връзката си с трета страна, според определението на националното право, да иска да получи закрила в тази трета страна и ð съществуват основания да се очаква, че кандидатът ще бъде приет или повторно приет в тази страна ï. Държавите-членки следва да процедират по този начин единствено в случаите, когато този кандидат би бил е на сигурно място в съответната трета страна. С цел да се избегнат вторично движения на кандидата за убежище, е необходимо да се установят общи принципи за приемането и определянето от страна на държавите-членки на трети страни като сигурни страни. ê 2005/85/EО съображение 24 ð нов (36) Междувременно, по отношение на някои европейски трети страни, които спазват изключително високи норми по отношение на правата на човека и закрилата на бежанците, държавите-членки имат правото да не разглеждат или да не извършват пълно разглеждане на молбите за убежище ð международна закрила ï , подадени от кандидати с произход от тези трети европейски страни, при влизането им на тяхна територия. Предвид последствията, които може да претърпи кандидатът от ограниченото или пропуснато разглеждане на молбата, понятието за трета сигурна страна не следва да се прилага спрямо документация, отнасяща са до трети страни, за които Съветът има информация, че спазват високите норми на сигурност, определени с настоящата директива. Съветът следва да взема такива решения след консултации с Европейския парламент. ê 2005/85/EО съображение 25 Поради естеството на общите норми, които се отнасят до двете понятия за трети сигурни страни, изложени в настоящата директива, тези понятия влияят в зависимост от това, дали съответната трета страна разрешава или не на кандидата да влиза на нейна територия. ò нов (37) За да се улесни редовният обмен на информация за използването на национално равнище на понятията за сигурна страна на произход, сигурна трета страна и европейска сигурна трета страна и да се подготви евентуално допълнително хармонизиране в бъдеще, държавите-членки следва да уведомяват или периодично да съобщават на Комисията за третите страни, по отношение на които се използват тези понятия. ê 2005/85/EО съображение 26 ð нов (38) По отношение на отнемането на статута на бежанец ð или на лице под субсидиарна закрила ï държавите-членки следва да се убедят, че лицата, които се ползват от ð международна закрила ï този статут, са надлежно уведомени за евентуалното преразглеждане на техния статут и имат възможност да изложат своя възглед, преди органите да вземат обосновано решение за отнемането на статута, който им е предоставен. Въпреки това следва да е възможна дерогацията от тези гаранции, когато причините, които обосновават отнемането на статута на бежанец, не касаят промяна в условията, на които се е основавало признаването на този статут. ê 2005/85/EО съображение 27 (адаптиран) ð нов (39) Съгласно един от основните принципи на правото на Ö Съюза Õ Общността, решенията по молба за убежище ð международна закрила, решенията за отказ от повторно откриване на процедурата по разглеждане на молбата, след като това разглеждане е било прекратено, ï и Ö решенията за Õ отнемане на статут на бежанец ð или на лице под субсидиарна закрила ï следва да могат ефективно да бъдат обжалвани пред съответния съд, по смисъла на член 234 от Договора. Ефективността на обжалването по отношение и на разглеждането по същество зависи от цялостната административна и правна система на всяка държава-членка. ê 2005/85/EО съображение 28 (40) В съответствие с член 72 64 от Договора за функционирането на Европейския съюз настоящата директива не засяга упражняването на отговорностите на държавите-членки относно поддържането на обществения ред и опазването на вътрешната сигурност. ê 2005/85/EО съображение 29 ð нов (41) Настоящата директива не се прилага относно процедурите ð между държавите-членки ï , които са уредени с Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 г. Регламент (ЕС) № […/…] [за установяване на критерии и механизми за определяне на държава-членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище ð международна закрила ï , която е подадена в една от държавите-членки от гражданин на трета страна ð или лице без гражданство ï] (Регламент от Дъблин). ò нов (42) Кандидатите, по отношение на които се прилага Регламент (ЕС) № […/…] [Регламент от Дъблин], следва да имат достъп до основните принципи и гаранции, предвидени в настоящата директива, както и до специалните гаранции, предвидени в Регламент (ЕС) № […/…] [Регламент от Дъблин]. ê 2005/85/EО съображение 30 (43) Прилагането на настоящата разпоредба директива следва да се оценява периодично най-малко през две години. ê 2005/85/EО съображение 31 (адаптиран) (44) Предвид факта, че целта на настоящата директива, а именно изготвянето на минимални норми относно процедурата за предоставяне и отнемане на статута на бежанец в държавите-членки, не би могла да се изпълни в задоволителна степен от държавите-членки и в тази връзка, поради мащаба или последствията от предприетото действие, би могла да се изпълни по-добре на общностно равнище Ö Съюз Õ , Ö Съюзът Õ Общността може да предприеме мерки, в съответствие с принципаите на субсидиарност и пропорционалност, коийто са е уредени в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа за пропорционалност, според изложеното в посочения член, настоящата директива не надвишава това, което е необходимо за постигането на тази цел. ê 2005/85/EО съображение 32 Съгласно член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Обединеното кралство уведоми с писмо от 24 януари 2001 г. за желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящата директива. ê 2005/85/EО съображение 33 Съгласно член 3 от Протокола за позицията на Обединеното кралство и Ирландия, Ирландия уведоми с писмо от 14 февруари 2001 г. за желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящата директива. ò нов (45) В съответствие с член 4а, параграф 1 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, и без да се засяга параграф 2 от този член, докато Обединеното кралство и Ирландия не са уведомили за желанието си да приемат тази мярка в съответствие с член 4 от този протокол, те не са обвързани с нея и продължават да бъдат обвързани с Директива 2005/85/ЕО. ê 2005/85/EО съображение 34 (46) Съгласно членове 1 и 2 от Протокола за позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз създаване на Европейската общност, Дания не участва в приемането на настоящата директива, не е обвързана от нея и не я прилага. ê 2005/85/EО съображение 8 ð нов (47) Настоящата директива спазва основните права и признати принципите, а именно тези от признати в Хартата на основните права на Европейския съюз. ð По-специално, целта на настоящата директива е да се осигури пълното зачитане на човешкото достойнство и да се насърчи прилагането на членове 1, 18, 19, 21, 23, 24 и 47 от Хартата и тя трябва да бъде приложена по съответния начин. ï ò нов (48) Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право трябва да бъде ограничено до разпоредбите, които представляват изменение по същество в сравнение с предходната директива. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от предходната директива. (49) Настоящата директива следва да не засяга задълженията на държавите-членки по отношение на срока за транспониране в националното право на директивата, посочен в приложение II, част Б. ê 2005/85/EО ð нов ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: ГЛАВА І Общи разпоредби Член 1 Цел Целта на настоящата директива е да се определят ð общи ï минимални норми относно процедуратаи за предоставяне или отнемане на ð статут на международна закрила по силата на Директива […/…/ЕС] [Директива за признаването] ï статут на бежанец в държавите-членки. Член 2 Определения По смисъла За целите на настоящата директива: а) „Женевска конвенция“ означава Конвенцията за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., допълнена изменена с Нюйоркския протокол от 31 януари 1967 г.; б) „молба“ или „молба за убежище“ означава молба, която е подадена от гражданин на трета страна или лице без гражданство, която може да се счита за молба за международна закрила от страна на определена държава-членка, по силата на Женевската конвенция. Всяка молба за международна закрила се счита за молба за убежище, освен ако съответното лице не поиска изрично друг вид защита, за която се кандидатства отделно; ò нов б) „молба“ или „молба за международна закрила“ означава искане за закрила от държава-членка, подадено от гражданин на трета страна или лице без гражданство, за който/което може да се счита, че търси статут на бежанец или субсидиарна закрила и не иска изрично друг вид закрила извън обхвата на Директива […./…/ЕС] [Директива за признаването], за която се кандидатства отделно; ê 2005/85/EО ð нов в) „кандидат“ или „кандидат за ð международна закрила ï убежище“ означава гражданин на трета страна или лице без гражданство, който/което е подал/о молба за убежище ð международна закрила ï, по отношение на която все още не е взето окончателно решение; ò нов г) „кандидат, който се нуждае от специални процедурни гаранции“ означава кандидат, който поради възраст, пол, сексуална ориентация, полова идентичност, увреждане, тежко физическо заболяване или психична болест, посттравматичен стрес или последици от мъчения, изнасилване или други тежки форми на психологично, физическо или сексуално насилие се нуждае от специални гаранции, за да може да се ползва от правата и да изпълнява задълженията в съответствие с настоящата директива; ê 2005/85/EО ð нов г) д) „окончателно решение“ е всяко решение, с което се постановява, че гражданинът на трета страна или лицето без гражданство получава статут на бежанец ð или статут на лице под субсидиарна закрила ï по силата на Директива 2004/83/ЕО Директива […./…/ЕС] [Директива за признаването], и то не е последвано от обжалване в рамките на глава V от настоящата директива, независимо дали това обжалване има или няма като следствие разрешаването на кандидата да остане на територията на съответната държава-членка в очакване на решение, при условията на приложение ІІІ от настоящата директива; д е) „решаващ орган“ означава всеки квазисъдебен или административен орган в държава-членка, който е компетентен за разглеждането на молбите за убежище ð международна закрила ï и който е компетентен да вземе решение като първа инстанция по такива случаи, при условията на приложение І; е ж) „бежанец“ означава всеки гражданин на трета страна или лице без гражданство, което отговаря на изискванията на член 1 от Женевската конвенция, така както са определени в Директива 2004/83/ЕО 2, буква г) от Директива […/…/ЕС] [Директива за признаването] ; ò нов з) „лице, което отговаря на условията за субсидиарна закрила“ означава всеки гражданин на трета страна или лице без гражданство, който/което отговаря на изискванията на член 2, буква е) от Директива […./…/ЕС] [Директива за признаването]; и) „статут на лице под международна закрила“ означава признаването от държава-членка на гражданин на трета страна или лице без гражданство за бежанец или за лице, което отговаря на условията за субсидиарна закрила; ê 2005/85/EО ж й) „статут на бежанец“ означава признаването от държава-членка на гражданин на трета страна или лице без гражданство за бежанец; ò нов к) „статут на лице под субсидиарна закрила“ означава признаването от държава-членка на гражданин на трета страна или лице без гражданство за лице, което отговаря на условията за субсидиарна закрила; л) „непълнолетен“ означава гражданин на трета страна или лице без гражданство под осемнадесетгодишна възраст; ê 2005/85/EО (адаптиран) ð нов м з) „непридружен непълнолетен“ означава ð непълнолетен по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива […/…/ЕС] [Директива за признаването] ï лице под осемнадесетгодишна възраст, което влиза на територията на държавите-членки, без да е придружено от възрастен, който да отговаря за него по закон или по обичай дотогава, докато за него не започне да се грижи ефективно възрастен. Настоящото определение покрива непълнолетните, които са изоставени, след влизането им на територията на държавата-членка; и н) „представител“ означава ð лице или организация, посочени от компетентните органи да действа като законен настойник, за да помага на непридружаван непълнолетен и да го представлява по време на процедурите, предвидени в настоящата директива, с цел гарантиране на висшите интереси на детето и, при необходимост, упражняване на правата на непълнолетния в негов интерес. Когато като представител действа организация, тази организация посочва лице, което да изпълнява функциите на законен настойник на непълнолетния в съответствие с настоящата директива ï лице, което действа от името на организация, която представлява непридружавания непълнолетен в качеството му на законен настойник, лице, което действа от името на национална организация, натоварена с помощта за малолетни и тяхното благополучие, или друг вид представителство, определени да защитят висшите интереси на непълнолетния непридружен; й о) „отнемане на статута на бежанец ð лице под международна закрила ï“ означава решението, с което компетентният орган отнема статута на бежанец ð или статут на лице под субсидиарна закрила ï на лице, отказва неговото подновяване или го прекратява в съответствие с Директива 2004/83/ЕО Директива […./../ЕС] [Директива за признаването]; к п) „оставане в държава-членка“ означава факта на оставане на територията, включително на границата или в транзитна зона на държавата-членка, в която е подадена или се разглежда неговата молба за убежище ð международна закрила ï .; ò нов р) „последваща молба“ означава молба, подадена след вземането на окончателно решение по предишна молба, като това включва и случаите, когато кандидатът изрично е оттеглил молбата си, и случаите, когато решаващият орган е отхвърлил молбата след нейното негласно оттегляне в съответствие с член 28, параграф 1. ê 2005/85/EО (адаптиран) ð нов Член 3 Приложно поле 1. Настоящата директива се прилага за всяка молба за убежище ð международна закрила ï, която е подадена на територията на държави-членки, включително на граница ð , в териториални води ï или в транзитна зона, както и по отношение на отнемането на статут на бежанец ð статут на лице под международна закрила ï . 2. Настоящата директива не се прилага за молби за дипломатическо или териториално убежище, които са подадени в представителства на държавите-членки. 3. Държавите-членки прилагат настоящата директива за целия период на процедурата, когато използват или въвеждат процедура, в рамките на която молбите за убежище се разглеждат в качеството им на молби, основаващи се на Женевската конвенция и в качествата им на молби от друг вид за международна защита, предоставяна при условията на член 15 от Директива 2004/83/ЕО. 3. 4. Държавите-членки могат освен това да решат да прилагат настоящата директива при процедурите за разглеждане на всички видове международна закрила ð , които попадат извън обхвата на Директива […./.../ЕС] [Директива за признаването] ï. Член 4 Компетентни органи 1. Държавите-членки определят по всички процедури решаващи органи, които който да отговарят за извършването на съответното разглеждане на молбите, в съответствие с разпоредбите на настоящата директива, а именно — член 8, параграф 2 и член 9. ð Държавите-членки следят за това този орган да разполага с подходящи средства, включително с достатъчно на брой компетентни служители, за изпълнението на своите задачи в съответствие с настоящата директива. ï Съгласно член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 343/2003, молбите за убежище, които са подадени в държавата-членка до органите на друга държава-членка, които извършват в тази държава-членка имиграционен контрол, се разглеждат от държавата-членка, на територията на която е подадена молбата. 2. Държавите-членки могат да предвидят въпреки това друг орган Ö , различен от посочения в параграф 1, Õ да бъде компетентен за: а) ð разглеждане на случаи съгласно Регламент (ЕС) № […/…] [Регламента от Дъблин] и ï разглеждане на случаите, при които се предвижда прехвърлянето на кандидата в друга държава, в съответствие с нормативната уредба за критериите и механизмите за определение на държавата, която е компетентна за разглеждането на молба за убежище, като това важи до момента на прехвърлянето или докато съответната държава откаже да приеме или да приеме повторно на своя издръжка кандидата; б) това решението по молбата да е взето съобразно националните норми за сигурността, при условие че решаващият орган се е консултирал преди решението, за да узнае дали кандидатът отговаря на условията, които са необходими за предоставяне на статут на бежанец по силата на Директива 2004/83/ЕО; в) пристъпване към предварително разглеждане в съответствие с член 32, при условие че този орган има достъп до делото на кандидата по предходна негова молба; г) разглеждане на представителните за процедурата случаи, които са предвидени в член 35, параграф 1; б д) ð предоставяне или ï отказ за разрешение за влизане в рамките на процедурата по член ð 43 ï 35, параграфи 2—5, при условията и в съответствие с разпоредбите, предвидени за това, ð и въз основа на становището на решаващия орган. ï ; е) установяване, дали кандидатът прави опит за влизане или е влязъл в определена държава-членка от сигурна трета страна по смисъла на член 36 при условията и в съответствие с разпоредбите, предвидени в посочения член. ò нов 3. Държавите-членки следят за това служителите на решаващия орган да са надлежно обучени. За тази цел те осигуряват първоначално и, при необходимост, по-нататъшно обучение, което включва елементите, изброени в член 6, параграф 4, букви а)—д) от Регламент (ЕС) № 439/2010. Също така държавите-членки вземат под внимание обучението, което е разработила и въвела Европейската служба за подкрепа в областта на убежището. ê 2005/85/EО (адаптиран) 4. 3. Когато органите Ö е Õ са определени Ö орган Õ в съответствие с параграф 2, държавите-членки гарантират, че служителите на тези органи този орган притежават съответните познания или са преминали необходимото обучение, което им позволява да изпълняват задълженията си по прилагане на настоящата директива. ò нов 5. Молбите за международна закрила, които са подадени в една държава-членка до органите на друга държава-членка, които извършват граничен или имиграционен контрол в първата държава-членка, се разглеждат от държавата-членка, на територията на която е подадена молбата. ê 2005/85/EО ð нов Член 5 По-благоприятни разпоредби Държавите-членки могат да предвидят или да запазят по-благоприятни норми по отношение на процедурите за предоставяне и отнемане на статута на бежанец ð международна закрила ï, стига тези норми да бъдат съвместими с настоящата директива. ГЛАВА ІІ Основни принципи и гаранции Член 6 Достъп до процедурата 1. Държавите-членки могат да изискват молбите за ð международна закрила ï убежище да бъдат подадени ð внесени ï от кандидата лично и/или на определено място ð , без да се засягат параграфи 2, 3 и 4 ï . ò нов 2. Държавите-членки следят за това лице, което желае да подаде молба за международна закрила, да разполага с действителна възможност да внесе молбата възможно най-скоро. 3. Когато лице заяви желанието си да подаде молба за международна закрила, държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да може фактът, че това лице е кандидат, да бъде регистриран възможно най-скоро и не по-късно от 72 часа след заявяването на желанието. За тази цел държавите-членки следят за това служителите на органите, пред които има вероятност да бъде заявено такова желание, да разполагат със съответните инструкции и да са преминали нужното обучение. При прилагането на настоящия параграф държавите-членки вземат под внимание съответните насоки на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището. 4. Когато голям брой граждани на трети страни или лица без гражданство едновременно поискат международна закрила, което на практика прави невъзможно спазването на посочения в параграф 3 срок от 72 часа, държавите-членки могат да предвидят този срок да бъде удължен на 7 работни дни. ê 2005/85/EО (адаптиран) 2. Държавите-членки гарантират, че всяко пълнолетно правоспособно лице има право да подаде молба за убежище от свое име. 3. Държавите-членки могат да предвидят, че може да бъде подавана молба от кандидата от името на лицата на негова издръжка. В този случай държавите-членки гарантират пълнолетните лица на издръжка на кандидата да са дали съгласието си молбата да бъде подадена от тяхно име; при липса на такова съгласие тези лица имат възможност да подадат молба от свое име. Съгласието се изисква в момента, в който се подава молбата, или след това, в момента на личното интервю с пълнолетното лице, което е на издръжка. 4. Държавите-членки могат да определят в национално си законодателство: а) случаите, в които малолетен може да подаде молба от свое име; б) случаите, при които молбата на непридружавания малолетен се подава от определен представител в съответствие с член 17, параграф 1, буква а); в) случаите, при които подаването на молбата за убежище изисква също подаване на молба за убежище на несключили брак непълнолетни. 5. Държавите-членки гарантират, че органите, към които се предвижда да се обръща лицето, което желае да подаде молба за убежище, са в състояние да му посочат къде и как да представи такава молба и/или изискват от тези органи препращането на молбата му към компетентния орган. ê 2005/85/EО член 6 ð нов Член 7 Молби, подадени от името на лица на издръжка или непълнолетни 1. 2. Държавите-членки гарантират, че всяко пълнолетно правоспособно лице има право да подаде молба за ð международна закрила ï убежище от свое име. 2. 3. Държавите-членки могат да предвидят, че кандидатът може да бъде подадевана молба от кандидата от името на лицата на негова издръжка. В този случай държавите-членки гарантират пълнолетните лица на издръжка на кандидата да са дали съгласието си молбата да бъде подадена от тяхно име; при липса на такова съгласие тези лица имат възможност да подадат молба от свое име. Съгласието се изисква в момента, в който се подава молбата, или най-късно след това, в момента на личното интервю с пълнолетното лице, което е на издръжка. ð Преди да се поиска съгласието, всяко пълнолетно лице сред тези лица се информира насаме за съответните процедурни последици и за неговото право да подаде отделна молба за международна закрила. ï ò нов 3. Държавите-членки гарантират, че непълнолетно лице има правото да подаде молба за международна закрила от свое име, ако е правоспособно да действа в процедури съгласно националното законодателство на съответната държава-членка, чрез родителите си или други пълнолетни членове на семейството, чрез пълнолетно лице, което отговаря за него по закон или национална практика на съответната държава-членка, или чрез представител. 4. Държавите-членки гарантират, че съответните органи, посочени в член 10 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[10], имат право да внeсат молба за международна закрила от името на непридружаван непълнолетен, ако въз основа на самостоятелна преценка на личната му ситуация, тези органи са на мнение, че непълнолетният може да се нуждае от закрила съгласно Директива […./../EС] [Директива за признаването]. ê 2005/85/EО член 6 ð нов 5. 4. Държавите-членки могат да определят в националното си законодателство: а) случаите, в които малолетен непълнолетен може да подаде молба от свое име; б) случаите, при които молбата на непридружавания непълнолетен малолетен трябва да бъде подадена се подава от определен представител в съответствие с член 25 17, параграф 1, буква а); в) случаите, при които подаването на молбата за убежище ð международна закрила ï изисква се смята, че представлява също подаване на молба за убежище ð международна закрила ï на несключили брак непълнолетни. ò нов Член 8 Информация и съвети на граничните контролно-пропускателни пунктове и местата за задържане 1. Държавите-членки гарантират, че на местата за задържане и граничните контролно-пропускателни пунктове на външните граници, включително в транзитните зони, има информация относно възможността за искане на международна закрила Държавите-членки предвиждат осигуряването на устен превод, доколкото това е необходимо за улесняване на достъпа до процедурата в тези пространства. 2. Държавите-членки гарантират, че организации, които предоставят съвети и консултации на кандидати за международна закрила, имат достъп до граничните контролно-пропускателни пунктове на външните граници, включително транзитните зони. Държавите-членки могат да предвидят правила, които уреждат присъствието на такива организации в тези пространства и съгласно които този достъп се урежда от споразумение с компетентните органи на държавата-членка. ê 2005/85/EО ð нов Член 9 7 Право за оставане в държавата-членка до разглеждането на молбата 1. Кандидатите могат да останат в държавата-членка единствено за целите на процедурата, докато решаващият орган се произнесе, в съответствие с процедурите на първа инстанция, установени в глава ІІІ. Това право за оставане в държавата-членка не представлява право на пребиваване. 2. Държавите-членки могат да предвиждат изключение от това правило единствено ако, в съответствие с членове 32 и 34, ð лице подаде ï разглеждането на последващата молба ð , както е описано в член 41, ï не е продължено или ако те предадат или екстрадират дадено лице при подобен случай е предадено или екстрадирано било към друга държава-членка поради задължения, произтичащи от европейска заповед[11] за задържане арест или по други причини, било към трета страна ð , с изключение на страната на произход на въпросния кандидат ï, било към съд или международен(ни) наказателен(ни) съд(съдилища). ò нов 3. Държава-членка може да екстрадира кандидат към трета страна в съответствие с параграф 2 единствено ако компетентните органи са уверени, че решението за екстрадиране няма да доведе до пряко или непряко връщане в нарушение на международните задължения на държавата-членка. ê 2005/85/EО ð нов Член 10 8 Изисквания за разглеждане на молбите 1. Без да се засягат разпоредбите на член 23, параграф 4, буква и), дДържавите-членки гарантират, че да не бъде отказвано или изключвано разглеждането на молба молбите за убежище ð международна закрила ï не са отхвърлени или изключени от разглеждане по причина единствено, че молбата не е подадена в най-кратките възможни срокове. ò нов 2. При разглеждането на молбите за международна закрила решаващият орган определя първо дали кандидатите отговарят на условията за статут на бежанци и ако те не отговарят на тези условия, определя дали кандидатите отговарят на условията за субсидиарна закрила. ê 2005/85/EО ð нов 3. 2. Държавите-членки гарантират решенията по молбите за ð международна закрила ï убежище да се вземат от решаващия орган след извършване на подходящо разглеждане. За тази цел те гарантират, че: а) молбите са разгледани и решенията са взети индивидуално, обективно и безпристрастно; б) е набавена точна и актуализирана информация от различните източници, като например ð Европейската служба за подкрепа в областта на убежището и ï Върховния комисариат за бежанците на Организацията на обединените нации (ВКБООН) по отношение на общата обстановка в страната на произход на кандидата за убежище, и при необходимост — в страните, през които кандидатът за убежище преминава транзитно, и че такава информация е предоставена на служителите, които разглеждат молбите и вземат решение по тях; в) служителите, които разглеждат молбите и вземат решение по тях, са запознати със съответните приложими норми в областта на правото за предоставяне на убежище и бежанското право по отношение на убежището и правата на бежанците.; . ò нов г) служителите, които разглеждат молбите и вземат решение по тях, са инструктирани и имат възможност, когато това е необходимо, да потърсят съвет от експерти по определени въпроси, като въпроси, свързани с медицински или културни аспекти, с децата или пола. ê 2005/85/EО (адаптиран) ð нов 4. 3. Органите по глава V получават достъп чрез решаващия орган, чрез кандидата или по-друг начин, до общата информация по параграф 3 2, буква б), която е необходима за осъществяването на техните задачи. 5. 4. Държавите-членки ð предвиждат ï могат да предвидят правила относно превода на документите, които имат отношение към разглеждането на молбата. Член 11 9 Изисквания към решенията на решаващия орган 1. Държавите-членки гарантират, че решенията по молбите за убежище ð международна закрила ï се постановяват в писмена форма. 2. Държавите-членки гарантират при отхвърляне на молба ð по отношение на статут на бежанец и/или статут на лице под субсидиарна закрила ï решението да е фактически и правно мотивирано и в писмена форма да е посочен начинът за обжалване на отрицателно решение. Не е нужно държавите-членки да посочват основанията за отказа да предоставят статут на бежанец, когато на кандидата е предоставен статут, който предоставя същите права и преимущества по отношение на националното право и на правото на Общността, както статутът на бежанец по смисъла на Директива 2004/83/ЕО. В този случай държавите-членки гарантират, че в делото на кандидата са посочени мотивите за отказа за предоставяне на статут на бежанец и той има достъп до своето дело при поискване. Наред с това нНе е нужно държавите-членки да съобщават писмено за възможностите за обжалване на отрицателно решение във връзка с решение, по което на кандидата предварително е предоставена информация за тези възможности в писмен вид или по електронен път, до който той има достъп. 3. За целите на член 7, параграф 2 6, параграф 3 и когато молбата се основава на същите основания, държавите-членки могат да приемат едно-единствено решение по отношение на всички лица на издръжка ð освен ако това би довело до разкриването на особени обстоятелства на кандидата, които могат да застрашат интересите му, особено в случаите на преследване, основано на пол, сексуална ориентация, полова идентичност и/или възраст ï . Член 12 10 Гаранции за кандидатите за убежище ð международна закрила ï 1. По отношение на процедурите по глава ІІІ държавите-членки гарантират, че всички кандидати за ð международна закрила ï убежище се ползват от следните гаранции: а) преди разглеждането на тяхната молба за убежище те трябва да бъдат информирани относно процедурата, която се прилага, относно правата и задълженията им по време на процедурата, както и относно последствията, които могат да произтекат от неспазването на техните задължения или отказа да сътрудничат на органите, на език, ð който те разбират или ï за който има разумни основания да се счита, че те разбират. Те се информират за сроковете, както и за средствата, с които разполагат за изпълнението на своето задължение да представят документите, които са посочени в член 4 от Директива 2004/83/ЕО Директива […./…/ЕС] [Директива за признаването]ð , както и за последиците от изрично или мълчаливо оттегляне на молбата ï. Тази информация им се предава в срок, за да е възможно те да упражнят правата си, които са гарантирани от настоящата директива, както и за да могат да изпълнят задълженията по член 13 11; б) трябва да им бъдат осигурени, когато е необходимо, услугите на преводач за представяне на техния случай пред компетентните органи. Държавите-членки считат, че е необходимо предоставянето на преводачески услуги, поне когато органът, отговорен за решаващия орган, покани кандидатаът Ö е поканен Õ на интервю, както е посочено в в зависимост от реда и условията на членове 14, 15, 12 и 13, ð 16, 17 и 34, ï и когато не може да се осигури това е невъзможно, е необходимо осигуряването на адекватен контакт при отсъствие на тези услуги. В такъв случай, както и в другите случаи, при които компетентните органи желаят да изслушат кандидата, тези услуги се заплащат с държавни средства; в) не може да им бъде отказвана възможността да се свържат с ВКБООН или с други организации, които работят от името на ВКБООН на територията на държавата-членка по силата на споразумение с последната ð които предоставят юридически съвети или консултации за кандидати за международна закрила в съответствие с националното законодателство на тази държава-членка ï; ò нов г) на тях и на правните им съветници не може да бъде отказван достъп до информацията, посочена в член 10, параграф 3, буква б), когато решаващият орган взема тази информация под внимание при вземането на решение по тяхната молба; ê 2005/85/EО ð нов д г) в писмена форма се съобщава, в приемлив срок, решението на решаващия орган по молбата за убежище ð международна закрила ï. Ако кандидатът се представлява от правен съветник или друг съветник, който представлява кандидата по закон, държавите-членки могат да изберат да съобщят решението на него вместо на кандидата ð за международна закрила ï; д е) в случай че не се ползват от помощта или представителството на правен или друг съветник и когато не е възможно предоставянето на безплатна правна помощ, те следва да бъдат информирани за резултата от решението, взето от решаващия орган, на език, ð който те разбират или ï за който има разумно основание да се счита, че разбират. В предоставената информация се посочват възможностите за обжалване на отрицателното решение, в съответствие с разпоредбите на член 11 9, параграф 2. 2. По отношение на процедурите по глава V държавите-членки гарантират, че всички кандидати за убежище се ползват с гаранции, които са равностойни на тези по параграф 1, букви б), в) ð , г) ï и д г) от настоящия член. Член 13 11 Задължения на кандидата за убежище ð международна закрила ï 1. ð Държавите-членки налагат на кандидатите за международна закрила задължението да сътрудничат на компетентните органи при установяването на тяхната самоличност и други елементи, посочени в член 4, параграф 2 от Директива […/…/ЕС] [Директива за признаването]. ï Държавите-членки могат да наложат на кандидата за убежище ð други ï задължения да сътрудничи с компетентните органи, доколкото тези задължения са необходими за разглеждането на молбата. 2. По-конкретно, държавите-членки могат да предвидят, че: а) от кандидатите за убежище се изисква да докладват на компетентния орган или да се представят лично, незабавно или в определен момент; б) кандидатите за убежище трябва да предоставят документите, с които разполагат и които имат значение при разглеждането на молбата, както и като например своите паспортите си; в) от кандидатите за убежище се изисква да уведомяват компетентните органи за своето настоящо място на пребиваване и или адрес, както и за настъпили промени в тях него, възможно най-скоро. Държавите-членки могат да предвидят, че кандидатът трябва да получава съобщения на мястото на последното си местопребиваване или на последния адрес, който съответно е посочил; г) компетентните органи имат право да претърсят кандидата, както и вещите, които носи със себе си ð ; при условие че претърсването се извършва от лице от същия пол ï ; д) компетентните органи могат да фотографират кандидата; и е) компетентните органи имат право да правят запис на устно направени от кандидата изявления, при условие че той е информиран предварително за това. Член 14 12 Лично интервю 1. Преди да се произнесе решаващият орган, на кандидата за убежище се предоставя възможност за провеждане на лично интервю относно неговата молба за ð международна закрила ï по негово желание с лице, което има правомощия, по силата на националното право, за провеждането на подобно интервю. ð Интервютата по същността на молбата за международна закрила се провеждат винаги от персонала на решаващия орган. ï Държавите-членки могат също така да предоставят възможност за провеждане на лично интервю със всяко пълнолетно лице по смисъла на член 6, параграф 3. ò нов Когато голям брой граждани на трети страни или лица без гражданство едновременно поискат международна закрила, което на практика прави невъзможно решаващият орган да проведе своевременно интервютата по същността на молбата, държавите-членки могат да предвидят служители от друг орган временно да участват в провеждането на тези интервюта. В тези случаи служителите на съответния орган преминават предварително нужното обучение, което съдържа елементите, изброени в член 6, параграф 4, букви а)—д) от Регламент (ЕС) № 439/2010 и член 18, параграф 5 от настоящата директива. Когато едно лице е подало молба за международна закрила от името на лица на негова издръжка, на всяко пълнолетно лице, което е свързано с кандидата, се предоставя възможността за провеждане на лично интервю. ê 2005/85/EО (адаптиран) ð нов Държавите-членки могат да определят в своето национално законодателство в кои случаи непълнолетно лице има право на лично интервю. 2. Личното интервю ð по съществото на молбата ï може да не се проведе, когато: а) решаващият орган е в състояние да вземе положително решение ð по отношение на статута на бежанец ï на основание на наличните доказателства; или б) компетентният орган вече е провел среща с кандидата с цел да му съдейства при попълването на молбата и за предоставянето на основната информация във връзка с тази молба, в съответствие с член 4, параграф 2 от Директива 2004/83/ЕО; или в) на основание на изчерпателния преглед на предоставените от кандидата данни решаващият орган счете молбата за неоснователна, в случая, когато важат обстоятелствата, предвидени в член 23, параграф 4, букви a), в), ж), з) и й). 3. Личното интервю може да не се проведе, когато б) неговото провеждане не е разумно обосновано, и по-специално когато компетентният ð решаващият ï орган е на мнение, че кандидатът не е в състояние или не може да бъде разпитван поради трайно независещи от неговата воля обстоятелства. В случай на съмнение ð решаващият орган се консултира с медицински експерт, за да установи дали състоянието, заради което кандидатът не може да бъде разпитан, е временно или постоянно ï държавите-членки могат да изискват представянето на документ, който да удостоверява неговото физическо или психическо състояние. Когато държава-членка на кандидата не е предоставила възможност за провеждане на лично интервю на кандидата Ö не е проведено лично интервю с кандидата Õ в съответствие с с настоящия параграф буква б) или, по целесъобразност, Ö с Õ лице на негова издръжка, се полагат разумни усилия, за да се позволи на кандидата или на лицето на негова издръжка да предостави допълнителна информация. 3. 4. Отсъствието на лично интервю в съответствие с настоящия член не възпрепятства решаващия орган да се произнесе по молбата за ð международна закрила ï убежище. 4. 5.. Липсата на лично интервю в съответствие с параграф 2, буква б) или в) или на параграф 3 не влияе неблагоприятно върху решението на решаващия орган. 5. 6. Независимо от член 28, параграф 1, член 20, параграф 1, когато се произнасят по молбата за ð международна закрила ï убежище, държавите-членки могат да вземат предвид и факта, че кандидатът не е присъствал на личното на интервюто, освен когато той има основателни причини за своето отсъствие. Член 15 13 Изисквания за към личното интервю 1. Обикновено личното интервю се провежда без присъствието на членовете на семейството, освен в случаите, когато решаващият орган счете, че присъствието на други членове на семейството е необходимо за пристъпване към правилното разглеждане на молбата. 2. Личното интервю се провежда при условия, които гарантират съответстваща поверителност. 3. Държавите-членки вземат необходимите мерки за това личното интервю да се проведе при условия, които дават възможност на кандидата да изложи основанията за своята молба по последователен начин. За целта държавите-членки: а) гарантират, че лицето, което провежда интервюто, е достатъчно компетентно да отчете личните и общите обстоятелства във връзка с молбата, включително културния произход ð , пола, сексуалната ориентация, половата идентичност ï или уязвимостта на кандидата, ð по смисъла на член 22 от Директива […/…/ЕС] [Директива за условията на приемане] ï когато има възможност да направи това,; и ò нов б) когато това е възможно, уреждат интервюто на кандидата да бъде проведено от лице от същия пол, ако въпросният кандидат е поискал това; ê 2005/85/EО (адаптиран) ð нов в б) избират ð компетентен ï преводач, който да е в състояние да гарантира подходящо общуване между кандидата и лицето, което провежда интервюто. Не е необходимо оОбщуването да е Ö се осъществява Õ на предпочетения от кандидата език, при условие че има Ö освен ако няма друг Õ език, за който има разумни основания да се предполага, че който той разбира и на който той е в състояние да общува ð ясно ï. ð Когато това е възможно, държавите-членки предоставят преводач от същия пол, ако кандидатът е поискал това ï; ò нов г) гарантират, че лицето, което провежда интервю по същността на молба за международна закрила, не носи военна униформа или униформа, характерна за правоприлагащите органи; д) гарантират, че интервюта с непълнолетни се провеждат по начин, подходящ за деца. ê 2005/85/EО 4. Държавите-членки могат да предвидят правила, които уреждат присъствието на трети лица на личното интервю. 5. Настоящият член се прилага също и за срещите по член 12, параграф 2, буква б). ò нов Член 16 Съдържание на личното интервю При провеждане на лично интервю по същността на молба за международна закрила решаващият орган гарантира, че кандидатът разполага с подходяща възможност да представи възможно най-подробно елементите, необходими за обосноваване на молбата в съответствие с член 4 от Директива […./…/EС] [Директива за признаването]. Това включва възможността кандидатът да даде обяснения, свързани с елементи, които е възможно да липсват, и/или несъответствия или противоречия в неговите твърдения. ê 2005/85/EО Член 14 Правно положение на доклада от личното интервю в процедурата 1. Държавите-членки гарантират, че ще съставят доклад от личното интервю, в който се съдържа най-малкото основната информация относно молбата, така както е подадена от кандидата, по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 2004/83/ЕО. 2. Държавите-членки гарантират, че във всеки един момент кандидатите имат навременен достъп до доклада от личното им интервю. Когато такъв достъп се предоставя само на основание на решение от решаващия орган, държавите-членки гарантират, че кандидатът има достъп до доклада възможно най-рано, за да има възможност да подготви и внесе жалбата си в срок. 3. Държавите-членки могат да изискат одобрението на кандидата за съдържанието на доклада от личното интервю. Когато кандидатът откаже да одобри съдържанието на доклада, основанията за този отказ се отбелязват в досието на кандидата. Отказът на кандидата да одобри съдържанието на доклада не възпрепятства решаващия орган да взема решение по неговата молба. 4. Настоящият член се прилага също и за срещите по член 12, параграф 2, буква б). ò нов Член 17 Докладване и записване на личното интервю 1. Държавите-членки гарантират, че за всяко лично интервю се изготвя подробен доклад, който съдържа всички съществени елементи. 2. Държавите-членки могат да осигурят аудио или аудиовизуално записване на личното интервю. В този случай те гарантират, че записът от личното интервю е приложен към доклада. 3. Държавите-членки гарантират, че кандидатът има възможност да прави коментар и/или да предостави разяснения по отношение на грешки в превода или недоразумения, отразени в доклада, в края на личното интервю или в определен срок, преди решаващият орган да вземе решение. За тази цел те гарантират, че кандидатът разполага с цялата информация за съдържанието на доклада, при необходимост с помощта на устен преводач. След това държавите-членки изискват одобрението на кандидата за съдържанието на доклада. Не е необходимо държавите-членки да изискват одобрението на кандидата за съдържанието на доклада, ако интервюто е записано в съответствие с параграф 2 и ако записът може да бъде приет като доказателство при процедурите, посочени в глава V. 4. Когато кандидатът откаже да одобри съдържанието на доклада, основанията за този отказ се отбелязват в досието на кандидата. Отказът на кандидата да одобри съдържанието на доклада не възпрепятства решаващия орган да взема решение по неговата молба. 5. На кандидатите не може да бъде отказван достъп до доклада и, когато е приложимо, до записа, преди решаващият орган да вземе решение. Член 18 Медицински доклади 1. Държавите-членки дават възможност на кандидата да премине медицински преглед, за да представи на решаващия орган медицинско удостоверение в подкрепа на твърденията си, свързани с минало преследване или тежки посегателства. Те могат да поискат от кандидата да представи резултатите от медицинския преглед на решаващия орган в разумен срок, след като е бил информиран за правата си съгласно настоящия член. Ако кандидатът не представи резултатите от медицинския доклад в този срок без основателна причина, това не възпрепятства решаващия орган да вземе решение по молбата за международна закрила. 2. Без да се засягат разпоредбите на параграф 1, в случаи, в които според решаващия орган има основание да се смята, че способността на кандидата да бъде интервюиран и/или да даде точни и последователни изявления не съществува или е ограничена вследствие на пост-травматичен стрес, минало преследване или тежки посегателства, решаващият орган гарантира, че медицинският преглед се извършва със съгласието на кандидата. Ако кандидатът е отказал да премине такъв медицински преглед, това не е пречка за решаващия орган да вземе решение по молбата за международна закрила. 3. Държавите-членки предприемат необходимите стъпки, за да гарантират достъпа до безпристрастна и квалифицирана медицинска помощ за целите на извършване на медицинските прегледи, посочени в параграф 2. 4. Държавите-членки приемат по-нататъшни правила и стъпки за установяването и документирането на симптоми на мъчение и други форми на физическо, сексуално или психологическо насилие от значение за прилагането на настоящия член. 5. Държавите-членки гарантират, че лицата, които провеждат интервютата с кандидатите съгласно настоящата директива, преминават обучение, което им дава възможност да разпознават симптомите на мъчение или медицински проблеми, които биха могли да повлияят неблагоприятно на способността на кандидата да бъде интервюиран. 6. Решаващият орган оценява резултатите от медицинските прегледи, посочени в параграфи 1 и 2, заедно с другите елементи на молбата. Член 19 Безплатно предоставяне на правна и процедурна информация при процедурите на първа инстанция 1. Държавите-членки гарантират, че правната и процедурна информация се предоставя безплатно на кандидатите, при поискване, при процедурите на първа инстанция, предвидени в глава III. Това включва най-малко предоставянето на информация относно процедурата с оглед на конкретните обстоятелства на кандидата, както и обяснение на фактическите и правните мотиви в случай на отрицателно решение. 2. Безплатна правна и процедурна информация се предоставя при условията, посочени в член 21. Член 20 Безплатна правна помощ и представителство в процедурите по обжалване ê 2005/85/EО член 15, параграф 2 ð нов 1. В случай на отрицателно решение на решаващия орган дДържавите-членки гарантират безплатната правна помощ и/или представителство да бъдат предоставяни при поискване, при условията на параграф 3 ð в процедурите по обжалване, предвидени в глава V. Това включва най-малкото подготовката на изискваните съдебни документи и участие в изслушването пред първоинстанционен съд от името на кандидата. ï ò нов 2. Държавите-членки могат да предвидят също така безплатна правна помощ и/или представителство в процедурите на първа инстанция, предвидени в глава III. В тези случаи член 19 не сеприлага. 3. Държвите-членки могат да предвидят, че безплатна правна помощ и представителство се осигурява само ако според съда има достатъчно перспективи за успешен резултат. В този случай те гарантират, че правната помощ и представителство не се ограничават произволно и ефективният достъп на кандидата до правосъдие не е възпрепятстван. 4. Безплатната правна помощ и представителство се осигуряват при условията, посочени в член 21. Член 21 Условия за предоставяне на безплатна правна и процедурна информация и безплатна правна помощ и представителство 1. Държавите-членки могат да предвидят, че правната и процедурна информация, посочена в член 19, и правната помощ и представителство, посочени в член 20, се предоставят от неправителствени организации, служители от държавната администрация или специализирани държавни служби. ê 2005/85/EО член 15 (адаптиран) ð нов 1. Държавите-членки предоставят на кандидатите за убежище реалната възможност да се консултират, за тяхна собствена сметка, с правен или друг съветник, които са признати или оправомощени за това по националното право, по въпроси, които са свързани с молба за убежище. 2. 3. Държавите-членки могат да предвидят в националното си законодателство, че ð безплатната правна и процедурна информация, посочена в член 19, и ï безплатната правна помощ и/или представителство Ö , посочени в член 20, Õ да се предоставят: а) само за производство пред съда в съответствие с глава V, но не и за последващи обжалвания и преглед, които са предвидени по националното право, изключително изслушвания по обжалване, което следва последващо обжалване или преглед; и/или а б) само за тези, които не разполагат с необходимите средства; и/или б в) само Ö чрез услугите, предоставяни от Õ на правните съветници или другите съветници, които са специално определени от националното право да оказват помощ и/или да представляват кандидати за убежище ð международна закрила ï ;. и/или г) само ако обжалването или прегледът има вероятност да е успешно/ен. Държавите-членки гарантират, че правната помощ и/или представителство по буква г) не се ограничават произволно. 3. 4. Държавите-членки могат да уредят начина и реда на подаване и разглеждане на молбите за ð правна и процедурна информация по член 19 и ï правна помощ и/или представителство Ö по член 20 Õ . 4. 5. Държавите-членки могат също така: а) да наложат парични ограничения и/или граници на сроковете на ð предоставяне на безплатната правна и процедурна информация, посочена в член 19, и на ï безплатната правна помощ и/или представителство Ö , посочени в член 20 Õ, при условие че тези граници не ограничават произволно достъпа до ð предоставяне на правна и процедурна информация и ï правна помощ и/или представителство; б) да предвидят, по отношение на хонорарите и другите разходи, кандидатите за убежище да не се ползват от по-благоприятни от обичайно предоставяните на техните граждани условия по въпроси, които имат отношение до към правната помощ. 5. 6. Държавите-членки могат да изискват пълно или частично възстановяване на направените разходи, след като финансовото положение на кандидата се подобри значително или ако решението за предоставяне на тези услуги е взето на основание невярна информация, предоставена от кандидата. ê 2005/85/EО член 15, параграф 1 (адаптиран) ð нов Член 22 Право на правна помощ и представителство на всеки етап от процедурата 1. Държавите-членки предоставят нНа кандидатите за убежище Ö се дава Õ реалната възможност да се консултират, за своя тяхна собствена сметка и по ефективен начин, с правен или друг съветник, които който са е признати или оправомощени за това по националното право, по въпроси, които са свързани с молба за убежище ð международна закрила, на всеки етап от процедурата, включително след отрицателно решение ï . ò нов 2. Държавите-членки могат да разрешат предоставянето на правна помощ и/или представителство от страна на неправителствени организации за кандидати за международна закрила в рамките на процедурите по глава III и глава V. ê 2005/85/EО (адаптиран) ð нов Член 23 16 Обхват на правната помощ и на представителството 1. Държавите-членки гарантират, че правният или друг съветник, който е признат или оправомощен за това по националното право, и който които предоставят помощ или представляват определен кандидат за ð международна закрила ï убежище по силата на националното право, да получават достъп до информацията, която е събрана в досието на кандидата, ð въз основа на която се взема или ще бъде взето решение. ï която може да бъде предмет на разглеждане от органите по глава V, доколкото тази информация представлява интерес във връзка с разглеждането на молбата. Държавите-членки могат да направят изключение в случаите, когато разкриването на информацията или на нейните източници би могло да застраши националната сигурност, сигурността на организациите или на лицата, които пред