C 445/156

P9_TA(2020)0382

Стратегия на ЕС за адаптация към изменението на климата

Резолюция на Европейския парламент от 17 декември 2020 г. относно стратегията на ЕС за адаптация към изменението на климата (2020/2532(RSP))

(2021/C 445/19)

Европейският парламент,

— като взе предвид Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата (РКООНИК) и Протокола от Киото към нея,

— като взе предвид споразумението, прието на 21-вата конференция на страните по РКOОНИК (COP21) в Париж на 12 декември 2015 г. (Парижкото споразумение),

— като взе предвид стратегията на ЕС за адаптация към изменението на климата от април 2013 г. и приложените към нея работни документи на службите на Комисията,

— като взе предвид доклада на Комисията от 12 ноември 2018 г. относно прилагането на стратегията на ЕС за адаптация към изменението на климата (COM(2018)0738),

— като взе предвид доклада относно разликите в адаптацията от 2018 г. на Програмата на ООН за околната среда,

— като взе предвид съобщението на Комисията от 11 декември 2019 г., озаглавено „Европейският зелен пакт“ (COM(2019)0640),

— като взе предвид предложението на Комисията от 4 март 2020 г. за регламент за установяване на рамката за постигане на неутралност по отношение на климата и за изменение на Регламент (ЕС) 2018/1999 (Европейски законодателен акт за климата), (COM(2020)0080),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 20 май 2020 г., озаглавено „Стратегия на ЕС за биологичното разнообразие за 2030 г.: Да осигурим полагащото се място на природата в нашия живот“ (COM(2020)0380),

— като взе предвид съобщението на Комисията от 20 май 2020 г., озаглавено „Стратегия „От фермата до трапезата“ за справедлива, здравословна и екологосъобразна продоволствена система“ (COM(2020)0381),

— като взе предвид специалния доклад на Междуправителствения комитет по изменение на климата (IPCC) относно глобалното затопляне с 1,5 oC, неговия пети доклад за оценка (AR5) и неговия обобщаващ доклад по тези въпроси, както и специалния му доклад относно изменението на климата и земята и специалния му доклад относно океаните и криосферата в един променящ се климат,

— като взе предвид глобалната оценка относно биологичното разнообразие и екосистемните услуги, публикувана от Междуправителствената научно-политическа платформа за биологично разнообразие и екосистемни услуги (IPBES) на 31 май 2019 г.,

— като взе предвид Специалния доклад № 33/2018 на Европейската сметна палата, озаглавен „Борба с опустиняването в ЕС — нарастваща заплаха, която изисква повече действия“,

— като взе предвид водещия доклад от 2019 г. на Световната комисия по въпросите на адаптацията, озаглавен „Адаптация веднага: глобален призив за лидерство за устойчивост по отношение на климата“,

— като взе предвид Седмата програма на ЕС за действие за околната среда до 2020 г. и неговата визия за 2050 г.,

— като взе предвид Програмата на ООН за устойчиво развитие за периода до 2030 г. и Целите за устойчиво развитие (ЦУР),

— като взе предвид своята резолюция от 16 януари 2020 г. относно петнадесетото заседание на Конференцията на страните (COP15) по Конвенцията за биологично разнообразие (1),

— като взе предвид своята резолюция от 15 януари 2020 г. относно Европейския зелен пакт (2),

— като взе предвид своята резолюция от 28 ноември 2019 г. относно извънредното положение по отношение на климата и околната среда (3),

— като взе предвид основаващия се на показатели доклад на Европейската агенция за околна среда (ЕАОС) от 25 януари 2017 г., озаглавен „Изменението на климата, въздействието и уязвимостта в Европа през 2016 г.“,

— като взе предвид оценката на ЕАОС, основана на показатели и озаглавена „Икономически загуби от свързани с климата екстремни явления в Европа“, публикувана на 2 април 2019 г.,

— като взе предвид доклада от 4 септември 2019 г. на ЕАОС, озаглавен „Адаптация към изменението на климата в сектора на селското стопанство в Европа“,

— като взе предвид доклада на ЕАОС от 4 декември 2019 г., озаглавен „Европейската околна среда — състояние и перспективи за 2020 г.: знания за прехода към устойчива Европа“,

— като взе предвид научното становище на независимата група на главните научни съветници на Комисията от 29 юни 2020 г. относно адаптирането към последиците за здравето, свързани с изменението на климата,

— като взе предвид доклада на ЕАОС от 8 септември 2020 г., озаглавен „Здравословна околна среда, здравословен живот: как околната среда оказва влияние върху здравето и благосъстоянието в Европа“,

— като взе предвид Рамковата програма на ООН от Сендай за намаляване на риска от бедствия за периода 2015 — 2030 г.,

— като взе предвид Директива 2000/60/EО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (4),

— като взе предвид Регламент (ЕС) 2020/741 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 2020 г. относно минималните изисквания за повторното използване на водата (5),

— като взе предвид Рамката за приспособяване от Канкун,

— като взе предвид Варшавския международен механизъм относно загубите и щетите, свързани с последиците от изменението на климата,

— като взе предвид Директива 2007/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. относно оценката и управлението на риска от наводнения (6),

— като взе предвид своята резолюция от 8 септември 2015 г. относно последващите действия, свързани с Европейската гражданска инициатива „Право на вода“ (Right2Water) (7),

— като взе предвид Специалния доклад № 33/2018 на Европейската сметна палата, озаглавен „Борба с опустиняването в ЕС — нарастваща заплаха, която изисква повече действия“,

— като взе предвид Специален доклад № 25/2018 на Европейската сметна палата, озаглавен „Директива за наводненията — постигнат е напредък при оценката на рисковете, но е необходимо да се подобрят планирането и прилагането“,

— като взе предвид докладите PESETA на Комисията относно прогнозите, основани на възходящ анализ, за икономическите въздействия на изменението на климата в сектори на ЕС, и по-специално докладите PESETA III и IV от 2018 г. и 2020 г.,

— като взе предвид въпроса, отправен към Комисията относно стратегията на ЕС за адаптация към изменението на климата (O-000075/2020 — B9-0075/2020),

— като взе предвид член 136, параграф 5 и член 132, параграф 2 от своя Правилник за дейността,

— като взе предвид предложението за резолюция на комисията по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните,

А. като има предвид, че наблюдаваните промени в климата вече оказват широкообхватно въздействие върху екосистемите (и по-специално върху биологичното разнообразие), социалните и икономическите сектори (задълбочавайки неравенството) и човешкото здраве; като има предвид, че е важно да се предотвратява появяването на многобройните и често взаимодействащи си заплахи пред екосистемите и дивата флора и фауна, включително влошаването и загубата на местообитания; като има предвид, че въздействието от изменението на климата продължава да се регистрира в световен мащаб и в ЕС, и като има предвид, че има допълнителни доказателства, че бъдещото изменение на климата ще увеличи броя на екстремните климатични явления в много региони на ЕС, както и в трети държави, и ще предизвика инвазии на носители на инфекциозни болести, които биха могли да доведат до повторна поява на инфекциозни болести, вече премахнати в ЕС; като има предвид, че адаптацията към изменението на климата е не само в икономически интерес на ЕС, но също и императив за благоденствието на обществото;

Б. като има предвид, че държавите членки, регионите и секторите в ЕС са засегнати и прогнозата е да бъдат засегнати по различен начин от изменението на климата; като има предвид, че крайбрежните и островните региони са особено уязвими от въздействието на изменението на климата; като има предвид, че капацитетът за адаптация значително се различава между регионите на ЕС и че капацитетът за адаптация на островните и най-отдалечените райони на ЕС е ограничен; като има предвид, че стратегиите за адаптация следва да насърчават и промяна към устойчиво развитие в уязвимите райони, като например островите, като се основават на екологосъобразни и природосъобразни решения; като има предвид, че районът на Средиземноморието ще пострада повече от последиците от свързаните с горещините човешка смъртност, недостиг на вода, опустиняване, загуба на местообитания и горски пожари;

В. като има предвид, че кораловите рифове и площите с мангрови дървета — важни естествени въглеродни поглътители — са в риск поради изменението на климата;

Г. като има предвид, че състоянието на почвите е основен фактор в смекчаването на последиците от опустиняването, тъй като почвата е най-големият резервоар на въглерод и гръбнакът на всички екосистеми и култури, защото притежава капацитет за задържане на вода и играе важна роля в подобряването на устойчивостта на обществото към промяната на околната среда;

Д. като има предвид, че водният сектор, селското стопанство, рибарството, горското стопанство и сухоземното и морското биологично разнообразие са тясно свързани и също така имат отношение към променящите се модели на земеползване и демографските промени; като има предвид, че последиците от изменението на климата в други части на света могат да засегнат ЕС чрез търговията, международните финансови потоци, общественото здраве, миграцията и сигурността;

Е. като има предвид, че общото потребление на енергия в сектора на водите в ЕС е значително и трябва да бъде по-ефективно, за да допринася за целите на Парижкото споразумение и за целите на ЕС в областта на климата до 2030 г. и за постигането на въглеродна неутралност до 2050 г.;

Ж. като има предвид, че в Рамковата директива за водите (РДВ) не са включени специфични разпоредби за справяне с последиците от изменението на климата; като има предвид, че въпреки това в съобщението относно Европейския зелен пакт Комисията признава, че естествените функции на подпочвените и повърхностните води трябва да бъдат възстановени;

З. като има предвид, че на сградите се дължат около 40 % от потреблението на енергия и 36 % от емисиите на CO2 в ЕС, и като има предвид, че тяхното основно саниране, в т.ч. поетапно, е от решаващо значение за постигането на целта на ЕС за нулеви нетни емисии на парникови газове до 2050 г.;

И. като има предвид, че по изчисления на ЕАОС в периода 1980 — 2017 г. паричните загуби, причинени от свързани с метеорологичните условия и климата екстремни явления в 28-те държави — членки на ЕС, възлизат на 426 милиарда евро и разходите за щети от изменението на климата се очаква да бъдат високи дори при изпълнение на Парижкото споразумение; като има предвид, че тези разходи следва да бъдат отчетени в анализа на разходите и ползите на мерките, които ще бъдат прилагани; като има предвид, че устойчивите на изменението на климата инвестиции могат да ограничат неблагоприятните последици от изменението на климата и по този начин да намалят разходите за адаптация; като има предвид, че въздействията от изменението на климата извън ЕС вероятно ще имат икономически, социални и политически последици върху ЕС по много начини, включително посредством търговията, международните финансови потоци, разселването поради причини, свързани с климата, и сигурността; като има предвид, че необходимите инвестиции за адаптация към изменението на климата все още не са оценени, нито включени в данните на многогодишната финансова рамка (МФР) по отношение на климата;

Й. като има предвид, че изменението на климата и неговото въздействие могат да бъдат значително намалени чрез амбициозна глобална политика за смекчаване на последиците, съвместима с целта на Парижкото споразумение за смекчаване на последиците от изменението на климата; като има предвид, че настоящите ангажименти за намаляване на емисиите не са достатъчни, за да постигнат целите на Парижкото споразумение, а ще доведат до глобално затопляне с повече от 3 oC над равнищата от прединдустриалния период;

К. като има предвид, че адаптацията към изменението на климата е необходима, за да се предвидят и преодолеят настоящите и бъдещите неблагоприятни последици от изменението на климата и да се предотвратят или намалят краткосрочните, средносрочните и дългосрочните рискове от изменението на климата; като има предвид, че стабилна стратегия на ЕС за адаптация е от основно значение за подготовката на уязвимите региони и сектори; като има предвид, че колективните международни усилия, наред с другото, относно устойчивото развитие, биологичното разнообразие и намаляването на риска от бедствия, следва да бъдат интегрирани по-добре в новата стратегия;

Л. като има предвид, че механизмите за финансиране на мерки за адаптиране и смекчаване на последиците, за загуби и вреди или за разселването поради причини, свързани с климата, ще бъдат по-ефективни, ако включат пълното участие на жените, включително на жените на местно равнище, в процесите на изготвяне, вземане на решения и изпълнение; като има предвид, че вземането под внимание на познанията на жените, включително познанията на местните и коренните общности, може да доведе до напредък в управлението на бедствия, да стимулира биологичното разнообразие, да подобри управлението на водите, да повиши продоволствената сигурност, да предотврати опустиняването, да защити горите, да гарантира бърз преход към възобновяеми енергийни технологии и да подкрепи общественото здраве;

М. като има предвид, че рисковете за здравето, свързани с изменението на климата, ще засегнат хората, особено някои уязвими групи (възрастните хора, децата, работещите на открито и бездомните); като има предвид, че тези рискове, наред с други, са увеличаване на заболеваемостта и смъртността поради екстремни метеорологични явления (горещини, бури, наводнения, горски пожари) и появяване на инфекциозни болести (чието разпространение, време и интензитет се влияят от промените в температурата, влажността и валежите); като има предвид, че промените в екосистемите биха могли също да увеличат риска от инфекциозни болести;

Н. като има предвид, че според Световната здравна организация до 2030 г. прогнозираното изменение на климата ще причини приблизително 250 000 допълнителни смъртни случая;

О. като има предвид, че възстановяването на екосистемите, например гори, пасища, торфища и влажни зони, води до положителна промяна на въглеродния баланс на съответната система за земеползване и е както мярка за смекчаване, така и за адаптация;

П. като има предвид, че инвестициите в предотвратяване на екологични бедствия могат ефективно да подобрят адаптацията към изменението на климата и да намалят честотата и интензитета на екстремните метеорологични явления, свързани с изменението на климата;

Р. като има предвид, че според специалния доклад на IPCC относно изменението на климата и земите за 2019 г. опазването на екосистемите с високи въглеродни запаси има непосредствено положително въздействие по отношение на изменението на климата; като има предвид, че положителното въздействие на възстановяването и други мерки в системите за земеползване не е незабавно;

С. като има предвид, че целта за постигане на добро екологично състояние на водните обекти е от решаващо значение за адаптацията, като екологичното състояние на водните обекти е под увеличаващ се натиск от променящия се климат;

Общи наблюдения

1. подчертава, че адаптацията е необходима за Съюза като цяло и за всички държави и региони, за да се сведе до минимум неблагоприятното и необратимо въздействие на изменението на климата, като същевременно се прилагат амбициозни мерки за смекчаване с цел продължаване на усилията за ограничаване на глобалното затопляне под 1,5 o C в сравнение с равнищата от прединдустриалния период, да се използват в пълна степен възможностите за устойчив по отношение на климата растеж и устойчиво развитие, и да се увеличат максимално полезните взаимодействия с други политики и законодателство в областта на околната среда; в този контекст подчертава твърдия си ангажимент към глобалната цел за адаптация, определена в Парижкото споразумение;

2. признава, че градовете и регионите в ЕС вече се сблъскват с широкообхватни неблагоприятни последици от изменението на климата, като екстремни валежи, наводнения и суши, и че тези явления представляват рискове за околната среда, икономиката и безопасността на местните общности и предприятия; счита, че предстоящата стратегия следва да отразява тази неотложност и да предлага подходящи мерки в това отношение;

3. предлага реактивният характер на фонда „Солидарност“ на Европейския съюз да бъде допълнен чрез проактивно планирана адаптация към изменението на климата, което ще намали уязвимостта на територията на ЕС и на неговите жители чрез повишаване на капацитета за адаптация и намаляване на чувствителността му;

4. изразява своята подкрепа на Световната комисия по въпросите на адаптацията за нейната работа по привличане на внимание към адаптацията;

5. призовава за подновяване и засилване на акцентирането върху адаптацията; поради това изразява задоволство, че Комисията ще представи нова стратегия като ключов компонент на политиката на ЕС в областта на климата, и я призовава да представи стратегията незабавно; счита, че това е възможност да се покаже, че ЕС е световен лидер в изграждането на устойчивост по отношение на климата в световен мащаб чрез увеличаване на финансирането, както и чрез насърчаване на науката, услугите, технологиите и практиките за адаптация; счита, че новата стратегия следва да бъде неразделна част от Европейския зелен пакт с цел изграждане на устойчив ЕС чрез създаването и поддържането на системи с висок капацитет за адаптация и реагиране в един бързо променящ се климат чрез стимулиране на устойчивото икономическо развитие, защита на качеството на живота и общественото здраве, осигуряване на водна и продоволствена сигурност, зачитане и опазване на биологичното разнообразие, преход към чисти енергийни източници и гарантиране на климатична и социална справедливост; приветства засиления режим на управление на адаптацията съгласно европейския законодателен акт в областта на климата;

6. приветства оценката на Комисията за стратегията на ЕС за адаптация към изменението на климата от ноември 2018 г. и взема под внимание нейното заключение, че широкообхватните цели на стратегията не са изцяло изпълнени, но е постигнат напредък по отношение на всички нейни отделни действия; счита в тази връзка, че целите, определени в новата стратегия, трябва да бъдат по-амбициозни, за да бъде ЕС подготвен за прогнозираните неблагоприятни последици от изменението на климата;

7. призовава адаптацията към изменението на климата да бъде взета предвид при изграждането и обновяването на съществуващата инфраструктура, във всички сектори и при пространственото планиране, и призовава за ефективно съобразяване с изменението на климата при пространственото планиране, сградите, цялата съответна инфраструктура и други инвестиции, по-специално чрез предварителен преглед за оценка на капацитета на проектите за справяне със средносрочните и дългосрочните климатични въздействия при различни сценарии за глобално покачване на температурата, за да се знае дали те отговарят на условията за финансиране от Съюза и да се гарантира, че средствата на ЕС се изразходват ефективно за дългосрочни, съвместими с климата проекти; призовава за реформа на техническите стандарти и практика в целия ЕС с цел интегриране на свързаните с климата физически рискове;

8. подчертава, че зелената инфраструктура допринася за адаптацията към изменението на климата чрез защита на природния капитал, опазване на естествените местообитания и видове, добро екологично състояние и управление на водите и продоволствена сигурност;

9. изразява съжаление относно факта, че в стратегията от 2013 г. не е обърнато достатъчно внимание на неотложната необходимост от прилагане на мерки за адаптация; приветства засиленото управление за действия относно адаптацията като част от Европейския законодателен акт в областта на климата и призовава новата стратегия да включва обвързващи и количествено измерими цели както на равнището на ЕС, така и на това на държавите членки, установяването на приоритетни области и инвестиционни потребности, включително оценка на степента, до която инвестициите на ЕС допринасят за намаляване на общата климатична уязвимост на Съюза, за процес на по-често преразглеждане, с ясни цели и подходяща оценка и показатели, основани на най-новите научни данни, за измерване на напредъка при нейното изпълнение; признава необходимостта мерките и плановете да се поддържат постоянно актуални в един безпрецедентно променящ се свят; поради това призовава Комисията редовно да преразглежда и актуализира новата стратегия в съответствие със съответните разпоредби на Европейския законодателен акт в областта на климата;

10. отбелязва също така, че напредъкът по отношение на броя на местните и регионалните стратегии за адаптация е по-ограничен от очакваното, с различия между държавите членки; насърчава държавите членки да стимулират и да подпомагат регионите в изпълнението на планове и предприемането на действия за адаптация; подчертава, че стратегиите за адаптация следва да отчитат териториалните особености и местните познания; призовава Комисията да гарантира, че всички региони на ЕС са готови да се справят с последиците от изменението на климата чрез адаптация; в този контекст признава значението на Конвента на кметовете, който засили сътрудничеството в областта на адаптацията на местно равнище, както и на постоянните национални многостепенни диалози в областта на климата и енергетиката, както е предвидено в Регламента относно управлението на Енергийния съюз и на действията в областта на климата; призовава за по-голяма роля на адаптацията в Европейския пакт за климата;

11. подчертава значението на управлението на свързаните с климата физически рискове и призовава за включване на задължителни оценки на свързаните с климата рискове в стратегията на ЕС за адаптация към изменението на климата, в т.ч. на националните планове за адаптация;

12. призовава възлагането на обществени поръчки да служи за модел за доставката на съобразени с изменението на климата материали и услуги;

13. подчертава значението в новата стратегия на по-нататъшното насърчаване на адаптацията към изменението на климата в регионите и градовете, например чрез насърчаване на законодателни рамки, които да изискват подходящи стратегии за адаптация и мониторинг и на равнище регион и на равнище град, след съответни консултации със заинтересованите страни, включително гражданското общество, младежки организации, профсъюзи и местни предприятия, и придружени с финансови стимули за подпомагане на тяхното изпълнение; подчертава, че следва да се обърне специално внимание на повишаването на подготвеността и капацитета за адаптиране на най-уязвимите географски райони, като например крайбрежните райони, островите и най-отдалечените региони, които са особено засегнати от изменението на климата чрез природни бедствия и екстремни метеорологични смущения; изразява съжаление относно факта, че в стратегията за адаптация на Комисията от 2013 г. липсва измерението, свързано с равенството между половете, и настоява за такова измерение, което в пълна степен да отчита уязвимостта на жените и момичетата и също така да насърчава равенството между половете при участието;

14. подчертава необходимостта да се подобри трансграничното сътрудничество и координация относно адаптацията към изменението на климата, както и при бързото реагиране на климатични бедствия; в този контекст призовава Комисията да подкрепи държавите членки в обмена на знания и най-добри практики за различните усилия за адаптация към изменението на климата на регионално и местно равнище;

15. подчертава необходимостта държавите членки, регионите и градовете да изградят своя капацитет за адаптиране, за да намалят уязвимостта и социалните последици от изменението на климата; призовава Комисията и агенциите на ЕС да осигурят необходимия капацитет и обучение, както и рамка за подходящ обмен на информация и най-добри практики между местните, поднационалните и националните органи;

16. подчертава, че стратегиите за адаптация следва да насърчават и промяна на модела в уязвимите райони, като например островите, като се основават на екологосъобразни и природосъобразни решения, и следва да увеличават самостоятелното снабдяване с цел осигуряване на по-добри условия на живот, включително устойчиви и местни земеделски и риболовни практики, устойчиво управление на водите, повишено използване на енергия от възобновяеми източници и т.н., в съответствие с ЦУР, за да се подкрепи тяхната устойчивост и опазването на екосистемите им;

17. отбелязва допълнителната необходимост от картографиране на последиците от изменението на климата, например при настъпването на природни бедствия; поради това приветства вече стартирания проект „Climate-ADAPT“ на Обсерваторията на ЕС по въпросите на изменението на климата и здравеопазването и насърчава Комисията да продължи да развива и разширява проекта, за да обхване и други сектори;

18. изтъква важните полезни взаимодействия и потенциални компромиси между смекчаването на изменението на климата и адаптацията към него; подчертава факта, че оценката на настоящата стратегия за адаптация установява необходимостта от поставяне на допълнителен акцент върху връзката между адаптацията и смекчаването в политиките и плановете; отбелязва, че синергичните подходи към тези въпроси са от съществено значение както поради неотложността на климатичните и екологичните кризи, така и поради необходимостта от защита на човешкото здраве и засилване на устойчивостта на екологичните и социалните системи, като се гарантира, че никой няма да бъде изоставен; подчертава, че макар и да е жизненоважно да има общи усилия за осигуряване на ефективни действия по отношение на смекчаването поради неговия глобален трансграничен характер, особено внимание трябва да се обърне и на въздействията на изменението на климата и цената на адаптацията за всеки регион, по-специално регионите, които са изправени пред двойното предизвикателство — да допринасят за глобалното усилие за смекчаване, докато понасят увеличаващите се разходи във връзка със свързаните с климата последици;

19. счита, че неблагоприятните последици от изменението на климата биха могли потенциално да надхвърлят капацитета за адаптация на държавите членки; поради това счита, че държавите членки и Съюзът следва да работят заедно за предотвратяването, свеждането до минимум и справянето със загубите и щетите, свързани с изменението на климата, както е предвидено в член 8 от Парижкото споразумение; признава необходимостта от допълнително разработване на мерки за преодоляване на загуби и щети;

20. признава, че последиците от изменението на климата са трансгранични по своя характер, като засягат например търговията, миграцията и сигурността; поради тази причина настоятелно призовава Комисията да гарантира, че новата стратегия е цялостна и обхваща целия кръг от климатични последици;

21. подчертава, че ЕС трябва да бъде готов за разселване в резултат на изменението на климата, и признава необходимостта от предприемане на подходящи мерки за защита на правата на човека на населението, заплашено от последиците от изменението на климата;

Природосъобразни решения и екологосъобразна инфраструктура

22. припомня, че изменението на климата и последиците от него засягат не само хората, но също така биологичното разнообразие, морските и сухоземните екосистеми, и че според историческия доклад на IPBES изменението на климата понастоящем е третият най-важен пряк фактор за загуба на биологично разнообразие в световен мащаб и устойчивият поминък ще бъде от жизненоважно значение за смекчаване на опасна антропогенна намеса в климатичната система и адаптацията към нея; затова призовава Комисията и държавите членки да осигурят по-голяма съгласуваност между изпълнението на мерките за адаптация и мерките за опазване на биологичното разнообразие, произтичащи от Стратегията за биологичното разнообразие за 2030 г.;

23. насърчава развитието на действително съгласувана и устойчива трансевропейска мрежа за защита на природата, състояща се от екологични коридори, които да предотвратяват генетичната изолация, да позволяват миграцията на видовете и да поддържат и подобряват състоянието на екосистемите, като същевременно дават възможност за развиването на традиционна, но устойчива на изменението на климата инфраструктура;

24. подчертава значението на използването на устойчиви природосъобразни решения за адаптация, на опазването и възстановяването на морските и сухоземните екосистеми, които да могат едновременно да допринесат за смекчаване на последиците от изменението на климата и приспособяването към него, опазването на биологичното разнообразие и борбата с различните видове замърсяване; призовава новата стратегия да включва амбициозни планове за действие за засилване на използването на такива решения, с подходящо финансиране, включително от МФР, InvestEU и Механизма за възстановяване и устойчивост, и предлага да се разгледат портфейлите на наличните финансови продукти и да се подобрят условията за финансиране, за да се преодолее настоящата неоптимална инвестиционна ситуация; призовава за пълноценно използване на програма LIFE, за да може тя действа като катализатор за иновации при адаптацията и да се превърне в пространство за експериментиране, разработване и пилотни решения за намиране на решения за устойчивостта на Съюза към свързани с климата рискове;

25. подчертава необходимостта да се оцени и допълнително да се използва потенциалът на горите, дърветата и зелената инфраструктура за адаптация към изменението на климата и за предоставянето на екосистемни услуги като например дърветата в градските райони, които могат дори да неутрализират екстремните температури, в допълнение към другите ползи, като например подобряването на качеството на въздуха; призовава повече дървета да бъдат засаждани в градовете, да се предостави подпомагане за устойчивото управление на горите и за интегриран отговор на горските пожари, включително например подходящо обучение за ангажираните с борбата срещу тях пожарникари, с цел защита на горите на ЕС от унищожаване, причинено от екстремни климатични явления; подчертава, че всички мерки за адаптиране за повторно залесяване и селско стопанство следва да се основават на най-новите научни познания и да се прилагат при пълно зачитане на екологичните принципи;

26. отбелязва, че един от приоритетите на Втората програма на ЕС за действие за околната среда от 1997 г. беше да се идентифицират горските райони, които са останали най-близо до естественото си състояние и на които по тази причина следва да се предостави особена защита; отбелязва освен това, че макар все още да не са предприети действия, ЕС издигна това в приоритет и в стратегията за биологичното разнообразие за 2030 г.; призовава Комисията да приведе бъдещата стратегия на ЕС за адаптация към изменението на климата в съответствие с целите на стратегията на ЕС за биологичното разнообразие, особено по отношение на строгата защита на всички девствени гори и целите за опазване и възстановяване;

27. подчертава ролята на незасегнатите горски екосистеми ( 8 ) за преодоляване на факторите на екологичен стрес, включително изменението на климата, благодарение на техните присъщи свойства, които им дават възможност да оптимизират своя капацитет за приспособяване, и които включват еволюционни родословия, уникално приспособени да оцеляват с течение на времето при големи промени на сезонните температури и смущения на равнището на ландшафта;

28. подчертава, че няколко технологии дават възможност за повторно засаждане на дървета; разбира, че в някои случаи строителните работи, извършвани в градовете, може да водят до унищожаване на зелени зони, и в този контекст подкрепя повторното засаждане на дървета, давайки им нов живот на нови добре проектирани места;

29. призовава Комисията и държавите членки да класифицират зелената инфраструктура като принадлежаща към категорията на критичната инфраструктура за целите на програмирането, финансирането и инвестициите;

30. отбелязва, че при увеличаване на топлината и други стресови условия определени елементи от зелената инфраструктура също се влошават, и за да могат те да създават не само физически, но и физиологичен охлаждащ ефект, трябва да им осигурим благоприятни условия, почва и влага, за да съществуват успешно в градските райони; поради това подчертава ролята на правилното екологосъобразно градоустройствено планиране, което отчита потребностите на различните компоненти на зелената инфраструктура, а не само засаждането на дървета;

31. признава ролята на океаните за адаптацията към изменението на климата и подчертава необходимостта от насърчаване на здрави и устойчиви морета и океани; припомня, че в специалния доклад на МКИК от 2019 г., озаглавен „The Ocean and Cryosphere in a Changing Climate“ („Океаните и криосферата в един променящ се климат“), се посочва, че механизмите на климата зависят от здравето на океанските и морските екосистеми, които понастоящем са засегнати от глобалното затопляне, от замърсяване, свръхексплоатация на морското биологично разнообразие, увеличаване на киселинността на водите, намаляване на кислорода и ерозия на бреговата линия; подчертава, че МКИК посочва също, че океаните са част от решението за смекчаване на последиците от изменението на климата и приспособяване към тях, и подчертава необходимостта от намаляване на емисиите на парникови газове и на замърсяването на екосистемите, както и от укрепването на естествените въглеродни поглътители;

32. посочва, че влошаването на състоянието на крайбрежните и морските екосистеми заплашва физическата, икономическата и продоволствената сигурност на местните общности и икономиката като цяло и отслабва тяхната способност да предоставят екосистемни услуги от критично значение, като например храни, съхранение на въглерод и произвеждане на кислород, както и да подпомагат природосъобразни решение за адаптация към изменението на климата;

33. предупреждава, че определени крайбрежни зони може да бъдат подложени на голям натиск поради покачването на морското равнище и навлизането на солена вода както в крайбрежните водоносни хоризонти, използвани за черпене на питейна вода, така и в канализацията, а така също и поради екстремни метеорологични условия, което може да причини последствия като загуба на реколта, замърсяване на водни обекти, щети по инфраструктурата и принудително разселване; насърчава развитието на зелена инфраструктура в крайбрежните градове, които обикновено са разположени близо до влажни зони, за да се запазят биологичното разнообразие и крайбрежните екосистеми, както и за да се укрепва устойчивото развитие на икономиката, туризма и крайбрежните ландшафти, които също спомагат за подобряване на устойчивостта към изменението на климата в тези уязвими райони, особено засегнати от повишаването на морското равнище;

34. подкрепя инициативи, включително разработването на градски стратегии и по-добро устройствено планиране, за използване на потенциала на покривите и друга инфраструктура, като например паркове, градски градини, зелени покриви и стени, въздушни филтри, хладни настилки, просмукващ бетон и други мерки, които могат да допринесат за охлаждането на високите градски температури, задържането и повторното използване на дъждовната вода и производството на храни, като същевременно се намалява замърсяването на въздуха, подобрява се качеството на живот в градовете, намаляват се рисковете за човешкото здраве и се опазва биологичното разнообразие, включително опрашителите; счита, че инфраструктури като пътища, паркинги, железопътни линии и енергийни и дренажни системи, наред с останалите, трябва да бъдат съобразени с опазването на биологичното разнообразие и да бъдат устойчиви на изменението на климата;

35. признава, че оценките от публичните органи на въздействието на устройствените планове и градското развитие върху водната система биха могли да предоставят на органите по планиране необходимия съвет относно начини за строителство, без да се създават проблеми за водната система; призовава държавите членки да включат тези оценки в своя подход; призовава държавите членки да съставят карти на районите под заплаха от наводнения и карти на районите с риск от наводнения в съответствие член 6 от Директива 2007/60/ЕО относно оценката и управлението на риска от наводнения, като по този начин да намалят въздействието на наводненията;

36. припомня, че изменението на климата има въздействие както върху количеството, така и върху качеството на водите, тъй като по-слабият поток във водните обекти означава по-малко разреждане на вредните вещества, които са заплаха за биологичното разнообразие, човешкото здраве и снабдяването с питейна вода; поради това призовава за по-добро управление на водите в градските и селските райони, включително създаване на устойчиви мерки за отводняване чрез по-добро териториално планиране, което защитава и възстановява естествените течащи системи, и опазване на естествените водни ресурси с цел подпомагане на смекчаването на наводненията и сушите, улесняване на подхранването на запасите от подземни води и осигуряване на наличие на водни ресурси за производството на питейна вода; подчертава, че мерките за адаптация в управлението на водите следва да съответстват на мерките за укрепване на устойчивостта и кръговото селско стопанство, да насърчават енергийния преход и да опазват и възстановяват екосистемите и биологичното разнообразие; призовава в това отношение за по-тясна връзка между предстоящия план за действие за нулево замърсяване на водата, въздуха и почвата и новата стратегия на ЕС за адаптация към изменението на климата;

37. призовава държавите членки и Комисията да приложат изцяло Директива 2000/60/ЕО, която установява рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, като се подобрява качеството на водата нагоре по течението; отбелязва, че мерките за задържане и добив на вода от водни обекти нагоре по течението оказват въздействие върху водните обекти надолу по течението — както и през границите — което би могло да попречи на икономическото развитие на районите надолу по течението и да ограничи наличието на ресурси от питейна вода; призовава за съгласувани мерки на политиката между отделните райони, за да се допринесе за постигане най-малко на добро екологично състояние на водните обекти в ЕС, и подчертава решаващото значение на гарантирането на съответстващи на РДВ екологични потоци и значително подобряване на свързаността на сладководните екосистеми;

38. призовава Комисията и държавите членки допълнително да насърчават повторното използване на водата, за да се предотвратяват свързани с разпределението конфликти между различните ѝ употреби, като същевременно се осигурява достатъчно наличие на водни ресурси за производството на питейна вода, което е от съществено значение за осъществяване на правото на човека на вода;

39. отбелязва високото потребление на енергия във водния сектор; призовава Комисията да обмисли мерки за енергийна ефективност и възможността за използване на пречистени отпадъчни води като източник за възобновяема енергия „на място“; отбелязва, че настоящата Директива за пречистването на градските отпадъчни води не е преразглеждана от нейното приемане през 1991 г. насам; призовава Комисията да преразгледа Директивата за пречистването на градските отпадъчни води, за да гарантира, че тя допринася положително за целите на Съюза в областта на климата и околната среда;

Мерки за адаптация и последователност

40. подчертава необходимостта адаптирането към изменението на климата да се интегрира във всички съответни политики на ЕС за по-устойчиво бъдеще и да се увеличат максимално полезните взаимодействия с тях, като например селското стопанство и производството на храни, горското стопанство, транспорта, търговията, енергетиката, околната среда, управлението на водите, сградите, инфраструктурата, промишлеността, морското дело и рибарството, както и политиката на сближаване и местното развитие и социалните политики, както и необходимостта да се гарантира, че другите инициативи на Европейския зелен пакт са съгласувани с мерките за адаптиране към изменението на климата и смекчаване на последиците от него;

41. призовава Комисията да извърши задълбочена оценка на въздействието на всички съответни законодателни и бюджетни предложения върху околната среда и климата и да гарантира, че те са изцяло съгласувани с целта за ограничаване на глобалното затопляне под 1,5 o C;

42. изразява съжаление, че в периода 2014 — 2020 г. политиките на ЕС позволяваха вредни за климата и околната среда субсидии, което допринесе за намаляване на устойчивостта на екосистемите в ЕС; настоятелно призовава приложимите правила във всички области на политиката да предотвратяват подобно използване на публични средства;

43. призовава Комисията да възприеме амбициозен подход към предстоящата вълна на саниране и да приеме подходящи инициативи за поетапно и основно саниране със силен акцент върху разходната ефективност; приветства в тази връзка амбицията на председателя на Комисията Урсула фон дер Лайен за създаване на европейски „Bauhaus“, който да събере инженери, архитекти и други лица от строителния сектор, както беше подчертано по време на речта за състоянието на Съюза на 16 септември 2020 г. в Европейския парламент;

44. призовава новата стратегия да бъде съгласувана с глобалните действия и споразумения, като например Парижкото споразумение, ЦУР и Конвенцията за биологичното разнообразие; изисква от Комисията да набележи в новата стратегия действия за насърчаване и улесняване на адаптацията извън ЕС, по-специално в най-слабо развитите държави и малките островни държави, които са най-тежко засегнати от изменението на климата и повишаването на морското равнище, и да засили техническата си помощ, както и споделянето на най-добри практики с развиващите се държави като част от своята външна дейност;

45. призовава новата стратегия за адаптация да насърчава и разработва решения за адаптация с трети държави, особено в частите на света, които са най-уязвими към изменението на климата и най-засегнати от него; подчертава освен това необходимостта от ефективно и целенасочено изграждане на капацитет в развиващите се държави, разпространяването на технологии за адаптация към изменението на климата и отговорностите, които съществуват по целите вериги на доставки;

46. призовава Комисията бързо да обърне подходящо внимание на опустиняването и влошаването на качеството на земите — проблеми, които вече засягат повечето държави в Съюза и се проявяват като двете най-очевидни последици от изменението на климата, и да разработи методология и показатели за оценяване на степента им; също така набляга на необходимостта да се обърне внимание на запечатването на почвите; припомня констатациите в специалния доклад на Европейската сметна палата, озаглавен „Борба с опустиняването в ЕС — нарастваща заплаха, която изисква повече действия“, по-специално необходимостта от подобряване на правната рамка на ЕС за почвите, засилване на действията за изпълнение на ангажимента, поет от държавите членки за неутралност по отношение на влошаването на качеството на земите в ЕС най-късно до 2030 г., и по-добро преодоляване на първопричините за опустиняването, по специално интензивните и неустойчивите селскостопански практики; изразява съжаление за липсата на конкретна политика и действия на ЕС в това отношение; поради това призовава Комисията да представи стратегия на ЕС за борба с опустиняването в рамките на стратегията за адаптация; призовава за достатъчно финансиране за борба с опустиняването и влошаването на качеството на земите;

47. признава нееднаквите последици от изменението на климата и факта, че неблагоприятните въздействия ще се различават не само между държавите членки, но още по-важно — между регионите, засягайки съответните им потребности от мерки за адаптация; поради тази причина призовава Комисията да изготви насоки за държавите членки и регионите, за да им помогне да насочват своите мерки за адаптация по най-ефективен начин;

48. подчертава необходимостта да се подобри готовността и капацитетът за адаптация на географските райони с голяма експозиция на изменението на климата, като например островните и най-отдалечените региони на ЕС;

49. признава, че неблагоприятните последици от изменението на климата ще засегнат по-специално бедните и групите в неравностойно положение в обществото, тъй като те обикновено имат по-ограничен капацитет за адаптация и зависят повече от чувствителни към климата ресурси; подчертава, че усилията за адаптация към изменението на климата трябва бъдат съобразени с взаимовръзката между изменението на климата и разнообразните социалноикономически източници на уязвимост, включително бедност и неравенство между половете;

50. призовава за засилени системи за социална закрила, за да се защитят най-уязвимите региони и хора срещу неблагоприятните последици от изменението на климата, както и за идентифициране на уязвимите групи при разработването на справедливи политики за адаптация на всички имащи отношение равнища на управление;

51. подчертава, че подборът на мерките за адаптация следва да се извършва на базата на анализ с множество критерии: ефикасността, ефективността, финансовите разходи, съгласуваността със смекчаването, гледната точка на градовете и т.н.; призовава Комисията да разработи определение на придаването на устойчивост спрямо изменението на климата като начин да се гарантира, че всички мерки са ефективни и подходящи за целта;

52. подчертава риска от несполучлива адаптация към изменението на климата и свързаните с нея разходи; затова призовава Комисията да разработи показатели за измерване дали Съюзът постига целите за адаптация спрямо прогнозираните последици;

53. насърчава разработването на общи методологии и подходи за наблюдение и оценка на ефективността на действията за адаптация, като същевременно признава, че последиците от изменението на климата и действията за адаптация са на местно равнище и специфични за конкретните обстоятелства;

Финансиране

54. призовава за увеличаване на финансирането на всички равнища на управление и за мобилизиране на публични и частни инвестиции за адаптацията; припомня позицията си, в която се призовава за цел за разходи във връзка с климата в размер на 30 % и цел за разходи във връзка с биологичното разнообразие в размер на 10 % в следващата МФР за периода 2021 — 2027 г. и в инструмента Next Generation EU, което следва да допринесе както за смекчаване на последиците от изменението на климата, така и за адаптация към него; призовава устойчивостта спрямо изменението на климата да се счита за ключов критерий за цялото съответно финансиране от ЕС; счита, че Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) като банка по въпросите на климата следва също така да финансира мерки за адаптация към изменението на климата ( 9 ) ; призовава ЕИБ, като банката на ЕС по въпросите на климата, да предоставя подходящо финансиране за мерки за адаптация към изменението на климата и да се ангажира с по-голяма амбиция относно адаптацията в своята пътна карта за банка за климата, и призовава за повече стимули за МСП, които могат да имат ключова роля в разработването на иновативни устойчиви решения по отношение на адаптацията; подчертава, че следващата МФР и Фондът за възстановяване не следва да водят до повишен натиск върху екосистемите, нито до намаляване на тяхната свързаност и до прекомерната им експлоатация, тъй като само устойчивото използване на природата ще позволи на Съюза да се адаптира към опасната антропогенна намеса в климатичната система и да я смекчи ( 10 ) ; призовава за подходяща финансова подкрепа за изпълнение на целите за опазване и възстановяване в стратегията на ЕС за биологичното разнообразие; подчертава, че е необходимо финансирането на адаптацията към изменението на климата да бъде приобщаващо и съобразено с аспектите на пола;

55. изразява съжаление, че методологията на ЕС за проследяване на финансирането на борбата с изменението на климата не прави разлика между смекчаване и адаптация и че разпределянето на средства за действия в областта на климата е било трудно за проследяване, тъй като е използвано повече като счетоводен инструмент, отколкото като действителна подкрепа за планиране на политиката; призовава системата за разпределяне на средства за действия в областта на климата да бъде специфична за всяка политика и да включва критерии за наблюдение, които позволяват сравнения между фондовете на ЕС, като във всички бюджетни инструменти на Съюза се прави разграничение между смекчаване и адаптация;

56. насърчава по-доброто използване на фонд „Солидарност“ на ЕС като механизъм за „повторно по-добро изграждане“, който също така предоставя стимули за адаптация и ориентирано към бъдещето планиране;

57. признава, че адаптацията е свързана с разходи; отбелязва, че се очаква цената на бездействието да бъде много по-висока; настоява, че е важно да се правят инвестиции в адаптацията, тъй като в допълнение към спасяването на човешки живот и опазването на околната среда, превантивните действия могат да бъдат по-ефективни от гледна точка на разходите; подчертава принципа на превантивните действия и призовава Комисията да разработи подходи, за да гарантира, че разходите, произтичащи от непредприемането на мерки за адаптация, не се прехвърлят върху широката общественост, и да прилага принципа „замърсителят плаща“, възлагайки отговорностите за адаптация на замърсителя; призовава ЕС и държавите членки да гарантират, че публичните инвестиции са устойчиви на изменението на климата, и едновременно с това да предоставят стимули за зелени и устойчиви частни инвестиции с цел катализиране на системните промени; счита, че принципът за ненанасяне на вреди следва да бъде изрично включен в предстоящата стратегия за адаптация, по-специално с цел предотвратяване на отрицателни въздействия върху биологичното разнообразие и предотвратяване на неподходяща адаптация;

58. приветства предложението на Комисията за удължаване на срока на действие на фонд „Солидарност“ на ЕС за извънредни ситуации в областта на общественото здраве, като например пандемии;

Повишаване на осведомеността, знания и изследвания в областта на адаптацията

59. подчертава значението на повишаването на осведомеността относно последиците от изменението на климата, като например екстремните метеорологични явления, включително за здравето и околната среда, и относно необходимостта от адаптация и ползите от нея, не само сред лицата, отговорни за вземането на решения, но и чрез подходяща и текуща информация и образователни дейности на всички етапи и във всички области на живота; изразява съжаление в този контекст относно направените бюджетни съкращения за важни програми като „ЕС в подкрепа на здравето“ и „Еразъм“;

60. признава, че приоритетните пропуски в знанията не са запълнени и че се появиха и нови пропуски; поради това призовава Комисията да продължи да идентифицира и да запълва пропуските в знанията, включително и по отношение на критични сектори, за да се гарантира информирано вземане на решения чрез по-нататъшно разработване на инструменти като Climate-ADAPT и общността на знание и иновации „Климат“ на Европейския институт за иновации и технологии (EIT Climate-KIC); подчертава във връзка с това значението на по-добрия обмен на знания между държавите членки, който продължава да е недостатъчен, и на по-добрата координация по въпроси като международните речни басейни, защитата от наводнения, строителните норми и строителството в потенциални високорискови зони; призовава Комисията да създаде форум за анализ и моделиране на адаптацията с цел подобряване на използването на модели за въздействието на изменението на климата и адаптацията за изработване на политики;

61. подчертава голямото количество иновации, на които се основават проектите и мерките за адаптация към изменението на климата, като например развитието на технологиите, цифровите услуги и т.н., и подчертава необходимостта ЕС да подкрепя разработването и внедряването на такива инициативи;

62. подчертава колко е важно да се подкрепят научните изследвания и иновациите чрез програма „Хоризонт Европа“ и други финансови механизми в областите на адаптацията към изменението на климата, природосъобразните решения, екологосъобразните технологии и други решения, които могат да помогнат в борбата с изменението на климата и екстремните метеорологични явления; припомня също така потенциала на „Хоризонт Европа“ за насърчаване на климатичната устойчивост на гражданите на ЕС, като по този начин се допринася за адаптацията и чрез социална трансформация; изразява съжаление в тази връзка относно направените масови съкращения на бюджети в областта на научните изследвания и иновациите за програми като „Хоризонт Европа“, тъй като тези съкращения ще намалят конкурентоспособността на ЕС в авангардните технологии и решенията за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптацията към него; припомня основната роля на изследователите в борбата срещу глобалното затопляне и във връзка с това подчертава значението на тясното научно сътрудничество между международните партньори; отбелязва, че Европейското партньорство за иновации за селскостопанска производителност и устойчивост (ЕПИ-АГРИ) може да бъде важен инструмент за разработване на нови технологии и практики за адаптация към изменението на климата в системите на хранително-вкусова промишленост;

63. подчертава, че е важно мерките за адаптация да се основават на най-новите научни познания и достъпни данни; отбелязва в този контекст вече извършената работа по програми на ЕС като програмата „Коперник“ и подчертава ролята на принудителното събиране на данни за гарантиране на възможно най-точни прогнози; призовава за увеличаване на научноизследователската и развойна дейност за намиране на новаторски решения за адаптация, и за целенасочена подкрепа за цифровите иновации, които използват силата на цифровизацията за устойчива трансформация;

64. отбелязва, че въздействието на изменението на климата върху здравето ще се увеличи и че според доклада на Европейската агенция за околна среда (ЕАОС) относно здравето и изменението на климата и според организацията „Lancet Countdown“ тези въздействия едва сега започват да се вземат предвид; поради това подчертава значението на по-нататъшното проучване на въздействието на изменението на климата върху човешкото здраве и призовава за инвестиции в научни изследвания в тази област, за междусекторно сътрудничество в областта на оценката и наблюдението на риска, както и за повишаване на осведомеността и капацитета в сектора на здравеопазването, включително на местно равнище, и за обмен на най-добри практики и най-нови знания относно произтичащите от изменението на климата рискове за човешкото здраве, чрез програми на ЕС като „Хоризонт Европа“ и програма LIFE; призовава събраните данни да се насочват към Европейското пространство за здравни данни;

65. призовава Комисията да вземе предвид в своята стратегия необходимостта да се гарантира, че държавите членки имат устойчиви на изменението на климата здравни системи, способни да предвиждат и да реагират на последиците от изменението на климата за здравето, особено на най-уязвимите хора, като ангажират в пълна степен здравната общност в разработването на инструментите за адаптация; подчертава, че това следва да включва програми за превенция, планове за адаптивни мерки и кампании за повишаване на осведомеността относно последиците от изменението на климата върху здравето, като смърт, наранявания, повишен риск от болести, предавани чрез храната и водата, в резултат на екстремни температури, наводнения и пожари, както и последиците, произтичащи от нарушени екосистеми, пораждащи рискове от заболявания, променени сезони на полените и алергии; призовава Комисията да предостави също необходимите ресурси за поддържане и допълнително развитие на мрежата за наблюдение на векторно преносими болести и ентомологично наблюдение и нейното правилно прилагане в държавите членки;

Ранно предупреждение и бързо реагиране

66. призовава новата стратегия да постави по-силен акцент върху планирането на предотвратяването на кризи и готовността за тях и управлението и реакцията при бедствия, в т.ч. в случай на пандемии, като се използват всички полезни взаимодействия със засиления Механизъм за гражданска защита на Съюза и с активното участие на агенциите на ЕС, като например Европейската агенция за околна среда (ЕАОС) и Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC); счита, че държавите членки следва да координират създаването на тези планове за готовност с Механизма за гражданска защита на Съюза чрез неговия Координационен център за реагиране при извънредни ситуации; призовава Комисията да разработи насоки относно бедственото положение във връзка с горещините в градовете и да насърчи обмена на най-добри практики между държавите членки в този контекст;

67. настоятелно призовава държавите членки да разработят подходящи планове за предотвратяване и бързо реагиране за климатични бедствия като горещини, наводнения и суша, които вземат предвид специфичните особености на регионите, като например граничните или крайбрежните региони, и да включат механизми за трансгранични действия, като се гарантира споделяне на отговорностите и солидарност между държавите членки и спрямо трети държави; настоява, че е необходимо да се приеме стратегия за адаптация за териториите и градовете, изложени на последиците от изменението на климата, основана на нов иновативен екосистемен подход към предотвратяването и управлението на рисковете, по-специално чрез идентифициране на резервни зони, зони за задържане на вода при наводнения, естествени защити и в случаи, когато те са от особено значение — изкуствени защити;

68. изисква от националните, регионалните и местните органи да създадат своевременни системи за ранно предупреждение и да подготвят подходящи инструменти за реагиране при екстремни метеорологични явления и други отрицателни въздействия от изменението на климата, а така също и пандемии;

o

o o

69. възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Комисията.

(1) Приети текстове, P9_TA(2020)0015.

(2) Приети текстове, P9_TA(2020)0005.

(3) Приети текстове, P9_TA(2019)0078.

(4) ОВ L 327, 22.12.2000 г., стр. 1

(5) ОВ L 177, 5.6.2020 г., стр. 3.

(6) ОВ L 288, 6.11.2007 г., стр. 27.

(7) ОВ C 316, 22.9.2017 г., стр. 99.

(8) Watson, J. E. M. и др.: „The exceptional value of intact forest ecosystems“, („Изключителната стойност на незасегнатите горски екосистеми“), Nature, Ecology and Evolution, том. 2, № 4, Macmillan Publishers Limited, Лондон, 2018 г.

(9) Резолюция на Европейския парламент от 23 юли 2020 г. относно заключенията от извънредното заседание на Европейския съвет на 17– 21 юли 2020 г. (Приети текстове, P9_TA(2020)0206).

(10) IPBES, Global Assessment Report on Biodiversity and Ecosystem Services (Глобална оценка относно биологичното разнообразие и екосистемните услуги), 2019 г.