[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |

Брюксел, 16.8.2010

COM(2010) 433 окончателен

2010/0232 (COD)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

за изменение на директиви 98/78/ЕО, 2002/87/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на допълнителния надзор върху финансовите предприятия във финансов конгломерат

SEC(2010) 981 SEC(2010) 979

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

Преди около 20 години започнаха да се развиват финансови групи, чиято дейност съчетава предлагането на услуги и продукти в различни сектори на финансовите пазари. Те станаха известни под названието „финансови конгломерати“. Конгломератите могат да включват банки, застрахователни предприятия, инвестиционни посредници и евентуално дружества за управление на активи. В продължение на няколко години различни експертни групи на международно и европейско равнище обсъждаха как да се осъществява по подходящ начин надзорът върху тези конгломерати. Вследствие на това през 1999 г. Съвместният форум[1] издаде „Принципи на надзора върху финансовите конгломерати“[2]. В този контекст с Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. (Директивата относно допълнителния надзор върху финансовите конгломерати — ДДНФК)[3] бе въведен допълнителен надзор върху финансовите групи. Целта на допълнителния надзор бе да се контролират потенциалните рискове от двойно отчитане на капитала (двойно използване на капитала) и т.нар. групови рискове — рисковете от разпространение на финансовите проблеми в групите, сложността на управлението, концентрацията и конфликтите на интереси, които биха могли да възникват, когато дадена група притежава няколко лиценза за извършване на различни финансови услуги.

Докато директивите за банковия и застрахователния сектор имат за цел определянето на достатъчни (капиталови) буфери за защитата на клиентите и притежателите на застрахователни полици, ДДНФК регулира допълнителния надзор върху груповите рискове. Това означава, че финансовите предприятия, които имат взаимна връзка, оказваща влияние на рисковите профили на всяко от тези предприятия, трябва да бъдат включени в обхвата на надзора. По този начин ДДНФК допълва секторните директиви, отнасящата се до банковото дело Директива 2006/48/ЕО[4] (Директивата за капиталовите изисквания — ДКИ) и различните директиви за застраховането, всяка от които може да се прилага на индивидуална основа — спрямо всяко отделно лицензирано лице, и на консолидирана основа — чрез агрегиране на дейностите на всички лицензирани юридически лица, за които важат разпоредбите на една и съща директива.

ДДНФК трябваше да бъде преразгледана няколко години след нейното въвеждане. Преразглеждането през 2004 г. на споразумението от Базел от 1988 г., въвеждането на съответните договорености в ДКИ през 2006 г., както и приемането на цялостен набор от нови разпоредби за застрахователните предприятия в Директивата „Платежоспособност ІІ“[5] отразяват развитието в сектора през последните години, доколкото предприятията от една група извършват дейност в един и същи сектор — банковия или застрахователния. До въвеждането на Директивата „Платежоспособност ІІ“ ДДНФК допълва сега действащите директиви за застраховането, особено Директивата за застрахователните групи (ДЗГ)[6].

Комисията възнамерява да предприеме действия на два етапа. Целта на настоящото предложение е преодоляване на най-неотложните технически проблеми, установени при прегледа и анализирани от Съвместния комитет за финансовите конгломерати (СКФК)[7], включително на техническите проблеми, установени при предходните прегледи. Публикувана бе покана за представяне на становища и бе извършена консултация с цел оценяване на въздействието на тези възможни изменения[8]. По-късно през 2010 г. ще бъде проведено по-задълбочено обсъждане в контекста на новите идеи на Г20 относно допълнителния надзор. Обсъждането вероятно ще се съсредоточи върху обхвата на надзора и върху свързаните с капитала въпроси.

РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

Прегледът на ДДНФК практически започна през 2008 г. и въз основа на него бе изготвено настоящото законодателно предложение. Някои технически въпроси бяха включени в предложението на Комисията за сборна директива[9] през октомври 2009 г., придружаващо регламентите за създаването на новите европейски надзорни органи.

По време на финансовата криза т.нар. групови рискове се материализираха във всички финансови сектори, подчертавайки колко важен е допълнителният надзор върху взаимовръзките в рамките на финансовите групи и между финансовите институции. Други инициативи, подобни на прегледа, бяха предприети в САЩ и Австралия[10] въз основа на приетите от Съвместния форум принципи.

Целта на настоящото предложение е да се изменят ДЗГ, ДДНФК и ДКИ, за да се отстранят нежеланите ефекти и техническите пропуски в секторните директиви и да се гарантира постигането на целите на ДДНФК.

Резултати от консултациите

Допитвания до Съвместния комитет за финансовите конгломерати

През януари 2009 г. СКФК представи констатациите си в отговор на третото допитване на Комисията до представителите на министерствата на финансите в Европейския комитет за финансовите конгломерати (ЕКФК). Основните установени проблеми са свързани с надзора върху лицата начело на конгломерат, определянето на конгломератите въз основа на риска, яснотата на критериите за включване в обхвата на директивата и яснотата при определянето на конгломератите, както и с ясното третиране на дяловите участия за целите на надзора.

Срещите на работната група на Комисията и публичното обсъждане, организирано от СКФК

На 18 юни и 23 ноември 2009 г. и на 21 януари 2010 г. бяха проведени срещи на работната група на Комисията с представители на държавите-членки. На 8 юли 2009 г. СКФК организира публично обсъждане. Тези дискусии със заинтересованите лица потвърдиха колко важни са установените проблеми и разкриха, че за ефективния надзор върху конгломератите може да се наложи обсъждането на още въпроси, например разликите в капитала, който може да се отчита за целите на надзора в различните сектори, и възможните несъответствия поради използването на различни методи за изчисляване на капитала. Освен това във връзка с инициативите на Комисията по отношение на лицата, управляващи фондове за алтернативни инвестиции, бяха повдигнати въпроси за включването не само на дружествата за управление на активи, но и на други свързани с тях предприятия в обхвата на допълнителния надзор върху груповите рискове на големите и сложни финансови институции.

Консултацията с целевите групи относно прегледа на ДДНФК

В резултат на започнатата през ноември 2009 г. консултация с целевите групи бяха представени становищата на 18 конгломерата, един орган, две сдружения, един съюз и един научноизследователски център[11], в съответствие с ограничените главни целеви групи и техническия характер на въпросите. Инициативата бе широко приветствана, а участниците разгледаха главните изброени по-долу проблеми и предложенията на Комисията за разрешаването им:

- приложимостта на секторните разпоредби за най-високото равнище, съдържащи се в директивите за банковото дело и застраховането, по отношение на финансовите холдинги със смесена дейност;

- яснота относно включването на дружествата за управление на активи в обхвата на допълнителния надзор;

- осигуряване на възможност за определяне на конгломератите, което да се основава в по-голяма степен на риска;

- яснота относно третирането на дяловите участия за целите на допълнителния надзор.

Бяха изразени обаче различни мнения по отношение на уеднаквяването на определението за „капитал“ в различните сектори, което се обсъжда от издаването на препоръката на СКФК относно собствения капитал през април 2008 г. насам. Представените в ЕКФК държави-членки посочиха, че предпочитат предложенията да бъдат отложени до завършването на секторните обсъждания по банковите и застрахователните въпроси. Освен това участниците в тази консултация обърнаха внимание на трудностите, които възникват при опитите да се прави разграничение между търговията на дружествата за управление на активи на финансовите конгломерати за собствена сметка и за сметка на клиентите им. И накрая, резултатите от консултацията потвърдиха, че на този етап не е необходимо проблемът с третирането на дяловите участия за целите на допълнителния надзор да бъде напълно решен.

По отношение на въпросите, които са потенциален обект на преразглеждане в бъдеще, участниците като цяло отхвърлиха идеята за разглеждане на политиката за възнагражденията в междусекторен аспект[12], но подкрепиха инициативите във връзка с капитала, а именно — за съгласуването на разпоредбите за капитала, който може да се отчита при изчисляването на капиталовата адекватност, и вземането под внимание на лицата, които не са поднадзорни, но оказват влияние на рисковите профили на финансовите групи.

Резултат от оценката на въздействието

В оценката на въздействието бяха разработени, оценени и съпоставени 17 различни варианта за действие с оглед решаване на различните проблеми, определени в анализа. В настоящия раздел е описано очакваното въздействие на мерките във всяка област.

Допълнителен надзор на равнище холдинг и координация на надзора

От гледна точка на уеднаквяването на правомощията за надзор спрямо лицата начело на конгломерат, предотвратяването на загубата на правомощия при промяна на структурата на групата, избягването на дублирането на надзора на равнище конгломерат и улесняването на координацията от страна на най-подходящите надзорни органи положително бяха оценени следните предложени изменения:

- включване на холдингите начело на банкова или застрахователна група, които са определени като финансови холдинги със смесена дейност, така че разпоредбите и правомощията, които се прилагат спрямо предишния финансов холдинг или застрахователен холдинг, да не се загубят, когато се промени определението на групата или холдинга ѝ в резултат на придобиване на дружество в другия сектор;

- ограничаване на определението за „съответни компетентни органи“, така че в него да се включват само надзорните органи на първостепенните предприятия майки в рамките на отделните сектори и други компетентни органи, за които надзорните органи на първостепенните предприятия майки смятат, че имат отношение към случая.

Определяне на финансовите конгломерати

- Безусловното включване на дружествата за управление на активи в обхвата на допълнителния надзор, заедно с насоките по отношение на критериите за включване, беше определено като ползотворно.

- Във връзка с неяснотата относно параметрите и липсата на свързани с риска критерии за определянето на конгломератите положителна оценка получи предложението за насоки за прилагането на съществуващата „възможност за изключване“ за по-големите групи, предвидена в член 3, параграф 3 от ДДНФК. Това предложение следва да се съчетае с вариант за изключване от обхвата на допълнителния надзор на групите, при които активите на най-малкия сектор са под абсолютния праг от 6 милиарда EUR.

Дялови участия

Проблемът за постоянното третиране на дяловите участия в рамките на допълнителния надзор, който се усложнява поради факта, че разпоредби в областта на дружественото право може да забраняват достъпа на притежателя на миноритарен дял до информация, която не е достъпна за другите акционери, следва да бъде разрешен с помощта на насоки за третирането на дяловите участия в различни случаи.

Въздействие на предпочитаните варианти за действие

От предпочетените варианти за промени се очаква да засилят нормативната уредба на допълнителния надзор, което ще доведе до стимули за по-ефективно управление на риска и съответно по-ефективни практики. На свой ред това би трябвало да спомогне за подобряване на конкурентоспособността на финансовите групи от ЕС в международен план. Тези варианти би трябвало да допринесат за ограничаването на рисковете за финансовата стабилност и на евентуалните разходи за обществото. По отношение на отделните групи заинтересовани страни и стабилността на цялата система очакваното въздействие е следното:

- Някои по-малки финансови групи от ЕС с несложна структура и не повече от няколко лиценза в двата сектора може да бъдат изключени от обхвата на допълнителния надзор, като по този начин биха могли да се възползват от по-ниските разходи за спазване на изискванията. Тази възможност може да бъде предоставена на около десет по-малки финансови групи с общи активи от близо 69 милиарда EUR. От друга страна, разходите за спазване на изискванията за по-големите групи, които имат повече от сто лиценза и извършват дейност в двата сектора, биха могли да се увеличат, защото тези групи с активи от 9 трилиона EUR във финансовия сектор може да бъдат включени в обхвата на допълнителния надзор. Повече разходи за спазване на изискванията биха могли да имат и онези финансови групи, чиито структури включват и дружество за управление на активи и ще бъдат определени като финансови конгломерати вследствие на предложените промени в процедурите за определяне на конгломератите. Разходите за спазване на изискванията за финансовите групи, които за първи път ще бъдат подложени на допълнителен надзор, би трябвало да бъдат несъществени предвид общия им размер.

- Във всеки случай разходите за спазване на изискванията се очаква да бъдат компенсирани от ползите, които възникват от по-ефективните практики по управление на риска. Друго положително въздействие може да се очаква от повишаването на прозрачността и на доверието на пазарите, до което би трябвало да доведе определянето на дадена група като конгломерат. Тези ползи би трябвало да доведат до повишаване на международната конкурентоспособност на големите групи от ЕС.

- Получилите положителна оценка промени в процедурите за определяне на конгломератите ще направят обхвата на допълнителния надзор по-целесъобразен и би трябвало да доведат до по-ефективен надзор върху рисковете, на които са изложени финансовите групи. В съчетание с рационализиран надзор върху лицата начело на конгломератите и с усъвършенствани надзорни мерки за установяване на проблемите, свързани с разпространението на финансовите затруднения в групите, с концентрацията, със сложността на управлението и с конфликтите на интереси в предприятията, свързани с даден конгломерат чрез дялови участия, това би трябвало да допринесе за повишаване на финансовата стабилност.

- По-ясните разпоредби за включването на дружествата за управление на активи при определянето на конгломератите и допълнителния надзор върху тях би трябвало да осигурят равнопоставеност в тази област.

- Що се отнася до клиентите на съответните финансови групи, очаква се допълнителните разходи да бъдат пренебрежимо ниски, като се има предвид, че нетният допълнителен ефект на набелязаните варианти ще бъде минимален.

ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

Директива за изменение е най-подходящият инструмент, защото измененията трябва да бъдат внесени в няколко действащи директиви. Тази директива за изменение следва да има същото правно основание като директивите, които изменя. Затова предложението се основава на член 53, параграф 1 от ДФЕС, което е подходящото правно основание за хармонизирането на разпоредбите за финансовите институции и финансовите конгломерати. В съответствие с принципите на пропорционалност и субсидиарност, изложени в член 5 от ДФЕС, целите на предложеното действие не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и ще бъдат изпълнени по-ефективно от Европейския съюз. Само със законодателни разпоредби на Европейския съюз може да се гарантира, че за финансовите конгломерати, извършващи дейност в повече от една държави-членки, важат еднакви изисквания и върху тях се упражнява еднакъв надзор, като в този случай се осигурява изясняване на разпоредбите и отстраняване на пропуските в надзора, създадени непреднамерено при предишните изменения на секторните директиви. Разпоредбите на настоящото предложение не надхвърлят необходимото за постигане на набелязаните цели.

ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

Предложението няма отражение върху бюджета на Европейския съюз[13].

ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

Надзор върху лицата начело на конгломерат — член 1 (ДЗГ) и член 3 (ДКИ) от настоящото предложение Член 1, член 2, параграф 2, член 3, параграф 1, член 4, параграф 2, член 10, параграф 2 и редица разпоредби от приложения І и ІІ към ДЗГ Членове 4, 71, 72, 84, 105, 125, 126, 127, 129, 141, 142 и 143 от ДКИ

Главната цел на настоящото предложение е осигуряването на ефективен допълнителен надзор, т.е. отстраняване на непреднамерените пропуски в допълнителния надзор, получили се поради определенията в секторните директиви — ДКИ и директивите за застраховането. Тъй като надзорът на консолидирана/групова основа съгласно секторните директиви се упражнява само върху финансовите/застрахователните холдинги, а секторните разпоредби не се отнасят до финансовите холдинги със смесена дейност, при промяна на структурата на даден финансов/застрахователен холдинг и неговото преобразуване във финансов холдинг със смесена дейност върху него може да се упражнява само допълнителен надзор съгласно ДДНФК, но вече не може да се упражнява надзор на консолидирана/групова основа на равнището на първостепенното предприятие майка. Така надзорните органи трябва да избират (допускайки или не изключение, когато определят дали дадена група е финансов конгломерат) дали искат да продължат да категоризират дружествата като финансови/застрахователни холдинги, за да продължат надзора на консолидирана/групова основа, или дали искат да упражняват „само“ допълнителен надзор по ДДНФК. Продължаването на надзора на консолидирана/групова основа означава, че не може да бъде покрит допълнителният риск, произтичащ от съчетанието с друг сектор. Преминаването към допълнителен надзор означава обаче загуба на възможността за надзор на консолидирана/групова основа. Ето защо чрез продължаването на секторния надзор не може адекватно да се контролират допълнителните пруденциални рискове, които произтичат от нарасналия размер и сложност на групата. Освен това приложимият в момента режим може също да доведе до различия в регулаторното третиране (въз основа на структурата, а не на рисковия профил) на конгломератите.

За да се гарантира, че надзорните органи могат да прилагат всички надзорни средства, които смятат за необходими, с настоящото предложение в съответните разпоредби за консолидирания/груповия надзор в секторните директиви се добавя терминът „финансов холдинг със смесена дейност“.

Членове 3 и 30 от ДДНФК — определяне на конгломерат

Разпоредбите за определянето на финансови конгломерати водят до три допълнителни проблема.

- Първо, директивата не изисква включване на „дружествата за управление на активи“ в изчисленията във връзка с праговете. Дружествата за управление на активи са лицата, които управляват ПКИПЦК (предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа); ПКИПЦК са регулирани от Директивата за ПКИПЦК[14]. ПКИПЦК и управляващите ги лица понастоящем не влизат в обхвата на секторния пруденциален надзор по ДДНФК, въпреки че в ДДНФК е предвидена възможността върху дружествата за управление на активи да бъде упражняван допълнителен надзор (член 30).

- Второ, изчисленията във връзка с праговете може да се основават на различни параметри по отношение на активите и капиталовите изисквания. Не са ясни разпоредбите за изчислението например при различно счетоводно третиране на активите (вж. по-долу точка i) относно член 3, параграф 5).

- Трето, тъй като праговете са фиксирани стойности, те не се основават на риска и не позволяват отчитане на очакваните групови рискове. Това означава, че върху много малките групи с малко лицензи във всеки сектор се упражнява допълнителен надзор, докато за най-големите и най-сложни групи технически може да бъде определено, че не са конгломерати. В резултат на това сега действащите разпоредби за определянето на конгломератите може да застрашат постигането на целите на директивата.

За да бъдат преодолени тези недостатъци, с настоящото предложение се въвеждат следните изменения:

i) Дружествата за управление на активи се включват в член 3, параграф 2 и член 30, буква в); в член 3, параграф 5 като алтернативен показател се въвежда показателят „общ размер на управляваните активи“; освен това се предвижда възможност за приемане на насоки за прилагането на член 3, параграфи 2 и 5.

ii) предвижда се изключение за по-малки групи, като за целта се добавя нов член 3, параграф 3а, в който се предвижда възможност за приемане на насоки за прилагането на изключението за по-малки групи.

iii) Текстът на член 3, параграф 3 е редактиран, за да се направи ясно разграничение между условията, приложими за групите с балансово число съответно под и над 6 милиарда EUR, като са добавени и изисквания за евентуални насоки за прилагането на изключението за по-големи групи и така се осигурява равнопоставеност.

Член 3, параграф 4 от ДДНФК — третиране на дяловите участия

Последователното третиране на дяловите участия при постоянния допълнителен надзор е затруднено от липсата на подходяща информация за правилното оценяване на груповите рискове. Например, ако конгломератите, начело на които има банка, не могат да получават информация за рисковете във връзка с дяловите участия в застрахователни и презастрахователни предприятия, те не могат да представят на надзорните си органи доказателства, че управлението и вътрешният контрол в тези предприятия са интегрирани на задоволителното равнище, което е необходимо за консолидацията. В такъв случай групата трябва да приспадне тези дялови участия от капитала си.

Въпросът за информацията за миноритарните дялови участия още не е напълно проучен, но с предложението се прави първа крачка, като се въвежда изключение за случаите, в които участието е единственият елемент, въз основа на който дадена група се определя като конгломерат (член 3, параграф 5, новата буква в)). Доколкото националните разпоредби в областта на дружественото право може да възпрепятстват изпълнението на изискванията, в членове 7 и 8 се допуска специално третиране с оглед на изискванията във връзка с концентрацията на риск и вътрешногруповите сделки, като условията може да бъдат уточнени чрез насоки. С помощта на насоки може да се спомогне и за съгласувано прилагане на процедурите за преглед от страна на надзорните органи, включително на специалното третиране на дяловите участия, съгласно член 9 от ДДНФК, член 124 от ДКИ и член 36 от Директивата „Платежоспособност ІІ“.

Други въпроси

Членове 1 и 2 от ДДНФК — актуализиране на определенията

Членове 1 и 2 трябва да бъдат актуализирани с оглед на отменените и преработените директиви. Въпреки това тъй като с преработката на Директивата за застраховането („Платежоспособност ІІ“) предходните директиви се отменят едва от 1 ноември 2012 г., бяха запазени позоваванията на първоначалните директиви за застраховането, които още са в сила.

Член 2, параграф 17 от ДДНФК — изменение на определението за „съответни компетентни органи“ и за координацията между надзорните органи

С ДДНФК се допълват ДКИ и директивите за застраховането по отношение на допълнителния надзор за лицата начело на група. Затова ДДНФК съдържа и разпоредби за координацията между различните органи, упражняващи надзор върху дадена група. В ДДНФК се определя кои са съответните компетентни органи и се изисква координаторът (органът, който упражнява надзор върху лицето начело на групата) да се консултира с тях по определени въпроси, свързани с надзора. Сега действащите разпоредби обаче оставят възможност за различно тълкуване по въпроса за определянето на съответните компетентни органи. При по-широко тълкуване се получава по-висок брой на органите, с които трябва да се консултира координаторът на равнището на финансовия конгломерат. Това може да застраши ефективната координация на работата, която трябва да извърши „колегиумът“, състоящ се от координатора и съответните компетентни органи.

Член 6, параграф 4 и приложение І към ДДНФК — отмяна на третия метод за изчисляване

В част ІІ от приложение І към ДДНФК се предвиждат три метода за изчисляване на капитала на равнището на даден конгломерат. Анализ на СКФК от 2008 г. показа, че третият допустим метод за изчисляване на капитала винаги води до много по-различни резултати в сравнение с метод 1 (консолидация) и метод 2 (приспадане и агрегиране). Затова третият метод следва да бъде отменен. Ограничавайки допустимите методи за изчисляване само до метода на консолидацията и метода на приспадането и агрегирането, ДДНФК се хармонизира със секторните директиви, които допълва.

Член 2 от ДДНФК – включване на презастрахователните предприятия

С въвеждането в Директива 2005/68/ЕО на изискване за лицензиране и надзор за презастрахователните предприятия последните бяха включени в обхвата на поднадзорните лица, които може да бъдат част от финансов конгломерат. Това означава, че в ДДНФК трябва да бъдат включени разпоредби за презастрахователните предприятия. Ето защо такива разпоредби бяха добавени в текстовете на член 2, параграфи 4, 7, 8, 14 и 16.

Член 3, параграф 8, член 7, параграф 5, член 8, параграф 5, член 9, параграф 6, член 11, параграфи 4 и 5 от ДДНФК — въвеждане на разпоредби за изготвяне на насоки в определени области

За да се създадат условия за по-нататъшно сближаване на надзорните практики, се предвижда възможност Европейският банков орган и Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване да издават насоки съгласно глава ІV, раздел 2 от Регламента за създаване на Европейски банков орган[15] и глава ІV, раздел 2 от Регламента за създаване на Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване[16] („Съвместен комитет на европейските надзорни органи“).

Тези насоки следва да отразяват допълващия характер на директивата. Например, оценката на концентрацията на риск на групова основа, отнасяща се до различни видове риск, които може да се материализират в цялата група (свързан с лихвените проценти риск, пазарен риск и т.н.), следва да допълва специалния надзор, например надзора върху големите експозиции съгласно ДКИ. Насоките могат да спомогнат и за съгласуваното прилагане на различните процедури за преглед от страна на надзорните органи, включително на специалното третиране на дяловите участия, съгласно член 9 от ДДНФК, член 124 от ДКИ и член 36 от Директивата „Платежоспособност ІІ“.

Актуализация на позоваванията в различни членове

Член 1, член 2, член 6, параграфи 3 и 4, член 19, член 21, параграф 2 от ДДНФК и член 143, параграф 3 от ДКИ се изменят, за да бъдат актуализирани позоваванията и формулировката им.

2010/0232 (COD)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

за изменение на директиви 98/78/ЕО, 2002/87/ЕО и 2006/48/ЕО по отношение на допълнителния надзор върху финансовите предприятия във финансов конгломерат

(Текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1 от него,

като взеха предвид предложението на Европейската комисия,

като взеха предвид становището на Европейската централна банка[17],

след като представиха проекта на законодателния акт на националните парламенти,

в съответствие с обикновената законодателна процедура,

като имат предвид, че:

1. В Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат, за компетентните органи във финансовия сектор се предвиждат допълнителни правомощия и средства за надзор върху групите на множество поднадзорни лица, които извършват дейност в различни сектори на финансовите пазари. Тези групи, наречени финансови конгломерати, са изложени на рискове, свързани с контрола върху групата и наричани групови рискове; тези рискове включват опасността от разпространение на рисковете между предприятията в цялата група, концентрацията на рискове, при която един и същ вид риск се материализира в различни части на групата едновременно, сложността на управлението на различни юридически лица и потенциалните конфликти на интереси, както и проблема с осигуряването на регулаторен капитал за всички поднадзорни лица, като се избягва двойното отчитане на капитала. Върху конгломератите следва да се упражнява и допълнителен надзор освен надзора на самостоятелна, консолидирана или групова основа, без да се дублира или засяга групата, независимо от правната ѝ структура.

2. Целесъобразно е да се осигури съгласуваност между целите на Директива 2002/87/ЕО и директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[18], за да се предвиди възможност за надзор върху застрахователните групи и за подходящ допълнителен надзор върху застрахователните предприятия и другите лица във финансов холдинг със смесена дейност. Затова Директива 98/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 1998 година относно допълнителния надзор върху застрахователни и презастрахователни предприятия, които са част от застрахователна или презастрахователна група[19] следва да бъде изменена, за да се включат в обхвата ѝ финансовите холдинги със смесена дейност и да им се даде определение. За да се осигури навременно и съгласувано упражняване на надзора, Директива 98/78/ЕО следва да бъде изменена независимо от предстоящото прилагане на Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) (преработена)[20].

3. Необходимо е финансовите конгломерати да бъдат определяни в целия Европейски съюз в зависимост от това, доколко са изложени на групови рискове, въз основа на общи насоки, издадени от Европейския банков орган и Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване по член 42 от Регламент (ЕС) № .../... за създаване на Европейски банков орган[21] и член 42 от Регламент (ЕС) № .../... за създаване на Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване[22], въз основа на сътрудничество в рамките на Съвместния комитет на европейските надзорни органи. Важно е също така изискванията за изключенията при упражняването на допълнителен надзор да се прилагат въз основа на анализ на риска в съответствие с посочените насоки. Това е особено важно в случаите, отнасящи се до по-големите конгломерати, извършващи дейност в международен мащаб.

4. Цялостното и целесъобразно наблюдение върху груповите рискове в големите, сложни конгломерати с международна дейност, както и надзорът върху политиката по отношение на капитала на групово равнище са възможни само когато компетентните органи набират информация и планират мерки за целите на надзора отвъд националния обхват на правомощията си. Следователно компетентните органи трябва да координират допълнителния надзор върху международните конгломерати сред компетентните органи, за които се смята, че имат най-пряко отношение към допълнителния надзор върху даден конгломерат. Колегиумът на съответните органи, които са компетентни по отношение на даден финансов конгломерат, следва да отразява допълнителния характер на настоящата директива и затова следва да осигурява допълнителен принос спрямо действащите колегиуми за банковата и за застрахователната подгрупа на конгломерата, без да ги дублира или замества.

5. Допълнителният надзор върху големите, сложни конгломерати с международна дейност изисква координация в целия Европейски съюз, за да се допринесе за стабилността на вътрешния пазар на финансови услуги. За тази цел компетентните органи трябва да се споразумеят за подходите за упражняване на надзор върху тези конгломерати. Въз основа на сътрудничество в рамките на Съвместния комитет на европейските надзорни органи Европейският банков орган и Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване трябва да издадат общи насоки за тези общи подходи съгласно член 42 от Регламент (ЕС) № .../... за създаване на Европейски банков орган[23] и член 42 от Регламент (ЕС) № .../... за създаване на Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване[24], осигурявайки по този начин цялостна уредба за пруденциалния надзор и съответните надзорни правомощия и средства, предвидени в директивите за банковото дело, застраховането и финансовите конгломерати. Насоките, които ще бъдат издадени съгласно настоящата директива, трябва да отразяват допълнителния ѝ характер и да допълват надзора по сектори, предвиден в директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО, 93/22/ЕИО, 98/78/ЕО, 2000/12/ЕО, 2004/39/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/138/ЕО.

6. Съществува реална потребност да се наблюдават и контролират потенциалните групови рискове пред конгломератите, дължащи се на дялови участия в други дружества. За случаите, в които специалните надзорни правомощия, предвидени в настоящата директива, изглеждат недостатъчни, надзорните органи следва да разработят алтернативни методи за наблюдаване и подходящо отчитане на тези рискове, като за предпочитане е разработването на тези методи да бъде ръководено от Европейския банков орган и Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване в рамките на Съвместния комитет на европейските надзорни органи. Ако дялово участие е единственият елемент за определяне на дадена група като финансов конгломерат, надзорните органи следва да имат възможност да преценят дали групата е изложена на групови рискове и да я изключат от обхвата на допълнителния надзор, ако това е целесъобразно.

7. В условията на настоящата криза надзорните органи се оказаха без правомощия по отношение на определени структури на групите, тъй като съчетанието от директиви ги принуди да избират между секторния или допълнителния надзор. Докато в контекста на работата на Г20 в областта на конгломератите следва да бъде предприет цялостен преглед на директивата, необходимите правомощия за надзор следва да бъдат възстановени възможно най-бързо.

8. Целесъобразно е да се осигури съгласуваност на целите на Директива 2002/87/ЕО и Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (преработена)[25]. Затова Директива 2006/48/ЕО следва да бъде изменена, за да се включат финансовите холдинги със смесена дейност в обхвата ѝ и да получат определение.

9. В съответствие с принципа на субсидиарност, изложен в член 5 от Договора за Европейския съюз, целите на действието, което ще бъде предприето, а именно подобряване на допълнителния надзор върху финансовите предприятия във финансов конгломерат, може да бъдат постигнати само на равнището на Съюза. В съответствие с принципа на пропорционалност, изложен в посочения член, настоящата директива не надхвърля необходимо за постигането на посочените цели.

10. Директиви 98/78/ЕО, 2002/87/ЕО и 2006/48/ЕО следва да бъдат съответно изменени.

ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

Член 1

Изменения в Директива 98/78/ЕО

Директива 98/78/EО се изменя, както следва:

11. Към член 1 се добавя следната буква:

„м) финансов холдинг със смесена дейност означава финансов холдинг със смесена дейност съгласно определението по член 2, параграф 15 от Директива 2002/87/ЕО;“

12. Член 2, параграф 2 се заменя със следния текст:

“2. Върху всяко застрахователно или презастрахователно предприятие, чието предприятие майка е застрахователен холдинг, финансов холдинг със смесена дейност, застрахователно предприятие от държава, която не е държава-членка („трета държава“), или презастрахователно предприятие от трета държава, се упражнява допълнителен надзор по начина, предписан в член 5, параграф 2 и членове 6, 8 и 10.“

13. Член 3, параграф 1 се заменя със следния текст:

“1. Упражняването на допълнителен надзор в съответствие с член 2 не означава по никакъв начин, че компетентните органи трябва да упражняват надзор на индивидуална основа върху застрахователното предприятие от трета държава, презастрахователното предприятие от трета държава, застрахователния холдинг, финансовия холдинг със смесена дейност или застрахователния холдинг със смесена дейност.“

14. Член 4, параграф 2 се заменя със следния текст:

“2. Когато застрахователни или презастрахователни предприятия, получили лиценз в две или повече държави-членки, имат за предприятие майка един и същ застрахователен холдинг, застрахователно предприятие от трета държава, презастрахователно предприятие от трета държава, финансов холдинг със смесена дейност или застрахователен холдинг със смесена дейност, компетентните органи на съответните държави-членки могат да се договорят коя от тях ще отговаря за упражняването на допълнителен надзор.“

15. Член 10, параграф 2 се заменя със следния текст:

„2. В случая по член 2, параграф 2 изчислението включва всички предприятия, свързани със застрахователния холдинг, финансовия холдинг със смесена дейност, застрахователното предприятие от трета държава или презастрахователното предприятие от трета държава, по предвидения в приложение II начин.“

16. Приложения I и II се изменят в съответствие с приложение I към настоящата директива.

Член 2

Изменения в Директива 2002/87/ЕО

Директива 2002/87/EО се изменя, както следва:

17. Членове 1 и 2 се заменят със следния текст:

„ Член 1

Предмет

С настоящата директива се установяват правила за допълнителен надзор върху поднадзорните лица, които са получили лиценз съгласно член 6 от Директива 73/239/ЕИО, член 6 от Директива 79/267/ЕИО, член 5 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[26], член 6 от Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[27] или член 14 от Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[28] и които са част от финансов конгломерат.

С настоящата директива се изменят и съответните секторни правила, които се прилагат спрямо лицата, чиято дейност е уредена от посочените директиви.

Член 2

Определения

За целите на настоящата директива:

1) „кредитна институция“ означава кредитна институция по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 2006/48/ЕО;

2) „застрахователно предприятие“ означава застрахователно предприятие по смисъла на член 13, точки 1 и 2 от Директива 2009/138/ЕО;

3) „инвестиционен посредник“ означава инвестиционен посредник по смисъла на член 4, параграф 1, точка 1 от Директива 2004/39/ЕО, в т.ч. предприятията по член 3, параграф 1, буква г) от Директива 2006/49/ЕО;

4) „поднадзорно лице“ означава кредитна институция, застрахователно предприятие, инвестиционен посредник или презастрахователно предприятие;

5) „дружество за управление на активи“ означава управляващо дружество по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2009/65/ЕО, както и предприятие, чието седалище е извън Европейския съюз и което би подлежало на лицензиране, ако седалището му беше в Европейския съюз;

6) „презастрахователно предприятие“ означава презастрахователно предприятие по смисъла на член 13, точки 4 и 5 от Директива 2009/138/ЕО;

7) „секторни правила“ означава законодателните разпоредби на Съюза, отнасящи се до пруденциалния надзор върху поднадзорните лица, по-конкретно разпоредбите на директиви 2004/39/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/138/ЕО;

8) „финансов сектор“ означава сектор, състоящ се от едно или повече от следните лица:

а) кредитна институция, финансова институция или предприятие за спомагателни услуги по смисъла на член 4, точки 1, 5 и 21 от Директива 2006/48/ЕО;

б) застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие или застрахователен холдинг по смисъла на член 13, точки 1, 2, 4 и 5 и член 212, параграф 1, буква е) от Директива 2009/138/ЕО;

в) инвестиционен посредник по смисъла на член 3, параграф 1, буква б) от Директива 2006/49/EО;

9) „предприятие майка“ означава предприятие майка съгласно определението по член 1 от Седма Директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 година относно консолидираните счетоводни отчети[29] или всяко предприятие, което според компетентните органи упражнява ефективно господстващо влияние върху друго предприятие;

10) „дъщерно предприятие“ означава дъщерно предприятие по смисъла на член 1 от Директива 83/349/ЕИО, както и всяко предприятие, върху което според компетентните органи ефективно се упражнява господстващо влияние от предприятие майка; всички дъщерни предприятия на дъщерни предприятия също се приемат за дъщерни предприятия на предприятието, което е тяхното първостепенно предприятие майка;

11) „дялово участие“ означава дялово участие по смисъла на член 17, първото изречение от Директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 година относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества[30] или прякото или непрякото притежаване на поне 20 % от правата на глас или от капитала на предприятие;

12) „група“ означава група предприятия, състояща се от предприятие майка, неговите дъщерни предприятия и лицата, в които предприятието майка или неговите дъщерни предприятия имат дялово участие, както и от предприятията, свързани едно с друго по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 83/349/ЕИО, и включва всички съответни подгрупи;

13) „тесни връзки“ означава положение, при което две или повече физически или юридически лица са свързани чрез дялово участие или контрол (което означава отношенията между предприятие майка и дъщерно предприятие съгласно член 1 от Директива 83/349/ЕИО или подобно отношение между физическо или юридическо лице и предприятие), или факта, че двете или всички тези лица са трайно свързани с едно и също лице чрез отношение на контрол;

14) „финансов конгломерат“ означава група или подгрупа по смисъла на точка 12, която отговаря на следните условия при спазване на член 3:

а) поднадзорно лице по смисъла на член 1 е начело на групата или поне едно от дъщерните предприятия в групата е поднадзорно лице по смисъла на член 1;

б) когато начело на групата има поднадзорно лице по смисъла на член 1 от настоящата директива, това е или предприятието — майка на предприятие от финансовия сектор, или лице, което притежава дялово участие в предприятие от финансовия сектор, или лице, свързано с предприятие от финансовия сектор посредством отношение по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 83/349/ЕИО;

в) когато начело на групата няма поднадзорно лице по смисъла на член 1, дейностите ѝ се извършват главно във финансовия сектор по смисъла на член 3, параграф 1;

г) поне едно от лицата в групата е от застрахователния сектор и поне едно е от банковия сектор или сектора на инвестиционните услуги;

д) както консолидираните и/или агрегираните дейности на лицата в групата от застрахователния сектор, така и консолидираните и/или агрегираните дейности на лицата от банковия сектор и сектора на инвестиционните услуги са съществени по смисъла на член 3, параграф 2 или параграф 3;

15) „финансов холдинг със смесена дейност“ означава предприятие майка, което не е поднадзорно лице и което заедно с дъщерните си предприятия, поне едно от които е поднадзорно лице със седалище в Европейския съюз, и други лица образува финансов конгломерат;

16) „компетентни органи“ означава националните органи на държавите-членки, които са оправомощени със законов или подзаконов нормативен акт да упражняват надзор върху кредитните институции или застрахователните предприятия, или презастрахователните предприятия, или инвестиционните посредници, на индивидуална или групова основа;

17) „съответни компетентни органи“ са:

а) компетентните органи на държавите–членки, отговарящи за секторния надзор на групова основа върху всяко поднадзорно лице във финансов конгломерат, по-специално върху първостепенното предприятие майка в даден сектор;

б) координаторът, определен в съответствие с член 10, ако е различен от органите по буква а);

в) в приложимите случаи — другите заинтересовани компетентни органи според становището на органите по букви а) и б);

18) „вътрешногрупови сделки“ означава всички сделки, при които поднадзорни лица от един финансов конгломерат зависят пряко или косвено от други предприятия от същата група или от друго физическо или юридическо лице, свързано с предприятията от тази група чрез тесни връзки, за изпълнението на задължение, независимо дали е договорно или не и дали е за плащане или не;

19) „концентрация на риска“ означава всички експозиции с потенциална загуба, която е достатъчно голяма, за да застраши като цяло платежоспособността или финансовото състояние на поднадзорните лица във финансовия конгломерат; тези експозиции може да се дължат на риск от контрагента / кредитен риск, инвестиционен риск, застрахователен риск, пазарен риск, други рискове или съчетание от тези рискове или взаимодействие между тях.“

18. Член 3 се изменя, както следва:

а) в параграф 2 се добавя следната трета алинея:

„Дружествата за управление на активи по смисъла на член 30 се прибавят към сектора, към който принадлежат в рамките на групата; ако не принадлежат изключително към един сектор в рамките на групата, те се прибавят към най-малкия финансов сектор.“

б) параграф 3 се заменя със следния текст:

“3. Междусекторните дейности също се смятат за съществени по смисъла на член 2, параграф 14, буква д), ако балансовото число на най-малкия финансов сектор в групата надвишава 6 милиарда EUR.

Ако групата не достигне прага по параграф 2, съответните компетентни органи могат да решат по общо съгласие да не смятат групата за финансов конгломерат. Те могат също да решат да не прилагат разпоредбите на членове 7, 8 или 9, ако смятат, че включването на групата в обхвата на настоящата директива или прилагането на такива разпоредби не е необходимо или би било неподходящо или подвеждащо по отношение на целите на допълнителния надзор.

За решенията, взети съгласно настоящия параграф, се изпраща уведомление на другите заинтересовани компетентни органи.“

в) в член 3 се добавя следният параграф 3а :

„3.а Ако групата достигне прага по параграф 2, но най-малкият сектор не надвишава 6 милиарда EUR, съответните компетентни органи могат да решат по общо съгласие да не смятат групата за финансов конгломерат. Те могат също да решат да не прилагат разпоредбите на членове 7, 8 или 9, ако смятат, че включването на групата в обхвата на настоящата директива или прилагането на такива разпоредби не е необходимо или би било неподходящо или подвеждащо по отношение на целите на допълнителния надзор.

За решенията, взети съгласно настоящия параграф, се изпраща уведомление на другите заинтересовани компетентни органи.“ ”

г) в параграф 4 се добавя следната буква в):

„в) да изключат миноритарно дялово участие в по-малкия сектор, ако това участие е единственият елемент, по който се определя финансовият конгломерат.“

д) параграф 5 се заменя със следния текст:

“5. За прилагането на параграфи 1 и 2 съответните компетентни органи могат, при изключителни случаи и по общо съгласие, да заменят критерия, основан на балансовото число, с един или повече от следните параметри или да добавят един или повече от тези параметри, ако преценят, че тези параметри са особено значими за целите на допълнителния надзор по силата на настоящата директива: структура на доходите, задбалансови дейности, управлявани активи.“

е) добавя се следният параграф 8:

“8. Европейският банков орган и Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване издават общи насоки, целящи сближаване на надзорните практики във връзка с прилагането на параграфи 2, 3, 3а, 4 и 5 от настоящия член.“

19. Член 6, параграфи 3 и 4 се заменят със следния текст:

“3. За изчисляването на изискванията по отношение на капиталовата адекватност, посочени в параграф 2, първата алинея, посочените по-долу лица се включват в обхвата на допълнителния надзор по начина и в степента, определени в приложение І;

а) кредитна институция, финансова институция или предприятие за спомагателни услуги;

б) застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие или застрахователен холдинг;

в) инвестиционен посредник;

г) финансов холдинг със смесена дейност.

4. Когато се изчисляват изискванията за допълнителната капиталова адекватност на финансов конгломерат чрез прилагане на метод 1 (счетоводна консолидация) по приложение І към настоящата директива, собствените средства и изискванията за платежоспособност на лицата в групата се изчисляват, като се прилагат съответните секторни правила за формата и обхвата на консолидацията, установени по-конкретно в членове 133 и 134 от Директива 2006/48/ЕО и член 221 от Директива 2009/138/ЕО.

Когато се прилага метод 2 (приспадане и агрегиране) по приложение І, при изчислението се отчита относителният дял на предприятието майка или на предприятието, което има дялово участие в друго предприятие от групата. „Относителен дял“ означава делът от записания капитал, който съответното предприятие притежава пряко или косвено.“

20. В член 7 се добавя следният параграф 5:

“5. Европейският банков орган и Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване издават общи насоки, целящи сближаване на надзорните практики във връзка с упражняването на допълнителен надзор върху концентрацията на риск по параграфи 1—4. Те издават специални общи насоки за прилагането на параграфи 1—4 спрямо дяловите участия на финансовия конгломерат в случаите, когато национални разпоредби в областта на дружественото право пречат на прилагането на член 14, параграф 2.“

21. В член 8 се добавя следният параграф 5:

“5. Европейският банков орган и Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване издават общи насоки, целящи сближаване на надзорните практики във връзка с упражняването на допълнителен надзор върху вътрешногруповите сделки по параграфи 1—4. Те издават специални общи насоки за прилагането на параграфи 1—4 спрямо дяловите участия на финансовия конгломерат в случаите, когато национални разпоредби в областта на дружественото право пречат на прилагането на член 14, параграф 2.“

22. В член 9 се добавя следният параграф 6:

“6. Компетентните органи хармонизират упражняването на допълнителния надзор върху мерките за вътрешен контрол и процедурите за управление на риска по настоящия член и процедурите за преглед от страна на надзорните органи по член 124 от Директива 2006/48/ЕО и член 36 от Директива 2009/138/ЕО. За тази цел Европейският банков орган и Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване издават общи насоки, целящи сближаване на надзорните практики във връзка с упражняването на допълнителен надзор върху мерките за вътрешен контрол и процедурите за управление на риска по настоящия член, както и осигуряване на съответствие с процедурите за преглед от страна на надзорните органи по член 124 от Директива 2006/48/ЕО и член 36 от Директива 2009/138/ЕО. Те издават специални общи насоки за прилагането на настоящия член спрямо дяловите участия на финансовия конгломерат в случаите, когато национални разпоредби в областта на дружественото право пречат на прилагането на член 14, параграф 2.“

23. В член 11 се добавят следните параграфи 4 и 5:

“4. Координаторът създава колегиум от съответните компетентни орган, за да улесни изискваното по настоящия раздел сътрудничество и упражняването на функциите по параграфи 1, 2 и 3 и член 12 и да осигури при необходимост целесъобразна координация и сътрудничество със съответните компетентни органи от трети държави, съобразявайки се с изискванията за поверителност и спазвайки законодателството на Съюза.

Създаването и функционирането на посочения колегиум трябва да се основава на писмено споразумение за координация по смисъла на параграф 1. Координаторът решава кои други компетентни органи ще участват в дадено заседание или дадена дейност на колегиума.

5. Европейският банков орган и Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване издават общи насоки, целящи съгласуваност на споразуменията за координация между надзорните органи съгласно член 131а от Директива 2006/48/ЕО и член 248, параграф 4 от Директива 2009/138/ЕО.“

24. Член 19 се заменя със следния текст:

„ Член 19

Сътрудничество с компетентните органи на трети държави

1. Член 39, параграфи 1 и 2 от Директива 2006/48/ЕО, член 10а от Директива 98/78/ЕО и член 264 от Директива 2009/138/ЕО се прилагат с необходимите изменения за сключването на споразумения с една или повече трети държави във връзка с начините за упражняване на допълнителен надзор върху поднадзорните лица във финансов конгломерат.

2. Без да се засягат процедурите по член 218 от Договора за функционирането на Европейския съюз, Комисията проучва — със съдействието на Европейския банков комитет, Европейския комитет по застраховането и професионалното пенсионно осигуряване и Комитета за финансовите конгломерати — резултата от преговорите за сключване на споразуменията по параграф 1 и създалото се вследствие на това положение.“

25. Заглавието на глава ІІІ се заменя със следното:

„ПРАВОМОЩИЯ, ПРЕДОСТАВЕНИ НА КОМИСИЯТА, ПРОЦЕДУРА НА КОМИТЕТА И ПРИЕМАНЕ НА ОБЩИТЕ НАСОКИ“

26. Добавя се следният член 21б:

„Член 21б

Общи насоки

The European Banking Authority and the European Insurance and Occupational Pensions Authority shall issue the common guidelines referred to in Article 3(3), Article 7(5), Article 8(5), Article 9(6) and Article 11(5) in accordance with the procedure laid down in Article 42 of the Regulation (EU) No ../.. establishing the European Banking Authority, and in Article 42 of the Regulation (EU) No ../.. establishing the European Insurance and Occupational Pensions Authority, following cooperation within the Joint Committee of the European Supervisory Authorities."

27. The following point (c) is added to the first paragraph of Article 30:

„в) в процедурата по определяне на конгломератите по смисъла на член 3, параграф 2.“

28. Приложение I се изменя в съответствие с приложение II към настоящата директива.

Член 3

Изменения в Директива 2006/48/ЕО

Директива 2006/48/EО се изменя, както следва:

29. В член 4 се добавя следната точка 49:

„49) „финансов холдинг със смесена дейност“ означава финансов холдинг със смесена дейност съгласно определението по член 2, точка 15 от Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и инвестиционните посредници към един финансов конгломерат[31];“

30. Член 71, параграф 2 се заменя със следния текст:

“2. Без да се засягат членове 68, 69 и 70, кредитните институции, които се контролират от финансов холдинг — предприятие майка, в дадена държава-членка или финансов холдинг със смесена дейност — предприятие майка, в дадена държава-членка, изпълняват — в степента и по начина, описани в член 133, — задълженията по членове 75, 120 и 123 и раздел 5 според финансовото състояние на консолидирана основа на съответния финансов холдинг или финансов холдинг със смесена дейност.“

31. Член 72, параграф 2 се заменя със следния текст:

“2. Кредитните институции, контролирани от финансов холдинг — предприятие майка от ЕС, или финансов холдинг със смесена дейност — предприятие майка от ЕС, изпълняват задълженията по глава 5 според финансовото състояние на консолидирана основа на съответния финансов холдинг или финансов холдинг със смесена дейност.

Значимите дъщерни предприятия на финансовите холдинги — предприятия майки от ЕС, или на финансовите холдинги със смесена дейност — предприятия майки от ЕС, оповестяват информацията, указана в приложение ХII, част 1, точка 5, на индивидуална или подконсолидирана основа.“

32. Член 84, параграф 6 се заменя със следния текст:

“6. Когато кредитната институция — предприятие майка от ЕС, и нейните дъщерни предприятия или финансовият холдинг — предприятие майка от ЕС, и неговите дъщерни предприятия, или финансовият холдинг със смесена дейност — предприятие майка от ЕС, и неговите дъщерни предприятия планират да използват вътрешнорейтинговия подход, компетентните органи за различните юридически лица си сътрудничат тясно в съответствие с членове 129—132.“

33. Член 105, параграфи 3 и 4 се заменят със следния текст:

“3. Когато кредитната институция — предприятие майка от ЕС, и нейните дъщерни предприятия или дъщерните предприятия на финансов холдинг — предприятие майка от ЕС, или финансов холдинг със смесена дейност — предприятие майка от ЕС, планират да използват усъвършенстван подход за измерване, компетентните органи на различните юридически лица си сътрудничат тясно съгласно членове 129—132. Заявлението за използване на този подход включва елементите, изброени в приложение Х, част 3.

4. Когато дадена кредитна институция — предприятие майка от ЕС, и нейните дъщерни предприятия или дъщерните предприятия на финансов холдинг — предприятие майка от ЕС, или финансов холдинг със смесена дейност — предприятие майка от ЕС, използват усъвършенстван подход за измерване на единна основа, компетентните органи могат да разрешат критериите за приемливост, изложени в приложение Х, част 3, да се удовлетворяват от предприятието майка и неговите дъщерни предприятия, разглеждани заедно.“

34. Член 125, параграф 2 се заменя със следния текст:

“2. Когато предприятието — майка на дадена кредитна институция, е финансов холдинг — предприятие майка в държава-членка, или финансов холдинг — предприятие майка от ЕС, или финансов холдинг със смесена дейност — предприятие майка от ЕС, надзорът на консолидирана основа се упражнява от компетентните органи, които са издали лиценза на кредитната институция съгласно член 6.“

35. Член 126 се заменя със следния текст:

„ Член 126

1. Когато кредитните институции, получили лиценз в две или в повече държави-членки, имат за предприятие майка един и същи финансов холдинг в държава-членка или един и същ финансов холдинг — предприятие майка от ЕС, или един и същ финансов холдинг със смесена дейност, надзорът на консолидирана основа се упражнява от компетентните органи на кредитната институция, получила лиценз в държавата-членка, в която е учреден финансовият холдинг или финансовият холдинг със смесена дейност.

Когато предприятията — майки на кредитни институции, получили лиценз в две или повече държави-членки, включват няколко финансови холдинга със седалища в различни държави-членки и във всяка от тези държави има кредитна институция, надзорът на консолидирана основа се упражнява от компетентния орган на кредитната институция с най-голямо балансово число.

2. Когато няколко кредитни институции, получили лиценз в Европейския съюз, имат за свое предприятие майка един и същ финансов холдинг или един и същ финансов холдинг със смесена дейност и никоя от тези кредитни институции не е получила лиценз в държавата-членка, в която е учреден финансовият холдинг или финансовият холдинг със смесена дейност, надзорът на консолидирана основа се упражнява от компетентния орган, който е издал лиценз на кредитната институция с най-голямо балансово число, която за целите на настоящата директива се счита за кредитната институция, контролирана от финансов холдинг — предприятие майка от ЕС, или финансов холдинг със смесена дейност — предприятие майка от ЕС.

3. В специални случаи компетентните органи могат по общо съгласие да се откажат от критериите по параграфи 1 и 2, ако тяхното прилагане би било нецелесъобразно предвид на кредитните институции и относителната значимост на тяхната дейност в различни държави, и да определят друг компетентен орган, който да упражнява надзор на консолидирана основа. В такива случаи преди да вземат решение, компетентните органи дават според случая на кредитната институция — предприятие майка от ЕС, или на финансовия холдинг — предприятие майка от ЕС, или на финансовия холдинг със смесена дейност — предприятие майка от ЕС, или на кредитната институция с най-голямо балансово число, възможност да изрази своето мнение по това решение.

4. Компетентните органи уведомяват Комисията за всяко споразумение, попадащо в обхвата на параграф 3.“

36. Член 127 се изменя, както следва:

а) Параграф 1 се заменя със следния текст:

“1. Държавите-членки приемат всички необходими мерки — когато е целесъобразно — за включване на финансовите холдинги или финансовите холдинги със смесена дейност в надзора на консолидирана основа. Без да се засяга член 135, консолидацията на финансовото състояние на финансовия холдинг или на финансовия холдинг със смесена дейност по никакъв начин не означава, че компетентните органи трябва да упражняват надзор върху финансовия холдинг на самостоятелна основа.“

б) Параграф 3 се заменя със следния текст:

“3. Държавите-членки следва да предвидят за компетентните органи, отговарящи за упражняване на надзор на консолидирана основа, възможността да искат от дъщерните предприятия на кредитна институция или финансов холдинг, или финансов холдинг със смесена дейност, които не са включени в обхвата на надзора на консолидирана основа, информацията по член 137. В такъв случай се прилагат процедурите за предаване и потвърждаване на информацията, предвидени в посочения член.“

37. Член 129, параграф 1, първата алинея се заменя със следния текст:

„Освен задълженията, наложени от разпоредбите на настоящата директива, компетентният орган, отговарящ за упражняването на надзор на консолидирана основа върху кредитни институции — предприятия майки от ЕС, и върху кредитни институции, контролирани от финансови холдинги — предприятия майки от ЕС, или от финансови холдинги със смесена дейност — предприятия майки от ЕС, изпълнява следните задачи:“

38. Член 129, параграф 2, първата алинея се заменя със следния текст:

„В случаите на заявления за разрешенията, посочени съответно в член 84, параграф 1, член 87, параграф 9 и член 105 и в приложение III, част 6, подадени от страна на кредитна институция — предприятие майка от ЕС, и нейните дъщерни предприятия или съвместно от дъщерните предприятия на финансов холдинг — предприятие майка от ЕС, или на финансов холдинг със смесена дейност — предприятие майка от ЕС, компетентните органи работят заедно, като се консултират по всички въпроси, за да решат дали да дадат исканото разрешение и за да определят условията, ако има такива, с които следва да се обвърже такова разрешение.“

39. Членове 141 и 142 се заменят със следния текст:

„ Член 141

Когато при прилагането на настоящата директива компетентните органи на дадена държава-членка желаят в конкретни случаи да проверят информацията за дадена кредитна институция, финансов холдинг, финансова институция, предприятие за спомагателни услуги, холдинг със смесена дейност, финансов холдинг със смесена дейност, дъщерно предприятие от посочените в член 137 или дъщерно предприятие от посочените в член 127, параграф 3, намиращи се в друга държава-членка, те искат от компетентните органи на съответната държава-членка да осигурят извършването на проверката. The authorities which receive such a request shall, within the framework of their competence, act upon it either by carrying out the verification themselves, by allowing the authorities who made the request to carry it out, or by allowing an auditor or expert to carry it out. The competent authority which made the request may, if it so wishes, participate in the verification when it does not carry out the verification itself.

Член 142

Без да се засягат националните разпоредби в областта на наказателното право, държавите-членки трябва да предвидят санкции или мерки за прекратяване на установени нарушения или на причините за тези нарушения, които да може да се налагат на финансовите холдинги, на финансовите холдинги със смесена дейност и на холдингите със смесена дейност или на действително управляващите ги лица, които нарушават законовите, подзаконовите или административните разпоредби, издадени за прилагане на членове 124—141 и настоящия член. Компетентните органи осъществяват тясно сътрудничество за постигане на необходимия резултат от тези санкции и мерки, особено когато главното управление или главното място на стопанска дейност на даден финансов холдинг или на финансов холдинг със смесена дейност, или на холдинг със смесена дейност не е разположено в нейното седалище.“

40. Член 143, параграф 1 се заменя със следния текст:

“1. Когато кредитна институция, чието предприятие майка е кредитна институция или финансов холдинг, или финансов холдинг със смесена дейност със седалище в трета държава, не подлежи на надзор на консолидирана основа съгласно членове 125 и 126, компетентните органи проверяват дали кредитната институция подлежи на надзор на консолидирана основа от компетентния орган на трета държава, който да е равностоен на надзора, ръководен от изложените в настоящата директива принципи.

Проверката се извършва от компетентния орган, който би отговарял за надзора на консолидирана основа, ако се прилага параграф 3, по искане на предприятието майка или на някое от поднадзорните лица, лицензирани в Европейския съюз, или по негова собствена инициатива. Компетентният орган се консултира с другите заинтересовани компетентни органи.“

41. Приложение Х се изменя в съответствие с приложение III към настоящата директива.

Член 4 Транспониране

42. Държавите-членки приемат и публикуват до [30 април 2011 г.] законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.

Те прилагат тези разпоредби от [1 юли 2011 г.]

Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.

43. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.

Член 5

Настоящата директива влиза в сила на [ 20-ия] ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз .

Член 6

Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

Съставено в Брюксел,

За Европейския парламент За Съвета

Председател Председател

ПРИЛОЖЕНИЕ I

Приложения I и II към Директива 98/78/ЕО се изменят, както следва:

А. Приложение I се изменя, както следва:

44. Раздел 2.1 се изменя, както следва:

а) второто тире се заменя със следното:

“- ако застрахователното или презастрахователното предприятие е свързано със застрахователен холдинг или с финансов холдинг със смесена дейност, чието седалище е в същата държава-членка, както седалището на застрахователното или презастрахователното предприятие, в извършваното изчисление се включват и застрахователният холдинг или финансовият холдинг със смесена дейност, и свързаното застрахователно или презастрахователно предприятие.“

б) петата алинея се заменя със следното:

„Държавите-членки могат също така да се откажат от изчислението на коригираната платежоспособност на застрахователно или презастрахователно предприятие, ако то е застрахователно или презастрахователно предприятие, свързано с друго застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие или застрахователен холдинг или финансов холдинг със смесена дейност със седалище в друга държава-членка и ако компетентните органи на заинтересованите държави-членки са се съгласили да предоставят упражняването на допълнителния надзор на компетентния орган на другата държава-членка.“

45. Раздел 2.2 се заменя със следното:

„2.2 Междинни застрахователни холдинги

При изчисляването на коригираната платежоспособност на застрахователно или презастрахователно предприятие, което има дялово участие в свързано застрахователно предприятие, в свързано презастрахователно предприятие, в застрахователно или презастрахователно предприятие от трета държава чрез застрахователен холдинг или чрез финансов холдинг със смесена дейност, се взема предвид състоянието на междинния застрахователен холдинг или на междинния финансов холдинг със смесена дейност. Единствено за целите на това изчисление, което следва да се извършва по общите принципи и методи, описани в настоящото приложение, застрахователният холдинг или финансовият холдинг със смесена дейност се третира като застрахователно или презастрахователно предприятие, за което би важало нулево изискване за платежоспособност и същите условия като условията, предвидени в член 16 от Директива 73/239/ЕИО, член 27 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[32] или член 36 от Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[33], по отношение на допустимите елементи за определяне на границата на платежоспособност.“

Б. Приложение II се изменя, както следва:

46. Заглавието на приложение II се заменя със следното:

„ ДОПЪЛНИТЕЛЕН НАДЗОР ВЪРХУ ЗАСТРАХОВАТЕЛНИТЕ И ПРЕЗАСТРАХОВАТЕЛНИТЕ ПРЕДПРИЯТИЯ, КОИТО СА ДЪЩЕРНИ ПРЕДПРИЯТИЯ НА ЗАСТРАХОВАТЕЛЕН ХОЛДИНГ, ФИНАНСОВ ХОЛДИНГ СЪС СМЕСЕНА ДЕЙНОСТ, ЗАСТРАХОВАТЕЛНО ПРЕДПРИЯТИЕ ОТ ТРЕТА ДЪРЖАВА ИЛИ ПРЕЗАСТРАХОВАТЕЛНО ПРЕДПРИЯТИЕ ОТ ТРЕТА ДЪРЖАВА “

47. Параграф 1, първата алинея се заменя със следния текст:

“1. В случай на две или повече застрахователни предприятия, посочени в член 2, параграф 2, които са дъщерни предприятия на застрахователен холдинг, финансов холдинг със смесена дейност, застрахователно предприятие от трета държава или презастрахователно предприятие от трета държава и които са установени в различни държави-членки, компетентните органи гарантират, че описаният в настоящото приложение метод се прилага съгласувано.“

48. Второто и третото тире и алинеята след третото тире се заменят със следния текст:

“- ако посоченото застрахователно или презастрахователно предприятие и едно или повече други застрахователни или презастрахователни предприятия, които са получили лиценз в същата държава-членка, имат за предприятие майка един и същ застрахователен холдинг, финансов холдинг със смесена дейност, застрахователно предприятие от трета държава или презастрахователно предприятие от трета държава и ако застрахователното или презастрахователното предприятие е включено в предвиденото в настоящото приложение изчисление, извършвано за едно от съответните други предприятия,

- ако посоченото застрахователно или презастрахователно предприятие и едно или повече други застрахователни или презастрахователни предприятия, които са получили лиценз в други държави-членки, имат за предприятие майка един и същ застрахователен холдинг, финансов холдинг със смесена дейност, застрахователно предприятие от трета държава или презастрахователно предприятие от трета държава и ако в съответствие с член 4, параграф 2 е сключено споразумение, съгласно което на надзорния орган на друга държава-членка се предоставя упражняването на допълнителния надзор, предвиден в настоящото приложение.

Когато други застрахователни холдинги или застрахователни или презастрахователни предприятия от трети държави-членки имат последователни дялови участия в застрахователния холдинг или в застрахователното или презастрахователното предприятие от трета държава, държавите-членки могат да извършват изчисленията по настоящото приложение само на равнището на първостепенното предприятие — майка на застрахователното или презастрахователното предприятие, което е застрахователен холдинг, финансов холдинг със смесена дейност или застрахователно или презастрахователно предприятие от трета държава.

49. Параграф 3 се заменя със следния текст:

“3. Компетентните органи гарантират, че на равнището на застрахователния холдинг или на финансовия холдинг със смесена дейност се извършват изчисления, съответстващи на описаните в приложение І.

Съответствието се състои в прилагането на общите принципи и методи, описани в приложение I, на равнището на застрахователния холдинг, финансовия холдинг със смесена дейност, застрахователното предприятие от трета държава или презастрахователното предприятие от трета държава.

Единствено за целите на това изчисление предприятието майка се третира като застрахователно предприятие, за което важат следните условия:

- нулево изискване за платежоспособност, когато предприятието е застрахователен холдинг или финансов холдинг със смесена дейност,

- изискване за платежоспособност, определено в съответствие с принципите в раздел 2.3 от приложение I, когато предприятието е застрахователно предприятие от трета държава или презастрахователно предприятие от трета държава,

- същите условия като условията, определени в член 16, параграф 1 от Директива 73/239/ЕИО или в член 18 от Директива 79/267/ЕИО, по отношение на допустимите елементи за определяне на границата на платежоспособност.“

ПРИЛОЖЕНИЕ II

В приложение І към Директива 2002/87/ЕО, част ІІ „Технически способи за изчисляване“, метод № 3 и метод № 4 се заменят със следния текст:

„Метод № 3: „Съчетан метод“

Компетентните органи могат да разрешат съчетаване на метод № 1 и метод № 2.“

ПРИЛОЖЕНИЕ III

В част 3, раздел 3 от приложение Х към Директива 2006/48/ЕО параграф 30 се заменя със следния текст:

“30. Когато кредитната институция — предприятие майка от ЕС, и дъщерните ѝ предприятия или дъщерните предприятия на финансов холдинг — предприятие майка от ЕС, или на финансов холдинг със смесена дейност — предприятие майка от ЕС, възнамеряват да използват усъвършенстван подход за измерване, заявлението включва описание на методологията, използвана за разпределянето на капитала във връзка с капиталовите изисквания за операционния риск между различните лица в групата.“ [pic][pic][pic]

[1] Съвместен комитет Г10 на Базелския комитет по банков надзор, Международната асоциация на органите за застрахователен надзор и Международната организация на комисиите по ценните книжа.

[2] Надзор върху финансовите конгломерати, 19 февруари 1999 г., вж. http://www.bis.org/publ/bcbs47.pdf?noframes=1.

[3] ОВ L 35, 11.2.2003 г., стр. 1.

[4] ДКИ се състои от две директиви: Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (преработена), ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 1, и Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (преработена), ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 201.

[5] Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) (преработена), OВ L 335, 17.12.2009 г., стр. 1.

[6] Директива 98/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27.10.1998 г. относно допълнителния надзор върху застрахователни и презастрахователни предприятия, които са част от застрахователна или презастрахователна група, ОВ L 330, 5.12.1998 г., стр. 1.

[7] СКФК е комитетът по финансовите конгломерати на 3-то равнище в рамките на т.нар. структура на Ламфалуси; Европейският комитет за финансовите конгломерати (ЕКФК) е комитетът на 2-ро равнище според ДДНФК.

[8] Вж. посветения на конгломератите интернет сайт за повече подробности: http://ec.europa.eu/internal_market/financial-conglomerates/supervision_en.htm.

[9] COM(2009) 576 окончателен, Предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директиви 1998/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския банков орган, Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване и Европейския орган за ценни книжа и пазари.

[10] Австралийският орган за пруденциален надзор понастоящем разглежда въпроса как да извършва надзор и контрол върху възможното разпространение на финансовите затруднения, идващи от лицата, които не са поднадзорни, във финансовите групи; вж. http://www.apra.gov.au/media-releases/10_06.cfm .

[11] (Неповерителните) становища на заинтересованите лица са на разположение на http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2009/fcd_review_en.htm.

[12] Политиката за възнагражденията в банковия сектор беше разгледана в Предложението за Директива за изменение на Директиви 2006/48/EО и 2006/49/EО по отношение на капиталовите изисквания за търговските портфейли и за пресекюритизация и на надзорния преглед на политиките за възнагражденията (COM/2009/362). Предвижда се подобно предложение по отношение на политиката за възнагражденията в застрахователния сектор.

[13] Задачите на Съвместния комитет на европейските надзорни органи във връзка с изготвянето на насоки са включени в предложените му правомощия и не водят до никакво конкретно или допълнително въздействие върху бюджета.

[14] Директива 85/611/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК); OВ L 375, 31.12.1985 г., стр. 3, отменена с Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), OВ L 302, 17.11.2009 г., стр. 32.

[15] Предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейски банков орган {COM(2009) 499 окончателен} {COM(2009) 500 окончателен} {COM(2009) 502 окончателен} {COM(2009) 503 окончателен} {SEC(2009) 1233} {SEC(2009) 1234} {SEC(2009) 1235} /* COM/2009/0501 окончателен - COD 2009/0142 */

[16] Предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване {COM(2009) 499 окончателен} {COM(2009) 500 окончателен} {COM(2009) 501 окончателен} {COM(2009) 503 окончателен} {SEC(2009) 1233} {SEC(2009) 1234} {SEC(2009) 1235} /* COM/2009/0502 окончателен - COD 2009/0143 */

[17] ОВ C […]

[18] ОВ L 35, 11.2.2003 г., стр. 1.

[19] OВ L 330, 5.12.1998 г., стр. 1.

[20] ОВ L 335, 17.12.2009 г., стр. 1.

[21] Предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейски банков орган {COM(2009) 499 окончателен} {COM(2009) 500 окончателен} {COM(2009) 502 окончателен} {COM(2009) 503 окончателен} {SEC(2009) 1233} {SEC(2009) 1234} {SEC(2009) 1235} /* COM/2009/0501 окончателен - COD 2009/0142 */

[22] Предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване {COM(2009) 499 окончателен} {COM(2009) 500 окончателен} {COM(2009) 501 окончателен} {COM(2009) 503 окончателен} {SEC(2009) 1233} {SEC(2009) 1234} {SEC(2009) 1235} /* COM/2009/0502 окончателен - COD 2009/0143 */

[23] Предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейски банков орган {COM(2009) 499 окончателен} {COM(2009) 500 окончателен} {COM(2009) 502 окончателен} {COM(2009) 503 окончателен} {SEC(2009) 1233} {SEC(2009) 1234} {SEC(2009) 1235} /* COM/2009/0501 окончателен - COD 2009/0142 */

[24] Предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване {COM(2009) 499 окончателен} {COM(2009) 500 окончателен} {COM(2009) 501 окончателен} {COM(2009) 503 окончателен} {SEC(2009) 1233} {SEC(2009) 1234} {SEC(2009) 1235} /* COM/2009/0502 окончателен - COD 2009/0143 */

[25] ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 1.

[26] ОВ L 145, 30.4.2004 г., стр. 1.

[27] ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 1.

[28] ОВ L 335, 17.12.2009 г., стр. 1.

[29] ОВ L 193, 18.7.1983 г., стр. 1.

[30] ОВ L 222, 14.8.1978 г., стр. 11.

[31] ОВ L 35, 11.2.2003 г., стр. 1.

[32] ОВ L 345, 19.12.2002 г., стр. 1.

[33] ОВ L 323, 9.12.2005 г., стр. 1.