ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ Брюксел, 26.10.2022 COM(2022) 541 final 2022/0345(COD) Предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно пречистването на градските отпадъчни води (преработен текст) (Текст от значение за ЕИП) {SEC(2022) 541 final} - {SWD(2022) 541 final} - {SWD(2022) 544 final}



СЪДЪРЖАНИЕ ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 2 1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО2 2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ5 3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО7 4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА14 5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ14 ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1.КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО • Основания и цели на предложението Директивата за пречистването на градските отпадъчни води (ДПГОВ) беше приета през 1991 г. Целта на настоящата директива е „опазване на околната среда от вредните последици, причинени от заустването на отпадъчни води от градски източници и конкретни промишлени отрасли“. От държавите членки се изисква да гарантират, че отпадъчните води от всички агломерации с население над 2000 жители се събират и пречистват в съответствие с минималните стандарти на ЕС. Държавите членки трябва също така да определят „чувствителни зони“ в съответствие с критериите, включени в директивата, за които се прилагат по-строги стандарти и срокове. Освен това те докладват на всеки 2 години относно прилагането на директивата. Тази информация се публикува от Комисията в двугодишни доклади. През 2019 г. беше направена задълбочена оценка по REFIT („оценката“) на директивата, която потвърди, че прилагането ѝ е довело до значително намаляване на изпусканията на замърсители. В целия ЕС отпадъчните води от около 22 000 града, представляващи замърсяване от около 520 милиона еквивалента жители (ЕЖ), се пречистват в централизирани системи. Въздействието върху качеството на езерата, реките и моретата в ЕС е видимо и осезаемо. Една от основните причини за ефективността на директивата е опростяването на нейните изисквания, което дава възможност за лесно прилагане. Понастоящем 98 % от отпадъчните води в ЕС се събират по подходящ начин, а 92 % се пречистват по подходящ начин, въпреки че малък брой държави членки все още срещат трудности при постигането на пълно съответствие. Европейските фондове осигуряват важна подкрепа за подпомагане на държавите членки да постигнат необходимите инвестиции. Средно всяка година се заделят 2 милиарда евро за инвестиции във водоснабдяването и канализацията в ЕС. Според оценката този подход, съчетаващ правоприлагане и финансова подкрепа, е постигнал резултати и е спомогнал за гарантиране на все по-високи равнища на съответствие с директивата. Операторите, пречистващи отпадъчни води, са предимно (60 %) публични дружества, притежавани от компетентните публични органи. Те могат също така да бъдат частни дружества, работещи за компетентен публичен орган, или смесени дружества. Те са част от „монополизиран“ пазар, тъй като хората и предприятията, свързани към обществената мрежа, не могат да избират своите оператори. Както оценката, така и процесът на консултации потвърдиха, че секторът реагира главно на правните изисквания. В оценката бяха набелязани три основни набора от оставащи предизвикателства, които послужиха като основа за определяне на проблемите за оценката на въздействието: 1. Оставащо замърсяване от градски източници: Директивата е съсредоточена върху замърсяването от местни източници, което се събира и пречиства в централизирани съоръжения. По-малко внимание се обръща на други източници на замърсяване в градовете, които понастоящем преобладават (по-малки градове с ЕЖ под 2000, децентрализирани съоръжения, замърсяване от дъждовни води). Граничните стойности за пречистване на някои замърсители вече са остарели в сравнение с техническия напредък, постигнат от 1991 г. насам, а се появиха и нови замърсители, като пластмасови микрочастици или микрозамърсители, които могат да бъдат вредни за околната среда или общественото здраве дори при много ниска концентрация. 2. Привеждане на директивата в съответствие с Европейския зелен пакт (ЕЗП): от приемането на директивата насам възникнаха нови обществени предизвикателства. ЕЗП определя амбициозни цели на политиката за борба с изменението на климата, засилване на кръговостта на икономиката на ЕС и намаляване на влошаването на околната среда. Необходими са допълнителни усилия в сектора на отпадъчните води за: намаляване на емисиите на парникови газове (34,45 милиона тона CO2 еквивалент годишно — около 0,86 % от общите емисии на ЕС), намаляване на потреблението на енергия (около 0,8 % от общото потребление на енергия в ЕС) и постигане на по-висока кръговост чрез подобряване на управлението на утайките (по-специално чрез по-добро оползотворяване на азота и фосфора и евентуално ценни органични вещества) и увеличаване на безопасното повторно използване на пречистените води.

3. Недостатъчно и неравномерно равнище на управление: Оценката и проучванията на ОИСР показаха, че нивата на ефективност и прозрачност на операторите се различават значително. Освен това в доклад на Сметната палата се подчертава, че принципът „замърсителят плаща“ не се прилага в достатъчна степен. Методите за мониторинг и докладване биха могли да бъдат подобрени, по-специално чрез по-нататъшна цифровизация. И накрая, неотдавнашната криза, причинена от COVID-19, показа, че отпадъчните води са много бърз и надежден източник на полезна информация за общественото здраве, ако компетентните органи в областта на здравеопазването и на управлението на отпадъчните води са добре координирани. Преразглеждането на директивата е един от резултатите от Плана за действие за нулево замърсяване. Неговата основна цел е да се намери икономически ефективен отговор на горепосочените предизвикателства, като същевременно директивата остане възможно най-проста, за да се гарантира правилното ѝ прилагане и изпълнение на нейните изисквания.

• Съгласуваност с действащите разпоредби в тази област на политиката Преразглеждането на ДПГОВ се очаква да намали допълнително заустванията на замърсяване от градски източници. В този смисъл тя е пряко свързана с преразглеждането на списъците със замърсители съгласно Директивата за стандартите за качество на околната среда и Директивата за подземните води — две „дъщерни“ директиви от Рамковата директива за водите (РДВ), които регулират приемливите нива на замърсители в повърхностните и подземните водни обекти. Преразглеждането на ДПГОВ ще окаже положително въздействие върху бъдещите прегледи на Рамковата директива за морска стратегия ( РДМС ) и прегледа на Директивата за водите за къпане (ДВК). То е свързано и с преразглеждането на Директивата относно емисиите от промишлеността (ДЕП) и свързания с него преглед на Регламента за ЕРИПЗ, тъй като някои промишлени емисии се събират в обществени канализационни мрежи. Допълнителните действия, включени в преразглеждането на ДПГОВ за допълнително намаляване на микрозамърсителите, и по-специално тези, произтичащи от употребата на фармацевтични продукти и продукти за лична хигиена, ще допринесат за доброто изпълнение на Стратегията за устойчивост в областта на химикалите и стратегията за фармацевтичните продукти. В плана за действие за кръговата икономика ясно се посочва, че е необходима по-добра интеграция на сектора на градските отпадъчни води в кръговата икономика. Това е от особено значение за Директивата за утайките от отпадъчни води, която регулира използването на утайки от отпадъчни води в селското стопанство и има последици за предложението за здравето на почвите, обявено в стратегията на ЕС за почвите за 2030 г. Съществуват преки връзки със стратегията за биологичното разнообразие, тъй като намаляването на замърсяването на водите има пряко благоприятно въздействие върху екосистемите. Действията във връзка със зелените градове, като тези, произтичащи от Закона за възстановяване на природата, могат не само да създадат добро местообитание за опрашителите, птиците и други видове, но и пряко да спомогнат за контролиране на дъждовните води и свързаното с тях замърсяване, като същевременно подобрят цялостното качество на живот. По-доброто управление на качеството и количеството на водата в градските райони също ще допринесе за адаптирането към изменението на климата. • Съгласуваност с други политики на Съюза Новата геополитическа реалност изисква ЕС да ускори драстично прехода към чиста енергия, за да сложи край на зависимостта си от ненадеждни доставчици и нестабилни изкопаеми горива. В съответствие с целите на плана REPower EU и законодателното предложение COM (2022) 222 от 2022 г. за изменение на Директивата за възобновяемите енергийни източници, в което съоръженията за пречистване на отпадъчни води вече са определени като „предпочитани зони“, се очаква преразглеждането на директивата да допринесе пряко за постигането на тези цели, като определи ясна и измерима цел за постигане на енергийна неутралност в сектора на пречистването на отпадъчните води до 2040 г. Опитът на най-напредналите държави членки показва, че това може да бъде постигнато чрез комбинация от действия за подобряване на енергийната ефективност в съответствие с принципа „енергийната ефективност на първо място“ и чрез производството на възобновяеми енергийни източници, по-специално на биогаз от утайки, които могат да заместят вноса на природен газ. Тази цел е напълно съгласувана с целта на ЕС за неутралност по отношение на климата, включена в Европейския закон за климата, заедно с Регламента за разпределяне на усилията, в който от държавите членки се изисква да намалят емисиите си на парникови газове от сектори извън СТЕ съгласно националните цели. Тя е в съответствие и с неотдавнашното предложение за преработване на Директивата за енергийната ефективност (ДЕЕ), което включва годишна цел за намаляване с 1,7 % на потреблението на енергия за всички публични органи, с предложението от 2021 г. за преразглеждане на Директивата за енергията от възобновяеми източници (REDII) и с плана REPowerEU, който включва повишена цел за 45 % енергия от възобновяеми източници до 2030 г. Инициативата би могла също така да допринесе за целта на плана REPower EU за увеличаване на производството на биометан в ЕС до 35 милиарда кубични метра през 2030 г. и за предложението на Комисията от 2021 г. COM/2021/805 за регламент, насочен към намаляване на емисиите на метан . Преразглеждането на настоящата директива също така е изцяло съобразено с окончателните предложения на Конференцията за бъдещето на Европа (CoFE), особено с предложенията за справяне със замърсяването, по-специално предложение 2.7 за „Опазване на водните източници и борба със замърсяването на реките и океаните, включително чрез научни изследвания и борба със замърсяването с пластмасови микрочастици“. И накрая, настоящото предложение ще допринесе пряко за принцип 20 от Европейския стълб на социалните права. ЕС е ангажиран и с Програмата до 2030 г. за устойчиво развитие и нейните цели за устойчиво развитие, от които ЦУР 6 се отнася за достъпа до адекватни и справедливи санитарни условия и хигиена за всички. 2.ПРАВНО ОСНОВАНИЕ, СУБСИДИАРНОСТ И ПРОПОРЦИОНАЛНОСТ • Правно основание Настоящата ДПГОВ се основава на член 192, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) в който се предвижда, че политиката на Съюза в областта на околната среда има за цел постигането на високо равнище на защита, като взема предвид различното състояние на регионите в рамките на Съюза. Тя се основава на принципите на предпазните мерки и превантивните действия, на принципа на приоритетното отстраняване още при източника на замърсяване на околната среда и на принципа „замърсителят плаща“. Следователно действията в областта на управлението на отпадъчните води трябва да се предприемат в съответствие с тези ключови разпоредби и с оглед на споделената компетентност с държавите членки. Това означава, че ЕС може да приема законодателни актове само при надлежно отчитане на принципите на необходимост, субсидиарност и пропорционалност. • Субсидиарност (при неизключителна компетентност) Действията на ЕС продължават да бъдат от съществено значение, за да се гарантира на всички живеещи в ЕС полза от подобреното качество на водата в реките, езерата, подземните води и моретата. Тъй като 60 % от водните обекти в ЕС са трансгранични, е необходимо да се осигури еднакво равнище на защита навсякъде и с един и същ ритъм, за да се избегне рискът усилията на някои държави членки да бъдат застрашени от липсата на напредък при други. Оценката показа, че в повечето държави членки директивата е била единствен по рода си двигател за инвестиране в необходимата инфраструктура. Оценката също така потвърди, че действията на ЕС имат потенциала да осигурят и еднакво равнище на опазване на околната среда и човешкото здраве във всички държави членки. През последните 30 години от прилагането на ДПГОВ качеството на обектите за къпане (следователно туризъм и отдих), на необработената вода, използвана за производството на питейна вода, и на водните обекти като цяло е било запазено или в няколко случая подобрено. Неотдавнашната пандемия от COVID-19 показа взаимозависимостта на държавите членки по отношение на разпространението на вируса. Осигуряването на ефективно, бързо и хармонизирано проследяване на патогенните фактори в отпадъчните води може да бъде от полза за целия ЕС. Без хармонизирани и интегрирани действия на ЕС възможностите за проследяване на нови видове вируси и за проучване на други значими здравни параметри в отпадъчните води ще бъдат постигнати само в няколко държави членки, които вероятно са най-напредналите. Подобряването на достъпа до канализация следва да бъде гарантирано за всички, които живеят в ЕС. Равният достъп до ключова информация (относно икономическите и екологичните показатели на оператора на отпадъчните води) също следва да бъде гарантиран за всички. Всички държави членки са изправени пред последиците от изменението на климата, особено за техните хидроложки режими. Валежните режими се промениха, което — в допълнение към наводненията — увеличава риска от замърсяване, дължащо се на непречистени дъждовни води (преливания на дъждовни води и градски отток). По подобен начин във всички държави членки присъстват замърсители, които пораждат нови опасения, например микрозамърсители или пластмасови микрочастици. Това важи и за по-голямата част от оставащите товари от градски източници, които засягат качеството на водите във всички държави членки. Също така причините за установените проблеми са много сходни между отделните държави членки. И накрая, оценката показа, че стандартите на ЕС са основен двигател за развитието на конкурентоспособна в световен мащаб водна промишленост на ЕС. След приемането на директивата бяха създадени няколко основни световни лидери в областта на пречистването на отпадъчните води, които изнасят услугите си по целия свят. По-нататъшното модернизиране на стандартите на ЕС, например с нови изисквания относно микрозамърсителите или потреблението на енергия, би стимулирало иновациите и в крайна сметка икономиите от мащаба. • Пропорционалност Предпочитаният вариант включва пропорционален пакет от мерки, представляващи най-доброто съотношение между качество и цена от всички възможни варианти (за повече подробности вж. раздел 7.1 от оценката на въздействието). Беше обърнато специално внимание на намирането на оптимално решение въз основа на: ·анализ на разходите и ползите (или анализ на разходната ефективност в случай на микрозамърсители, при липса на надежден метод за остойностяване на ползите): ползите в парично изражение систематично са по-високи от разходите за всяка отделна мярка на предпочитания вариант във всички държави членки;

·намаляване на административната тежест и приложимост: чрез насочване само към ограничен брой съоръжения или агломерации могат да бъдат постигнати значителни резултати по ключови параметри като намаляване на замърсяването, потреблението на енергия и емисиите на парникови газове, като същевременно административната тежест се запазва на пропорционално равнище и се гарантира висока степен на приложимост; ·въвеждане на основан на риска подход за повечето от предложените мерки, който ще спомогне да се гарантира, че инвестициите се извършват там, където са необходими. Когато е необходимо да се постигнат оптимални решения на местно равнище, на националните или местните органи е предоставена гъвкавост. Такъв е случаят например с постигането на целта за енергийна неутралност или с намаляването на емисиите от дъждовните води благодарение на интегрираните планове за управление на водите. • Избор на инструмент Целта на инициативата може да бъде постигната най-добре чрез преработване на директивата, което, както се вижда от оценката по REFIT, е най-подходящият правен инструмент за регулиране на събирането и пречистването на градските отпадъчни води. Директивата изисква от държавите членки да постигнат нейните цели и да въведат съответната мярка в своите национални материалноправни и процесуалноправни системи. Този подход дава повече свобода на държавите членки при изпълнението на мярка на ЕС в сравнение с регламента, тъй като държавите членки могат сами да избират най-подходящите инструменти за въвеждане на мерките от директивата. 3.РЕЗУЛТАТИ ОТ ПОСЛЕДВАЩИТЕ ОЦЕНКИ, КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО • Последващи оценки/проверки за пригодност на действащото законодателство Оценката по REFIT на ДПГОВ беше извършена през 2019 г. В допълнение към трите основни предизвикателства, установени в оценката (вж. по-горе), оценката на ефективността на директивата показа, че тя е успяла да намали товарите на целевите замърсители от градски точкови източници (битови/градски отпадъчни води и сходно промишлено замърсяване). Товарите на биохимичната потребност от кислород, азота и фосфора в пречистените отпадъчни води е намаляло в целия ЕС съответно с 61 %, 32 % и 44 % между 1990 г. и 2014 г. Това очевидно е подобрило качеството на водните обекти в ЕС. Оценката на съгласуваността показа, че директивата като цяло е вътрешно съгласувана. ДПГОВ общо взето работи във взаимодействие с други законодателни актове на ЕС и допринася значително за постигането на целите на Рамковата директива за водите, Директивата за водите за къпане и Директивата за питейната вода. Съществуват някои ограничени припокривания по отношение на дейностите, обхванати от ДПГОВ, в сравнение с Директивата относно емисиите от промишлеността. Като цяло няма и въпроси, свързани със съгласуваността с по-новите политики на ЕС. Може е обаче да има известна възможност за подобряване на съгласуваността между ДПГОВ и политиките в областта на климата и енергетиката. Анализът на целесъобразността и ефективността показа необходимост от продължаване на намесата, не на последно място защото неподходящо пречистените или непречистените градски отпадъчни води все още са една от основните причини, поради които водите в ЕС не успяват да постигнат поне добро състояние съгласно Рамковата директива за водите. Освен това научната общност, създателите на политики и широката общественост считат, че множащите се доказателства за замърсители, които пораждат нови опасения, включително микрозамърсители като фармацевтични продукти и пластмасови микрочастици във водните обекти, са все по-важен въпрос. Що се отнася до потенциала на кръговата икономика, ДПГОВ съдържа ограничени разпоредби относно повторното използване или оползотворяването на ценни компоненти в отпадъчните води и утайките. Те никога не са били прилагани стриктно, отчасти поради липсата на строги хармонизирани стандарти на равнище ЕС и потенциалните рискове за човешкото здраве. Оценката на добавената стойност за ЕС, която включваше разглеждане на въпроса дали ДПГОВ е в съответствие с принципа на субсидиарност, показа широко признание сред заинтересованите страни, че директивата все още е необходима и че оттеглянето ѝ би имало отрицателни последици. Директивата подпомага опазването на около 60 % от трансграничните водни басейни в ЕС от неблагоприятните последици от заустването на отпадъчни води. И накрая, в оценката бяха установени различни възможности за опростяване и по-добро използване на цифровизацията, които бяха включени в прегледа на директивата. Оценката беше подобрена в резултат от предложенията на Съвета за регулаторен контрол (становище от 17 юли 2019 г.), по-специално по отношение на основните причини за трудностите при спазването на изискванията в някои държави членки, по-широкия контекст, който оказва влияние върху качеството на водите на ЕС, значението на справянето с новите замърсители. Заключенията бяха подсилени и бяха предоставени повече подробности относно положението във всяка държава членка. • Консултации със заинтересованите страни Оценката, а след това и оценката на въздействието преминаха през задълбочен процес на консултации, който включваше различни консултативни дейности, както е посочено в стратегията за консултации. Избраните методи за консултации със заинтересованите страни се състояха от полуструктурирани интервюта, интерактивни семинари, широка обществена онлайн консултация, за да се достигне до голям кръг заинтересовани страни по различни теми, и писмена консултация относно фактологичната информация и допусканията за моделиране. Беше проведена заключителна конференция на заинтересованите страни, за да се съберат мнения относно различните варианти на политиката, предложени от Комисията. Обществената онлайн консултация се проведе в продължение на 12 седмици, от 28 април до 21 юли 2021 г. Бяха получени общо 285 отговора и бяха представени 57 документа за изразяване на позиция. Консултацията събра мнения на участниците относно проблемите, свързани със замърсяването на отпадъчните води, и как най-добре да се намери решение на тези проблеми. Въпросите изискваха от участниците да оценят твърдения или предложени мерки по скала от едно (най-малко съгласие/най-ниска ефективност) до пет (най-голямо съгласие/най-висока ефективност). Няколко пъти бяха проведени консултации с държавите членки. Специална среща с експерти от държавите членки спомогна за определянето на най-добрите практики и възможните варианти в началото на процеса. Това беше допълнено със специална консултация с всяка държава членка през 2020 г. за изграждане на солиден базов сценарий (вж. по-долу). Освен това през 2021 г. бяха проведени четири тематични онлайн семинара относно i) мониторинга и докладването; ii) отпадъчни води и утайки; iii) разходи и ползи; и iv) интегриран мониторинг на водите. На 26 октомври 2021 г. се проведе виртуална заключителна конференция на заинтересованите страни, на която бяха представени основните варианти и първите резултати от оценката на въздействието (312 участници от 226 организации в 27 държави членки). Като цяло сред заинтересованите страни беше постигнат широк консенсус относно необходимостта от преразглеждане и модернизиране на директивата и на основните варианти, които трябва да бъдат разгледани за анализа в оценката на въздействието. Мерките, включени в предпочитания вариант, като цяло се подкрепят силно от заинтересованите страни, като някои нюанси зависят от вариантите и групите заинтересовани страни. Например сред заинтересованите страни беше постигнат широк консенсус за необходимостта да се реши проблемът с микрозамърсителите от отпадъчните води. С изключение на някои заинтересовани страни от стопанския сектор (част от химическата и фармацевтичната промишленост), всички заинтересовани страни, включително предприятията, свързани с водата, подкрепиха изискването за отстраняване на микрозамърсителите. Повечето заинтересовани страни подчертаха също така значението на мерките, които трябва да се предприемат при източника, но също така и необходимостта от по-добро прилагане на принципа „замърсителят плаща“, като производителите носят финансова отговорност за разходите, свързани с допълнителното третиране, необходимо за пречистване от микрозамърсители. Подходът на разширена отговорност на производителя (РОП) получи широка подкрепа от повечето заинтересовани страни, с изключение на фармацевтичната и химическата промишленост, които като цяло не подкрепят подобна система, обосновавайки се с това, че финансовата отговорност следва да бъде споделена от всички участници във веригата (от промишлеността до потребителите) или да бъде поета от публичните органи.

Енергийните одити получиха широка подкрепа, докато общите за ЕС цели и показатели за енергийна неутралност бяха подкрепени в по-малка степен от държавите членки или местните органи, отколкото от други заинтересовани страни. Допълнителната обратна информация, получена от най-важните представители на сектора на водите, показа желание за включване на цели както за енергийна неутралност, така и за неутралност по отношение на климата в по-кратък срок (2030 г.) от предвидения в настоящия доклад. Повечето напреднали държави членки ясно подкрепиха цел за целия ЕС, подобна на тяхната собствена цел. И накрая, заинтересованите страни поискаха повече яснота по някои аспекти, като например критериите за определяне на зони, чувствителни към еутрофикация. • Събиране и използване на експертни становища Освен консултацията със заинтересованите страни, за изготвянето на оценката на въздействието бяха използвани следните основни източници на информация: Модели, разработени от JRC: В продължение на няколко години JRC разработи модели за качеството и количеството на водата в ЕС. Тези модели бяха адаптирани към въпросите на политиката, свързани с оценката и оценката на въздействието. Консултация с експерти ad hoc: под съвместното ръководство на JRC и Генерална дирекция „Околна среда“ бяха проведени консултации с миниконсорциум от експерти по конкретни въпроси на политиката (индивидуални подходящи системи — ИПС, антимикробна резистентност, комбинирани канализационни преливници и градски отток, хранителни вещества, пластмасови микрочастици и емисии на парникови газове). По всеки въпрос е изготвен доклад, който се използва пряко за оценката на въздействието или за подобряване на модела на JRC. Очаква се всички доклади да бъдат публикувани през следващите месеци. Подкрепа от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР): ГД „Околна среда“ си сътрудничи с ОИСР при разработването на методика за оценка на ползите за ОВ. ОИСР също така изготви няколко доклада в подкрепа на оценката по REFIT. Освен това ОИСР предостави анализ на въпросите, свързани с прозрачността и управлението. Задълбочени консултации с държавите членки: през 2020 г. беше организирана специална консултация с всяка държава членка, за да се установи солиден базов сценарий и да се съберат данни за най-добрите практики. За всяка държава предварително е попълнено досие с хипотезата, която JRC възнамерява да използва в контекста на моделирането. Всички държави членки предоставиха информация ad hoc по време на тази консултация. За да се подпомогне оценката на въздействието, на външни консултанти бяха възложени два договора за подкрепа — един за общата оценка на въздействието и друг за осъществимостта на система за разширена отговорност на производителя за микрозамърсители. • Оценка на въздействието Беше извършена оценка на въздействието. Резюмето и положителното становище на Комитета за регулаторен контрол от 3 юни 2022 г. са достъпни на следния адрес: Регистър на документите на Комисията (europa.eu) За всеки проблем, повдигнат в оценката, бяха набелязани варианти на политиката въз основа на най-добрите практики, въведени в държавите членки, и на задълбочени консултации със заинтересованите страни. Вариантите, които не получават подкрепа от заинтересованите страни или са твърде сложни за прилагане, бяха отхвърлени на ранен етап. Бяха разработени различни равнища на амбиция, вариращи от ниска степен (мерки, прилагани само за по-големи съоръжения) до висока степен (същите мерки, но прилагани и за по-малки съоръжения) с междинно равнище на амбиция въз основа на основан на риска подход (мерки, предприемани само когато съществува риск за околната среда или общественото здраве). По някои въпроси консултацията показа, че вариантите са ограничени — например за нецентрализирани съоръжения (т.е. ИПС), прозрачност или мониторинг на здравните параметри. За други проблеми (води от проливни валежи или потребление на енергия), в съответствие с принципа на субсидиарност беше оставена достатъчно гъвкавост, за да се даде възможност за разработване на най-рентабилните решения на местно равнище. Въздействието на вариантите беше оценено с помощта на модел, разработен от JRC, който вече е разработен и използван за оценката по REFIT. Като точки за сравнение бяха разработени базов сценарий (предполагащ пълно съответствие на съществуващата директива с допълнителни срокове за някои държави членки) и максимален осъществим сценарий. За всеки проблем изборът на предпочитания вариант се основава на няколко критерия: разходи/ползи, разходи/ефективност, равнище на принос към целите на Европейския зелен пакт, намаляване на замърсяването на водите, приложимост и намаляване на административната тежест. Предпочитаният вариант включва пропорционален пакет от мерки, представляващи най-доброто съотношение между качество и цена от всички възможни варианти. Следните основни мерки ще се прилагат постепенно до 2040 г. Обхватът на директивата ще бъде разширен, така че да включва агломерации с ЕЖ над 1000. Ще бъдат разработени нови стандарти за децентрализирани съоръжения (ИПС), а от държавите членки ще се изисква да въведат ефективни инспекции на тези съоръжения. За да се намали замърсяването, дължащо се на дъждовните води, от държавите членки ще се изисква да изготвят и прилагат интегрирани планове за управление на водите във всички големи агломерации и в тези над 10 000 ЕЖ, където съществува риск за околната среда. Ще бъде даден приоритет на превантивните мерки, включително екологосъобразните инфраструктури, и на оптимизирането на съществуващите системи за събиране, съхранение и пречистване чрез по-добро използване на цифровизацията въз основа на ясно определени стандарти и спецификации. Изпусканията на хранителни вещества ще бъдат допълнително намалени с по-строги гранични стойности за пречистване на азота и фосфора. Тези нови стандарти ще се прилагат систематично за всички по-големи съоръжения с ЕЖ над 100 000, но също и за всички съоръжения с ЕЖ над 10 000, разположени в зони, където еутрофикацията продължава да бъде проблем. Ще бъдат установени нови гранични стойности за микрозамърсителите, които се нуждаят от допълнително пречистване. Това ще се прилага първо за всички големи съоръжения, а след това за съоръжения с ЕЖ над 10 000, където съществува риск за околната среда или общественото здраве въз основа на ясни и прости критерии.

Ще се въведе система за отговорност на производителя, насочена към фармацевтичните продукти и продуктите за лична хигиена — двата основни източника на вредни микрозамърсители, за да се покрият допълнителните разходи за пречистване на микрозамърсителите и за да се стимулира пускането на пазара на ЕС на по-безвредни продукти. От държавите членки ще се изисква да наблюдават по-добре и да проследяват при източника небитовото замърсяване. Целта е да се увеличат възможностите за повторно използване на утайките и пречистените води и да се намали рискът от изпускане в околната среда на неподлежащи на пречистване вещества, и от неправилно функциониране на пречиствателните станции. Целта за енергийна неутралност ще бъде определена до 2040 г. на национално равнище за всички съоръжения за отпадъчни води с ЕЖ над 10 000, в съответствие с най-добрите практики, които вече са въведени в някои държави членки; по-конкретно, енергията, използвана от сектора, ще трябва да бъде равна на производството на енергия от възобновяеми източници в сектора; да допринася за постигането на тази цел; за всички съоръжения с ЕЖ над 10 000 ще се изискват енергийни одити. За да се подобри управлението на сектора, от операторите на отпадъчни води ще бъде поискано да проследяват и да осигуряват прозрачност за ключови показатели за ефективност. Достъпът до канализация ще бъде подобрен в пълно съответствие с наскоро приетата преразгледана Директива за питейната вода, в която достъпът до водоснабдяване също беше подобрен. Мониторингът и докладването ще бъдат подобрени, за да се използват по-пълно възможностите, предлагани от цифровизацията. От държавите членки ще се изисква да организират сътрудничество между своите компетентни органи в областта на здравеопазването и на отпадъчните води, така че да се осигури постоянно наблюдение на ключови параметри, свързани с общественото здраве, като например наличието на някои вируси като SARS-Covid-2. Беше избран времеви хоризонт 2040 г., за да се даде достатъчно време на държавите членки да направят необходимите инвестиции. Ще бъдат включени междинни цели, за да се гарантира постепенното прилагане на директивата и предприемането на действия на ранен етап в случай на забавяне в някои държави членки. До 2040 г., когато се очаква всички мерки да бъдат въведени, основните въздействия на предпочитания вариант могат да бъдат обобщени, както следва: ·Що се отнася до замърсяването на водите в сравнение с базовия сценарий, общото замърсяване ще бъде намалено с 4,8 милиона ЕЖ (или 105 014 тона) за БПК, 56,4 милиона ЕЖ за азот (или 229 999 тона), 49,6 милиона ЕЖ (или 29 678 тона) за фосфор, 77,4 милиона ЕЖ за токсичния товар на микрозамърсителите и 24,8 милиона ЕЖ за Е. Coli. Емисиите на пластмасови микрочастици ще бъдат намалени с 9 %, главно чрез действия за подобряване на управлението на дъждовните води. ·С планираните мерки за постигане на енергийна неутралност и допълнително пречистване на азота, емисиите на парникови газове ще бъдат намалени с 4,86 милиона тона (37,32 % от предотвратимите емисии от сектора), което е в съответствие с целите на законодателния акт на ЕС в областта на климата и пакета за климата „Подготвени за цел 55“. ·От 2040 г. нататък общите разходи ще възлизат на 3,848 милиарда евро годишно, което е под очакваните ползи в парично изражение (6,643 милиарда евро годишно до 2040 г.). Това заключение е валидно на равнището на ЕС, но и за всяка държава членка. Очаква се тези допълнителни разходи да бъдат покрити от комбинация от тарифи за водата (51 %), публични бюджети (22 %) и новата система за отговорност на производителя (27 %) за пречистването на микрозамърсители. Що се отнася до това кой е засегнат, операторите на отпадъчни води отговарят за събирането, пречистването, мониторинга и правилното заустване на различните потоци от отпадъци. Промените в ДПГОВ ще окажат пряко въздействие върху тях. Ще бъдат необходими допълнителни инвестиции, по-специално за по-добро управление на хранителните вещества, но също така и за пречистване на микрозамърсителите. Ще бъдат необходими и инвестиции за постигане на енергийна неутралност, макар че те ще станат рентабилни в средносрочен/дългосрочен план. Населението е засегнато, тъй като заплаща тарифите и данъците за водата в подкрепа на сектора на пречистването на отпадъчните води. До 2040 г. очакваното средно увеличение на тарифите за вода ще възлезе на 2,3 % на равнище ЕС, като някои разлики между държавите членки ще зависят от техните стратегии за финансиране. Както е описано подробно в оценката на въздействието, това очаквано увеличение няма да засегне цялостната финансова достъпност на водните услуги във всяка държава членка. От съществено значение е да се гарантира прозрачен достъп до информация относно дейностите по пречистване на отпадъчните води, включително относно връзката между водата, енергията и климата. Обществеността ще има полза от чистата питейна вода и водите за къпане, по-доброто екологично състояние на водите, запазването на биологичното разнообразие и подобряването на реакциите на здравните власти в отговор на евентуални епидемични взривове. Секторът на водните и пречиствателните технологии ще се възползва пряко от по-строги стандарти и от мерки за разширяване на обхвата на директивата, така че да включва по-малки агломерации, за оптимизиране на дейностите и за намаляване на потреблението на енергия и емисиите на парникови газове. От предпочитания вариант ще се появят нови бизнес възможности за разработване на нови техники за пречистване, като същевременно се намаляват потреблението на енергия и емисиите на парникови газове. Иновациите ще бъдат стимулирани, като се запази сравнително предимство за водния сектор на ЕС. Секторите на продуктите за лична хигиена и фармацията ще трябва да създадат нови организации, компетентни в областта на отговорността на производителя, и да финансират техните дейности. Тези отрасли ще имат избор дали да прехвърлят тези нови разходи върху цената на своите продукти (максимално увеличение от 0,59 %), или да намалят своите маржове на печалба за тях (средно максимално въздействие от 0,7 %). • Пригодност и опростяване на законодателството В съответствие със заключенията от оценката по REFIT в преразгледаната директива ще бъдат въведени някои пояснения и опростявания. Такъв е случаят например с дъждовните води и ИПС, за които новите изисквания ще изяснят какво се очаква от държавите членки. Някои остарели членове ще бъдат премахнати от текста, като например възможността за определяне на „по-малко чувствителни“ зони или за намаляване на изискванията в крайбрежните зони — две възможности, използвани само в един регион на една държава членка. Освен това бяха положени усилия за ограничаване на докладването до съществени елементи, които след това ще бъдат използвани за оценка на съответствието или проследяване на напредъка по отношение на намаляването на емисиите. Очаква се тези усилия, съчетани с използването на цифрови инструменти, да ограничат административната тежест, като същевременно подобрят бързината на събиране на данни и тяхното качество. • Основни права Очаква се предложението да окаже положително въздействие върху основните права чрез подобряване на достъпа до канализация, особено за маргинализираните и уязвимите лица, по начин, който е в пълно съответствие с наскоро преразгледаната Директива за питейната вода (включително подобни разпоредби за достъп до вода). 4.ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

Финансовата обосновка, свързана с отражението върху бюджета, и човешките и административните ресурси, необходими за настоящото предложение, са включени в законодателната финансова обосновка за пакета за нулево замърсяване, която е представена като част от предложението за преразглеждане на списъците на замърсителите, засягащи повърхностните и подземните води. 5.ДРУГИ ЕЛЕМЕНТИ • Планове за изпълнение и механизъм за мониторинг, оценка и докладване Планирането на изпълнението на основните действия, включени в предпочитания вариант, е обобщено в таблица 2 по-долу. До 2025 г. ще бъдат въведени допълнителни дейности за мониторинг: те се отнасят до небитови изпускания, параметри, свързани със здравето, ключови показатели за ефективност на операторите, както и действия за подобряване на прозрачността. Ще бъдат въведени национални бази данни и бази данни на ЕС, включващи всички елементи, необходими за проверка на съответствието, и ще бъдат определени „уязвимите и маргинализираните лица“, както и действия за подобряване на достъпа до канализация. От докладите на държавите членки могат да бъдат извлечени различни показатели за измерване на успеха: ·съществуващия процент на съответствие и оставащия път до постигане на целта както по държави членки, така и по нива на пречистване, Тези показатели предоставят отличен преглед на прилагането на директивата; ·броя на съоръженията, оборудвани с допълнително пречистване на азот/фосфор и микрозамърсители, както и съответното намаляване на изпусканията на азот/фосфор и токсичния товар; ·потреблението на енергия от държавите членки и свързаните с това емисии на парникови газове; ·броя на агломерациите, обхванати от интегрирани планове за управление за преливане на дъждовни води и градски отток, и тяхното съответствие с целта на ЕС; ·мерките, предприети от държавите членки за подобряване на достъпа до канализация и по-добър контрол на ИПС, както и обобщение на основните здравни показатели, изследвани в държавите членки. Други данни ще бъдат използвани за измерване конкретно на въздействието на ДПГОВ. Те включват най-вече данни от Рамковата директива за водите и Рамковата директива за морската среда относно качеството на водите в приемниците (реки, езера и морета). Повече подробности относно възможните параметри, които трябва да бъдат докладвани за оценка на съответствието и измерване на успеха на директивата, са дадени в приложение 10 към оценката на въздействието. Първата задълбочена оценка на преразгледаната директива може да се очаква до 2030 г., когато повечето инвестиции в по-големи съоръжения се очаква да са завършени. Това ще бъде първата възможност да се оценят успехът на преразгледаната директива и оставащите предизвикателства, свързани с нейното прилагане. Ако е необходимо, могат да се предвидят корективни мерки, за да се гарантира пълното прилагане на преразгледаната директива. Възможно е да се планира друга оценка преди 2040 г., за да се подготви евентуално преразглеждане на директивата. 2025 г. 2030 г. 2035 г. 2040 г. Преливане на дъждовни води и градски отток (дъждовни води) Въведен мониторинг Интегрирани планове за агл. > 100 хил. ЕЖ + определени рискови зони Въведени интегрирани планове за агл. в риск между 10 и 100 хил. ЕЖ Примерна цел на ЕС, която е в сила за всички агл. > 10 хил. ЕЖ Индивидуални подходящи системи Редовни инспекции във всички ДЧ + докладване за ДЧ с висока степен на ИПС Стандарти на ЕС за ИПС Малки агломерации Нови прагове от 1000 ЕЖ Всички агл. > 1000 ЕЖ съответстват на изискванията Азот и фосфор Определяне на рисковите зони (агл. от 10 до 100 хил. ЕЖ) Междинна цел за отстраняване на азот/фосфор в съоръжения > 100 000 ЕЖ + нови стандарти Премахване на азот/фосфор във всички съоръжения > 100 хил. ЕЖ + междинна цел за рискови зони Въведено отстраняване на азот/фосфор във всички рискови зони (между 10 и 100 хил. ЕЖ) Микрозамърсители Създаване на схеми за разширена отговорност на производителя Определени рискови зони (от 10 до 100 хил. ЕЖ) + междинна цел за съоръжения > 100 хил. ЕЖ Всички съоръжения > 100 хил. ЕЖ са оборудвани + междинни цели за рискови зони Всички съоръжения в риск оборудвани за усъвършенствано пречистване Енергетика Енергийни одити за съоръжения > 100 хил. ЕЖ Одити за всички съоръжения > 10 хил. ЕЖ. Междинна цел Междинна цел за енергийна неутралност Постигнати енергийна неутралност и свързаното с нея намаляване на емисиите на ПГ Таблица 2: Планиране на изпълнението на основните мерки от предпочитания вариант • Подробно разяснение на отделните разпоредби на предложението Член 1 — Предмет Целите на директивата бяха разширени, за да включат в допълнение към опазването на околната среда, също така опазването на човешкото здраве, намаляването на емисиите на парникови газове, подобряването на управлението и прозрачността на сектора, по-добрия достъп до канализация и — след неотдавнашната криза, причинена от COVID — редовния мониторинг на параметрите, свързани с общественото здраве в градските отпадъчни води.

Член 2 — Определения В съответствие със заключенията от оценката по REFIT съществуващите определения бяха леко изяснени. Добавени са няколко определения, свързани с новите задължения на директивата, като например „градски отток“, „преливане на дъждовни води“, „комбинирани и разделни канализационни мрежи“, „третично и четвъртично пречистване“, „микрозамърсител“, „канализация“, „антимикробна резистентност“ и др. Член 3 — Канализационни системи Задължението за изграждане на канализационни системи за градски отпадъчни води обхваща всички агломерации с над 1000 ЕЖ. Въвежда се ново задължение, за да се гарантира, че домакинствата са свързани към канализационни системи, когато такива съществуват. Член 4 — Индивидуални подходящи системи (ИПС) (нов) Това е нов член, който частично заменя предишния член 3. Възможността за използване на ИПС се запазва, но е ограничена до изключителни случаи. За тази цел бяха въведени нови задължения: ИПС трябва да бъдат правилно проектирани, одобрени и контролирани; трябва да се представят подробни обосновки за тяхното използване, когато те представляват повече от 2 % от докладвания товар, пречистван в агломерации с ЕЖ над 2000. Член 5 — Интегрирани планове за управление на градските отпадъчни води (нов) Този нов член въвежда задължението за създаване на местни интегрирани планове за управление на градските отпадъчни води с цел борба със замърсяването от дъждовни води (градски отток и преливане на дъждовни води). Ориентировъчното съдържание на плановете, както и техните примерни цели, които трябва да бъдат адаптирани към местните условия, се основават на въведените най-добри практики и са подробно описани в приложение V. Плановете ще трябва да бъдат изготвени за всички агломерации с ЕЖ над 100 000 и за всички агломерации с ЕЖ между 10 000 и 100 000, където преливането на дъждовни води или градският отток представляват риск за околната среда или човешкото здраве. Член 6 — Вторично пречистване (предишен член 4) Задължението за прилагане на вторично пречистване на градските отпадъчни води преди заустването им в околната среда се разширява до всички агломерации с ЕЖ над 1000 (в сравнение с ЕЖ над 2000 в съществуващата директива). Член 7 — Третично пречистване (предишен член 5) Основните задължения по този член са изменени, така че третичното пречистване вече е задължително за всички по-големи съоръжения, които пречистват товар, по-голям от 100 000 ЕЖ. Третично пречистване ще трябва да се прилага и за заустванията от агломерации с ЕЖ между 10 000 и 100 000 в зоните, определени от държавите членки като чувствителни към еутрофикация. Държавите членки ще трябва да определят зоните, чувствителни към еутрофикация на тяхна територия, като актуализират настоящия си списък на „чувствителни зони“, разработен съгласно предишния член 5. Останалите задължения по настоящия член бяха запазени и актуализирани. Член 8 — Четвъртично пречистване (нов) Този нов член въвежда задължението за прилагане на допълнително пречистване на градските отпадъчни води, за да се премахне възможно най-широк спектър от микрозамърсители. Най-късно до 31 декември 2035 г. това пречистване трябва да се прилага във всички пречиствателни станции за градски отпадъчни води, които пречистват товар, по-голям от 100 000 ЕЖ. До 31 декември 2040 г. то ще се въведе и за всички агломерации с ЕЖ между 10 000 и 100 000 в зони, където концентрацията или натрупването на микрозамърсители представляват риск за човешкото здраве или околната среда. Държавите членки ще трябва да определят тези зони на своята територия в съответствие с критериите, посочени в този член. Член 9 — Разширена отговорност на производителя (нов) Този нов член въвежда задължение за производителите (включително вносителите) да участват в разходите за четвъртичното пречистване, предвидено в член 8 от директивата, когато пускат на националния пазар на държавите членки продукти, които в края на жизнения си цикъл водят до замърсяване на градските отпадъчни води с микрозамърсители. Това финансово участие ще бъде определено въз основа на количествата и токсичността на пуснатите на пазара продукти.

Член 10 — Минимални изисквания за организациите, компетентни в областта на отговорността на производителя (нов) С този член се установяват минималните изисквания за организациите, компетентни в областта на отговорността на производителя, посочени в член 9, параграф 5. Член 11 — Енергийна неутралност на пречиствателните станции за градски отпадъчни води (нов) С този нов член се въвежда задължението за постигане на енергийна неутралност на национално равнище във всички пречиствателни съоръжения над 10 000 ЕЖ. До 31 декември 2040 г. държавите членки ще трябва да гарантират, че общата годишна енергия от възобновяеми източници, произведена на национално равнище от всички пречиствателни станции за градски отпадъчни води, е равна на общата годишна енергия, използвана от всички такива пречиствателни станции за градски отпадъчни води. За да се подпомогне постигането на тази цел, редовно ще се извършват енергийни одити на пречиствателните станции за градски отпадъчни води, като се обръща специално внимание на откриването и използването на потенциала за производство на биогаз, като същевременно се намаляват емисиите на метан. Член 12 — Трансгранично сътрудничество (предишен член 9) Този член е леко изменен: добавен е нов параграф 2, изискващ при необходимост Комисията да бъде поканена да подкрепя обсъжданията между държавите членки. Параграф 1 е изменен, за да се добави задължението за незабавно уведомяване при случайно замърсяване, за да се вземе предвид неотдавнашният инцидент в река Одер. Член 13 — Местни климатични условия (предишен член 10) Членът е актуализиран единствено поради новата номерация на членовете. Член 14 — Зауствания на небитови отпадъчни води (предишен член 11) Този член е изменен, за да се гарантира, че преди да издадат разрешение за заустване на небитови отпадъчни води в канализационните системи за градски отпадъчни води, компетентните органи се консултират с оператора на пречиствателните станции за градски отпадъчни води, засегнати от тези зауствания. Освен това трябва да се осигури редовен мониторинг на небитовото замърсяване на входовете и изходите на пречиствателните съоръжения, така че да се вземат подходящи мерки за идентифициране и справяне с източника (източниците) на евентуално замърсяване. Те включват, ако е необходимо, отнемане на издаденото разрешително. Член 15 — Повторно използване на водата и зауствания на градски отпадъчни води (предишен член 12) Параграф 1 се изменя: От държавите членки се изисква систематично да насърчават повторното използване на пречистени отпадъчни води от всички пречиствателни станции за градски отпадъчни води. В параграф 3 задължението за издаване на разрешително за заустванията от пречиствателните станции за градски отпадъчни води се разширява, така че вече да включва всички агломерации с ЕЖ над 1000. Член 16 — Биоразградими небитови отпадъчни води (предишен член 13) Параграф 1 е актуализиран (нова номерация). Параграф 2 е изменен, за да се гарантира, че установените на национално равнище изисквания за тези зауствания са най-малкото еквивалентни на изискванията, определени в част Б от приложение I към директивата. Член 17 — Наблюдение на градските отпадъчни води (нов) С този нов член се създава национална система за мониторинг на градските отпадъчни води с цел наблюдение на съответните параметри, свързани с общественото здраве в градските отпадъчни води. За тази цел най-късно до 1 януари 2025 г. държавите членки ще трябва да създадат координационна структура между органите, отговарящи за общественото здраве и за пречистването на градските отпадъчни води. Тази структура ще определя параметрите, които трябва да се наблюдават, както и честотата и метода, който трябва да се прилага. Освен това, докато компетентните органи в областта на общественото здраве не установят, че пандемията от SARS-CoV-2 не представлява риск за населението, градските отпадъчни води от най-малко 70 % от населението на страната ще бъдат наблюдавани. И накрая, за всички агломерации с ЕЖ над 100 000 държавите членки също ще трябва редовно да наблюдават антимикробната резистентност в изходите на пречиствателните станции за градски отпадъчни води. Член 18 — Оценка и управление на риска (нов)

Това е нов член. Държавите членки са задължени да оценяват рисковете за околната среда и човешкото здраве, причинени от заустването на градски отпадъчни води, и при необходимост да предприемат допълнителни мерки освен минималните изисквания на настоящата директива за справяне с тези рискове. Тези мерки следва да включват, когато е целесъобразно, събиране и пречистване на отпадъчни води от агломерации с ЕЖ под 1000, прилагане на третично или четвъртично пречистване в агломерации с ЕЖ под 10 000, както и допълнителни действия за намаляване на замърсяването на дъждовните води в агломерации с ЕЖ под 10 000. Член 19 — Достъп до канализация (нов) Това е нов член. От държавите членки ще се изисква да подобрят и поддържат достъпа до канализация за всички, по-специално за уязвимите и маргинализираните лица. До 31 декември 2027 г. държавите членки ще трябва също така да определят категориите хора без достъп или с ограничен достъп до канализация, да направят оценка на възможностите за подобряване на достъпа до канализационни съоръжения за тези хора и да насърчават създаването на свободно и безопасно достъпни санитарни съоръжения на обществени места за всички агломерации с ЕЖ над 10 000. Член 20 — Утайки (предишен член 14) Този член е изменен: утайките ще трябва да се пречистват, рециклират и оползотворяват, когато е целесъобразно, в съответствие с йерархията на отпадъците, определена в Рамковата директива за отпадъците, и с изискванията на Директивата за утайките, и да се обезвреждат в съответствие с изискванията на Рамковата директива за отпадъците. За да се гарантира висок процент на оползотворяване, особено за материали от критично значение като фосфор, Комисията ще получи мандат да определи минимални проценти на оползотворяване. Член 21 — Мониторинг (предишен член 15) Въведени са нови задължения: Сега държавите членки ще трябва да наблюдават замърсяването от градски отток и преливане на дъждовни води, концентрациите и товара на регулираните замърсители, посочени в настоящата директива, в изходите на пречиствателните станции за градски отпадъчни води, както и наличието на пластмасови микрочастици (включително в утайките). Освен това, в съответствие с член 13, някои небитови замърсители ще трябва да бъдат редовно наблюдавани на входовете и изходите на пречиствателните станции за отпадъчни води. Член 22 — Информация относно контрола върху изпълнението (предишен член 16) Това е нов член. Разпоредбите, свързани с докладването, са опростени и заменени с нова система, която не включва действително докладване, а редовно актуализиране на национален набор от данни, достъпен за Европейската агенция за околна среда и Комисията. Това ще гарантира по-висока ефективност на системата, като се избягват дългите интервали от време между референтната дата на докладваните данни и действителната дата на самото докладване. Този член изисква от държавите членки да създадат набори от данни, съдържащи информация от значение за градските отпадъчни води съгласно настоящата директива. Това може да се постигне например чрез мониторинг на резултатите от параметрите, изброени в приложенията към настоящата директива, антимикробната резистентност, съответните здравни параметри и др., но също така и чрез мерки, предприети за осигуряване на достъп до канализация и др. Тези набори от данни трябва да бъдат създадени така, че да съответстват с наборите, установени съгласно член 18 от преработената Директива за питейната вода. Предвижда се също така Европейската агенция за околна среда да предоставя подкрепа. Член 23 — Национална програма за изпълнение (предишен член 17) Този член е изменен. Запазва се задължението за изготвяне на национална програма за изпълнение на настоящата директива и се предписва минималното съдържание на тази програма. Тези програми трябва да включват най-малко: i) оценка на степента на изпълнение на директивата във връзка с различните ѝ задължения; ii) определянето и планирането на инвестициите, необходими за такова изпълнение; iii) оценка на инвестициите, необходими за обновяване на съществуващите инфраструктури за пречистване на градските отпадъчни води; и iv) определяне на потенциални източници на финансиране. От държавите членки ще се изисква да актуализират своите национални планове за изпълнение най-малко на всеки 5 години и да ги съобщават на Комисията, освен ако могат да докажат, че те са в съответствие с членове 3, 4, 6, 7 и 8 от настоящата директива. Член 24 — Информация за обществеността (нов) Това е нов член. Държавите членки ще трябва да гарантират, че подходяща и актуална информация относно събирането и пречистването на градските отпадъчни води е достъпна онлайн. Основната информация, като например степента на съответствие на инфраструктурата за пречистване на градските отпадъчни води с изискванията на настоящата директива, количеството на събраните и пречистени градски отпадъчни води годишно за домакинството и т.н., също трябва да бъде достъпна поне веднъж годишно за всички лица, свързани към канализационна система, в най-подходящата форма, например във фактурите. Член 25 — Достъп до правосъдие (нов) Този нов член е в съответствие с член 47 от Хартата на основните права и осигурява прилагането на Конвенцията от Орхус във връзка с достъпа до правосъдие. Следва да бъде възможно обществеността и НПО да преразглеждат по съдебен ред решенията, взети от държавите членки съгласно настоящата директива. Член 26 — Обезщетение (нов)

Въвежда се нов член относно обезщетението с цел да се гарантира, че в случаите, когато са нанесени вреди на здравето изцяло или отчасти в резултат на нарушение на национални мерки, приети в съответствие с настоящата директива, заинтересованата общественост може да предяви иск и да получи обезщетение за тази вреда от съответните компетентни органи и, когато са установени, от физическите или юридическите лица, отговорни за нарушението. Член 27 — Упражняване на делегирането (нов) Това е нов стандартен член относно приемането на делегирани актове. Член 28 — Комитет (предишен член 18) Това е нов стандартен член за приемането на актове за изпълнение. Член 29 — Санкции (нов) С този нов член се определя минималното съдържание на санкциите, така че те да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи, без да се засяга Директива 2008/99/ЕО относно защитата на околната среда чрез наказателно право. Член 30 — Оценка (нов) Този нов член определя рамката за бъдещи оценки на директивата (както е предвидено в насоките на Комисията за по-добро регулиране). Първата оценка се предвижда не по-рано от 10 години след края на срока за транспониране на настоящата директива. Член 31 — Преглед (нов) Най-малко на всеки пет години Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад за изпълнението на настоящата директива, придружен, когато е целесъобразно, от подходящи законодателни предложения. Член 32 — Отмяна и преходни разпоредби (нов) Този член е нов и въвежда разпоредби, които отчитат специфичното положение на Майот и поддържат равнището на опазване на околната среда, наложено съгласно предишния член 5, докато не започнат да се прилагат новите изисквания на член 7. Член 33 — Транспониране (предишен член 19) Този член следва стандартния образец. Член 34 — Влизане в сила (нов) Този член следва стандартния образец. Предвижда се директивата да влезе в сила 20 дни след публикуването ѝ в Официален вестник. Член 35 — Адресати (предишен член 20) Този член остава непроменен.

Предишният член 6 е заличен Този член е заличен с цел опростяване, тъй като възможността за определяне на „по-малко чувствителни зони“ рядко се използва на практика от държавите членки. Освен това запазването на тази възможност в преработения текст на директивата би намалило общото равнище на опазване на околната среда, което се цели с преразглеждането на директивата. Предишният член 7 е заличен Задължението за прилагане на подходящо пречистване на градските отпадъчни води преди заустването означава, че държавите членки трябва да спазват съществуващото законодателство на ЕС, така че уместността на тази разпоредба е (правно) ограничена. Целта за осигуряване на подходящо пречистване на градските отпадъчни води до 31 декември 2027 г. се запазва само по отношение на Майот като преходна разпоредба. Предишният член 8 е заличен Този член е заличен, тъй като вече не е актуален — днес държавите членки ще трябва да спазват изискванията на член 4. Този член е свързан и с „по-малко чувствителните зони“ — понятие, което е премахнато от директивата. Приложение I Част А — Канализационни системи Остава непроменен. Част Б — Заустване от пречиствателни станции за градски отпадъчни води в приемници Актуализирано с нови позовавания и минимални изисквания по отношение на вторичните (таблица 1), третичните (таблица 2) и четвъртичните пречиствания (нова таблица 3). Част В — Небитови зауствания Тази част е изменена и сега с нея се определят минималните условия, при които могат да се издават разрешителните за небитови зауствания, посочени в член 13. Направена е връзка с Директивата относно емисиите от промишлеността. Част Г — Референтни методи за мониторинг и оценка на резултатите Изискванията за мониторинг на пречистването на градските отпадъчни води са актуализирани. За агломерации с ЕЖ над 100 000 се изисква поне една проба на ден. Приложение II Част А от него съответства на предишните критерии от приложение II за определяне на „чувствителни зони“ — те са запазени и актуализирани. Добавен е и списък със зони, които държавите членки трябва да считат за чувствителни към еутрофикация. Приложение III — Списък на продуктите, обхванати от член 9 относно разширената отговорност на производителя (нов) Продуктите, обхванати от член 9 относно разширената отговорност на производителя, са тези, които попадат в обхвата на някой от законодателните актове на ЕС, изброени в това приложение (фармацевтични и козметични продукти).

Приложение IV — Промишлени сектори Предишно приложение III — то остава непроменено. Приложение V — Съдържание на интегрирания план за управление на градските отпадъчни води съгласно член 5 (нов) В това приложение е посочено минималното съдържание на интегрирания план за управление на градските отпадъчни води, изготвен съгласно член 5. Тези планове трябва да включват анализ на първоначалното положение в територията за събиране и отвеждане на отпадъчните води до пречиствателната станция за градски отпадъчни води, определяне на цели за намаляване на замърсяването от преливане на дъждовни води и градски отток за този район, както и определяне на мерките, които трябва да се предприемат за постигането на тези цели. Целите трябва да включват: i) примерна цел, според която преливанията на дъждовни води не представляват повече от 1 % от годишния обем и товар на градските отпадъчни води, изчислено при сухи метеорологични условия; и ii) постепенното премахване на непречистени зауствания на градски отток чрез разделни канализационни системи, освен ако не се докаже, че те са с достатъчно добро качество, за да не оказват неблагоприятно въздействие върху качеството на водите в приемниците. Приложение VI — Информация за обществеността (ново) Това приложение описва подробно информацията, която трябва да бъде предоставена на обществеността съгласно новия член 24. Приложение VII (ново) Това е стандартно приложение, в което се посочват отменената директива и нейните последващи изменения, както и датите на тяхното транспониране и прилагане. Приложение VIII (ново) Това е новата таблица на съответствието между Директива 91/271/ЕИО на Съвета и предложението за новата преработена директива. 🡻 91/271/ЕИО (адаптиран) 2022/0345 (COD) Предложение за ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно пречистването на градските отпадъчни води (преработен текст) (Текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаването ⌦ функционирането ⌫ на ⌦ Европейския съюз ⌫ Европейската икономическа общност, и по-специално член ⌦ 192, параграф 1 ⌫ 130т от него като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет, като взеха предвид становището на Комитета на регионите, в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: ⇩ нов (1)Директива 91/271/ ЕИО на Съвета е била неколкократно и съществено изменяна. Поради по-нататъшни изменения и с оглед на постигане на яснота посочената директива следва да бъде преработена. 🡻 91/271/ЕИО съображение 1 (адаптиран) като има предвид, че резолюцията на Съвета от 28 юни 1988 г. за защита на Северно море и другите води в Общността призовава Комисията да представи предложения относно необходимите мерки на общностно равнище в областта на пречистването на градските отпадъчни води; 🡻 91/271/ЕИО съображение 2 (адаптиран) като има предвид, че замърсяването, причинено от недостатъчното пречистване на отпадъчните води в държава-членка, често влияе върху водите на други държави-членки и че в резултат, съгласно член 130с, се налага действие на общностно равнище; 🡻 91/271/ЕИО съображение 3 като има предвид, че за да се избегнат вредните последици за околната среда поради заустването на недостатъчно пречистени градски отпадъчни води, по принцип е необходимо същите води да се подложат на вторично пречистване;

🡻 91/271/ЕИО съображение 4 като има предвид, че е необходимо да се изисква по-строго пречистване в чувствителните зони, докато първично пречистване може да се приеме за подходящо в по-слабо чувствителните зони; 🡻 91/271/ЕИО съображение 5 като има предвид, че промишлените отпадъчни води, които проникват в канализационните системи, както и отвеждането на отпадъчните води и утайки, изхвърляни от станциите за пречистваве на градските отпадъчни води, трябва да станат предмет на общи правила, правилници и/или специални разрешителни; 🡻 91/271/ЕИО съображение 6 като има предвид, че биоразложимите промишлени отпадъчни води, произлизащи от някои промишлени отрасли, които не преминават през станциите за пречистване на градските отпадъчни води, преди да бъдат изхвърлени във водите в приемниците, трябва да са предмет на подходящи изисквания; 🡻 91/271/ЕИО съображение 7 като има предвид, че рециклирането на утайките от пречистването на отпадъчните води трябва да се насърчава; като има предвид, че заустването на утайки в повърхностните води трябва постепенно да бъде премахнато; 🡻 91/271/ЕИО съображение 8 като има предвид, че е необходимо да се наблюдават пречиствателните станции, водите в приемниците и заустването на утайки, за да се направи така, че околната среда да бъде предпазена от отрицателните въздействия на заустването на отпадъчните води; 🡻 91/271/ЕИО съображение 9 като има предвид значението от осигуряването на информация за обществото под формата на периодични доклади относно градски отпадъчни води и утайки; 🡻 91/271/ЕИО съображение 10

като има предвид, че държавите-членки трябва да изготвят и представят на Комисията национални програми с оглед изпълнението на настоящата директива; 🡻 91/271/ЕИО съображение 11 като има предвид, че следва да се учреди Комитет за подпомагане на Комисията по въпросите, свързани с изпълнението на настоящата директива и нейното привеждане в съответствие с техническия прогрес, ⇩ нов (2)Директива 91/271/ЕИО определя правната рамка за събирането, пречистването и заустването на градски отпадъчни води и заустването на биоразградими отпадъчни води от някои промишлени сектори. Целта ѝ е да опази околната среда от неблагоприятното въздействие на заустванията на недостатъчно пречистени градски отпадъчни води. Настоящата директива следва да продължи да се стреми към същата цел, като същевременно допринася за опазването на общественото здраве, например когато градски отпадъчни води се заустват във води за къпане или във водни обекти, използвани за черпене на питейна вода, или когато градските отпадъчни води се използват като показател за параметри, свързани с общественото здраве. Тя следва също така да подобри достъпа до канализация и до ключова информация, свързана с управлението на дейностите по събиране и пречистване на градските отпадъчни води. На последно място, настоящата директива следва да допринесе за постепенното премахване на емисиите на парникови газове (ПГ) от дейностите по събиране и пречистване на градски отпадъчни води, по-специално чрез допълнително намаляване на емисиите, но също така и чрез насърчаване на енергийната ефективност и производството на енергия от възобновяеми източници, като по този начин следва да допринесе за постигането на целта за неутралност по отношение на климата до 2050 г., залегнала в Регламент (ЕС) 2021/1119 на Европейския парламент и на Съвета. (3)През 2019 г. Комисията направи оценка на Директива 91/271/ЕИО на Съвета в рамките на Програмата за пригодност и резултатност на регулаторната рамка (по-нататък за краткост „оценката“). В резултат на тези действия стана ясно, че се налага актуализиране на някои разпоредби на директивата. Бяха установени три значителни източника на оставащ товар на замърсителите от градски отпадъчни води, които могат да бъдат избегнати, а именно: преливане на дъждовни води и градски отток, потенциално нефункциониращи индивидуални системи (т.е. системи за пречистване на битови отпадъчни води, които не се включват в канализационните системи) и малки агломерации, които понастоящем не са изцяло обхванати от Директива 91/271/ЕИО. Тези три източника на замърсяване представляват значителен натиск върху повърхностните водни обекти в Съюза. Освен това в доклада за оценка се подчертава необходимостта от подобряване на прозрачността и управлението на дейностите, свързани с градските отпадъчни води, за да се реализира възможността, предлагана от сектора на пречистването на градските отпадъчни води да се оползотвори неговият потенциал за развитие на енергията от възобновяеми източници и да се направят осезаеми стъпки към енергийна неутралност като принос към неутралността по отношение на климата, както и за да се хармонизира наблюдението на здравни параметри чрез градските отпадъчни води, например вируса COVID-19 и неговите варианти, в подкрепа на действията в областта на общественото здраве. (4)Малките агломерации оказват значителен натиск върху 11 % от повърхностните водни обекти в Съюза. За по-добро справяне със замърсяването от такива агломерации и за предотвратяване на заустването на непречистени градски отпадъчни води в околната среда, обхватът на настоящата директива следва да включва всички агломерации с 1000 и повече еквивалента жители (ЕЖ). (5)За да се гарантира ефективно пречистване на градските отпадъчни води преди заустването им в околната среда, всички градски отпадъчни води от агломерации с 1000 и повече ЕЖ следва да се събират в централизирани канализационни системи. Когато такива системи вече съществуват, държавите членки следва да гарантират, че всички източници на градски отпадъчни води са свързани към тях. (6)По изключение, когато може да се докаже, че изграждането на централизирана канализационна система за градски оттпадъчни води не би донесло ползи за околната среда или би довело до прекомерни разходи, на държавите членки следва да бъде разрешено да използват индивидуални системи за пречистване на градските отпадъчни води, стига да гарантират същото равнище на пречистване като вторичното и третичното пречистване. За целта държавите членки следва да създадат национални регистри за идентифициране на отделните системи, използвани на тяхна територия, и да предприемат всички необходими мерки да гарантират, че проектирането на тези системи е подходящо, че системите се поддържат правилно и че подлежат на редовен контрол за съответствие. По-специално, държавите членки следва да гарантират, че индивидуалните системи, използвани за събиране и съхранение на градски отпадъчни води, са неподатливи на пробиви и течове, и че мониторингът и инспекциите на системите се извършват редовно на определени интервали. (7)При валежи преливанията на дъждовни води и градският отток представляват значителен останал източник на замърсяване, заустван в околната среда. Очаква се тези емисии да се увеличат поради комбинираното въздействие на урбанизацията и засилващите се промени във валежния режим, свързани с изменението на климата. Решенията за намаляване на този източник на замърсяване следва да бъдат определени на местно равнище, като се вземат предвид специфичните местни условия. Те следва да се основават на интегрирано количествено и качествено управление на водите в градските райони. Ето защо държавите членки следва да гарантират, че са изготвени интегрирани планове за управление на градските отпадъчни води на местно равнище за всички агломерации с ЕЖ над 100 000, тъй като тези агломерации са отговорни за значителна част от изпуснатото замърсяване. Освен това следва да се въведат и интегрирани планове за управление на градските отпадъчни води за агломерации с ЕЖ между 10 000 и 100 000 там, където преливането на дъждовни води или градският отток представляват риск за околната среда или общественото здраве. (8)За да се гарантира, че интегрираните планове за управление на градските отпадъчни води са икономически ефективни, е необходимо те да са основават на най-добрите практики в добре развитите градски райони. Поради това обмисляните мерки следва да се основават на задълбочен анализ на местните условия и да отдават предпочитание на превантивен подход, насочен към ограничаване на събирането на незамърсени дъждовни води и оптимизиране на използването на съществуващите инфраструктури. Като се отдава предпочитание на „зелените“ разработки, нова „сива“ инфраструктура следва да се предвижда само когато е абсолютно необходимо. За да се опази околната среда, по-специално крайбрежната и морската околна среда, както и общественото здраве от отрицателното въздействие на заустването на недостатъчно пречистени градски отпадъчни води, следва да се прилага вторично пречистване за всички зауствания на градски отпадъчни води от агломерации с ЕЖ над 1000. (9)Оценката показа, че е постигнато значително намаляване на емисиите на азот и фосфор чрез прилагането на Директива 91/271/ЕИО. Независимо от това, според оценката пречиствателните станции за градски отпадъчни води продължават да бъдат важен път за навлизането на тези замърсители в околната среда, което пряко води до еутрофикация на водните обекти и моретата в Съюза. Част от това замърсяване може да бъде избегнато, тъй като технологичният напредък и въведените най-добри практики показват, че въведените с Директива 91/271/ЕИО гранични стойности на емисиите на азот и фосфор са остарели и следва да бъдат определени по-строго. Третичното пречистване следва да се налага систематично за всички пречиствателни станции за градски отпадъчни води с ЕЖ над 100 000, тъй като тези инсталации представляват съществен останал източник на заустване на азот и фосфор. (10)Третичното пречистване следва да бъде задължително и за агломерации с ЕЖ над 10 000, които се заустват в райони, подложени на еутрофикация или заплашени от нея. За да се гарантира, че усилията за ограничаване на еутрофикацията са координирани на равнището на съответните басейни за цялата водосборна зона, районите, където еутрофикацията се счита за проблем съгласно наличните към момента данни, следва да бъдат изброени в настоящата директива. Освен това, за да се осигури съгласуваност между съответното законодателство на Съюза, държавите членки следва да определят други райони на територията си, подложени на еутрофикация или заплашени от нея, по-специално въз основа на данните, събрани съгласно Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Директива 91/676/ЕИО на Съвета. Определянето на по-строги гранични стойности, по-съгласуването и приобщаващо определяне на зоните, чувствителни към еутрофикация и задължението за осигуряване на третично пречистване за всички големи съоръжения заедно ще допринесат за ограничаване на еутрофикацията. Тъй като това ще изисква допълнителни инвестиции на национално равнище, на държавите членки следва да се предостави достатъчно време да изградят необходимата инфраструктура. (11)Последните научни познания, залегнали в основата на няколко стратегии на Комисията, подчертават необходимостта от предприемане на действия за решаване на проблема с микрозамърсителите, които вече са открити във всички води в Съюза. Някои от тези микрозамърсители са опасни за общественото здраве и околната среда дори в малки количества. Поради това следва да се въведе допълнително пречистване, т.е. четвъртично пречистване, за да се гарантира, че от градските отпадъчни води се отстранява широка гама от микрозамърсители. На първо място четвъртичното пречистване следва да се съсредоточи върху органичните микрозамърсители, които представляват значителна част от замърсяването и за чието отстраняване вече има проектирани технологии. Това пречистване следва да се налага на принципа на подхода на предпазливост, съчетан с основан на риска подход. Ето защо всички пречиствателни станции за градски отпадъчни води с ЕЖ над 100 000 следва да осигуряват четвъртично пречистване, тъй като на тези съоръжения се дължи значителен дял от заустванията на микрозамърсители в околната среда и отстраняването на микрозамърсители от пречиствателните станции за градски отпадъчни води в такъв мащаб е икономически ефективно. За агломерациите с ЕЖ между 10 000 и 100 000 от държавите членки следва да се изисква да прилагат четвъртично пречистване в зоните, определени като чувствителни към замърсяване с микрозамърсители на основата на ясни критерии, които следва да бъдат уточнени. Такива зони включват места, където заустването на пречистени градски отпадъчни води във водни обекти води до ниски съотношения на разреждане или където приемниците се използват за производство на питейна вода или като води за къпане. За да се избегне изискването за четвъртично пречистване за агломерации с ЕЖ между 10 000 и 100 000, от държавите членки следва да се изисква да докажат липсата на рискове за околната среда или за общественото здраве въз основа на стандартизирана оценка на риска. За да се даде на държавите членки достатъчно време да планират и изградят необходимите инфраструктури, изискването за четвъртично пречистване следва да се въвежда постепенно до 2040 г., с ясно определени междинни цели. (12)За да се осигури трайно съответствие на заустванията от пречиствателните станции за отпадъчни води с изискванията за вторично, третично и четвъртично пречистване, следва да се вземат проби съгласно изискванията на настоящата директива, и тези проби следва да отговарят на заложените в нея стойности на параметрите. За да се вземат предвид възможните технически колебания в резултатите от тези проби, следва да се определи максимален брой проби, които могат да не отговарят на тези стойности. (13)Четвъртичното пречистване, необходимо за отстраняване на микрозамърсителите от градските отпадъчни води, предполага допълнителни разходи, например такива, свързани с мониторинг и ново усъвършенствано оборудване, което да се монтира в някои пречиствателни станции за градски отпадъчни води. За да се покрият тези допълнителни разходи и в съответствие с принципа „замърсителят плаща“, залегнал в член 191, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), от особена важност е производителите, които на пазара на Съюза продукти, съдържащи вещества, които в края на жизнения си цикъл се намират като микрозамърсители в градските отпадъчни води („микрозамърсяващи вещества“) да поемат отговорност за допълнителното пречистване, изисквано за отстраняването на тези вещества, генерирани в контекста на тяхната професионална дейност. Най-подходящото средство за постигането на тази цел е система на разширена отговорност на производителя, тъй като тя би ограничила финансовото въздействие върху данъкоплатците и тарифите за вода, като същевременно би осигурила стимул за разработване на по-екологосъобразни продукти. Остатъците от фармацевтични и козметични продукти понастоящем представляват основните източници на микрозамърсители в градските отпадъчни води, за които се изисква допълнително пречистване (четвъртично пречистване). Ето защо разширената отговорност на производителя следва да се отнася за тези две продуктови групи. (14)Независимо от това следва обаче да е възможно освобождаването от задълженията за разширена отговорност на производителя, когато продуктите се пускат на пазара в малки количества, т.е. 2 тона продукти, тъй като допълнителната административна тежест за производителя в такива случаи би била непропорционална в сравнение с ползите за околната среда. Освобождаването следва да бъде възможно и когато производителят може да докаже, че в края на жизнения цикъл на продукта не се генерират микрозамърсители. Такъв може да е случаят например когато е възможно да се докаже, че остатъците от даден продукт са бързо биоразградими в отпадъчните води и околната среда или не достигат пречиствателните станции за градски отпадъчни води. На Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема актове за изпълнение за установяване на подробни критерии за определяне на пуснатите на пазара продукти, които не генерират микрозамърсители в отпадъчните води в края на жизнения си цикъл. При разработването на тези критерии Комисията следва да вземе предвид научната или друга налична техническа информация, включително съответните международни стандарти. (15)За да се избегнат евентуални нарушения на вътрешния пазар, в настоящата директива следва да бъдат установени минимални изисквания за прилагането на разширената отговорност на производителя, а практическата организация на системата следва да се реши на национално равнище. Вноските на производителите следва да бъдат пропорционални на количествата продукти, които те пускат на пазара, и на опасността, която произтича от техните остатъци. Вноските следва да покриват, но не да надвишават разходите за дейностите по мониторинг за микрозамърсители, събирането, докладването и безпристрастната проверка на статистическите данни за количествата и опасността на продуктите, пуснати на пазара, както и прилагането на четвъртично пречистване на градските отпадъчни води по ефективен начин и в съответствие с настоящата директива. Тъй като градските отпадъчни води се пречистват общо, уместно е да се въведе изискване производителите да се присъединят към централизирана организация, която да може да изпълнява задълженията им по разширената отговорност на производителя от тяхно име.

(16)Оценката показа също така, че секторът на пречистването на отпадъчните води предлага възможност за значително намаляване на собственото си потребление на енергия и за производство на енергия от възобновяеми източници, например чрез по-добро използване на наличните повърхности в пречиствателните станции за градски отпадъчни води за производството на слънчева енергия или чрез производство на биогаз от утайки. Оценката показа и че без ясни правни задължения в този сектор може да се очаква само частичен напредък в сектора. В този контекст от държавите членки следва да се изисква да гарантират, че общата годишна енергия, използвана от всички пречиствателни станции за градски отпадъчни води на тяхна територия, обработващи товар над 10 000 ЕЖ, не надвишава производството на енергия от възобновяеми източници съгласно определението в член 2, параграф 1 от Директива (ЕС) 2018/2001 на Европейския парламент и на Съвета от същите пречиствателни станции за градски отпадъчни води. Целта следва постепенно да бъде постигната с междинни цели до 31 декември 2040 г. Постигането на тази цел за енергийна неутралност ще допринесе за намаляване с 46 % на предотвратимите емисии на парникови газове (ПГ) от сектора, като същевременно ще подпомогне постигането на целите за неутралност по отношение на климата до 2050 г. и свързаните с тях национални цели и цели на Съюза, например целите, определени в Регламент (ЕС) 2018/842 на Европейския парламент и на Съвета. Насърчаването на производството на биогаз или слънчева енергия в ЕС, съчетано с подобряването на мерките за енергийна ефективност в съответствие с принципа „енергийната ефективност на първо място“, което означава да се отчита в максимална степен икономическата ефективност на тези мерки при определянето на енергийната политика и вземането на съответните инвестиционни решения, ще спомогне и за намаляване на енергийната зависимост на Съюза — една от целите, залегнали в плана „Repower EU“ на Комисията. Това съответства и с Директива (ЕС) 2018/844 на Европейския парламент и на Съвета и Директива 2018/2001, в която пречиствателните станции за градски отпадъчни води се определят като „предпочитани зони“ за енергия от възобновяеми източници, което означава място, определено като особено подходящо за изграждане на инсталации за производство на енергия от възобновяеми източници. За да се постигне целта за енергийна неутралност чрез оптимални мерки за всяка пречиствателна станция за градски отпадъчни води и за канализационната система, държавите членки следва да гарантират, че на всеки четири години се провеждат енергийни одити в съответствие с член 8 от Директива № 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета. Тези одити следва да включват определяне на потенциала за икономически ефективно използване или производство на енергия от възобновяеми източници съгласно критериите, посочени в приложение VI към Директива 2012/27/ЕС. (17)Тъй като трансграничният характер на замърсяването на водите изисква сътрудничество между съседни държави членки или с трети държави за справяне с такова замърсяване и определяне на мерки за справяне с неговия източник, от държавите членки следва да се изисква да се информират взаимно или да информират третата държава, ако значително замърсяване на водите, произтичащо от зауствания на градски отпадъчни води в една държава членка или трета държава засяга или е вероятно да засегне качеството на водите на друга държава членка или трета държава. Такава информация следва да бъде предоставяна незабавно в случай на непредвидено замърсяване, което засяга в значителна степен водните обекти надолу по течението. Комисията следва да бъде информирана и при необходимост да участва в срещи по искане на държавите членки. Важно е също така да се обърне внимание на трансграничното замърсяване от трети държави, които споделят едни и същи водни обекти с някои държави членки. За целта на справянето със замърсяване, навлизащо от трета държава или достигащо такава, сътрудничеството и координацията с трети държави може да се осъществяват в рамките на Конвенцията за водите на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) или други съответни регионални конвенции, например регионалните морски конвенции или конвенциите за реките. (18)За да се гарантира опазването на околната среда и човешкото здраве, държавите членки следва да гарантират, че пречиствателните станции за градски отпадъчни води, изградени в съответствие с изискванията на настоящата директива, са проектирани, построени, експлоатирани и поддържани по такъв начин, че да се осигури достатъчна ефективност при всички нормални климатични условия на мястото на изграждането им. (19)Пречиствателните станции за градски отпадъчни води също така получават небитови отпадъчни води, включително промишлени отпадъчни води, които могат да съдържат редица замърсители, необхванати изрично от Директива 91/271/ЕИО, например тежки метали, микропластмаси, микрозамърсители и други химикали. В повечето случаи има лошо разбиране и познаване на такъв тип замърсяване, което може да влоши функционирането на процеса на пречистване и да допринесе за замърсяването на водите в приемниците, но също така да възпрепятства оползотворяването на утайките и повторната употреба на пречистените отпадъчни води. Поради това държавите членки следва редовно да наблюдават и докладват за такова небитово замърсяване, което навлиза в пречиствателните станции за градски отпадъчни води и се зауства във водните обекти. За да се предотврати замърсяването от заустванията на небитови отпадъчни води при източника, изпусканията от промишлени отрасли или предприятия, свързани с канализационни системи, следва да подлежат на предварително разрешение. За да се осигури технически капацитет на канализационните системи и пречиствателните станции за градски отпадъчни води да приемат и пречистват входящото замърсяване, операторите, които управляват пречиствателните станции за градски отпадъчни води, приемащи небитови отпадъчни води, следва да бъдат привличани за консултации преди издаването на такива разрешителни и следва да могат да правят справки с издадените разрешителни, за да са в състояние да адаптират своите процеси на пречистване. Когато във входящите води се установи небитово замърсяване, държавите членки следва да предприемат подходящи мерки за намаляване на замърсяването при източника, като засилят мониторинга на замърсителите в канализационните системи, така че да се установят източниците на замърсяване, и при необходимост да преразглеждат разрешителните, предоставени на съответните свързани пречиствателни станции за градски отпадъчни води. Водните ресурси на Съюза са подложени на все по-голям натиск, което води до траен или временен недостиг на вода в някои области на Съюза. Способността на Съюза да реагира на нарастващия натиск върху водните ресурси би могла да се подобри чрез по-широко повторно използване на пречистени отпадъчни води, с което да се ограничи водочерпенето на прясна вода от повърхностните и подземните водни обекти. Следователно, повторното използване на пречистени градски отпадъчни води следва да се насърчава и прилага, когато е целесъобразно, като същевременно се отчита необходимостта да се гарантира постигането на целите за добро екологично и химично състояние на приемниците, определени в Директива 2000/60/ЕО. Засилването на изискванията за пречистване на градските отпадъчни води и действията за по-добро наблюдение, проследяване и намаляване на замърсяването при източника ще окажат въздействие върху качеството на пречистените градски отпадъчни води и следователно ще подпомогнат повторното използване на водите. Когато водите се използват повторно за целите на напояването в селското стопанство, това следва да се извършва в съответствие с Регламент (ЕС) 2020/741 на Европейския парламент и на Съвета. (20)За да се гарантира правилното прилагане на настоящата директива и по-специално спазването на граничните стойности на емисиите, от значение е да се наблюдава заустването на пречистени градски отпадъчни води в околната среда. Мониторингът следва да се осъществява чрез система за задължителни предварителни разрешителни на национално равнище, която да се прилага за заустванията на пречистените градски отпадъчни води в околната среда. Освен това, за да се предотврати непреднамереното заустване на пластмасови биомедии в околната среда от пречиствателните станции за градски отпадъчни води, които използват тази техника, от съществено значение е в разрешителните за заустване да включват конкретни задължения за непрекъснат мониторинг и предотвратяване на такива зауствания. (21)За да се гарантира опазването на околната среда, преките зауствания на биоразградими небитови отпадъчни води в околната среда от някои промишлени сектори следва да подлежат на предварително разрешително на национално равнище и на подходящи изисквания. Тези изисквания следва да гарантират, че преките зауствания от някои промишлени сектори се подлагат на вторично, третично и четвъртично пречистване, според нуждите, за защита на човешкото здраве и на околната среда. (22)Съгласно член 168, параграф 1 от ДФЕС действията на Съюза допълват националните политики и са насочени към подобряване на общественото здраве и профилактика на заболяванията. За да се осигури оптимално използване на съответните данни за общественото здраве от градските отпадъчни води, следва да се въведе наблюдение на градските отпадъчни води, което да се използва за превантивни цели или за ранно известяване, например при откриването на специфични вируси в градските отпадъчни води като сигнал за появата на епидемии или пандемии. Държавите членки следва да установят постоянен диалог и координация между компетентните органи, които отговарят за общественото здраве, и компетентните органи, които отговарят за управлението на градските отпадъчни води. В контекста на тази координация следва да се изготви списък на параметрите, свързани с общественото здраве, които да бъдат наблюдавани в градските отпадъчни води, както и честотата и мястото на пробовземането. Този подход ще се възползва от и ще допълни други инициативи на Съюза в областта на опазването на общественото здраве, например мониторинга на околната среда, който включва наблюдение на отпадъчните води. Въз основа на информацията, събрана по време на пандемията от COVID-19 и опита, натрупан при прилагането на препоръката на Комисията относно общ подход за установяване и систематичен надзор на SARS-CoV-2 и неговите варианти в отпадъчните води в ЕС („препоръката“), от държавите членки следва да се изисква редовно да проследяват здравните параметри, свързани със SARS-CoV-2 и неговите варианти. За да се гарантира, че се използват хармонизирани методи, държавите членки следва доколкото е възможно да използват методи за пробовземане и анализ, посочени в препоръката за мониторинг на SARS-CoV-2 и неговите варианти. (23)Съюзът отчита значението на решаването на проблема с антимикробната резистентност (АМР) и прие през 2017 г. прие Европейския план за действие „Едно здраве“ срещу АМР. Според Световната здравна организация (СЗО) отпадъчните води са признати и документирани като основни източници на антимикробни агенти и техните метаболити, както и на резистентни на антимикробни средства бактерии и техните гени. За да се разширят познанията за основните източници на АМР е необходимо да се въведе задължение за мониторинг за наличието на АМР в градските отпадъчни води, за да се доразвият нашите научни познания и евентуално да се предприемат подходящи действия в бъдеще. (24)За да се опазят околната среда и човешкото здраве държавите членки следва да определят рисковете, породени от управлението на градските отпадъчни води. Въз основа на това определяне и доколкото е необходимо за спазване на изискванията на законодателството на Съюза в областта на водите, държавите членки следва да предприемат по-строги мерки за събирането и пречистването на градските отпадъчни води от мерките, необходими за спазване на минималните изисквания, определени в настоящата директива. В зависимост от ситуацията тези по-строги мерки могат да включват, наред с другото, създаването на канализационни системи, разработването на интегрирани планове за управление на градските отпадъчни води или прилагането на вторично, третично или четвъртично пречистване на градските отпадъчни води за агломерации или пречиствателни станции за градски отпадъчни води, които не достигат праговете на ЕЖ, задействащи прилагането на стандартните изисквания. Те могат също така да включват по-усъвършенствано пречистване от необходимото съгласно минималните изисквания, или дезинфекция на пречистени градски отпадъчни води, необходима за съответствие с Директива 2006/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета. (25)Цел за устойчиво развитие № 6 и свързаната с нея цел, изискваща от държавите членки до 2030 г. да постигнат „достъп до подходящи канализационни съоръжения и хигиенни условия за всички и ликвидиране на практиката за дефекация на открито, като се обръща специално внимание на нуждите на жените и момичетата и хората в уязвимо положение“. Освен това в принцип 20 от Европейския стълб на социалните права се посочва, че всеки има право на достъп до основни услуги с добро качество, включително вода и канализация. В този контекст и в съответствие с препоръките в Насоките на СЗО за канализация и здраве и разпоредбите на Протокол „Вода и здраве“, държавите членки следва да разгледат въпроса за достъпа до канализация на национално равнище. Това следва да се постигне чрез действия, насочени към подобряване на достъпа до канализация за всички, например чрез създаване на санитарни съоръжения на обществени места, както и чрез насърчаване на наличието на безплатни или достъпни за всички подходящи санитарни съоръжения в публичните администрации и обществените сгради. Санитарните съоръжения следва да позволяват безопасно управление и обезвреждане на човешка урина, фекалии и менструална кръв. Те следва да бъдат управлявани безопасно, което означава, че следва да бъдат достъпни за всички по всяко време, включително за хора със специални нужди, като деца, възрастни хора, лица с увреждания и бездомни хора, че следва да бъдат разположени на място, което гарантира минимален риск за безопасността на ползвателите, и че следва да бъдат безопасни от хигиенна и техническа гледна точка. Тези съоръжения следва също така да бъдат достатъчно на брой, за да се гарантира, че нуждите на хората са удовлетворени и времето за чакане не е неоправдано дълго. (26)Специфичното положение на малцинствените култури като ромите и пътуващите общности, независимо дали са установени или не, и по-специално липсата на достъп до канализация, беше признато в съобщението на Комисията от 7 октомври 2020 г., озаглавено „Съюз на равенство: Стратегическа рамка на ЕС за равенство, приобщаване и участие на ромите“, в която се призовава за увеличаване на ефективния равен достъп до основни услуги. Общо взето е целесъобразно държавите членки да обърнат особено внимание на уязвимите и маргинализираните групи, като предприемат необходимите мерки, за да подобрят достъпа до канализация на тези групи. Важно е определянето на тези групи да бъде съгласувано с член 16, параграф 1 от Директива (ЕС) 2020/2184 на Европейския парламент и на Съвета. Мерките за подобряване на достъпа до канализация за уязвимите и маргинализираните групи могат да включват предоставяне на санитарни съоръжения на обществени места безплатно или срещу ниска такса за ползване, подобряване или поддържане на връзката с подходящи системи за събиране на градски отпадъчни води и повишаване на осведомеността за най-близките санитарни съоръжения. (27)Съгласно Насоките на ЕС в областта на правата на човека относно безопасната питейна вода и канализацията следва да се обърне специално внимание на нуждите на жените и момичетата, тъй като те са особено изложени на риск и са обект на нападения, сексуално и основано на пола насилие, тормоз и други заплахи за тяхната безопасност при достъпа до санитарни съоръжения извън домовете им. Това е в съответствие със заключенията на Съвета относно дипломацията в областта на водните ресурси, в които отново се потвърждава значението на интегрирането на перспективата за равенство между половете в дипломацията в областта на водните ресурси. Поради това държавите членки следва да обърнат специално внимание на жените и момичетата като уязвима група и следва да предприемат необходимите мерки за подобряване или поддържане на безопасен достъп до канализация за тях. (28)В оценката се стига до заключението, че управлението на утайките може да бъде подобрено, за да се постигне по-добро съответствие с принципите на кръговата икономика и йерархията на отпадъците, както е посочено в член 4 от Директива 2008/98/ЕО. Действията за по-добро наблюдение и намаляване на замърсяването при източника от небитови зауствания ще спомогнат за подобряване на качеството на получаваната утайка и ще гарантират безопасното ѝ използване в селското стопанство. За да се гарантира правилно и безопасно оползотворяване на хранителните вещества от утайките, включително на критичното вещество фосфор, следва да се определят минимални проценти на оплозотворяване на равнището на Съюза. (29)Необходим е допълнителен мониторинг, за да се провери спазването на новите изисквания по отношение на микрозамърсителите, небитовото замърсяване, енергийната неутралност, емисиите на парникови газове, преливането на дъждовни води и градския отток. За да се провери ефективността на четвъртичното пречистване по отношение на намаляването на микрозамърсителите при заустването на градски отпадъчни води, е достатъчно да се наблюдава ограничен набор от представителни микрозамърсители. Честотата на мониторинга следва да бъде приведена в съответствие с актуалните най-добри практики, както понастоящем се практикува в Швейцария. За да останат икономически ефективни, тези задължения следва да бъдат адаптирани към размера на пречиствателните станции за градски отпадъчни води и на агломерациите. Мониторингът също така ще допринесе за осигуряването на данни за цялостната рамка за мониторинг на околната среда, създадена по линия на 8-ата програма