BG Официален вестник на Европейския съюз C 11/16

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Ангажирането и участието на възрастните хора в обществото“ (становище по собствена инициатива)

2013/C 11/04

Докладчик: г-жа O'NEILL

На 19 януари 2012 г. Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от своя Правилник за дейността, да изготви становище по собствена инициатива относно:

„Ангажирането и участието на възрастните хора в обществото“

(становище по собствена инициатива).

Специализирана секция „Заетост, социални въпроси и гражданство“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 23 октомври 2012 г.

На 484-тата си пленарна сесия, проведена на 14 и 15 ноември 2012 г. (заседание от 14 ноември 2012 г.), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 144 гласа „за“ и 3 гласа „въздържал се“.

1. Заключение и препоръка

1.1 Заключение

1.2 Възрастните хора са динамични, способни и жизнени членове на обществото. Те предават знания, умения и опит на следващите поколения. Поотделно и колективно те допринасят за нашата икономика, за средата, в която живеем, и за предаването на нашата история. Като членове на семействата, възрастните хора отговарят за насърчаване на единството и солидарността в нашето общество.

1.3 Препоръки

1.3.1 ЕИСК отправя следните препоръки: — вниманието да се насочи към капацитета и приноса на възрастните хора, а не към тяхната хронологична възраст; правителствата, НПО и медиите да подчертават тези елементи в положителни изказвания; — да се подкрепи активното участие на всички възрастови групи в обществото; — правителствата и официалните агенции да се ангажират положително по отношение на активното участие на възрастните хора във вземането на решения и тяхната роля в общностите; — правителствата да работят с подходящи партньори, за да елиминират всички бариери пред пълноценното участие на възрастните хора в обществото; — всички заинтересовани страни да продължат да разработват подход, при който се акцентира върху ученето през целия живот с оглед на отделните възрастни хора, работодателите и общностите; — правителствата да гарантират цифровото приобщаване и обучение на възрастните хора; — възрастните хора да се кандидатират на избори, да гласуват и да участват в управителните съвети на дружества, публични органи и НПО; — да се признае приносът на лицата, които неофициално предоставят и полагат грижи, и да се утвърдят техните права и отговорности; — възрастните хора да се насърчават да извършват доброволческа дейност в съответствие с насоките за добри практики; — да се даде възможност на възрастните хора да работят до навършване на определената със закон възраст за пенсиониране и след това, ако имат желание; — работодателите да приспособят работната среда и да намерят договорни споразумения, с които да отговорят на потребностите на възрастните хора; — възрастните хора да получат признание като потребители, а предприятията да се насърчават да произвеждат стоки и услуги, отговарящи на нуждите на едно застаряващо общество.

2. Въведение

2.1 Според представата на Координационната група на Европейската комисия за активен живот на възрастните хора и остаряване в добро здраве, това е процес, при който възможностите за здравни грижи, участие и сигурност се оптимизират, за да се подобри качеството на живот на хората в процес на остаряване. Това се отнася както до отделните лица, така и до групи от населението. Под „здраве“ се разбира физическо, душевно и социално благополучие. „Активен“ се отнася до продължаващото участие в социалните, икономическите, културните, духовните и гражданските дейности, а не само до способността за физическа активност или участие в работната сила (1).

2.2 Целта на становището е да се подчертае настоящото активно участие на възрастните хора в Европа, да се разгледат пречките пред включването на повече хора и да се наблегне на факта, че подобно участие продължава през целия живот. Изграждането на благоприятна европейска среда за възрастните хора (2) започва от момента на раждането и изисква мислене в перспектива. Становището се основава на предходни становища на ЕИСК относно възрастните хора и остаряването (3).

2.3 Понастоящем в Европа живеят 85 милиона души на възраст над 65 години, като до 2060 г. техният брой ще се увеличи на 151 милиона души. Важно е вниманието да се насочва не само върху хронологичната възраст, а да се търсят и създават възможности за участие на хора на всякаква възраст и да се отчита това, че дори и възрастните хора (определени за целите на настоящото становище като хора над 65-годишна възраст) да изпитват ограничения, това не им пречи непременно да бъдат ангажирани.

2.4 „Активното социално, културно, икономическо и политическо участие на възрастните хора се основава на правилната представа за възрастта“ (4). Трябва да убедим медиите и правителствата да не използват прекалено драматичен език, когато описват застаряващото общество.

2.5 Трябва да се премахне дискриминацията, основана на възрастта, тъй като тя вреди на начина, по който възрастните хора биват възприемани, и пречи на тяхното участие. Това създава опасност от загуба на жизненоважен принос и засилва напреженията между поколенията. Следва да отбележим със задоволство по-дългия живот в добро здраве, който се дължи на по-доброто образование и по-доброто хранене, а също и на повишеното внимание към социалния договор между поколенията.

2.6 При отрицателното отношение към възрастните хора не се отчита тяхната роля на работници, потребители, участници в общностните проекти и лица, полагащи грижи за други. Отрицателното възприемане на възрастните хора е вредно, тъй като дискриминацията подкопава себеуважението и пречи на по-голямото им участие и на приноса им за икономиката. Продължителността на живота се увеличи в резултат на новите постижения в медицината, фармацията и технологиите, както и на по-доброто осъзнаване на здравните въпроси и по-доброто образование в тази област. „Изследванията показаха, че според много възрастните хора тяхното качество на живот в много случаи е по-добро, отколкото е прието да се смята. Трябва да променим отношението си към остаряването, което твърде често е доминирано от отрицателни и погрешни схващания и предубеждения“ (5).

2.7 Демографската промяна предлага възможност за ръст на „сребърната икономика“, тъй като възрастните хора са потребители в много сектори и допринасят посредством заетостта.

2.8 Поради това борбата с възрастовата дискриминация с помощта на законодателството, лидерството и създаването на нова динамика в изготвянето на политики следва да бъде приоритет при насърчаването на активния живот на възрастните хора и разкриването на потенциала на възрастното население за пълноценно участие в развитието на социалния и икономическия капитал на страната.

2.9 Трябва да поставим под въпрос представата, че на 65 години спираме да допринасяме и се превръщаме в потребители на услуги. Възрастовите бариери трябва да се премахнат. Възрастта не превръща възрастните хора в еднородна група. Те продължават да имат различни възгледи, енергия, опит, предубеждения, нужди и желания. Всички ние остаряваме и за да се изпълнят очакванията през 2060 г., ще е необходимо постоянно приспособяване.

2.10 Статистическите данни за възрастните хора трябва да се използват внимателно, за де не се допуска предположението, че при хората на възраст между 65 и 100 години здравословното състояние, нивото на участие и други фактори са едни и същи. Трябва да избягваме да правим предположения, основаващи се на възрастта и да създаваме затворени общности.

2.11 Достойнството и благополучието на възрастните хора не могат да се разглеждат отделно от стратегиите за доходите, здравето, социалните грижи и запазването на социалните мрежи и общностните инициативи. Тези въпроси се подчертават във връзка с пречките пред участието, които биха могли да бъдат създадени. Способността за получаване на достъп до услуги и за активно участие зависи в значителна степен от наличието на достатъчен доход и това трябва да се отчита при извършването на пенсионни реформи.

3. Въпроси, свързани с гражданството

3.1 В публикувания неотдавна доклад „Gold Age Pensioners“ (6) възрастните хора се описват като „свързващ елемент в обществото“. В него се акцентира върху техния принос в семействата и общностите посредством извършването на доброволческа дейност и участието в демократичните институции.

3.2 На всички избори възрастните хора проявяват по-висока избирателна активност. Според доклад на Евростат (7) 50 % от гражданите на възраст над 55 години гласуват и възрастните хора проявяват по-голям интерес към политиката. Растящият брой на възрастните хора в нашето общество оказва съществено политическо влияние, което в САЩ е известно като „сивата власт“. Това влияние се упражнява на практика.

3.3 Средната възраст на избраните членове на Европейския парламент е 54 години, а най-възрастният от тях е на 84 години. Това намира отражение и в други правителствени институции и в ЕИСК, който подчертава, че на нито едно равнище възрастта не бива да бъде пречка пред участието.

3.4 Голям брой възрастни хора участват с опита и експертните познания, които са придобили през трудовия си живот, в управителните съвети на НПО, публични органи и дружества.

4. Участие във вземането на решения

4.1 Като се има предвид степента, в която възрастните хора допринасят за обществото по различни начини, могат да се направят предположения за социалното приобщаване на възрастните хора и за тяхното участие в процеса на вземане на решения. Въпреки това възрастните хора често се чувстват „изключени“ от вземането на решения, отнасящи се до тяхното благополучие или до общността, в която живеят. Отделните лица трябва да бъдат насърчавани, а организациите трябва да разработят механизми, с които да се отчитат възгледите на възрастните хора.

4.2 През 2010 г. Европейската платформа за възрастните хора публикува доклад (8), в който представи методите, разработени в различни държави членки, включващи национални и местни съвети на възрастните хора и публични консултации. Основно условие за Европейския процес на социално приобщаване е заинтересованите страни да участват в разработването на решения на проблемите, пред които са изправени. Вземането на участие е от жизненоважно значение, но също толкова важно е и активното изслушване, което да доведе до промени.

4.3 На хората, застрашени от социално изключване в резултат на болест, увреждане или бедност, трябва да се оказва помощ, а на отделните лица трябва да бъдат предоставени по-големи възможности. Шотландската работна група по въпросите на деменцията (Scottish Dementia Working Group) е блестящ пример на хора с диагностицирана деменция, които са решени да запазят възможността си за избор и контрола върху собствения си живот. Тя си създаде впечатляваща репутация, както в национален, така и в международен план, с ентусиазма си и с безстрашните кампании за по-добро разбиране на деменцията, а също и с лобирането за по-добри услуги. Хора, страдащи от деменция, управляват организацията, изказват се като основни оратори на конференции и отстояват каузата пред правителството (9).

4.4 За ефективното участие са необходими структури, които да го приветстват, и ангажираност от страна на органите на управление, НПО, работодателите и другите институции за сериозно изслушване на възрастните хора в качеството им на заинтересовани страни. Това означава да се използва език без технически жаргон, местата, на които се провеждат заседанията, да бъдат достъпни, хората да имат финансова възможност да присъстват и да използват транспорт. Възрастните хора трябва да познават своите права и задължения и да имат възможност да се запознават предварително с обсъжданите въпроси. Поради това обучението, включително по ИКТ, е основен елемент (10).

4.5 Все повече се акцентира върху съвместната дейност или метода, при който отделни лица, общности и организации, които разполагат с уменията, знанията и възможността да работят заедно, създават възможности и разрешават проблеми (11). Това почива на принципите, на които се основава всяко едно участие, и може да се прилага на всички равнища, от индивидуалното - при проектирането на пакета от грижи, до националното, където те могат да се използват при изготвянето на политики.

5. Научни изследвания

5.1 ЕИСК приветства подкрепата на Европейската комисия за инициативите за съвместно планиране и за разработването на пътни карти за бъдещи изследователски дейности в областта на активния живот на възрастните хора и демографската промяна, като тази тема представлява основен елемент от „Хоризонт 2020 г.: пътни карти за активен живот на възрастните хора“ (12).

5.2 Продължаването на изследванията на всички аспекти на живота на възрастните хора е важно, за да се осигурят подходящи политически решения относно здравето, социалните грижи, образованието, доходите и участието. Възрастните хора следва да участват в установяването на проблемите и в изследванията. Особено важно е да се предприемат подходящи клинични изпитания на лекарства с участието на възрастни хора.

6. Полагане на грижи

6.1 Със застаряването на населението все повече възрастни жени ще носят отговорност за полагане на грижи и това може да породи финансови предизвикателства, дължащи се на загубата на доход и намалени пенсионни права. Възрастните хора имат съществен принос в качеството си на лица, полагащи неофициално грижи за по-възрастни и по-слаби роднини и това спестява значителни средства на държавните социални бюджети. Трябва да се признаят опитът и уменията на лицата, полагащи неофициално грижи, както и необходимостта от предоставяне на възможности за обучение.

6.2 Освен това много баби и дядовци се грижат за внуците си поради финансовите трудности на семействата или за да дадат възможност на децата си да работят и следователно да бъдат икономически активни.

6.3 В областта на неофициалните грижи има възможност за социални иновации и държавите членки следва да полагат по-големи усилия за справяне с все по-големите предизвикателства и отговорности, пред които са изправени лицата, полагащи неофициално грижи, при положение че социалните услуги намаляват или са неподходящи.

7. Доброволчество

7.1 „Съществува забележителен спектър от доброволчески дейности, извършвани от възрастни хора, който далеч надхвърля традиционните теми, свързани с възрастта, като помощта за слабите или болните възрастни хора.“ (13) Тяхната доброволческа дейност обхваща помощ за бедните, здраве, свободно време, околна среда, религиозни организации, култура и политика.

7.2 Възрастните хора извършват доброволческа дейност, тъй като тя им дава възможност да запазват и развиват своите умения и социални контакти, да не допускат социална изолация и изключване и да служат на своята общност. Доброволческата дейност носи взаимна полза. Едно проучване, извършено през 2009 г., установи, че според 78 % от населението на ЕС-27 възрастните хора имат голям принос като доброволци в благотворителни и общностни организации (14).

7.3 При положение че официалните услуги липсват или са орязани, следва да се оценява фактът, че възрастните хора извършват доброволческа дейност, с която запълват тези празнини, и те трябва да бъдат подкрепяни.

7.4 Следва да се отбележи, че между държавите членки се наблюдават съществени разлики в признаването и спектъра на доброволческите дейности и че хората, които извършват доброволческа дейност в напреднала възраст, обикновено са същите, които са правили това през целия си живот. Има възможност за насърчаване и даване на възможност на отделните лица през целия им живот да участват в доброволчески дейности, като в по-напреднала възраст това носи предимства под формата на превенция на изолацията и социалното изключване, стимулиране на контактите и приятелствата.

8. Икономически принос

8.1 Освен чрез потребление, приносът на възрастните хора за икономиката може да се измерва посредством плащането на данъци върху доходи и покупки, неофициалното предоставяне на грижи на близки, което спестява средства на държавата, грижата за внуците, която дава възможност на децата да се върнат на пазара на труда, ценността на доброволческата дейност и продължаването на трудовата дейност. Освен това се наблюдава предаване на блага на по-младите членове на семействата, за да им се помогне да посрещнат големите финансови ангажименти (15).

8.2 Фактът, че застаряването на населението се признава във все по-голяма степен, следва да увеличи потенциала на дружествата и другите институции да разработват и пускат на пазара стоки и услуги за тази част от населението в условията на застаряващо общество и по този начин да стимулират ръста на производството и заетостта (16).

8.3 Възрастните хора не получават достатъчно признание като потребители, което подкрепя отрицателното отношение към напредналата възраст. Стереотипните представи за възрастните хора обикновено водят до предположения, че възрастните хора не се нуждаят от по-различни възможности или услуги и не ги искат и че „младежкият пазар“ е много по-важен (17).

9. Заетост

9.1 „Близо 60 % от работниците смятат, че ще бъдат в състояние да вършат своята работа на 60-годищшна възраст“ (18).

9.2 Предвид нарасналата продължителност на живота е важно възрастните хора да имат възможност и да избират да остават част от работната сила до определената със закон възраст за пенсиониране и след това, ако имат такова желание. Това налага признаване на капацитета на възрастния човек, приспособяване на работната среда и работното време (нещо, което носи предимства през целия живот), възможност за участие в обучения, с цел да не се изостава от променящите се методи, и усилия за борба с възрастовата дискриминация на работното място. Неотдавна ЕИСК прие становище, в което предложи пакет от конкретни мерки, с които да се отговори на тези изисквания, и подчерта значението на социалните партньори, които имат ключова роля за гарантирането на подходящи политики и промени (19).

9.3 Трябва да се признае, че има разлика между хората, които работят след навършване на възрастта за пенсиониране по свое желание и онези, които правят това по необходимост, тъй като пенсионният им доход е недостатъчен.

9.4 Възрастните хора идват на работното място с голям опит и умения, което е от основно значение във време на недостиг на умения, и осигуряват продължителен принос в икономиката. Предприятията трябва да се насърчават да разработват най-добрите практики в стратегиите за разрешаване на свързаните с възрастта въпроси.

9.5 Възрастните хора имат потенциал да стават самостоятелно заети лица и предприемачи, което им дава по-голяма самостоятелност и контрол върху условията на труд. Възрастните хора имат все по-голям принос в тази област. Данните на Евростат сочат, че 50 % от работещите на възраст над 65 години са самостоятелно заети лица (20). Стимулът за създаване на нови проекти и услуги, който отразява променящата се демографска ситуация, може да дойде от самите възрастни хора, които се занимават с бизнес, и отделните лица трябва да се насърчават да използват тези възможности (21).

10. Учене през целия живот

10.1 В продължение на много години ЕИСК подчертава значението на ученето през целия живот като основно условие за социално приобщаване, запазване на работното място, личностно развитие и способност за ефективно участие (22).

10.2 Все повече възрастни хора използват възможностите за получаване на образование, но това явление не е разпределено равномерно сред държавите членки (23). Участието на възрастните хора в общностни групи и НПО представлява съществен източник на неофициални знания.

11. Ролята на ИКТ

11.1 Използването на ИКТ придобива все по-голямо значение за гражданите. Използването на интернет и електронна поща може да даде възможност на възрастните хора да бъдат в течение на това, което се случва извън домовете им и да общуват редовно с членовете на техните семейства, които не живеят наблизо. Резултатът може да се подобри посредством използването на Skype или подобни програми, които да осигуряват визуален контакт. Използването на модерирани дискусионни форуми може да помогне на възрастните хора, които не излизат от домовете си, да се свържат с други със сходни интереси, като това може да облекчи тяхната изолация.

11.2 Електронното здравеопазване може да предложи съществени предимства, свързани с наблюдението на състоянието и реагирането в ситуации, в които е необходима спешна помощ. Подобни методи не бива да заместват редовния контакт с хора „лице в лице“ и системите за електронно здравеопазване трябва да отчитат необходимостта от истински отношения с хора.

11.3 По-спорните ИКТ приложения включват персонални системи за наблюдение в „интелигентни“ домове, за лична безопасност или устройства за наблюдение на лица с деменция. Целта е да се даде възможност за продължаване на самостоятелния живот в условия на безопасност и за избор на дейност. Използването на подобни методи трябва да се основава на етични решения и практики и да носи несъмнена полза на възрастните хора, а не да служи като механизъм за контрол или начин да се намали подкрепата от страна на персонала.

11.4 Използването на интернет за пазаруване онлайн има несъмнени предимства за хората, които имат проблеми с мобилността, но и то трябва да се ограничава поради необходимостта от срещи с хора и излизане от дома. Защитата на данните и неприкосновеността на личния живот трябва да бъдат гарантирани.

11.5 Използването на ИКТ изисква обучение, подкрепа, а също и достъп до оборудване. Тези въпроси бяха подчертани в становището на ЕИСК относно „Повишаване на цифровата грамотност, на електронните умения и на електронното приобщаване“ (24).

12. Пречки пред участието

12.1 Въпреки че беше подчертано участието на възрастните хора в редица дейности, които оказват въздействие върху социалния и икономическия живот, за голям брой възрастни хора все още съществуват значителни пречки, които не им позволяват да участват.

12.2 Хронологичната възраст е само една от множеството характеристики на личността. Знанията, уменията и опитът на различните възрастови групи са жизненоважен ресурс на обществото. Едно приобщаващо за всички възрасти общество изисква лицата, вземащи решения, заинтересованите страни и самите граждани да носят колективна отговорност за формулирането на политики и практики, гарантиращи равенство и приобщаване независимо от възрастта.

Брюксел, 14 ноември 2012 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Staffan NILSSON

(1) „Strategic Implementation Plan for the European Innovation Partnership“ („Стратегически план за прилагане на европейското партньорство за иновации“), Европейска комисия, 7.11.2011 г.

(2) „Манифест на заинтересованите страни относно изграждането до 2020 г. на Европейски съюз, съобразен с потребностите на възрастните хора“, Платформа за разглеждане на въпросите, свързани с възрастните хора (Age Platform Europe), 2011 г.

(3) ОВ C 228, 22.9.2009 г., стр. 24; ОВ C 51, 17.2.2011 г., стр. 55; ОВ C 181, 21.6.2012 г., стр. 150.

(4) Шести доклад за положението на възрастното население във Федерална република Германия.

(5) Kirkwood, T и др.: „New Ways of Looking at Age“ („Нови подходи към възрастта“), Blackstaff Press, 2011 г.

(6) „Gold Age Pensioners“ („Пенсонери в златна възраст“), WRVS, 2011 г.

(7) „Active Ageing and solidarity between the generations“ („Активен живот на възрастните хора и солидарност между поколенията“), Евростат, 2012 г.

(8) „Guide for Civil Dialogue on Promoting Older People's Social Inclusion“ („Насоки за граждански диалог относно насърчаването на социалното приобщаване на възрастните хора“), Age Platform Europe, 2010 г.

(9) „Perspectives on ageing with dementia“ („Перспективи пред остаряването с деменция“), Joseph Rowntree Foundation, 2012 г.

(10) Вж. бележка под линия № 8.

(11) „A guide to co-production with older people“ („Насоки за съвместната дейност с възрастни хора“), NDTI.

(12) Вж. становището на ЕИСК относно „Хоризонт 2020 г.: пътни карти за активен живот на възрастните хора“, прието на 23 май 2012 г.ОВ С 229, 31.7.2012 г., стр. 13.

(13) „Volunteering by Older People in the EU“ („Доброволческата дейност на възрастните хора в ЕС“), Eurofound, 2011 г.

(14) Вж. бележка под линия № 6.

(15) „Gold Age Pensioners“ („Пенсионери в златна възраст“), WRVS, 2011 г.

(16) ОВ С 44, 11.2.2011 г., стр. 10.

(17) „The Golden Economy“ („Златната икономика“), AGE UK, 2011.

(18) „По-дълъг живот, по- добра работа“, Eurofound, 2011 г.

(19) ОВ С 318, 29.10.2011 г., стр. 1.

(20) „Active Ageing and solidarity between the generations“ („Активният живот на възрастните хора и солидарността между поколенията“), Евростат, 2011 г.

(21) „Golden opportunities“ („Златни възможности“), UnLtd, 2012 г.

(22) ОВ C 161, 13.7.2007 г, стр. 1; ОВ C 204, 9.8.2008 г., стр. 89; ОВ C 228, 22.9.2009 г., стр. 24; ОВ C 77, 31.3.2009 г., стр. 115; ОВ C 51, 17.2.2011 г., стр. 55.

(23) Вж. бележка под линия № 20.

(24) ОВ С 318, 29.10.2011 г., стр. 9.