[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 16.7.2008

COM(2008) 402 окончателен

2008/0154 (COD)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

относно доброволното участие на организации в Схема на Общността по управление на околната среда и одитиране (EMAS)

(представено от Комисията){SEC(2008) 2121}{SEC(2008) 2122}

Обяснителен меморандум

1. Контекст на предложението

1.1. Основания и цели на предложението

Схемата на Общността за управление и одитиране по околната среда (наричана по-долу EMAS) беше въведена първоначално през 1993 г.[1] и изменена през 2001 г. с Регламент (ЕО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г. за допускане на доброволно участие на организации в Схема на Общността по управление на околната среда и одитиране (СОУОСО)[2], която понастоящем е в сила.

Целта на предложението е да се подсили схемата, като се увеличи нейната ефективност и се повиши привлекателността ѝ за организации с цел да се:

- увеличи броят на организациите, прилагащи схемата[3];

- утвърди EMAS като еталон на система за управление на околната среда;

- позволи на организации, прилагащи други системи за управление на околната среда, да модернизират системата си до EMAS;

- окаже въздействие извън организациите, регистрирани по EMAS, като от тези организации се изисква да вземат под внимание съображения от екологичен характер, когато избират своите снабдители и доставчици на услуги.

Предложените промени се съсредоточават върху същността, като се обръща особено внимание на нуждите на малки организации (МСП и малки обществени институции), институционалното изграждане и връзките към други инструменти от политиката на Общността.

120

1.2. Общ контекст

Член 15 от Регламента относно EMAS задължава Комисията да преразгледа схемата EMAS в светлината на придобития опит по време на нейното функциониране и да предложи подходящи изменения на Европейския парламент и на Съвета.

В този контекст, през 2005 г. беше осъществено широкомащабно проучване за оценка на схемата EMAS. Това проучване за оценка заедно с постъпилата информация от много участници в схемата разкри силните и слабите страни на схемата и предложи опции за подобряване ефективността на регламента.

130

1.3. Съществуващи разпоредби в областта на предложението

Регламент (ЕО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 година позволява доброволно участие на организации в Схема на Общността по управление на околната среда и одитиране (СОУОСО).

140

1.4. Съвместимост с другите политики и цели на Съюза

Преразглеждането на EMAS е част от пакета от мерки, придружаващи съобщението относно План за действие за устойчиво потребление и производство, който трябва да се приеме през юни/юли 2008 г. Планът за действие цели съществено да се промени поведението на потребители и производители за подобряване на продуктите, по-опростено и по-чисто производство и по-разумно потребление. Заедно с изменение на EMAS той ще обхване преразглеждане на регламента за екомаркировка и съобщение относно екологосъобразни правила за възлагане на обществени поръчки.

2. Допитване до заинтересовани страни и оценка на въздействието

2.1. Консултация със заинтересованите страни

211

Методи на консултация, основни целеви сектори и общ профил на отговорилите

Службите на Комисията поддържат непрекъснат диалог с представители на държавите-членки и с различните участници в процеса EMAS, за да следят практическото прилагане на схемата.

Ръководните органи на държавите-членки по схемата EMAS (компетентни органи, органи за акредитация) организираха множество срещи и семинари със заинтересованите страни относно бъдещето на схемата и изготвиха препоръки за нейното изменение.

Имаше допитване до държавите-членки, представени в Комитета, създаден по силата на член 14 от Регламента относно EMAS, на всеки етап от процеса на преразглеждане и те дадоха своя принос в работата по преразглеждането[4].

Комисията организира четири срещи[5] на работна група и семинар[6] за преразглеждане с подбрани експерти по EMAS (проверяващи по EMAS, консултанти, акредитиращи органи и компетентни органи).

Комисията посети подбрани държави-членки за вземане на тяхното мнение относно преразглеждането на Регламента, като по този случай държавите-членки и други заинтересовани страни изложиха своите идеи за бъдещето на схемата.

От името на ГД „Околна среда“, консорциум от консултанти осъществи широкомащабно проучване (проучването EVER) за оценка на схемата EMAS и на екомаркировката. Беше проучено как европейските организации възприемат мотивите, факторите за успех и ползите по отношение на EMAS и се дадоха препоръки за изменение на схемата EMAS. Констатациите бяха представени, обсъдени и допълнени по време на два семинара, проведени през септември 2005 г., в които участваха експерти, институции, дружества, практикуващи лица и неправителствени организации.

През май 2006 г. беше приключен REMAS — тригодишен проект, финансиран от екологичния фонд LIFE на ЕС и осъществен от Агенцията за околната среда на Обединеното кралство, Шотландската агенция за опазване на околната среда, Института за екологично управление и оценка на Обединеното кралство и Агенцията за опазване на околната среда в Ирландия. В рамките на този проект чрез подробен статистически анализ беше установено влиянието на различни видове системи за управление на околната среда върху дейностите по екологосъобразно управление на обекти и тяхното последващо въздействие за спазване на законодателството, а ефективността беше съпоставена спрямо най-добрите налични техники.

212

Обобщение на отговорите и начин на вземането им под внимание

Проучването EVER показа, че EMAS се счита за средство за включване на грижите за околната среда в системата от общи ценности на организацията и подобрява корпоративната репутация. EMAS не само се възприема като система за намаляване на разходите по обезвреждане на отпадъци и енергопотребление; тя се разглежда и като сигнал за загриженост за околната среда.

Подобряването на околната среда и на репутацията, както и намаляването на разходите се възприемат като най-важни ползи от приемането на EMAS. Въпреки че почти половината от отговорилите по проучването EVER считат, че паричните разходи по EMAS превишават по значение ползите, над две трети от отговорилите считат EMAS за успех, като сравняват финансовите и нефинансовите ползи и разходи.

Проектът REMAS показа, че приемането на акредитирана сертифицирана система за управление на околната среда подобрява дейностите по екологично управление и има доказателства, че екологичното управление като цяло е по-добро по EMAS отколкото по други системи[7].

От друга страна, проучванията показаха, че EMAS не е постигнала пълния си потенциал по отношение на разпространението си. Разходите по EMAS, слабата заинтересованост на ръководния състав и документацията/бюрокрацията се считат от отговорилите по проучването EVER за трите най-важни бариери за приемането на EMAS. Въпреки че броят на регистрациите по EMAS продължава непрекъснато да нараства (понастоящем в Общността са регистрирани над 5 000 организации), той все още е твърде малък в сравнение с броя на организациите, които потенциално могат да използват схемата.

Тези заключения бяха подкрепени от повечето заинтересовани страни, с които бе проведена консултация, и бяха взети предвид, когато службите на Комисията анализираха установените възможности за изменение на схемата и взеха решение относно предлаганата насока за нейното бъдещо развитие и за промените, които са нужни в сегашния регламент относно EMAS.

213

От 22.12.2006 г. до 26.2.2007 г. бе проведено открито допитване по Интернет. Комисията получи 214 отговора.

230

2.2. Оценка на въздействието

Комисията направи оценка на въздействието, отразена в работната програма, и разгледа три основни възможности:

- продължаване по сегашния подход;

- постепенно прекратяване на схемата и

- съществено изменение на Регламента.

Вариантът да се продължи по сегашния подход би осигурил стабилност. Разглежданите промени могат да бъдат само от административен/институционален характер, само за да се подобри функционирането на схемата. Този вариант обаче само незначително би подобрил „слабите страни“ на схемата и няма да предостави възможност за съществени изменения. Неговото въздействие като цяло ще остане слабо, което ще подкопае доверието в него. Забележимостта на схемата няма да се увеличи и има вероятност да преобладава неравномерно разпределение между държавите-членки.

При варианта за постепенно прекратяване на схемата се освобождават финансови и персонални ресурси. Този вариант обаче би имал отрицателно въздействие за околната среда и икономиката. Общността би загубила един доброволен инструмент от своя набор от политики. Междинният преглед на Шестата програма за действие на Общността в областта на околната среда[8] оцени доброволните инструменти като притежаващи голям потенциал, но не напълно развити, и призова Комисията да преразгледа тези схеми, за да насърчи тяхното прилагане и да намали административната тежест по управлението им.

Вариантът за съществено изменение на Регламента би подобрил забележимостта, въздействието и политическия профил на схемата EMAS, което би довело до значително по-широкото прилагане на схемата. Това би позволило на Общността да извлече по-големи и по-целенасочени ползи от екологичен характер както пряко, така и косвено. Това би подобрило и икономическото положение и намалило административната тежест по управлението на околната среда в участващите организации. Някои от предлаганите промени изискват известни предварителни инвестиции и предоставяне на стимули за организациите, участващи в EMAS.

Въпреки че не е възможно да се прогнозира точно доколко ще се увеличи прилагането на схемата, тъй като липсват количествени данни за разходите и въздействието на различните мерки и известен брой опции са взаимосвързани или пазарно базирани, целта е 10 години след влизането в сила на настоящия регламент броят на регистрираните организации или обекти да се изравни с този (35 000) на организациите или обектите, сертифицирани понастоящем по стандарта ISO 14001:2004 за системи за управление на околната среда. Като междинна цел, 5 години след влизането в сила на настоящия регламент броят на регистрираните по EMAS обекти на милион жители следва да се изравни с усреднената стойност за трите държави-членки с най-висок такъв показател през 2007 г., което означава предвиждани общо 23 000 обекти, регистрирани по EMAS[9].

3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

305

3.1. Обобщение на предложените действия

Целта е да се преработи схемата EMAS, както се изисква от член 15 от Регламента относно EMAS, за да се насърчи максимално непрекъснатото подобряване на екологичните характеристики на всички организации.

За постигане на тази цел преработването на Регламента относно EMAS е насочено към съществено повишаване на политическия профил и оттам на броя на организациите, прилагащи схемата. Предложените основни промени се съсредоточават върху същността, като се обръща особено внимание на нуждите на малки организации (МСП и малки обществени институции), институционалното изграждане и връзките към други политически инструменти и по-специално екологосъобразни правила за възлагане на обществени поръчки.

310

3.2. Правно основание

Регламентът е мотивиран от съображения на политиката за околната среда, посочени в член 175 от Договора за създаване на Европейската общност, който беше вече правна основа за Регламент (ЕО) № 761/2001.

320

3.3. Субсидиарност и пропорционалност

Приемането на схемата на равнището на Общността е необходимо, за да се създаде една единствена, заслужаваща доверие схема и се избегне установяването на различни национални схеми. Настоящото предложение не променя сегашното положение по отношение на вътрешния пазар и продължава да съблюдава принципите на субсидиарност, като предоставя на държавите-членки техническото прилагане на регламента чрез функционирането на компетентните органи и органите за акредитация. Така се осигурява ефективността на схемата за допринасяне за по-добри екологични характеристики на организациите, докато на държавите-членки се предоставя да определят мерките, които могат да се изпълнят адекватно на национално равнище.

3.4. Избор на инструменти

341

Предлаганият инструмент е регламент, тъй като това е единственото адекватно средство, гарантиращо хармонизиране в достатъчна степен на правилата и процедурите за регистрация, проверка и акредитация, които представляват съществените елементи на схемата.

4. Отражение върху бюджета

401

Финансовият принос на Общността като цяло е ограничен. Финансовите ресурси, изисквани от бюджета на Общността, се оценяват на около 1,5 милиона EUR годишно, покриващи по-специално разработването на справочни документи за специфични сектори, партньорски проверки на акредитиращи органи и компетентни органи, както и за информация и комуникация. До 2013 г. тези разходи ще се покриват от финансовия инструмент LIFE+[10].

5. Допълнителна информация

510

5.1. Опростяване

511

Предложението предвижда опростяване на законодателството чрез преформулиране на текста на настоящия регламент и включване на елементи от различни насоки.

Предложението предвижда опростяване на административните процедури за организации – наред с другото чрез:

- стимулиране на по-нататъшното намаляване на нормативната и административна тежест чрез въвеждане на елементи, които създават взаимодействия и предвиждат по-тесни оперативни връзки между EMAS и друго законодателство и инструменти на ЕС, като по този начин се намалява административната тежест за регистрираните по EMAS организации посредством гъвкавост на регулиране, включваща както облекчаване на нормативната рамка (заместване на законови изисквания без промени в екологичното законодателство като такова), или дерегулиране (промени в самото законодателство).

- въвеждане на регистрация на групи от организации и на възможност за корпоративна регистрация в допълнение към съществуващата регистрация за индивидуални организации, което ще има пряк ефект за икономия на разходи и ще направи участието по-привлекателно.

- приканване на държавите-членки да изяснят връзките и допълванията с други схеми за управление на околната среда, така че регистрирането или участието в национални схеми за управление на околната среда да може да се вземе предвид, когато една организация подава заявление за регистрация по EMAS и vice versa .

По този начин предложението отговаря на целите на инициативата за по-добро регулиране, разработена в контекста на обновената Лисабонска стратегия и насочена към опростяване и подобряване на съществуващата нормативна уредба, по-добро качество на новите разпоредби и засилено спазване и ефективност на правилата, като същевременно се намалява административната тежест.

Предложението е включено в законодателната и работната програма на Комисията под референтен номер 2006/ENV/053 и то отговаря на ангажимента, поет в постоянната програма[11] на Комисията.

520

5.2. Отменяне на съществуващо законодателство

Приемането на предложението ще доведе до отменяне на действащо законодателство.

5.3. Клауза за преглед/преразглеждане/прекратяване на действието

531

Предложението включва клауза за преразглеждане.

560

5.4. Европейско икономическо пространство

Предложеният акт засяга материя от значение за ЕИП и следователно трябва да обхване и Европейското икономическо пространство.

570

5.5. Подробно обяснение на предложението

Работната схема на EMAS и общите изисквания за участие остават по същество същите както по сегашния регламент: организации могат да участват в EMAS при условие, че разработят политика в областта на околната среда, извършат екологичен преглед, въведат система за управление на околната среда, осъществят вътрешен одит по отношение на околната среда и изготвят екологична декларация. След като тази екологична декларация се провери и завери от независим проверяващ по околната среда, организацията може да кандидатства пред компетентен орган за регистрация. За запазване на своята регистрация, организацията трябва да докладва редовно за подобряването на своите екологични резултати и да представи доказателства, че спазва приложимите законови разпоредби, свързани с околната среда.

Основните изменения целят:

- да се осигури, че EMAS е висококачествена схема за управление на околната среда, която гарантира на външните заинтересовани страни и на националните правоприлагащи органи, че организациите по EMAS съблюдават цялото съответно законодателство в областта на околната среда и непрекъснато подобряват своите екологични резултати; и

- да се повиши привлекателността на схемата за участващите организации и особено за малки организации (МСП и малки обществени институции) чрез намаляване на административната тежест за участващите организации и повишаване на забележимостта на участието в EMAS.

Тези изменения са:

- Система за управление на околната среда. EMAS продължава да се основава на системата за управление на околната среда, както е конкретизирана в стандарта ISO 14001, допълнена от следните елементи:

- Подсилен механизъм за спазване. Организацията по EMAS трябва да докаже, че спазва приложимото екологичното законодателство преди първоначалната си регистрация. Насърчава се диалогът между организацията и националните правоприлагащи органи. Нараства ролята на проверяващите, за да се осигури спазване от организацията. Изяснено е определението за неспазване и са хармонизирани процедурите, осъществявани от компетентните органи за регистрация и заличаване на регистрацията.

- Подсилен механизъм за докладване по въпросите на околната среда. Докладването за постигнатите резултати по ключови екологични показатели е задължително за организациите, регистрирани по EMAS. Тези показатели са определени за следните екологични области: енергийна ефективност, ефективност на използване на материалите и ресурсите, отпадъци, емисии и биоразнообразие/използване на земята.

- Насоки за най-добрите практики в управлението на околната среда. За да подпомогне по-хармонизирано прилагане на най-добрата практика в управлението на околната среда, Комисията поставя началото на процес на разработване на справочни документи. Тези документи обхващат специфични сектори и се съсредоточават върху преки екологични аспекти на производствените операции, както и върху непреки аспекти като например дизайн на продуктите и екологично въздействие на дейностите надолу и нагоре по веригата.Използването на справочни документи е по желание, но организациите по EMAS се насърчават да ги използват за изграждане на своята система за управление на околната среда и за определяне на своите екологични цели. От проверяващите се изисква да се позовават на документите като еталон за ефективна система за управление.

- Правилата и процедурите за акредитация и проверка са хармонизирани и определени с цел справяне с нееднаквото прилагане в отделни държави-членки, което подкопава доверието в схемата. Регламент (ЕО) № xxxx/2008 на Европейския парламент и на Съвета от [……………. дата] относно определяне на изискванията за акредитация и наблюдение на пазара във връзка с пускането на продукти на пазара организира акредитация на национално и европейско равнище. Той застава твърдо зад държавната власт, за да може тя да бъде последна инстанция на обществен контрол, и поставя рамката за признаване на съществуващата организация „Европейско сътрудничество за акредитация“ (EA), така че да обезпечи правилното протичане на процеса на щателна партньорска оценка. Настоящият регламент задава цялостната рамка, допълваща съществуващото законодателство във връзка с акредитацията. Настоящото предложение за преработен регламент относно EMAS допълва тези правила, доколкото е необходимо, като същевременно отчита особеностите на доброволната схема EMAS и задава по-специфични правила, когато това е уместно.

- Географски обхват. Разрешено е участието на организации извън Общността. Организация извън Общността може да се регистрира в една от държавите-членки и нейната система за управление на околната среда трябва да бъде проверена и одобрена от проверяващ, акредитиран в държавата-членка, където организацията ще се регистрира.

- Мерки за намаляване на административната тежест и за създаване на стимули :

- Опростяване на процедурата за групова регистрация.

- Намаляване на регистрационните такси за малки организации (МСП и малки обществени институции)[12].

- Националните власти в държавите-членки са задължени да установят области, в които за регистрирани по EMAS организации могат да намалят административната тежест, свързана с екологичното регулиране, като например по-рядко подновяване на екологичното разрешително и т.н. Ще се въведе процес на редовни консултации в държавите-членки между компетентните органи по EMAS и регулаторните органи. Комисията организира обмен на информация по този въпрос.

- Националните власти трябва да разгледат и, когато е уместно и без да се засягат правилата относно държавната помощ в Договора, да въведат стимули, от които да могат да се възползват регистрираните по EMAS организации, като например достъп до финансиране или данъчни облекчения в рамката на схеми за подпомагане на екологичните резултати на промишлеността.

- Правилата за използване на запазения знак (емблемата) на EMAS са опростени и съществуващите ограничения са премахнати.

- Дейности за популяризиране на EMAS включително награда EMAS и информационни кампании на равнището на Общността и на отделните държавите-членки.

2008/0154 (COD)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

относно доброволното участие на организации в Схема на Общността по управление на околната среда и одитиране (EMAS)

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,

като взеха предвид предложението на Комисията[13],

като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[14],

като взеха предвид становището на Комитета на регионите[15],

в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора[16],

като имат предвид, че:

(1) Член 2 от Договора предвижда, че измежду задачите на Общността е да насърчава устойчивия растеж в цялата Общност.

(2) Решение № 1600/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 2002 г. за установяване на Шеста програма за действие на Общността за околната среда[17] идентифицира подобряването на сътрудничеството и партньорството с предприятия като стратегически подход за постигане на екологични цели. Доброволните ангажименти са съществена част от това. В този контекст се счита за необходимо да се насърчава по-широкото участие в схемата на Общността за управление и одитиране по околната среда (EMAS) и разработването на инициативи за насърчаване на организациите да публикуват изчерпателни и проверени от независими експерти доклади относно своите резултати по екологични показатели или устойчиво развитие.

(3) В съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно междинния преглед на Шестата програма за действие на Общността в областта на околната среда[18] се признава, че има нужда да се подобри функционирането на разработените за промишлеността доброволни инструменти и че тези инструменти притежават голям потенциал, но не са напълно развити. В него се призовава Комисията да преработи тези инструменти с цел да се насърчи тяхното участие и се намали административната тежест по управлението им.

(4) Целта на EMAS е да насърчава непрекъснатото подобряване на екологичните резултати на организациите чрез въвеждане и прилагане на системи за управление на околната среда по организации, системна, обективна и периодична оценка на показателите на такива системи, предоставянето на информация относно екологичните резултати, открит диалог с обществеността и други заинтересовани страни, както и активното участие на служители в организацията и подходящо обучение.

(5) С цел да се спомогне за съгласуван подход между законодателните инструменти, разработени на равнището на Общността в областта на опазването на околната среда, Комисията и държавите-членки следва да разгледат как регистрацията по EMAS може да се вземе под внимание при разработването на законодателството или се използва като инструмент в привеждането в действие на законодателството. В своята политика за възлагане на обществени поръчки те следва да вземат под внимание и, където е уместно, да посочват EMAS или еквивалентни системи за управление на околната среда като условия за изпълнение на поръчки за работа и услуги, за да се повиши привлекателността на EMAS за организациите.

(6) Член 15 от Регламент (ЕО) № 761/2001 на Европейския парламент и Съвета за допускане на доброволно участие на организации в Схема на Общността по управление на околната среда и одитиране (СОУОСО)[19] предвижда Комисията да преразгледа схемата EMAS с оглед на придобития опит по време на нейното функциониране и да предложи подходящи изменения на Европейския парламент и на Съвета.

(7) Регламент (ЕО) № 761/2001 доказа своята ефективност, като съдейства за подобряване на екологичните резултати на организациите. Опитът, придобит от прилагането на този регламент, следва да се използва за повишаване способността на EMAS да доведе до подобрение на общите екологични резултати на организациите.

(8) Организациите следва да бъдат насърчавани да участват в EMAS доброволно и могат да извлекат допълнителна полза от гледна точка на нормативен контрол, икономии на разходи и обществена представа.

(9) EMAS следва да се направи достъпна за всички организации, в и извън Общността, чиито дейности имат въздействие върху околната среда. EMAS следва да им предостави средства за управление на това въздействие и за подобряване на техните общи екологични резултати.

(10) Организациите и особено малките организации следва да се насърчават да участват в EMAS. Тяхното участие следва да се подпомага чрез улесняване на достъпа до информация, до фондове за подкрепа и до обществени институции, както и чрез въвеждане или насърчаване на мерки за техническа помощ.

(11) Организации, прилагащи други системи за управление на околната среда и желаещи да преминат към EMAS, следва да са максимално улеснени да направят това. Следва да се вземат под внимание връзки с други системи за управление на околната среда.

(12) Организации с обекти, разположени в една или повече държави-членки, следва да са в състояние с една единствена регистрация да регистрират всички тези обекти или няколко от тях.

(13) Механизмът за установяване спазването от една организация на всички приложими законови разпоредби във връзка с околната среда следва да се подсили, за да се повиши доверието в EMAS и по-специално да се даде възможност на държавите-членки да намалят административната тежест за регистрирани организации чрез дерегулиране или облекчаване на нормативната рамка.

(14) Процесът на прилагане на EMAS следва да включва ангажиране на служителите и работниците на организацията, тъй като това увеличава удовлетворението от работата, както и познаване на екологичните проблеми, което може да се разпространи във и извън работната среда.

(15) Запазеният знак на EMAS следва да е привлекателен комуникационен и маркетингов инструмент за организациите, което повишава информираността на клиентите. Правилата за използване на запазения знак на EMAS следва да се опростят чрез използването на един единствен запазен знак и съществуващите ограничения следва да се отменят, стига да не се получи объркване с етикети за екологични продукти.

(16) Разходите и таксите за регистрация по EMAS следва да са приемливи и съразмерни с големината на организацията и на работата, която трябва да се извърши от компетентните органи. Без да се засягат правилата в Договора относно държавната помощ, следва да се обмисли освобождаването от такси на или намаляването им за малки организации.

(17) Организациите следва да изготвят и да осигуряват публичен достъп до периодични екологични декларации и доклади за екологичните резултати, като предоставят на обществеността и заинтересованите страни информация относно спазването от тях на приложимите законови изисквания, свързани с околната среда, и относно техните екологични показатели.

(18) За осигуряване на целесъобразност и съпоставимост на информацията, докладването относно напредъка в екологичните резултати на организациите следва да е въз основа на общи показатели, насочени към ключови екологични области. Това следва да подпомогне организациите в сравняването на техните резултати за различни отчетни периоди.

(19) Справочните документи, включващи най-добра практика за управление на околната среда и показатели за екологични резултати за специфични сектори, следва да се разработят чрез информационен обмен и сътрудничество между държавите-членки. Тези документи следва да помогнат на организациите по-добре да се съсредоточат върху най-важните екологични аспекти в даден сектор.

(20) Регламент (ЕО) № xxxx/2008 на Европейския парламент и на Съвета от [……………. дата] относно определяне на изискванията за акредитация и наблюдение на пазара във връзка с пускането на продукти на пазара организира акредитация на национално и европейско равнище и задава цялостната рамка за акредитация. Настоящият регламент допълва тези правила, доколкото е необходимо, като същевременно отчита специфичните характеристики на EMAS и особено нуждата да се осигури висока степен на доверие от заинтересованите страни, по-специално държавите-членки, и задава по-специфични правила, където е уместно.Тези разпоредби следва да осигурят и непрекъснато да подобряват компетентността на проверяващите по околната среда чрез предоставяне на независима и неутрална система за акредитация, обучение и подходящ надзор върху дейността им, като по този начин се гарантира прозрачността и доверието в организациите, участващи в EMAS.

(21) Както от държавите-членки, така и от Европейската комисия следва да се предприемат мерки за популяризиране и подпомагане.

(22) Без да се засягат правилата в Договора относно държавната помощ, държавите-членки следва да предоставят стимули на регистрираните организации, като например достъп до финансиране или данъчни облекчения в рамката на схеми за подпомагане на екологичните резултати на промишлеността.

(23) Държавите-членки и Комисията следва да разработят и прилагат специфични мерки, насочени към по-голямо участие в EMAS на организациите и особено на малките организации.

(24) С цел да се осигури хармонизирано прилагане на настоящия регламент Комисията ще изготви, при необходимост, справочни документи по сектори за областта, попадаща в обхвата на настоящия регламент.

(25) По целесъобразност, настоящият регламент следва да се преразгледа в светлината на придобития опит след определен период на функциониране.

(26) Настоящият регламент заменя Регламент (ЕО) № 761/2001, който поради това следва да бъде отменен.

(27) Тъй като в настоящия регламент са включени полезни елементи от Препоръка 2001/680/ЕО от 7 септември относно насоки за прилагане на Регламент (ЕО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета за допускане на доброволно участие на организации в Схема на Общността по управление на околната среда и одитиране (СОУОСО)[20] и от Препоръка 2003/532/ЕО от 10 юли 2003 г. относно насоки в подбора и използването на показатели за екологични резултати в EMAS[21], тези актове следва повече да не се използват, понеже се заменят от настоящия регламент.

(28) Тъй като целите на предложеното действие, а именно да се създаде една единствена, заслужаваща доверие схема и да се избегне установяването на различни национални схеми, не могат да се постигнат в достатъчна степен от държавите-членки и поради това могат да се постигнат по-добре на нивото на Общността вследствие на мащаба и ефектите от подобно действие, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, формулиран в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, установен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.

(29) Мерките, необходими за прилагане на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията[22].

(30) По-специално, на Комисията следва да бъде предоставено правомощието да установява процедури за партньорска проверка на компетентните органи, за разработване на справочни документи по сектори, за признаване на съществуващи система за управление на околната среда или на части от тях като отговарящи на съответните изисквания от настоящия регламент и за изменение на приложения І до VІІІ. Тъй като посочените мерки са от общ характер и са предназначени да изменят несъществени елементи на настоящия регламент, inter alia чрез допълването му с нови неосновни елементи, те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 5а от Решение 1999/468/ЕО на Съвета.

(31) Тъй като е необходим период от време, за да се осигури наличието на рамката за правилното функциониране на настоящия регламент, държавите-членки следва да разполагат с период от шест месеца след влизането в сила на настоящия регламент за изменение на процедурите, следвани от акредитиращите органи и компетентните органи съгласно съответните разпоредби на настоящия регламент. По време на тези шест месеца акредитиращите органи и компетентните органи следва да имат правото да продължат да прилагат процедурите, установени съгласно Регламент (ЕО) № 761/2001,

ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

ГЛАВА I

Общи разпоредби

Член 1

Предмет

Създава се Схема на Общността по управление на околната среда и одитиране, наричана по-долу EMAS, в която се допуска доброволно участие на организации от и извън Общността.

Член 2

Определения

За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:

1. „политика в областта на околната среда“ означава общите цели и принципи на действие на дадена организация по отношение на околната среда, включително спазване на всички приложими законови разпоредби във връзка с околната среда, както и ангажимент за непрекъснато подобряване на екологичните показатели;

2. „екологични резултати“ означава резултатите от управлението на екологичните аспекти на дадена организация;

3. „спазване на законовите разпоредби“ означава пълно изпълнение на приложимите законови разпоредби, включително условия за разрешителни, отнасящи се до околната среда;

4. „екологичен аспект“ означава елемент от дейността, продуктите или услугите на дадена организация, който има или може да има въздействие върху околната среда;

5. „съществен екологичен аспект“ е екологичен аспект, който оказва или може да окаже съществено въздействие върху околната среда;

6. „пряк екологичен аспект“ означава екологичен аспект, свързан с дейностите, продуктите и услугите на самата организация, върху които тя има пряк управленски контрол;

7. „непряк екологичен аспект“ означава екологичен аспект, който може да възникне от взаимодействие на дадена организация с трети страни и който в разумна степен може да бъде повлиян от организацията;

8. „въздействие върху околната среда“ означава всяка неблагоприятна или благоприятна промяна на околната среда, която изцяло или частично е резултат от дейността, продуктите или услугите на дадена организация;

9. „екологична програма“ означава описание на предприетите или предвидени мерки, отговорности и средства за постигането на цели и задачи в областта на околната среда и съответните крайни срокове за постигане на целите и задачите в областта на околната среда;

10. „екологична цел“ означава обща екологична цел, произтичаща от политиката в областта на околната среда, която дадена организация си поставя и която по възможност е количествено определена;

11. „екологична задача“ означава приложимо за организацията или за части от нея подробно и количествено определено изискване за резултатите, което произтича от политиката в областта на околната среда и екологичните цели и трябва да се определи и изпълни, за да могат да се постигнат тези цели;

12. „система за управление на околната среда“ означава частта от общата система за управление, която включва организационната структура, дейностите по планиране, отговорностите, практиките, процедурите, процесите и ресурсите за разработване, прилагане, постигане, преразглеждане и поддържане на политиката в областта на околната среда;

13. „най-добра практика в управлението на околната среда“ означава най-ефективната система за управление на околната среда, която може да се приложи от организациите в съответния сектор и в резултат от която могат да се постигнат най-добри екологични резултати при дадени икономически и технически условия;

14. „вътрешен екологичен одит“ означава системна, документирана, периодична и обективна оценка на резултатите на организацията, на системата за управление и на процесите, които са предназначени да опазват околната среда;

15. „одитор“ означава физическо лице или група от лица, които се числят към самата организация, или външно спрямо организацията физическо или юридическо лице, действащо от името на висшето ръководство на организацията, извършващо оценка по-специално на съществуващата система за управление и определящо съответствието с политиката и програмата на организацията, включително спазване на приложимите законови разпоредби, свързани с организацията;

16. „доклад за екологичните резултати“ означава пълната информация за обществеността и други заинтересовани страни относно екологичните резултати на организацията и нейното съответствие с приложимите законови изисквания, свързани с околната среда;

17. „екологична декларация“ означава пълната информация за обществеността и други заинтересовани страни относно следните характеристики на организацията:

а) структура и дейности;

б) политика в областта на околната среда и система за управление на околната среда;

в) екологични аспекти и въздействия;

г) екологични програма, цели и задачи;

д) доклад за екологичните резултати, предоставящ информация относно екологичните резултати на организацията и съответствието с приложимите правни задължения, свързани с околната среда;

18. „проверяващ по околната среда“ означава физическо или юридическо лице, или сдружение или група от такива лица, квалифицирани като орган за оценка на съответствието, както е определено в Регламент (ЕО) № xxxx/2008, който е получил акредитация в съответствие с настоящия регламент;

19. „организация“ означава дружество, корпорация, фирма, предприятие, орган или институция, намиращи се в или извън Общността, или част или комбинация от тях, регистрирани или не като юридическо лице на публичното или частното право, които имат собствени функции и администрация;

20. “обект” означава точно определен географски район, който се намира под управленския контрол на дадена организация, обхващащ дейност, продукти и услуги, включително цялата инфраструктура, оборудване и материали;

21. „проверка“ означава процесът на оценка на съответствието, извършен от проверяващ по околната среда за да се докаже, че политиката в областта на околната среда на дадена организация, нейната система за управление и процедура за одитиране удовлетворяват изискванията на настоящия регламент;

22. „заверяване“ означава потвърждаване от проверяващия по околната среда, извършил проверката, че информацията и данните в екологичната декларация и доклада за екологичните резултати на организацията са надеждни, достоверни и верни и отговарят на изискванията на настоящия регламент;

23. „правоприлагащи органи“ означава съответните компетентни органи, определени от държавите-членки да откриват, предотвратяват и разследват нарушения в спазването на приложимите законови разпоредби, отнасящи се до околната среда, и при необходимост да предприемат действия за изпълнение;

24. „показател за екологични резултати“ означава специфичен израз, който позволява измерване на екологичните резултати на дадена организация;

25. „малки организации“ означава:

a) микро-, малки и средни предприятия, както са дефинирани в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията от 6 май 2003 г. относно определението за микро-, малки и средни предприятия[23];

б) местни органи, управляващи по-малко от 10 000 жители, или други обществени органи, или които имат под 250 души персонал и годишен бюджет, не надвишаващ 50 милиона EUR, или общ годишен счетоводен баланс, не надвишаващ 43 милиона EUR, включително всички от следните:

i) държавна или друга публична администрация, публични съвещателни органи на национално, регионално или местно ниво;

ii) физически или юридически лица, изпълняващи държавни административни функции в съответствие с националното законодателство, включително специфични задължения, дейности или услуги във връзка с околната среда; и

iii) физически или юридически лица с публични правомощия или функции или предоставящи публични услуги, свързани с околната среда, под контрола на орган или лице, посочени в буква б);

26. „акредитиращ орган“ означава национален орган за акредитация по смисъла на Регламент (ЕО) № xxxx/2008.

ГЛАВА II

Регистриране на организациите

Член 3

Определяне на компетентния орган

1. Заявления за регистрация от организации в държава-членка се адресират до компетентен орган в тази държава-членка.

2. Заявления за регистрация от организации извън Общността може да се адресират до компетентен орган в държавата-членка, в която е акредитиран проверяващият по околната среда, извършил проверката и заверил системата за управление на околната среда на организацията.

3. Организация с обекти, разположени в една или повече държави-членки, може да заяви една единствена корпоративна регистрация за всички тези обекти или няколко от тях.

Заявления за една единствена корпоративна регистрация се адресират до компетентен орган на държавата-членка, където се намира главното седалище на организацията или нейният управленски център, определен за целите на настоящата разпоредба.

Член 4

Подготовка за регистрация

1. Организации, желаещи да бъдат регистрирани за първи път, извършват екологичен преглед на всички екологични аспекти на организацията в съответствие с приложение І.

2. Организациите могат да се консултират с органа, посочен в член 33, параграф 3, установен в държавата-членка, където организацията подава заявление за регистрация.

3. Организациите, които разполагат с призната съгласно изискванията на член 45, параграф 4 сертифицирана система за управление на околната среда, не са задължени да извършват пълен първоначален екологичен преглед по отношение на информацията, предоставяна от признатата сертифицирана система за управление на околната среда.

4. С оглед на резултатите от прегледа, организациите разработват и прилагат система за управление на околната среда, отговаряща на всички изисквания, посочени в приложение ІІ, като вземат под внимание най-добрата практика в управлението на околната среда за съответния сектор, както е посочено в член 46, ако е налична такава.

5. Организациите предоставят материални или документални доказателства, показващи, че организацията спазва всички приложими законови разпоредби, свързани с околната среда, които са установени.

Организациите могат да поискат уверение за съответствие от компетентния правоприлагащ орган или органи в съответствие с член 33, параграф 5.

Организации извън Общността се позовават и на отнасящите се до околната среда законови разпоредби, приложими за сходни организации в държавите-членки, където те възнамеряват да представят своето заявление.

6. Организациите извършват вътрешен одит в съответствие с изискванията, изложени в приложение ІІІ.

7. Организациите подготвят екологична декларация в съответствие с приложение ІV, част Б.

Когато за конкретния сектор са налични справочни документи, както е посочено в член 46, оценката на резултатите на организацията се прави с позоваване на съответния документ.

8. Първоначалният екологичен преглед, системата за управление на околната среда и екологичната декларация се проверяват от акредитиран проверяващ по околната среда и екологичната декларация се заверява от този проверяващ по околната среда.

Член 5

Заявление за регистрация

1. Всяка организация, отговаряща на изискванията, определени в член 4, може да подаде заявление за регистрация.

2. Заявлението за регистрация се адресира до компетентния орган, определен в съответствие с член 3, и включва следното:

а) заверената екологична декларация в електронен формат;

б) декларацията, посочена в член 24, параграф 9, подписана от проверяващия по околната среда, заверил екологичната декларация;

в) попълнен формуляр, който съдържа поне посочения в приложение VІ минимум от информация;

г) доказателство за заплащане на съответните такси.

ГЛАВА IІІ

Задължения на регистрираните организации

Член 6

Запазване на регистрацията по EMAS

1. На всеки три години регистрираната организация:

a) преминава през проверка на цялата система за управление на околната среда и на одитната програма;

б) подготвя екологичната декларация в съответствие с изискванията, посочени в приложение ІV, части Б и Г;

в) преминава през заверяване на екологичната декларация;

г) предава заверената екологична декларация на компетентния орган;

д) предава на компетентния орган попълнен формуляр, който съдържа поне посочения в приложение VІ минимум от информация.

2. Регистрираната организация ежегодно:

a) извършва вътрешен одит на екологичните резултати и спазването на приложимите законови разпоредби във връзка с околната среда в съответствие с приложение IIІ;

б) подготвя доклад за екологичните резултати в съответствие с изискванията, предвидени в приложение ІV, части В и Г;

в) предава заверения доклад за екологичните резултати на компетентния орган;

г) предава на компетентния орган попълнен формуляр, който съдържа поне посочения в приложение VІ минимум от информация.

3. Регистрираните организации осигуряват достъп на обществеността до своите екологична декларация и доклад за екологичните резултати в срок от един месец от регистрацията и един месец след подновяване на регистрацията.

Те могат да отговорят на посоченото изискване, като предоставят достъп до екологична декларация при поискване или чрез създаване на препратки към интернет страници, където има достъп до екологичната декларация.

Те информират компетентния орган за начина, по който осигуряват достъп за обществеността.

Член 7

Дерогация за малки организации

1. По искане на малка организация компетентните органи удължават за тази организация посочения в член 6, параграф 1 тригодишен период на до пет години и/или посочения в член 6, параграф 2 едногодишен период на до две години при условие, че са изпълнени всички от следните условия:

а) липсват рискове за околната среда;

б) организацията не е планирала оперативни промени в своята система за управление на околната среда; и

в) не съществуват значителни местни екологични проблеми.

2. За получаване на отсрочката, посочена в параграф 1, съответната организация представя заявление на компетентния орган, който е регистрирал организацията, и представя доказателства, че условията за дерогация са изпълнени.

3. Организации, ползващи се от отсрочка до две години, както е посочено в параграф 1, предават незаверения доклад за екологичните резултати на компетентния орган за всяка година, за която са освободени от задължението да имат заверен доклад за екологичните резултати.

Член 8

Съществени промени

1. В случай на съществени промени в една регистрирана организация, организацията извършва екологичен преглед на тези промени, включително на техните екологични аспекти и въздействия.

2. Организацията съответно актуализира първоначалния екологичен преглед и изменя своята политика в областта на околната среда.

3. Актуализираният екологичен преглед и изменената политика в областта на околната среда се проверяват и заверяват.

4. След заверка, организацията представя промените на компетентния орган, като използва формуляра, посочен в приложение VІ, и прави промените обществено достояние.

Член 9

Екологичен одит

1. Регистрираната организация въвежда одитна програма, която гарантира, че за определен период от време, не превишаващ три години, всички дейности в организацията се подлагат на одит в съответствие с изискванията, посочени в приложение ІІІ.

2. Одитът се извършва от одитори, които притежават, индивидуално или колективно, необходимата компетентност за извършване на тези задачи и са в достатъчна степен независими от ревизираните от тях дейности, за да направят обективна преценка.

3. В програмата на организацията за екологичен одит се определят целите на всеки одит или одитен цикъл, включително честотата на одит за всяка дейност.

4. В края на всеки одит и одитен цикъл одиторите изготвят писмен одиторски доклад.

5. Одиторът съобщава на организацията констатациите и заключенията от одита.

6. След процеса на одит, организацията изготвя и изпълнява план за подходящи коригиращи действия.

7. Организацията въвежда подходящи механизми, които осигуряват предприемането на действия въз основа на резултатите от одита.

Член 10

Използване на запазения знак на EMAS

1. Запазеният знак на EMAS, посочен в приложение V, може да се използва само от регистрирани организации, само докато тяхната регистрация е валидна.

Запазеният знак следва винаги да носи регистрационния номер на организацията.

2. Запазеният знак на EMAS може да се използва само в съответствие с техническите спецификации, посочени в приложение V.

3. В случай, че дадена организация избере, в съответствие с член 3, параграф 3, да не включва в корпоративната регистрация всички свои обекти в рамките на Общността, тя гарантира, че при нейните комуникации с обществеността и при използването от нея на запазения знак на EMAS ясно личи кои обекти са включени в регистрацията.

4. Да не се използва запазеният знак във връзка със сравнителни претенции, отнасящи се до други дейности и услуги, или по начин, който може да създаде объркване с етикети за екологични продукти.

5. Всяка информация относно околната среда, публикувана от регистрирана организация, може да бъде обозначена с запазения знак на EMAS при условие, че се позовава на последната екологична декларация на организацията, от която е извлечена и е заверена от проверяващ по околната среда в уверение на това, че е:

a) точна;

б) подкрепена от доказателства и проверима;

в) уместна и използвана в подходящ контекст или ситуация;

г) представителна за общите екологични резултати на организацията;

д) малко вероятно да доведе до погрешно тълкуване;

е) съществена по отношение на общото въздействие върху околната среда.

ГЛАВА IV

Правила, приложими към компетентните органи

Член 11

Определяне и роля на компетентните органи

1. Държавите-членки определят компетентни органи, които отговарят за регистрацията на организациите в съответствие с настоящия регламент.

Компетентните органи контролират вписването и поддържането на данните за организациите в регистъра.

2. Компетентните органи могат да бъдат национални, регионални или местни.

3. Съставът на компетентните органи гарантира тяхната независимост и неутралност.

4. Компетентните органи разполагат с нужните финансови и кадрови ресурси за правилното изпълнение на своите задачи.

5. Компетентните органи прилагат настоящия регламент по последователен начин и участват в редовна партньорска проверка, както е посочено в член 16.

Член 12

Задължения относно процеса на регистрация

1. Компетентните органи установяват процедури за регистриране на организациите. По-специално, те установяват правила за:

a) разглеждане на съображенията на заинтересованите страни, включително акредитиращи органии компетентни правоприлагащи органи, относно кандидатстващи или регистрирани организации;

б) отказ за регистрация, прекратяване или заличаване на регистрацията на организации; и

в) обезпечаване на искове и жалби, предявени срещу техни решения.

2. Компетентните органи създават и поддържат регистър на организациите, регистрирани в техните държави-членки, включващ техните екологични декларации или доклади за екологичните резултати в електронен формат, и актуализират този регистър ежемесечно.

Този регистър е публично достъпен чрез уебсайт.

3. Всеки месец компетентните органи съобщават на Комисията промените в регистъра, посочен в параграф 2.

Член 13

Регистриране на организациите

1. Компетентните органи разглеждат заявленията за регистрация на организации в съответствие с процедурите, установени за тази цел.

2. Когато една организация подаде заявление за регистрация, компетентният орган регистрира тази организация и ѝ издава регистрационен номер, ако са изпълнени всички от следните условия:

a) компетентният орган е получил заявление за регистрация, което включва всички документи, посочени в член 5, параграф 2, букви а) до г);

б) компетентният орган е проверил, че проверката и заверката са извършени в съответствие със задълженията, посочени в членове 24 до 27; и

в) компетентният орган е удовлетворен въз основа на получените материални доказателства или от положителен доклад от компетентния правоприлагащ орган, че организацията спазва законовите разпоредби.

3. Компетентните органи информират организацията, че е регистрирана.

4. Ако компетентен орган заключи, че кандидатстваща организация не отговаря на изискванията, посочени в параграф 2, той отказва да регистрира тази организация.

5. Ако компетентен орган получи надзорен доклад от органа за акредитация, от който е видно, че дейностите на проверяващия по околната среда не са извършени задоволително, за да гарантират, че кандидатстващата организация изпълнява изискванията на настоящия регламент, той отказва да регистрира тази организация.

6. За снабдяване с необходимите доказателства за вземане на решение за отказ на регистрация на организации, компетентният орган се консултира със заинтересованите страни, включително с организацията.

Член 14

Временно прекратяване или заличаване на регистрацията на организации от регистъра

1. Ако компетентен орган смята, че регистрирана организация не спазва настоящия регламент, той дава възможност на организацията да представи своето становище по въпроса. Ако организацията не представи задоволителен отговор, тя се заличава от регистъра или нейната регистрация временно се прекратява.

2. Ако компетентен орган получи надзорен доклад от органа за акредитация, от който е видно, че дейностите на проверяващия по околната среда не са извършени задоволително, за да гарантират, че регистрираната по EMAS организация спазва изискванията на настоящия регламент, регистрацията се прекратява.

3. Временно се прекратява регистрацията на регистрирана организация или тя се заличава от регистъра, в зависимост от случая, ако тя не представи на компетентен орган в срок от един месец от искането някой от следните документи:

a) заверените актуализации на екологичните декларации, доклада за екологичните резултати или подписаната декларация, посочена в член 24, параграф 9;

б) формуляр, който съдържа поне посочената в приложение VІ минимална информация от организацията.

4. Ако компетентен орган е информиран от компетентния правоприлагащ орган за нарушаване от страна на организацията на приложими законови разпоредби по отношение на околната среда, той временно прекратява регистрацията на тази организация или я заличава от регистъра, в зависимост от случая.

5. В случай, че компетентен орган реши да прекрати или заличи регистрация, той взема предвид най-малко следното:

a) екологичните последици от неспазването от организацията на задълженията по настоящия регламент;

б) предвидимостта на неспазването от организацията на задълженията по настоящия регламент или обстоятелствата, водещи до това;

в) предишни неспазвания на задълженията по настоящия регламент от организацията; и

г) специфичните обстоятелства за организацията.

6. За снабдяване на компетентния орган с необходимите доказателства за вземане на неговото решение за временно прекратяване или заличаване на регистрацията на организации от регистъра, той се консултира със заинтересованите страни, включително с организацията.

7. Когато компетентният орган е получил доказателства другояче, а не чрез надзорен доклад от органа за акредитация, че извършените от проверяващия по околната среда действия не гарантират в достатъчна степен, че организацията спазва изискванията на настоящия регламент, той се консултира с органа за акредитация, надзираващ проверяващия по околната среда.

8. Компетентният орган посочва основанията за взетите мерки.

9. Компетентният орган предоставя на организацията съответна информация относно консултациите със заинтересованите страни.

10. Временното прекратяване на регистрацията на дадена организация се отменя, ако компетентният орган получи удовлетворителна информация, че организацията спазва изискванията на настоящия регламент.

Член 15

Форум на компетентни органи

1. Компетентните органи създават форум на компетентните органи от всички държави-членки (наричан по-долу „форум“). Той заседава най-малко веднъж годишно в присъствието на представител на Комисията.

2. Компетентните органи от всяка една държава-членка участват във форума. Когато няколко компетентни органа са установени в една държава-членка, се вземат съответни мерки за осигуряване всички те да са информирани относно дейностите на форума.

3. Форумът разработва насоки, за да се гарантира съгласуваност на процедурите във връзка с регистрацията на организации в съответствие с настоящия регламент, включително временно прекратяване на регистрация и заличаване на организации от регистъра. Той предава на Комисията документите за насоките и документите, отнасящи се до партньорската проверка. Тези документи се правят обществено достояние.

4. Форумът приема свои процедурни правила.

Член 16

Партньорска оценка на компетентни органи

1. Форумът организира партньорска оценка, за да прецени съвместимостта на регистрационната система на всеки компетентен орган с настоящия регламент и да разработи хармонизиран подход за прилагане на правилата, отнасящи се до регистрацията.

2. Партньорската оценка се извършва редовно и най-малко веднъж на всеки четири години. Всички компетентни органи участват в партньорската оценка.

3. Партньорската оценка включва най-малко преценка на правилата и процедурите, отнасящи се до:

a) регистрация;

б) отказ за регистрация;

в) временно прекратяване на регистрацията на организации, посочени в член 12, параграф 2;

г) заличаване от регистъра на организации, посочени в член 12, параграф 2;

д) поддържане на регистъра, посочен в член 12, параграф 2.

4. Комисията установява процедури за извършване на оценката, включително подходящи процедури за обжалване на решения, взети в резултат на оценката .

Тези мерки, предназначени да изменят неосновни елементи на настоящия регламент, като го допълват, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 49, параграф 3.

5. Форумът представя на Комисията годишен доклад за партньорската оценка.

Този доклад се прави обществено достояние.

ГЛАВА V

Проверяващи по околната среда

Член 17

Задачи на проверяващите по околната среда

1. Проверяващите по околната среда преценяват дали екологичният преглед, политиката в областта на околната среда, системата за управление и процедурите за одит отговарят на изискванията на настоящия регламент.

2. Проверяващите по околната среда проверяват следното:

a) изпълнението от организацията на всички изисквания на настоящия регламент по отношение на първоначалния екологичен преглед, системата за управление на околната среда, екологичния одит и неговите резултати, както и на екологичната декларация или доклада за екологичните резултати;

б) спазването от организацията на приложимите законови разпоредби на Общността, на национално, регионално или местно равнище, отнасящи се до околната среда;

в) непрекъснатото подобряване на екологичните резултати на организацията; и

г) надеждността, достоверността и точността на данните и информацията в следните документи:

i) екологичната декларация;

ii) доклада за екологичните резултати;

iii) екологичната информация, която подлежи на заверка.

3. По-специално, проверяващите по околната среда проверяват техническата валидност на първоначалния екологичен преглед, или одита, или други извършвани от организацията процедури, без ненужно да дублират тези процедури.

4. При необходимост, проверяващите по околната среда използват проверки на място, за да определят надеждността на резултатите от вътрешния одит.

5. По време на проверката на подготовката за регистриране на дадена организация, проверяващият по околната среда проверява най-малкото дали тази организация отговаря на следните изисквания:

a) налице е напълно функционираща система за управление на околната среда в съответствие с приложение ІІ;

б) налице е напълно планирана програма за одит, която вече е започнала в съответствие с приложение ІІІ, така че вече са обхванати поне областите с най-значително въздействие върху околната среда;

в) приключен е прегледът от ръководството, посочен в част А от приложение ІІ; и

г) изготвена е екологична декларация в съответствие с част Б от приложение ІV.

6. За целите на проверката за запазване на регистрация, както е посочено в член 6, параграф 1, проверяващият по околната среда проверява дали организацията отговаря на следните изисквания:

a) напълно функционираща система за управление на околната среда в съответствие с приложение ІІ;

б) напълно функционираща запланувана програма за одит с най-малко един завършен цикъл в съответствие с приложение ІІІ;

в) един приключен преглед от ръководството; и

г) изготвена екологична декларация в съответствие с част Б от приложение ІV.

7. За целите на проверката за запазване на регистрация, както е посочено в член 6, параграф 2, проверяващият по околната среда проверява дали организацията отговаря поне на следните изисквания:

a) организацията е извършила вътрешен одит на екологичните резултати и за спазване на приложимите законови разпоредби във връзка с околната среда в съответствие с приложение IIІ;

б) организацията демонстрира текущо спазване на приложимите законови разпоредби във връзка с околната среда и постоянно подобряване на своите екологични резултати; и

в) организацията е изготвила доклад за екологичните резултати в съответствие с част В от приложение ІV.

Член 18

Честота на проверяване

1. Като се консултира с организацията, проверяващият по околната среда съставя програма, която да осигури проверка на всички елементи, изисквани за регистрация и запазване на регистрацията, както е посочено в членове 4, 5 и 6.

2. На интервали от не повече от 12 месеца, проверяващият по околната среда заверява актуализираната информация в екологичната декларация или в доклада за екологичните резултати.

Член 19

Изисквания към проверяващите по околната среда

1. За получаване на акредитация в съответствие с настоящия регламент, кандидатът за проверяващ по околната среда представя искане до органа за акредитация, от който иска акредитация.

В това искане се уточнява обхватът на исканата акредитация с позоваване на класификацията на икономическите дейности, както е посочено в Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета[24].

2. Проверяващият по околната среда представя на органа за акредитация подходящи доказателства за своите познания, съответен опит и технически способности, съответстващи на обхвата на исканата регистрация в следните области:

a) настоящия регламент;

б) цялостното функциониране на системата за управление на околната среда;

в) съответни секторни справочни документи, издадени от Комисията съгласно член 46 за използването на настоящия регламент;

г) законодателните, нормативни и административни изисквания по отношение на дейността, подлежаща на проверка и заверяване;

д) екологични аспекти и въздействия, включително екологичното измерение на устойчивото развитие;

е) техническите аспекти на дейността, подлежаща на проверка и заверяване, които са от значение за въпросите в областта на околната среда;

ж) цялостното функциониране на дейността, подлежаща на проверка и заверяване, за да се прецени доколко е подходяща системата за управление по отношение на взаимодействието на организацията и на нейните продукти, услуги и операции с околната среда, включително поне следното:

i) технологии, прилагани от организацията;

ii) терминология и инструменти, прилагани в дейностите;

iii) оперативни дейности и характеристики на тяхното взаимодействие с околната среда;

iv) методики за оценката на съществени екологични аспекти;

v) контрол върху замърсяването и технологии за неговото намаляване;

з) изисквания и методика за извършване на екологичен одит, включително способност за извършване на ефективни контролни одити на система за управление на околната среда, установяване на адекватни констатации и заключения от одита и представяне в устна и писмена форма на доклади за одита, за да се осигури ясен запис на контролния одит;

и) информационен одит, екологична декларация и доклад за екологичните резултати по отношение на управлението на данните, съхраняването и манипулирането на данните, представянето на данните в писмен и графичен формат за преценка за потенциални грешки в данните, използване на предположения и оценки;

й) екологичното измерение на продукти и услуги, включително екологични аспекти и резултати по време на използване и след това, и целостта на данните, предоставени за вземане на решения във връзка с околната среда.

3. От проверяващия по околната среда се изисква да демонстрира система за непрекъснато професионално развитие в областите на компетентност, посочени в параграф 2, и да поддържа такова развитие за оценка от органа за акредитация.

4. Проверяващият по околната среда е независим, по-специално от одитора или консултанта на организацията, безпристрастен и обективен при изпълнение на своята дейност.

5. Проверяващият по околната среда гарантира, че върху него не се упражнява търговски, финансов или друг вид натиск, който може да повлияе върху преценката на проверяващия или да застраши доверието в независимостта на преценка и почтеността по отношение на контролните дейности. Проверяващият по околната среда гарантира спазване на правилата, приложими в това отношение.

6. Проверяващият по околната среда разполага с документирани методи и процедури, включително механизми за качествен контрол и разпоредби за поверителност, за да отговори на изискванията за проверка и заверяване на настоящия регламент.

7. Когато организация действа като проверяващ по околната среда, тя разполага със структурна схема на организацията, в която подробно са посочени структурите и отговорностите в рамките на организацията, и със декларация за нейния правен статут, собственост и средства за финансиране.

Посочената структурна схема на организацията се предоставя при поискване.

Член 20

Допълнителни изисквания за проверяващи по околната среда, които са физически лица и извършват самостоятелно дейности по проверка и заверяване

1. Физически лица, действащи като проверяващи по околната среда и извършващи проверка и заверяване самостоятелно, освен че трябва да отговарят на изискванията, посочени в член 19, трябва да притежават:

a) цялата необходима компетентност за извършване на дейности за проверка и заверяване в областите, за които са акредитирани;

б) ограничен обхват на акредитация, в зависимост от личната им компетентност.

2. Спазването на тези изисквания се осигурява чрез оценката, която се извършва преди акредитацията, и чрез надзор от страна на акредитиращия орган.

Член 21

Допълнителни изисквания за проверяващи по околната среда, действащи в трети страни

1. Когато проверяващ по околната среда възнамерява да извършва дейности по проверка и заверяване в трети страни, той може да поиска акредитация за специфични трети страни.

2. За получаване на акредитация за трета страна, проверяващият по околната среда трябва да отговаря на следните допълнителни изисквания освен посочените в членове 19 и 20:

a) познаване и разбиране на законодателните, нормативни и административни изисквания по отношение на околната среда в третата държава, за която се иска акредитация;

б) познаване и разбиране на официалния език на третата държава, за която се иска акредитация.

3. Изискванията, посочени в параграф 2, се считат при всички случаи за изпълнени, ако проверяващият по околната среда демонстрира съществуването на договорни отношения между него и квалифицирано лице или организация, отговарящи на тези изисквания.

Това лице или организация трябва да е независимо от организацията, подлежаща на проверка.

Член 22

Надзор върху проверяващите по околната среда

1. Надзорът върху дейностите по проверка и заверяване, извършени от проверяващите по околната среда в:

a) държавата-членка, в която са акредитирани, се осъществява от акредитиращия орган, който им е издал акредитацията;

б) трета страна, се осъществява от акредитиращия орган, който е издал акредитация на проверяващия по околната среда за тези дейности;

в) държава-членка, различна от тази, в която е издадена акредитацията, се осъществява от акредитиращия орган на втората държава-членка.

2. Най-малко пет работни дни преди всяка проверка в държава-членка, проверяващият по околната среда уведомява акредитиращия орган, отговорен за надзора върху съответния проверяващ по околната среда, за подробности по своята акредитация, както и за времето и мястото на проверката.

3. Проверяващият по околната среда незабавно информира акредитиращия орган за всякакви промени, които имат отношение към акредитацията или нейния обхват.

4. Акредитиращият орган взема мерки на редовни интервали, непревишаващи 24 месеца, за да се гарантира, че проверяващият по околната среда продължава да отговаря на изискванията за акредитация, и за да се следи качеството на извършените дейности по проверка и заверяване.

5. Надзорът може да се състои в одит на офиса, проверка на място в организациите, въпросници, преглед на заверените от проверяващите по околната среда екологични декларации или доклади за екологичните резултати, както и преглед на доклада за проверка.

Надзорът е съразмерен с дейността, извършвана от проверяващия по околната среда.

6. Всяко решение на акредитиращия орган за прекратяване или временно отнемане на акредитацията или за ограничаване на обхвата на акредитацията се взема, само след като на проверяващия по околната среда е предоставена възможност да бъде изслушан.

7. Ако надзорният акредитиращ орган е на мнение, че качеството на работата на даден проверяващ по околната среда, не отговаря на изискванията на настоящия регламент, тогава се изпраща надзорен доклад до съответния проверяващ по околната среда и до компетентния орган, пред който съответната организация възнамерява да кандидатства за регистрация, или който е регистрирал съответната организация.

В случай на по-нататъшен спор надзорният доклад се изпраща до заседанието на акредитиращите органи, посочено в член 30.

Член 23

Допълнителни изисквания за надзор върху проверяващи по околната среда, действащи в държава-членка, различна от тази, в която са получили акредитацията си

1. Проверяващ по околната среда, акредитиран в дадена държава-членка, най-малко пет работни дни преди да започне да извършва дейности по проверка и заверяване в друга държава-членка, съобщава на акредитиращия орган на последната държава-членка следната информация:

a) данните за акредитацията си, компетентност и състав на екипа, ако е уместно;

б) времето и мястото на проверката и заверяването;

в) адреса на организацията и данните за осъществяване на контакт с нея.

Това уведомяване се извършва преди всяка нова дейност по проверка и заверяване.

2. Акредитиращият орган може да изиска допълнителни пояснения за познаването от проверяващия на необходимите приложими законови разпоредби във връзка с околната среда.

3. Акредитиращият орган може да постави други условия, освен посочените в параграф 1, но само ако тези други условия не накърняват правото на проверяващия по околната среда да предоставя услуги в държава-членка, различна от тази, в която е издадена акредитацията.

4. Акредитиращият орган не използва процедурата за уведомяване, посочена в параграф 1, за да забавя пристигането на проверяващия по околната среда. Когато акредитиращият орган не е в състояние да изпълни своите задачи съгласно параграфи 2 и 3 преди времето за проверка и заверяване, както е уведомен от проверяващия в съответствие с буква б) от параграф 1, той съобщава на проверяващия обосновано обяснение за това.

5. Не се начисляват дискриминационни такси за уведомление и надзор от акредитиращите органи.

6. Ако надзорният акредитиращ орган е на мнение, че качеството на работата на проверяващия по околната среда, не отговаря на изискванията на настоящия регламент, тогава се изпраща надзорен доклад до съответния проверяващ по околната среда, до акредитиращия орган, издал акредитацията, и до компетентния орган, пред който съответната организация възнамерява да кандидатства за регистрация, или който е регистрирал съответната организация. В случай на по-нататъшен спор надзорният доклад се изпраща до заседанието на акредитиращите органи, посочено в член 30.

7. Организациите трябва да позволяват на акредитиращите органи да надзирават проверяващия по околната среда по време на процеса на проверка и заверяване.

Член 24

Условия за извършване на проверка и заверяване

1. Проверяващият по околната среда действа в обхвата на своята акредитация и въз основа на писмено споразумение с организацията.

В това споразумение:

а) се посочва обхватът на дейностите;

б) се посочват условия, целящи да позволят на проверяващия по околната среда да действа по независим професионален начин; и

в) организацията се ангажира да предостави нужното сътрудничество.

2. Проверяващият по околната среда осигурява компонентите на организацията да са еднозначно определени и да отговарят на действителното разделение на дейностите.

Екологичната декларация следва ясно да посочва различните части на организацията, които подлежат на проверка или заверяване.

3. Проверяващият по околната среда извършва оценка на елементите, посочени в член 17.

4. В рамките на дейностите по проверка и заверяване, проверяващият по околната среда проучва документацията, посещава организацията, извършва проверки на място и провежда разговори с персонала.

5. Преди посещението на проверяващия по околната среда, организацията му предоставя основна информация за организацията и нейните дейности, политиката и програмата в областта на околната среда, описание на функциониращата в организацията система за управление на околната среда, подробности от извършения екологичен преглед или одит, доклада за този преглед или одит и информация за всички предприети след това коригиращи действия, и проекта за екологична декларация или доклада за екологичните резултати.

6. Проверяващият по околната среда изготвя за организацията писмен доклад относно резултатите от проверката, в който посочва.

a) всички въпроси, свързани с дейността, извършена от проверяващия по околната среда;

б) описание за съответствие с всички изисквания на настоящия регламент, включително подкрепящи доказателства, констатации и заключения.

7. В случаи на несъответствие с разпоредбите на настоящия регламент, докладът посочва:

a) констатации и заключения относно несъответствието от страна на организацията и доказателства, на които се основават тези констатации и заключения;

б) технически несъвършенства в екологичния преглед, метода на одит, системата за управление на околната среда или всякакъв друг съответен процес;

в) въпроси, по които съществува несъгласие с проекта за екологична декларация или доклада за екологичните резултати, и подробности за измененията или допълненията, които следва да се направят в екологичната декларация или в доклада за екологичните резултати;

г) сравнение на постиженията и целите с предишните екологични декларации и оценката на резултатите и оценка на непрекъснатото подобряване на резултатите на организацията.

8. След проверката, проверяващият по околната среда заверява екологичната декларация или доклада за екологичните резултати на организацията, за да потвърди, че тя/той отговаря на изискванията на настоящия регламент при условие, че резултатите от проверката потвърдят:

a) че информацията и данните в екологичната декларация или доклада за екологичните резултати на организацията са надеждни и точни и отговарят на изискванията на настоящия регламент;

б) че организацията изпълнява всички приложими законови изисквания, свързани с околната среда.

9. При заверяване, проверяващият по околната среда издава подписана декларация, както е посочено в приложение VІІ, в която заявява, че проверката е извършена в съответствие с настоящия регламент.

Член 25

Проверка на и заверяване за малки организации

1. Когато проверяващият по околната среда извършва дейности по проверка и заверяване, той взема под внимание специфичните характеристики на малките организации, включително следните:

а) къси вериги на отчитане;

б) многофункционален персонал;

в) обучение на работното място;

г) способност за бързо адаптиране към промени; и

д) ограничено документиране на процедурите.

2. Проверяващият по околната среда извършва проверка или заверяване по начин, който не налага ненужни тежести върху малките организации.

3. Проверяващият по околната среда взема под внимание обективни доказателства, че системата е ефективна, включително съществуването на процедури в рамките на организацията, които са съразмерни на размера и сложността на работата, характера на свързаните екологични въздействия и компетентността на операторите.

Член 26

Условия за проверка и заверяване в държави-членки, различни от тази, в която са акредитирани проверяващите

1. Акредитираните в една държава-членка проверяващи по околната среда могат да извършват дейности по проверка и заверяване във всяка друга държава-членка в съответствие с изискванията, посочени в настоящия регламент.

2. Най-малко пет работни дни преди всяка проверка или заверяване в държава-членка, различна от тази, в която е акредитиран проверяващият по околната среда, той уведомява акредитиращия орган на другата държава-членка за подробности по своята акредитация, както и времето и мястото на проверката или заверяването.

3. Акредитиращият орган може да изиска допълнителни пояснения за познаването от проверяващия на необходимите приложими законови разпоредби във връзка с околната среда.

4. Дейността по проверката или заверяването подлежи на надзор от акредитиращия орган на държавата-членка, където трябва да се извърши дейността. Тази държава-членка се уведомява за началото на дейността.

Член 27

Условия за проверка и заверяване в трети страни

1. Акредитираните в една държава-членка проверяващи по околната среда могат да извършват дейности по проверка и заверяване за организация, намираща се в трета страна, в съответствие с изискванията, посочени в настоящия регламент.

2. Най-малко шест седмици преди проверка или заверяване в трета държава, проверяващият по околната среда уведомява акредитиращия орган в държавата-членка, в която организацията възнамерява да подаде заявление за регистрация или е регистрирана, за подробности по своята акредитация, както и за времето и мястото на проверката или заверяването.

3. Дейностите по проверка и заверяване подлежат на надзор от акредитиращия орган в държавата-членка, в която съответната организация възнамерява да подаде заявление за регистрация или е регистрирана. Посочената държава-членка се уведомява за началото на дейността.

ГЛАВА VІ

Акредитиращи органи

Член 28

Извършване на акредитация

1. Акредитиращите органи, определени от държавите-членки съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № xxxx/2008, са отговорни за акредитацията на проверяващи по околната среда и за надзора върху дейностите, извършени от проверяващи по околната среда в съответствие с настоящия регламент.

2. Акредитиращите органи оценяват компетентността на проверяващите по околната среда с оглед на елементите, посочени в членове 19, 20 и 21 съобразно обхвата на исканата акредитация.

3. Обхватът на акредитацията на проверяващи по околната среда се определя съгласно класификацията на стопанските дейности (кодове по NACE), както е посочено в Регламент (ЕО) № 1893/2006. Този обхват се ограничава от компетентността на проверяващия по околната среда и, при необходимост, се взема под внимание размерът и сложността на дейността.

4. Акредитиращите органи установяват подходящи процедури относно акредитацията, отказа за акредитация, временното прекратяване и отнемането на акредитацията на проверяващи по околната среда, както и относно надзора върху проверяващи по околната среда.

Тези процедури включват механизми за разглеждане на съображенията на заинтересованите страни, включително компетентни органи, относно кандидатстващи и акредитирани проверяващи по околната среда.

5. В случай на отказ за акредитация, акредитиращият орган информира проверяващия по околната среда за основанията за това решение.

6. Акредитиращите органи създават, ревизират и актуализират списък на проверяващи по околната среда и техния обхват на акредитация в своите държави-членки и всеки месец съобщават промените в този списък на Комисията и на компетентния орган в държавата-членка, където се намира акредитиращият орган.

7. В рамките на правилата и процедурите относно наблюдението на дейностите, както е предвидено в член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № xxxx/2008, акредитиращият орган изготвя надзорен доклад, в който след консултиране със съответния проверяващ по околната среда се решава за една от следните две констатации:

a) че дейностите на проверяващия по околната среда не са извършени задоволително, за да гарантират в достатъчна степен изпълнението от организацията на изискванията на настоящия регламент;

б) че проверката и заверяването от проверяващия по околната среда са извършени в нарушение на едно или повече изисквания на настоящия регламент.

Този доклад се предава на компетентния орган в държавата-членка, където организацията е регистрирана или е подала заявление за регистрация и, по целесъобразност, на акредитиращия орган, издал акредитацията.

Член 29

Временно прекратяване и отнемане на акредитация

1. За временно прекратяване или отнемане на акредитацията се изисква консултиране със заинтересованите страни, включително с проверяващия по околната среда, за да се предоставят на акредитиращия орган необходимите доказателства за вземане на неговото решение.

2. Акредитиращият орган информира проверяващия по околната среда за основанията за предприетите мерки и, по целесъобразност, за процеса на обсъждане с компетентния правоприлагащ орган.

3. Акредитацията се прекратява временно или отнема до получаване на уверение от проверяващите за съответствие със задълженията по настоящия регламент, според случая, в зависимост от характера и обхвата на неспазване или нарушаване на законовите разпоредби.

4. Временното прекратяване на акредитацията се отменя, ако акредитиращият орган получи удовлетворителна информация, че проверяващият по околната среда спазва изискванията на настоящия регламент.

Член 30

Заседание на акредитиращите органи

1. В рамките на органа, признат съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № xxxx/2008, акредитиращите органи от всички държави-членки заседават най-малко веднъж годишно в присъствието на представител на Комисията (наричано по-долу „заседание на акредитиращите органи“).

2. Задачата на заседанието на акредитиращите органи е да осигури съгласуваност на процедурите, отнасящи се до следното:

a) акредитацията на проверяващи по настоящия регламент, включително отказ за акредитация, временно прекратяване и отнемане на акредитация;

б) надзор върху действията, извършени от акредитирани проверяващи.

3. Заседанието на акредитиращите органи разработва насоки по въпроси в областта на компетенцията на акредитиращите органи.

4. Заседанието на акредитиращите органи приема процедурни правила.

5. Документите за насоките, посочени в параграф 3, и процедурните правила, посочени в параграф 4, се предават на Комисията.

Член 31

Партньорска оценка на акредитиращи органи

1. Партньорската оценка по отношение на акредитацията на проверяващи по околната среда съгласно настоящия регламент, която трябва да се организира от органа, посочен в член 30, параграф 1, в съответствие с член 10 от Регламент (ЕО) № xxxx/2008, включва поне оценка на правилата и процедурите, отнасящи се до следното:

a) компетентността на проверяващите;

б) независимост, обективност и безпристрастност на проверяващите;

в) уточняване на обхвата на акредитация на проверяващите;

г) изисквания към проверяващите;

д) надзорен процес за проверяващи, извършващи дейности по проверка и заверяване в държави-членки;

е) надзорен процес за проверяващи, извършващи дейности по проверка и заверяване в трети страни;

ж) администриране на списъка на акредитираните проверяващи по околната среда.

2. Партньорската оценка на системите за акредитация във връзка с прилагането на настоящия регламент се извършва редовно на не повече от четири години.

3. Органът, посочен в член 30, параграф 1, предава на Комисията годишен доклад за партньорската оценка.

Този доклад се прави обществено достояние.

ГЛАВА VII

Правила, приложими към държавите-членки

Член 32

Информация относно компетентните органи

Държавите-членки информират Комисията за структурата и процедурите, отнасящи се до функционирането на компетентните органи. Те редовно актуализират тази информация.

Член 33

Съдействие за организациите във връзка със спазването на законови разпоредби относно околната среда

1. Държавите-членки създават система, която да осигури предоставянето при поискване на информация и съдействие на организации в процес на регистрация във връзка със законови разпоредби относно околната среда в съответната държава-членка.

2. Съдействието включва следното:

a) информация относно приложимите законови разпоредби, свързани с околната среда;

б) определяне на компетентните правоприлагащи органи за всяка законова разпоредба, свързана с околната среда, за която е установено, че е приложима;

в) установяване и уточняване на средствата за предоставяне на доказателства, че организацията изпълнява законовите разпоредби, свързани с околната среда, за които е установено, че са приложими;

г) установяване на контакти със съответните правоприлагащи органи, ако това е необходимо.

3. Държавите-членки могат да възложат задачата, посочена в параграфи (1) и (2) на компетентните органи или на който и да е друг орган.

4. Държавите-членки гарантират, че органите или организациите, определени от тях съгласно параграф 3, притежават необходимите познания и подходящите финансови и кадрови ресурси за изпълнение на задачите си.

5. Държавите-членки гарантират, че правоприлагащите органи отговарят на попадащи в тяхната компетенция запитвания от организации относно приложимите законови разпоредби, свързани с околната среда, и предоставят на организациите информация за състоянието по отношение на спазването от последните на тези разпоредби.

6. Държавите-членки гарантират, че компетентните правоприлагащи органи съобщават възможно най-бързо и във всеки случай не по-късно от един месец за неспазване от регистрирана организация на разпоредбите на настоящия регламент на компетентния орган, който е регистрирал организацията.

Член 34

План за популяризиране

Държавите-членки приемат план за популяризиране, който включва цели, действия и инициативи за популяризиране на EMAS изобщо и за насърчаване на организации да участват в EMAS.

Член 35

Информация

1. Държавите-членки вземат подходящи мерки за предоставяне на информация на обществеността относно целите и основните компоненти на EMAS.

2. Държавите-членки, при необходимост, по-специално в сътрудничество с промишлени сдружения, организации на потребителите, организации за опазване на околната среда, профсъюзи и местни институции, използват професионални издания, местни вестници, кампании за популяризиране или всякакви други функционални средства за повишаване на общата осведоменост относно EMAS.

3. Държавите-членки вземат подходящи мерки за предоставяне на информация на организации относно съдържанието на настоящия регламент.

Член 36

Дейности по популяризиране

Държавите-членки извършват дейности по популяризиране на EMAS, включително:

(1) насърчаване обмена на знания и най-добри практики относно EMAS измежду всички заинтересовани страни;

(2) разработване на ефективни средства за популяризиране на EMAS и тяхното споделяне с организации;

(3) предоставяне на техническа помощ на организации при определянето и осъществяването на техните маркетингови дейности;

(4) насърчаване на партньорства между организации за популяризиране на EMAS.

Член 37

Насърчаване участието на малки организации

Държавите-членки вземат подходящи мерки, за да осигурят участието на малки организации чрез:

(1) улесняване на достъпа до информация и до специално пригодени за тях фондове за подкрепа;

(2) гарантиране на разумни такси за регистрация, което да ги насърчава за участие;

(3) насърчаване на мерки за техническа помощ, особено във връзка с инициативи на професионални или местни органи за контакт, местни власти, търговски палати, браншови или занаятчийски сдружения.

Член 38

Групов и поетапен подход

1. Държавите-членки осигуряват предоставянето от местни органи с участието на промишлени сдружения, търговски палати и заинтересовани страни на специфична помощ на групи от организации, които са свързани помежду си чрез географска близост или бизнес дейности, за да отговорят на изискванията за регистрация, както е посочено в членове 4, 5 и 6.

2. Държавите-членки разработват програми, предназначени да насърчат организациите да прилагат система за управление на околната среда. Те насърчават по-специално поетапен подход, който може да доведе накрая до регистрация по EMAS.

Тези системи и програми функционират с цел да се избегнат ненужни разходи за участниците, по-специално за малките организации.

Член 39

EMAS и други политики и инструменти в Общността в областта на околната среда

1. Държавите-членки установяват годишна стратегия заедно с компетентните органи и правоприлагащите власти, за да определят как регистрацията по EMAS в съответствие с настоящия регламент:

a) може да се вземе под внимание при разработването на ново законодателство;

б) може да се използва като инструмент в прилагането и привеждането в действие на закони.

2. Без да се засяга законодателството на Общността, а именно законодателството относно конкуренцията, данъчното облагане и държавната помощ, държавите-членки по целесъобразност вземат мерки, улесняващи организациите да получат или запазят регистрация по EMAS. Тези мерки се вземат в една от следните две форми:

a) облекчаване на нормативната рамка, така че регистрирана по EMAS организация се счита за отговаряща на определени законови изисквания във връзка с околната среда, предвидени в други правни инструменти, установени от компетентните органи;

б) по-добро регулиране, чрез което други правни инструменти се изменят така, че тежестите за участващите в EMAS организации се премахват, намаляват или опростяват с оглед да се насърчи ефективното функциониране на пазарите и да се повиши нивото на конкурентоспособност.

Член 40

Разходи и такси

1. Държавите-членки въвеждат система от такси, като вземат под внимание следното:

a) разходите, направени във връзка с предоставянето на информация и помощ на организациите от органите, определени или създадени за тази цел от държавите-членки съгласно член 33;

б) разходите, направени във връзка с акредитацията на и надзора върху проверяващи по околната среда и други свързани с тях разходи по EMAS;

в) разходите за регистрация от компетентните органи, както и допълнителните разходи за администриране на процеса на регистрация за организации извън Общността.

Тези такси не превишават разумна стойност и са пропорционални на размера на организацията и на работата, която трябва да се извърши.

2. Държавите-членки могат да решат да не се плащат никакви такси като насърчителна мярка.

Член 41

Несъответствие

1. Държавите-членки предприемат подходящи правни и административни мерки в случай на неспазване на разпоредбите на настоящия регламент.

2. Държавите-членки въвеждат ефективни разпоредби срещу използването на запазения знак на EMAS в нарушение на разпоредбите на настоящия регламент.

Член 42

Информиране и докладване на Комисията

Държавите-членки ежегодно докладват на Комисията за предприетите от тях мерки съгласно настоящия регламент.

В тези доклади държавите-членки се съобразяват с последния доклад, представен от Комисията на Европейския парламент и на Съвета съгласно член 47.

ГЛАВА VIII

Правила, приложими към Европейската комисия

Член 43

Информация

1. Комисията предоставя информация на обществеността относно целите и основните компоненти на EMAS.

2. Комисията поддържа и прави обществено достояние:

a) регистър на проверяващи по околната среда и на организации, регистрирани по EMAS;

б) база от данни, съдържаща екологични декларации и доклади за екологичните резултати в електронен формат.

Член 44

Сътрудничество и координация

1. Комисията може да насърчава сътрудничеството между държавите-членки с цел, по-специално, да се постигне еднакво и последователно прилагане на правилата в цялата Общност по отношение на следното:

a) регистриране на организациите;

б) проверяващи по околната среда;

в) информацията и помощта, посочени в член 33.

2. Без да се засяга законодателството на Общността в областта на обществените поръчки, Комисията и другите институции и органи на Общността посочват, по целесъобразност, EMAS или еквивалентни системи за управление на околната среда като условия за изпълнение на поръчки за работа и услуги.

Член 45

Връзка с други системи за управление на околната среда

1. Държавите-членки могат да представят на Комисията писмено искане за признаване като отговарящи на съответните изисквания в настоящия регламент на съществуващи системи за управление на околната среда или части от тях, които са сертифицирани съгласно подходящи процедури по сертифициране, признати на национално или регионално равнище.

2. Държавите-членки посочват в своето искане съответните части от системите за управление на околната среда и съответните изисквания на настоящия регламент.

3. Държавите-членки предоставят доказателства за еквивалентност с настоящия регламент на всички съответни части на съответната система за управление на околната среда.

4. След проучване на искането, посочено в параграф 1, и като действа в съответствие с процедурата, предвидена в член 49, параграф 2, Комисията признава съответните части от системите за управление на околната среда и признава акредитационните изисквания за органите за сертифициране, ако е на мнение, че дадена държава-членка:

a) е посочила достатъчно ясно в своето искане съответните части от системите за управление на околната среда и съответните изисквания на настоящия регламент;

б) е предоставила достатъчно доказателство за еквивалентност с настоящия регламент на всички съответни части на разглежданата система за управление на околната среда.

5. Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз данни за признатите системи за управление на околната среда, включително съответните раздели от EMAS, посочени в приложение І, за които се прилагат, и признатите изисквания за акредитация.

Член 46

Разработване на справочни документи по сектори

Комисията осигурява информационен обмен и сътрудничество между държавите-членки и други заинтересовани страни относно най-добрата практика по управление на околната среда за съответните сектори, за да се разработят справочни документи по сектори, включващи най-добрата практика по управление на околната среда и показатели за екологични резултати за специфични сектори.

Тези мерки, предназначени да изменят неосновни елементи на настоящия регламент, като го допълват, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в член 49, параграф 3.

Член 47

Отчетност

На всеки пет години Комисията представя пред Европейския парламент и Съвета доклад, съдържащ информация относно действията и мерките, предприети по тази глава, и информация, получена от държавите-членки съгласно членове 32 и 42.

ГЛАВА IХ

Заключителни разпоредби

Член 48

Изменение на приложенията

1. Комисията може да измени приложенията, ако е необходимо или целесъобразно, с оглед на придобития опит по функционирането на EMAS, в отговор на установени нужди за насочване относно изисквания на EMAS и с оглед на промени в международни стандарти или нови стандарти, които са от значение за ефективността на настоящия регламент.

2. Мерките, предназначени да изменят несъществени елементи от настоящия регламент, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 49, параграф 3.

Член 49

Комитет

1. Комисията се подпомага от комитет.

2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилага консултативната процедура, предвидена в член 3 от Решение 1999/468/EО на Съвета, в съответствие с член 7, параграф 3 и член 8 от него.

3. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи 1 до 4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета, при спазване на разпоредбите на член 8 от него.

Член 50

Преразглеждане

Комисията преразглежда EMAS с оглед на придобития опит по време на нейното функциониране и на международното развитие. Тя взема под внимание докладите, предадени на Европейския парламент и на Съвета в съответствие с член 47.

Член 51

Отмяна и преходни разпоредби

1. Отменят се следните правни актове:

a) Регламент (ЕО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г. за допускане на доброволно участие на организации в Схема на Общността по управление на околната среда и одитиране (СОУОСО)[25];

б) Решение 2001/681/ЕО на Комисията относно насоките за прилагане на Регламент (ЕО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г. за допускане на доброволно участие на организации в Схема на Общността по управление на околната среда и одитиране[26];

в) Решение 2006/193/EО на Комисията за установяване на правила съгласно Регламент (ЕО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно употребата на емблемата на EMAS в изключителни случаи при транспортни опаковки и третични опаковки[27].

2. Чрез дерогация от параграф 1 се прилагат втора, трета и четвърта алинеи от настоящия параграф.

Създадените съгласно Регламент (ЕО) № 761/2001 национални органи за акредитация и компетентни органи продължават своите дейности. Държавите-членки изменят в съответствие с настоящия регламент процедурите, следвани от акредитиращите органи и компетентните органи. Държавите-членки гарантират, че тези системи ще функционират изцяло не по-късно от шест месеца след датата на влизане в сила на настоящия регламент.

Организации, регистрирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 761/2001, остават включени в регистъра на EMAS. По време на следващата проверка на дадена организация, проверяващият по околната среда проверява нейното съответствие с новите изисквания на настоящия регламент. Ако следващата проверка следва да се извърши по-рано от 6 месеца след влизането в сила на настоящия регламент, датата на следващата проверка може да се отложи с 6 месеца по споразумение с проверяващия по околната среда и компетентните органи.

Акредитираните в съответствие с Регламент (ЕИО) № 761/2001 проверяващи по околната среда могат да продължат да упражняват дейността си в съответствие с изискванията, въведени с настоящия регламент .

3. Позоваванията на Регламент (ЕО) № 761/2001 се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и се четат в съответствие с таблицата на съответствията, посочена в приложение VIIІ.

Член 52

Влизане в сила

Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след този на пу