ПРИЛОЖЕНИЕ към Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за подписването от името на Европейския съюз на Протокол за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за предвиждане на мерки, еквивалентни на тези, определени в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания /* COM/2015/0150 final - 2015/0075 (NLE) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО След приемането на Директива 2003/48/ЕО на Съвета (Директивата за спестяванията) и с цел да защити на равнопоставеността на икономическите оператори, ЕС подписа споразумения с Швейцария, Андора, Лихтенщайн, Монако и Сан Марино, в които се предвиждат мерки, еквивалентни на тези, определени в директивата. Държавите членки подписаха също споразумения със зависимите територии на Обединеното кралство и Нидерландия. Неотдавна, на международно равнище беше потвърдено значението на автоматичния обмен на информация като средство за борба с трансграничните данъчни измами и укриването на данъци, като се осигури пълна данъчна прозрачност и сътрудничество между данъчните администрации в целия свят. Г-20 възложи на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) да разработи единен световен стандарт за автоматичен обмен на информация за финансови сметки. Световният стандарт беше представен от Съвета на ОИСР през юли 2014 г. След като беше прието предложението за актуализиране на Директивата за спестяванията, на 17 юни 2011 г. Комисията прие препоръка за даване на мандат за започване на преговори с Швейцария, Лихтенщайн, Андора, Монако и Сан Марино с цел подобряване на споразуменията на ЕС с тези държави в съответствие с международните промени и за да се гарантира, че тези държави продължават да прилагат мерки, еквивалентни на съществуващите в ЕС. На 14 май 2013 г. Съветът постигна съгласие по мандата за водене на преговори, като заключи, че преговорите следва да бъдат съгласувани с неотдавнашните инициативи на международно равнище, където беше договорено автоматичният обмен на информация да се насърчава като международен стандарт. В съобщението си от 6 декември 2012 г., съдържащо План за действие за укрепване на борбата срещу данъчните измами и укриването на данъци, Комисията подчерта необходимостта от активно насърчаване на автоматичния обмен на информация, който да стане бъдещия европейски и международен стандарт за прозрачност и обмен на информация в данъчната област. Въз основа на предложението, представено от Комисията през юни 2013 г., на 9 декември 2014 г. Съветът прие Директива 2014/107/ЕС за изменение на Директива 2011/16/ЕС и за разширяване на обхвата на задължителния автоматичен обмен на информация между данъчните администрации в ЕС, така че да включва пълна спектър от финансови позиции в съответствие със световния стандарт. Изменението осигурява съгласуван, последователен и всеобхватен подход в целия Съюз към автоматичния обмен на информация за финансови сметки в рамките на вътрешния пазар. Тъй като обхватът на Директива 2014/107/ЕС е като цяло по-широк от този на Директива 2003/48/ЕО и в случай на припокриване се прилага обхватът на Директива 2014/107/ЕС, на 18 март 2015 г. Комисията прие предложение за отмяна на Директива 2003/48/ЕО. С цел свеждане до минимум на разходите и административната тежест за данъчните администрации и за икономическите оператори, от решаващо значение е да се гарантира, че изменението на действащото споразумение с Швейцария в областта на спестяванията е в съответствие с обстоятелствата в ЕС и в международен план. По този начин ще се повиши данъчната прозрачност в Европа и ще се създаде правно основание за прилагане на световния стандарт на ОИСР за автоматичен обмен на информация между Швейцария и ЕС. За да може Швейцария да започне процедурите за комплексна проверка през януари 2017 г., като първият обмен в рамките на световния стандарт да се осъществи до септември 2018 г., Протоколът за изменение ще трябва да бъде подписан преди май 2015 г. предвид швейцарските конституционни изисквания за ратификация. Това е възможно най-ранната дата, на която всички държави членки ще имат възможността да започнат сътрудничеството, за което Швейцария пое ангажимент на международно равнище. 2. РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОТ ОЦЕНКИТЕ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО С Протокола за изменение се въвежда световният стандарт в отношенията между държавите членки на ЕС и Швейцария. В процеса на разработване на световния стандарт на ОИСР по различни поводи бяха проведени консултации с различните заинтересовани страни. Държавите — членки на ЕС, също бяха консултирани и информирани по време на преговорите между Комисията и Швейцария. На заседанията на Европейския съвет през март и декември 2014 г. Комисията докладва относно хода на преговорите с Швейцария. Комисията проведе консултации и с новата експертна група за автоматичен обмен на информация за финансови сметки, която предоставя съвети, за да се гарантира, че законодателството на ЕС относно автоматичния обмен на информация в областта на прякото данъчно облагане е ефективно съгласувано и в пълно съответствие със световния стандарт на ОИСР. Експертната група включва представители на организации, представляващи финансовия сектор, и организации, борещи се срещу укриването на данъци и избягването на данъчното облагане. 3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО Правна основа на представеното предложение са член 115 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), наред с член 218, параграф 5 и параграф 8, втора алинея от него. Член 115 от ДФЕС представлява материалноправното основание. С член 1 от Протокола за изменение, приложен към настоящото предложение за решение на Съвета, се променя заглавието на съществуващото споразумение, за да се отрази по-добре съдържанието на споразумението, изменено с Протокола за изменение. Посредством член 2 съществуващите членове и приложения се заменят с нов набор от разпоредби, включващи 11 членове, с приложение I, което отразява общия стандарт за докладване (ОСД) на ОИСР, който е част от световния стандарт, с приложение II, което отразява важни части от коментарите на ОИСР по световния стандарт, и с приложение III, което съдържа списък на компетентните органи на Швейцария и на всяка държава членка. Новите членове отразяват членовете от модела на ОИСР за споразумение между компетентните органи за прилагане на световния стандарт, с незначителни изменения, за да бъде отразен специфичният правен контекст на споразумението на ЕС. В член 1 липсва определение на „данъчен идентификационен номер“ (TIN), тъй като такова определение вече се съдържа в раздел VIII, параграф Д, точка 5 от приложение I. Член 5 включва пълен набор от разпоредби за обмена на информация при поискване, които следват последната редакция на модела на данъчна конвенция на ОИСР. Член 6 съдържа по-подробен набор от разпоредби за защита на данните. В член 7 се предвижда допълнителен етап на консултация преди държава членка или Швейцария да предприеме действия за прекратяване на споразумението. Член 8 съдържа разпоредби за изменения на споразумението, включително бърз механизъм за временно прилагане от страна на една от договарящите се страни на изменения на световния стандарт, при съгласие от другата договаряща се страна. Член 9 повтаря пълния набор от разпоредби на член 15 от споразумението, преди неговото изменение посредством Протокола за изменение, тъй като преговарящите лица от договарящите се страни се споразумяха да запазят неизменени разпоредбите, които се отнасят до данъчното облагане на стопанската дейност и не са повлияни от световния стандарт. В член 11 се определя териториалното приложно поле. Приложение I следва както общия стандарт за докладване (ОСД) на ОИСР, така и приложение I към Директивата относно административното сътрудничество. Приложение II отразява основни части от коментарите по ОСД и съответства на приложение II към Директивата относно административното сътрудничество. Леките отклонения от приложение I или II към Директивата относно административното сътрудничество са дължат на привеждането на текста в съответствие с общия стандарт за докладване на ОИСР по искане на швейцарските преговарящи лица. Тези изменения включват следното: 1. В раздел I, параграф Д изискването за докладване на мястото на раждане е приведено в съответствие с ОСД. 2. Отново е включен раздел III, параграф А относно застрахователните договори, които по закон не могат да се продават на лицата с данъчна регистрация в отчетната юрисдикция. С цел да се избегне рискът от злоупотреба с това освобождаване, в края на Протокола за изменение е включена съответно съвместна декларация. 3. Всички съществени варианти, предвидени в коментарите по ОСД на ОИСР и в Директивата относно административното сътрудничество, са оставени на преценката на всяка държава членка и Швейцария и не са уредени пряко в споразумението. Вместо това е предвидено задължение за държавите членки и Швейцария да се уведомяват взаимно и да уведомяват Комисията за това дали са упражнили конкретен възможен вариант. Това е предвидено като гаранция за правилното прилагане на алтернативното определение на „свързано образувание“ във връзка с варианта за нови сметки на съществуващи потребители. 4. Определенията за „международна организация“ и „централна банка“ в раздел VIII, параграф Б, точки 3 и 4 са приведени в съответствие с ОСД, за да могат да се прилагат и в контекста на освобождаването от изискванията за прозрачност за пасивните нефинансови образувания (нефинансови образувания) в раздел VIII, параграф Г, точка 9, буква в). 5. В приложение II определението за „данъчна регистрация на финансова институция“ се привежда в съответствие с коментарите по ОСД, за да бъдат обхванати случаите, при които следва да се определи данъчната регистрация на друга финансова институция, напр. изискването за прозрачност за пасивни нефинансови образувания. Член 3 от Протокола за изменение включва разпоредбите относно неговото влизане в сила и прилагане. Той разглежда въпроси относно прехода от действащото споразумение към измененото споразумение, що се отнася до исканията за информация, кредитите на разположение на бенефициерите за удържането на данък при източника, окончателните плащания от страна на Швейцария към държавите членки на данъка, удържан при източника, и окончателния обмен на информация в рамките на механизъм за доброволно деклариране. Член 4 включва протокол за допълнителни гаранции във връзка с обмена на информация при поискване, които Швейцария включва в своите спогодби за избягване на двойното данъчно облагане. В текста се уточнява, че не се изключва обмен въз основа на групово искане. Протоколът относно допълнителните гаранции е в съответствие с мандата на Световния форум за обмен на информация при поискване. В член 5 са изброени езиците, на които се подписва Протоколът за изменение. Преразгледаното споразумение е допълнено от четири съвместни декларации на договарящите се страни и една едностранна декларация на Швейцария. Първата съвместна декларация се отнася до очакваната дата на влизане в сила на преразгледаното споразумение. Втората и третата декларации правят връзка съответно с коментарите по световния стандарт и член 26 от Модела на данъчна конвенция на ОИСР относно дохода и капитала. Четвъртата декларация има за цел да предотврати погрешно тълкуване на раздел III, параграф А от приложение I и с нея се установява механизъм за взаимно уведомяване за случаите, в които би имало основания за прилагане на това освобождаване. Петата декларация е едностранна от страна на Швейцария. 4. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА Предложението няма отражение върху бюджета. 5. НЕЗАДЪЛЖИТЕЛНИ ЕЛЕМЕНТИ 2015/0075 (NLE) Предложение за РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА за подписването от името на Европейския съюз на Протокол за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за предвиждане на мерки, еквивалентни на тези, определени в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания. СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 115 във връзка с член 218, параграф 5 и член 218, параграф 8, втора алинея от него, като взе предвид предложението на Европейската комисия, като има предвид, че: (1) На 14 май 2013 г. Съветът упълномощи Комисията да започне преговори с Конфедерация Швейцария за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за предвиждане на мерки, еквивалентни на тези, определени в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания, с цел привеждане на споразумението в съответствие с неотдавнашните инициативи на международно равнище, на които беше договорено автоматичният обмен на информация да се насърчава като международен стандарт. (2) Текстът на Протокола за изменение, който е резултат от проведените преговори, надлежно отразява дадените от Съвета насоки за водене на преговорите, тъй като той привежда споразумението в съответствие с последните инициативи на международно равнище по отношение на автоматичния обмен на информация, а именно световния стандарт за автоматичен обмен на информация за финансови сметки по данъчни въпроси, разработен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР). Съюзът, неговите държави членки и Конфедерация Швейцария участваха активно в работата на ОИСР. Текстът на споразумението, както е изменено с Протокола за изменение, е правното основание за прилагане на световния стандарт в отношенията между Съюза и Конфедерация Швейцария. (3) Поради това Протоколът за изменение следва да бъде подписан от името на Съюза, в случай че бъде сключен на по-късна дата. ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ: Член 1 Разрешава се подписването от името на Съюза на Протокола за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за предвиждане на мерки, еквивалентни на тези, определени в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания, в случай че протоколът бъде сключен. В приложението към настоящото решение е изложен текстът на Протокола за изменение, който следва да бъде подписан. Член 2 Генералният секретариат на Съвета изготвя акта за предоставяне на пълни правомощия на лицето(ата), посочено(и) от преговарящия по Протокола за изменение, да подпише(ат) протокола, в случай че той бъде сключен. Член 3 Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз. Съставено в Брюксел на […] година. За Съвета Председател Протокол за изменение на Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за предвиждане на мерки, еквивалентни на тези, определени в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания Протокол за изменение на „Споразумение между Европейската общност и Конфедерация Швейцария за предвиждане на мерки, еквивалентни на тези, определени в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания“ (наричано по-нататък „Споразумението“) ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ и КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ (наричана по-нататък „Швейцария“), и двете наричани по-долу „договаряща се страна“ или „договарящи се страни“, с оглед прилагането на стандарта на ОИСР за автоматичен обмен на информация за финансови сметки, наричан по-нататък „световен стандарт“, в рамките на сътрудничеството, което отчита законните интереси на двете „договарящи се страни“, като имат предвид дългогодишните си и тесни отношения на взаимно сътрудничество в областта на данъчното облагане и по-специално във връзка с прилагането на мерки, еквивалентни на тези, определени в Директива 2003/48/ЕО на Съвета относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания, както и предвид желанието чрез задълбочаване на тези отношения да се подобри спазването на данъчното законодателство в международен план, като имат предвид желанието си да сключат споразумение за подобряване спазването на данъчното законодателство в международен план чрез реципрочен автоматичен обмен на информация при съблюдаването на определена степен на поверителност и други защитни механизми, включително въвеждането на разпоредби за ограничаване използването на обменяната информация, като имат предвид, че член 10 от Споразумението, който преди изменението му с настоящия Протокол за изменение предвижда обмен при поискване на информация, която се ограничава до поведение, което представлява данъчна измама и подобни нередности, следва да бъде приведен в съответствие със стандарта на ОИСР за прозрачност и обмен на информация по данъчни въпроси, като имат предвид, че при обработването на личните данни, обменяни съгласно Споразумението, изменено с настоящия Протокол за изменение, ще прилагат своите съответни норми и практики за защита на данните, като се задължават да се уведомяват без излишно забавяне за всяка промяна по същество на тези норми и практики, като имат предвид, че държавите членки и Швейцария разполагат с i) подходящи защитни мерки, за да се гарантира, че информацията, получена съгласно Споразумението, изменено с настоящия Протокол за изменение, остава поверителна и се използва само за целите на и единствено от лицата или органите, натоварени с изчисляването и събирането на данъците, с правоприлагането, наказателното преследване или произнасянето при обжалване във връзка с тези данъци, или с надзора върху тези дейности, както и за други разрешени цели, и ii) инфраструктурата за ефективен обмен (включително внедрени процеси за навременен, сигурен и поверителен обмен на информация, ефективни и надеждни комуникации, както и капацитет за бързо разрешаване на свързаните с обмена въпроси и опасения или на заявките за обмен и за осигуряване изпълнението на разпоредбите на член 4 от Споразумението, изменено с настоящия Протокол за изменение), като имат предвид, че категориите „предоставящи информация финансови институции“ и „сметки, за които се предоставя информация“ от обхвата на настоящото Споразумение, изменено с настоящия Протокол за изменение, са определени така, че да се ограничат възможностите за данъчнозадължените лица да избягват предоставянето на информация за тях чрез прехвърляне на активи към „финансови институции“ или чрез инвестиране във финансови продукти извън този обхват. Независимо от това, определени „финансови институции“ и сметки, за които има малък риск да се използват с цел укриване на данъци, следва да бъдат изключени от обхвата. По принцип не следва да се въвеждат прагови стойности, тъй като те лесно могат да бъдат заобиколени чрез разделяне на сметките в различни „финансови институции“. Финансовата информация, която трябва да се предоставя и обменя, засяга не само всички свързани доходи (лихви, дивиденти и други подобни видове доход), но също и наличностите по сметки и постъпленията от продажба на „финансови активи“, за да се обхванат и случаите, когато данъчнозадълженото лице се опитва да скрие капитал, който сам по себе си представлява доход или активи, данъкът върху които е укрит. Следователно обработването на информация съгласно Споразумението, изменено с настоящия Протокол за изменение, е необходимо и пропорционално на целта да се даде възможност на данъчните администрации на държавите членки и Швейцария да идентифицират коректно и недвусмислено съответните данъчнозадължени лица, да администрират и прилагат данъчноправните си норми в трансграничен план, да оценяват вероятността от укриване на данъци и да избягват ненужните допълнителни разследвания, СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО: Член 1 Заглавието на Споразумението се заменя със следното заглавие: „Споразумение между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария за автоматичен обмен на информация за финансови сметки с оглед подобряване спазването на данъчното законодателство в международен план“. Член 2 Членове 1—22 и приложенията се заменят със следното: „Член 1 Определения 1. За целите на настоящото споразумение („Споразумението“) следните термини имат следното значение: а) Терминът „Европейски съюз“ означава Съюзът, създаден с Договора за Европейския съюз, и включва териториите, в които се прилага Договорът за функционирането на Европейския съюз при условията, предвидени в този договор. б) Терминът „държава членка“ означава държава членка на Европейския съюз. в) Терминът „Швейцария“ означава територията на Конфедерация Швейцария, както е определена от нейното законодателство в съответствие с международното право. г) За целите на настоящото Споразумение „компетентни органи на Швейцария и на държавите членки“ означава органите от списъка в приложение III. Приложение III представлява неразделна част от настоящото Споразумение. Списъкът на „компетентните органи“ в приложение III може да се изменя, като за органа по буква а) от него Швейцария уведоми другата „договаряща се страна“, а за останалите органи, посочени в букви а) и ав) от него, Европейският съюз уведоми другата „договаряща се страна“. д) Терминът „финансова институция на държава членка“ означава i) всяка „финансова институция“ с данъчна регистрация в тази държава членка, с изключение на клоновете ѝ извън тази държава членка, както и ii) всеки клон на „финансова институция“, която няма данъчна регистрация в тази държава членка, ако клонът е разположен в тази държава членка. е) Терминът „швейцарска финансова институция“ означава i) всяка „финансова институция“, която е с данъчна регистрация в Швейцария, с изключение на клоновете ѝ извън Швейцария, както и ii) всеки клон в Швейцария на „финансова институция“, която няма данъчна регистрация в Швейцария. ж) Понятието „предоставяща информация финансова институция“ означава според случая всяка „финансова институция на държава членка“ или „швейцарска финансова институция“, която не е „непредоставяща информация финансова институция“. з) Терминът „сметка, за която се предоставя информация“ означава според случая сметка на държава членка, за която се предоставя информация“ или „швейцарска сметка, за която се предоставя информация“, при условие че е идентифицирана като такава по въведените, в съответствие с приложения I и II, в тази държава членка или в Швейцария процедури за комплексна проверка. и) Терминът „сметка на лице от държава членка, за която се предоставя информация“ означава „финансова сметка“, която се поддържа от швейцарска „предоставяща информация финансова институция“ и е държана от едно или повече „лица от държава членка, за които се предоставя информация“, или от пасивни нефинансови образувания с едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица от държава членка, за които се предоставя информация“ . й) Терминът „швейцарска сметка, за която се предоставя информация“ означава „финансова сметка“, която се поддържа от „предоставяща информация финансова институция“ на държава членка и е открита на името на едно или повече швейцарски „лица, за които се предоставя информация“ или на пасивни нефинансови образувания (ПНО) с едно или повече „контролиращи лица“, които са швейцарски „лица, за които се предоставя информация“. к) Терминът „лице от държава членка“ означава физическо лице или „образувание“, което швейцарска „предоставяща информация финансова институция“ е определила като данъчно регистрирано в държава членка по процедурите за надлежна проверка в съответствие с приложения I и II, или наследството на починало лице, което е било данъчно регистрирано в държава членка. л) Терминът „швейцарско лице“ означава физическо лице или „образувание“, което „предоставяща информация финансова институция“ от държава членка е определила като данъчно регистрирано в Швейцария по процедурите за надлежна проверка в съответствие с приложения I и II, или наследството на починало лице, което е било данъчно регистрирано в Швейцария. 2. Всички оградени с кавички термини, които не са определени в настоящото Споразумение, имат значението, което понастоящем имат: i) за държавите членки — в Директива 2011/16/ЕС на Съвета относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане или, когато е приложимо, — във вътрешното законодателство на прилагащата Споразумението държава членка; и ii) за Швейцария — във вътрешното ѝ законодателство, като това значение е в съответствие със значението в приложения I и II. Всички термини, които не са определени в настоящото Споразумение или в приложения I или II, освен ако контекстът не изисква друго или в съответствие с член 7 (според разрешеното от вътрешното законодателство) съответните „компетентни органи“ на държава членка и на Швейцария не се договорят за общо значение, имат значението, което понастоящем имат в прилагащата настоящото Споразумение юрисдикция, в частност: i) за държавите членки — в Директива 2011/16/ЕС на Съвета относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане или, когато е приложимо, — във вътрешното законодателство на съответната държава членка; и ii) за Швейцария — във вътрешното ѝ законодателство, като значението в приложимото данъчно право на съответната юрисдикция (държава членка или Швейцария) е с по-голяма сила от това, дадено на термина в други закони на тази юрисдикция. Член 2 Автоматичен обмен на информация по отношение на сметки, за които се предоставя информация 1. В съответствие с разпоредбите на настоящия член, както и с приложимите разпоредби за предоставяне на информация и комплексна проверка в приложения I и II, които представляват неразделна част от настоящото Споразумение, швейцарският „компетентен орган“ ежегодно ще обменя с всеки от „компетентните органи“ на държавите членки и всеки от „компетентните органи“ на държавите членки ежегодно ще обменя с швейцарския „компетентен орган“ по автоматичен начин посочената в параграф 2 информация, получена съобразно тези приложими разпоредби. 2. Обменяната информация е: за държава членка — по отношение на всяка „швейцарска сметка, за която се предоставя информация“, а за Швейцария — по отношение на всяка „сметка на държава членка, за която се предоставя информация“: а) името, адресът, „данъчният(данъчните) номер(а)“, датата и мястото на раждане (при физическо лице) на всяко „лице, за което се предоставя информация“, което е „титуляр на сметката“ за съответната сметка и, при „образувание“, което е „титуляр на сметката“ и което, след прилагането на процедурите за комплексна проверка в съответствие с приложения I и II, е идентифицирано като имащо едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“ — името, адресът и „данъчният (данъчните) номер(а)“ на „образуванието“ и името, адресът, „данъчният (данъчните) номер(а)“, датата и мястото на раждане на всяко „лице, за което се предоставя информация“; б) номерът на сметката (или функционалния еквивалент при липса на номер на сметка); в) наименованието и идентификационният номер (ако има такъв) на „предоставящата информация финансова институция“; г) наличността или стойността по сметката (включително при „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“ — „откупната стойност“ или стойността при отказ) към края на съответната календарна година или друг подходящ отчетен период, а ако тази сметка е била закрита през съответната година или период — при закриването на сметката; д) в случай на „попечителска сметка“: i) общият брутен размер на лихвите, общият брутен размер на дивидентите и общият брутен размер на други доходи, генерирани във връзка с активите, държани по сметката, във всеки отделен случай платени или кредитирани по сметката (или по отношение на сметката) през календарната година или друг подходящ отчетен период; както и ii) общият размер на брутните постъпления от продажба или изкупуване на „финансови активи“, платени или кредитирани по сметката през календарната година или друг подходящ отчетен период, по отношение на които „предоставящата информация финансова институция“ е действала като попечител, брокер, пълномощник или по друг начин като агент на „титуляря на сметката“; е) в случай на „депозитна сметка“ — общият брутен размер на лихвите, платени или кредитирани по сметката през календарната година или друг подходящ отчетен период; както и ж) в случай на сметка, която не е описана във втора алинея, буква д) или е) — общата брутна сума, платена или кредитирана по сметката в полза на „титуляря на сметката“ през календарната година или друг подходящ отчетен период, по отношение на която „предоставящата информация финансова институция“ е задължено лице или длъжник, включително сумираният размер на погасителните плащания в полза на „титуляря на сметката“ през календарната година или друг подходящ отчетен период. Член 3 Срок и начин за извършване на автоматичен обмен на информация 1. За целите на обмена на информация по член 2, размерът и характеристиките на плащанията, извършени по отношение на „сметка, за която се предоставя информация“, могат да бъдат определени в съответствие с принципите на данъчното законодателство на юрисдикцията (държава членка или Швейцария), която обменя информацията. 2. За целите на обмена на информация по член 2, в обменяната информация се определя паричната единица на всяка съответна сума. 3. С оглед на член 2, параграф 2 информацията се обменя за първата година, считано от влизането в сила на Протокола за изменение, подписан на [XXXX], и за всички следващи години, като обменът се извършва в рамките на девет месеца след края на календарната година, за която се отнася информацията. 4. „Компетентните органи“ обменят автоматично информацията по член 2 според обща стандартна схема за докладване, като използват разширяем маркиращ език (XML). 5. „Компетентните органи“ се договарят за един или повече начини (включително стандарти за криптиране) за предаване на данните. Член 4 Сътрудничество във връзка със спазването и правоприлагането „Компетентният орган“ на държава членка уведомява „компетентния орган“ на Швейцария, а „компетентният орган“ на Швейцария уведомява „компетентния орган“ на държава членка, ако първопосоченият (уведомяващият) „компетентен орган“ има основание да смята, че в резултат на грешка предоставянето на информация по член 2 е било неточно или непълно, или че „предоставящата информация финансова институция“ не е спазила приложимите изисквания за предоставяне на информация и процедурите за комплексна проверка, предвидени в приложения I и II. Уведоменият „компетентен орган“ предприема всички подходящи мерки, с които го е оправомощило вътрешното законодателство, за да преодолее описаните в уведомлението грешки или неспазване. Член 5 Обмен на информация при поискване 1. Независимо от разпоредбите на член 2, както и на всяко друго споразумение, което предвижда обмен на информация при поискване между Швейцария и всяка държава членка, „компетентните органи“ на Швейцария и всяка държава членка обменят при поискване информация, която е от предполагаемо значение за изпълнението на разпоредбите на настоящото Споразумение или за администрирането или прилагането на националните норми, отнасящи се до данъци от всякакъв вид и описание, наложени от името на Швейцария и държавите членки или от името на техните политически подразделения или местни власти, доколкото данъчното облагане съгласно тези национални норми не противоречи на приложимото споразумение за избягване на двойното данъчно облагане между Швейцария и съответната държава членка. 2. В никакъв случай разпоредбите на параграф 1 от настоящия член и на член 6 не се тълкуват така, че да наложат на Швейцария или на държава членка задължението: а) да предприема административни мерки в разрез със законите и административната практика на Швейцария или на съответната държава членка; б) да предоставя информация, която не може да се получи по законов ред или в рамките на обичайната практика на администрацията на Швейцария или на съответната държава членка; в) да предоставя информация, която би разкрила търговска, стопанска, индустриална, търговска или служебна тайна, или търговски процес, както и информация, разкриването на която би накърнило обществения ред. 3. Ако държава членка или Швейцария поиска информация в качеството си на запитващата юрисдикция в съответствие с настоящия член, Швейцария или държавата членка използва в качеството си на запитаната юрисдикция средствата си за събиране на информация, за да получи исканата информация, дори ако няма нужда от нея за собствените си данъчни цели. Задължението, съдържащо се в предходното изречение, подлежи на ограниченията на параграф 2, но тези ограничения в никакъв случай не се тълкуват като разрешение запитаната юрисдикция да откаже да предостави информация само защото тя не е от интерес за нея във вътрешен план. 4. При никакви обстоятелства разпоредбите на член 2 не се тълкуват като разрешение на Швейцария или на държава членка да откаже да предостави информация само защото информацията се притежава от банка, друга финансова институция, лице, посочено или действащо като агент или доверено лице, или защото се отнася до капиталови дялове на лице. 5. „Компетентните органи“ се договарят за приложимите стандартни формуляри, както и за един или повече начини (включително стандарти за криптиране) за предаване на данните. Член 6 Поверителност и защита на личните данни 1. Всяка информация, получена от дадена юрисдикция (държава членка или Швейцария) съгласно настоящото Споразумение, се третира като поверителна и се защитава по същия начин, по който и информацията, получена съгласно вътрешното законодателство на тази юрисдикция, до степента, необходима за защитата на личните данни, съгласно приложимото вътрешно право, и с гаранциите, които могат да бъдат уточнени от юрисдикцията, която предоставя информацията, съобразно изискванията на вътрешното ѝ законодателство. 2. Във всички случаи тази информация се разкрива само на лицата или органите (включително съдилища и административни или надзорни органи), натоварени с изчисляването и събирането на дължимите данъци в тази юрисдикция (държава членка или Швейцария), както и с правоприлагането, наказателното преследване или произнасянето при обжалване във връзка с тези данъци или с надзора върху тези дейности. Достъпът до тази информация е разрешен само на горепосочените лица или органи и само за формулираните в предходното изречение цели. Независимо от разпоредбите на параграф 1, тези лица или органи могат да я оповестяват в открити съдебни заседания или в съдебни решения, отнасящи се до тези данъци. 3. Независимо от разпоредбите на предходните параграфи, информацията, получена от дадена юрисдикция (държава членка или Швейцария), може да бъде използвана за други цели, когато във вътрешното право на юрисдикцията, предоставяща информацията (съответно Швейцария или държава членка), е предвидено такова нейно използване и когато „компетентният орган“ на тази юрисдикция го разреши. Информацията, предоставена от дадена юрисдикция (Швейцария или държава членка) на друга юрисдикция (съответно Швейцария или държава членка), може да бъде предадена от последната на трета юрисдикция (друга държава членка), при условие че компетентният орган на първата юрисдикция, от която произхожда информацията, предварително разреши това. Информацията, предоставена от една държава членка на друга съгласно приложимото вътрешно право, с което се прилага Директива 2011/16/ЕС на Съвета относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане, може да се предава на Швейцария, ако „компетентният орган“ на държавата членка, от която произхожда информацията, предварително разреши това. 4. „Компетентният орган“ на дадена държава членка или Швейцария незабавно уведомява другия „компетентен орган“, т.е. на Швейцария или дадената държава членка, за всяко нарушение на поверителността и липсата на гаранции, както и за евентуално предприетите впоследствие коригиращи действия и наложените санкции. Член 7 Консултации и преустановяване действието на Споразумението 1. При евентуалното възникване на затруднения при прилагането или тълкуването на настоящото Споразумение, всеки „компетентен орган“ на Швейцария или на държава членка може да поиска консултации между „компетентния орган“ на Швейцария и „компетентния орган“ на една или повече държави членки с оглед изготвянето на подходящи мерки за осигуряване изпълнението на настоящото Споразумение. Тези „компетентни органи“ незабавно уведомяват Европейската комисия и „компетентните органи“ на останалите държави членки за резултатите от проведените консултации. Европейската комисия може да участва в консултациите по въпроси във връзка с тълкуването, ако някой от „компетентните органи“ поиска това. 2. Ако въпросът е свързан със съществено нарушение на разпоредбите на настоящото Споразумение и процедурата по параграф 1 не позволява подходящото му уреждане, „компетентният орган“ на държава членка или Швейцария може да преустанови обмена на информация съгласно настоящото Споразумение спрямо Швейцария или съответно държава членка, като писмено уведоми за това останалите заинтересовани „компетентни органи“. Действието на такова преустановяване е незабавно. За целите на настоящия параграф „същественото нарушение“ обхваща следното, без да се изчерпва с него: несъблюдаване на разпоредбите на настоящото Споразумение относно поверителността и защитата на данните; непредоставяне от „компетентния орган“ на държава членка или Швейцария на навременна и подходяща информация в разрез с изискванията на настоящото Споразумение; определяне статута на „образуванията“ или сметките като „непредоставящи информация финансови институции“ и „изключени сметки“ по начин, който застрашава постигането на целите на Споразумението. Член 8 Изменения 1. „Договарящите се страни“ се консултират помежду си при всяка съществена промяна на някой от елементите на „световния стандарт“, приета на равнище ОИСР, или — ако сметнат за необходимо — при всеки друг повод с цел да подобрят техническото прилагане на настоящото Споразумение или да преценят и отразят други възникнали в международен план обстоятелства. Консултациите се провеждат в срок от един месец, считано от отправянето на искане от една от „договарящите се страни“, а при извънредни обстоятелства — възможно най-бързо. 2. Въз основа на такъв контакт „договарящите се страни“ могат да се консултират помежду си, за да проучат дали се налагат промени в настоящото Споразумение. 3. За целите на консултациите, предвидени в параграфи 1 и 2, всяка „договаряща се страна“ информира другата за евентуалните обстоятелства, което биха се отразили на правилното прилагане на настоящото Споразумение. Тук се включват също всички съответни споразумения между една от „договарящите се страни“ и трета държава. 4. В резултат от проведените консултации настоящото Споразумение може да бъде изменено посредством протокол или ново споразумение между „договарящите се страни“. 5. Когато дадена „договаряща се страна“ въведе промяна в „световния стандарт“, приета от ОИСР, и желае съответно да измени приложения I и/или II към настоящото Споразумение, тя уведомява за това другата „договаряща се страна“. Консултационната процедура между „договарящите се страни“ се открива в рамките на един месец след уведомлението. Независимо от параграф 4, когато в рамките на консултационната процедура „договарящите се страни“ се споразумеят за промените, които следва да се направят в приложения I и/или II към настоящото Споразумение, както и за необходимия срок за ефективно въвеждане на промяната чрез официално изменение на Споразумението, „договарящата се страна“, която е поискала промяната, може временно да прилага утвърдения в рамките на консултационната процедура преработен вариант на приложения I и/или II към настоящото Споразумение, считано от първия ден на януари на годината след приключването на горепосочената процедура. Приета от ОИСР промяна в „световния стандарт“ се приема за въведена от „договаряща се страна“: а) за държавите членки: когато промяната е включена в Директива 2011/16/ЕС на Съвета относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане; б) за Швейцария: когато промяната е включена в споразумение с трета държава или във вътрешното законодателство. Член 9 Плащания между дружествата на дивиденти, лихви и лицензионни възнаграждения 1. Без да се накърнява прилагането на вътрешните или основаните на Споразумението разпоредби за предотвратяването на измами и злоупотреби в Швейцария и държавите членки, дивидентите, изплащани от дъщерните дружества на дружествата майки, не са предмет на данъчно облагане в държавата, в която се намира източникът на дохода, когато: — дружеството майка е притежавало поне две години 25 % пряко минимално участие в капитала на даденото дъщерно дружество, и — едното дружество е с данъчна регистрация в държава членка, а другото — в Швейцария, и — по силата на споразуменията с трети държави за избягване на двойното данъчно облагане, никое дружество няма данъчна регистрация в дадената трета държава, и — и двете дружества се облагат с корпоративен данък, без да бъдат освободени от него, както и двете са със статут на дружество с ограничена отговорност [1]. 2. Без да се накърнява прилагането на вътрешните или основаните на Споразумението разпоредби за предотвратяването на измами и злоупотреби в Швейцария и държавите членки, платените лихви и лицензионните възнаграждения между асоциираните дружества или техните постоянни предприятия не са предмет на данъчно облагане в държавата, в която се намира източникът на дохода, когато: — тези дружества са били свързани поне две години с 25 % пряко минимално участие или и двете дружества се притежават от трето дружество, което поне две години е имало 25 % пряко минимално участие в капитала на първото и в капитала на второто дружество, и — данъчната регистрация на дружество или постоянно предприятие се намира в държава членка, а данъчната регистрация на другото дружество или другото постоянно предприятие се намира в Швейцария, и — по силата на споразуменията с трети държави за избягване на двойното данъчно облагане, никое дружество няма данъчна регистрация в дадената трета държава и никое от постоянните предприятия не се намира в тази трета държава, и — и двете дружества се облагат с корпоративен данък, без да бъдат освободени от него — в частност от лихвени плащания и лицензионни възнаграждения, както и двете са със статут на дружество с ограничена отговорност [1]. 3. Не се засягат действащите споразумения за избягване на двойното данъчно облагане между Швейцария и държавите членки, в които е предвидено по-благоприятно данъчно облагане на плащанията на дивиденти и лихви и на лицензионните възнаграждения. Член 10 Прекратяване на споразумението Всяка от „договарящите се страни“ може да прекрати настоящото Споразумение чрез отправено до другата „договаряща се страна“ писмено предизвестие за прекратяване. Такова прекратяване влиза в сила на първия ден от месеца, следващ изтичането на дванадесетмесечен срок, считано от датата на получаване на предизвестието за прекратяване. При прекратяване на Споразумението цялата информация, получена преди това в неговите рамки, остава поверителна и подлежи на разпоредбите на член 6 от настоящото Споразумение. Член 11 Териториално приложно поле Настоящото споразумение се прилага, от една страна, по отношение на териториите на държавите членки, в които се прилага Договорът за функционирането на Европейския Съюз, и при условията, предвидени в този Договор, и, от друга страна, по отношение на Швейцария. ПРИЛОЖЕНИЕ I Общ стандарт за предоставяне на информация и комплексна проверка на информацията за финансови сметки („общ стандарт за докладване“) Раздел I: Общи изисквания за предоставяне на информация А. При спазване на параграфи В—Д всяка „предоставяща информация финансова институция“ трябва да предостави на „компетентния орган“ на своята юрисдикция (държава членка или Швейцария) следната информация за всяка своя „сметка, за която се предоставя информация“: 1. при физическо лице — името, адреса, юрисдикцията (юрисдикциите) (държава членка или Швейцария) на данъчна регистрация, данъчния (данъчните) номер(а), датата и мястото на раждане на всяко „лице, за което се предоставя информация“, което е „титуляр на сметката“; при „образувание“, което е „титуляр на сметката“ и което след прилагане на процедурите за комплексна проверка съгласно раздели V, VI и VII е идентифицирано като имащо едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“, — името, адреса, юрисдикцията (юрисдикциите) (държава членка или Швейцария) на данъчна регистрация, данъчния (данъчните) номер(а), датата и мястото на раждане на всяко „лице, за което се предоставя информация“; 2. номера на сметката (или функционалния еквивалент при липсата на номер на сметка); 3. наименованието и идентификационния номер (ако има такъв) на „предоставящата информация финансова институция“; 4. наличността или стойността по сметката (включително при „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“ — „откупната стойност“ или стойността при отказ) към края на съответната календарна година или друг подходящ отчетен период, а ако тази сметка е била закрита през съответната година или период — при закриването на сметката; 5. при „попечителска сметка“: а) общия брутен размер на лихвите, общия брутен размер на дивидентите и общия брутен размер на другите доходи, генерирани във връзка с активите, държани по сметката, във всеки отделен случай платени или кредитирани по сметката (или по отношение на сметката) през календарната година или друг подходящ отчетен период; както и б) общия размер на брутните постъпления от продажбата или изкупуването на „финансови активи“, платени или кредитирани по сметката през календарната година или друг подходящ отчетен период, по отношение на които „предоставящата информация финансова институция“ е действала като попечител, брокер, пълномощник или по друг начин като агент на „титуляря на сметката“; 6. при „депозитна сметка“ — общия брутен размер на лихвите, платени или кредитирани по сметката през календарната година или друг подходящ отчетен период; както и 7. при сметка, която не е описана в параграф А, точка 5 или 6 — общата брутна сума, платена или кредитирана по сметката на „титуляря на сметката“ през календарната година или друг подходящ отчетен период, през които „предоставящата информация финансова институция“ е задължено лице или длъжник, включително общия размер на погасителните плащания в полза на „титуляря на сметката“ през календарната година или друг подходящ отчетен период. Б. В предоставяната информация трябва да се посочва паричната единица на всяка сума. В. Независимо от параграф A, точка 1, при „сметка, за която се предоставя информация“, която е „съществуваща сметка“, информация не се изисква за данъчния (данъчните) номер(а) или датата на раждане, ако този (тези) номер(а) или дата не са в записите на „предоставящата информация финансова институция“ и вътрешното законодателство или, ако е приложимо, — правен инструмент на Европейския съюз не изисква да бъдат събирани по друг начин от тази „предоставяща информация финансова институция“. Въпреки това, при „съществуващи сметки“, от „предоставящата информация финансова институция“ се изисква да положи разумни усилия, за да получи данъчния(данъчните) номер(а) и датата на раждане до края на втората календарна година след годината, през която „съществуващите сметки“ са били идентифицирани като „сметки, за които се предоставя информация“. Г. Независимо от параграф A, точка 1, данъчният номер не се изисква да бъде докладван, ако такъв не се издава от съответната държава членка, Швейцария или другата юрисдикция на данъчна регистрация Д. Независимо от параграф A, точка 1, мястото на раждане не се изисква да бъде докладвано, освен ако вътрешното законодателство не изисква получаването и предоставянето на тази информация от „предоставящата информация финансова институция“ и тя не е налична в поддържаните от тази институция данни за електронно търсене. Раздел II: Общи изисквания за комплексна проверка А. Дадена сметка се третира като „сметка, за която се предоставя информация“, считано от датата на идентифицирането ѝ като такава според процедурите за комплексна проверка по раздели II—VII и, освен ако не е предвидено друго, информацията за „сметката, за която се предоставя информация“ трябва да се предоставя ежегодно през календарната година, следваща годината, за която тя се отнася. Б. Наличността или стойността на сметката се определят към последния ден на календарната година или друг подходящ отчетен период. В. Когато прагът на наличността или на стойността се определя към последния ден на дадена календарна година, съответните наличност или стойност трябва да се определят към последния ден на отчетния период, който завършва с календарната година или в нейните рамки. Г. Според предвиденото във вътрешното право, всяка държава членка или Швейцария може да позволи на „предоставящите информация финансови институции“ да използват доставчици на услуги за изпълнение на възложените им задължения за предоставяне на информация и комплексна проверка, но за изпълнението на тези задължения продължават да отговарят „предоставящите информация финансови институции“. E. Всяка държава членка или Швейцария може да позволи на „предоставящите информация финансови институции“ да прилагат процедурите за комплексна проверка на „нови сметки“ по отношение на „съществуващи сметки“, както и процедурите за комплексна проверка на „сметки на голяма стойност“ — по отношение на „сметки на малка стойност“. Когато държава членка или Швейцария позволява процедурите за комплексна проверка на „нови сметки“ да бъдат използвани по отношение на „съществуващи сметки“, продължават да се прилагат правилата, приложими за „съществуващите сметки“. Раздел III: Комплексна проверка на съществуващи сметки на физически лица За да се идентифицират „сметките, за които се предоставя информация“ измежду „съществуващите сметки на физически лица“ се прилагат следните процедури: А. Сметки, за които не се изисква да бъдат преглеждани, идентифицирани или да се предоставя информация за тях. „Съществуваща сметка“, която е „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“ не се изисква да бъде преглеждана, идентифицирана или да се предоставя информация за нея, при условие че на „предоставящата информация финансова институция“ фактически е забранено да продава такива „договори“ на лицата с данъчна регистрация в „отчетната юрисдикция“. Б. Сметки на ниска стойност. По отношение на сметките на ниска стойност се прилагат следните процедури: 1. Адрес на пребиваване. Ако въз основата на „документални доказателства“ „предоставящата информация финансова институция“ съхранява в своите регистри настоящия адрес на пребиваване на физическо лице „титуляр на сметката“, тя може да го третира като данъчно регистриран в държавата членка, Швейцария или другата юрисдикция, в която се намира адресът, за да се определи дали това физическо лице „титуляр на сметката“ е „лице, за което се предоставя информация“. 2. Търсене в записите в електронен вид. Ако въз основа на „документалните доказателства“, посочени в параграф Б, точка 1, „предоставящата информация финансова институция“ не използва адреса на пребиваване на физическото лице „титуляр на сметката“, тя трябва да прегледа поддържаните от нея записи в електронен вид, в които е възможно търсене, за която и да е от следните индикации, като прилага параграф Б, точки 3—6: а) идентификация на „титуляря на сметката“ като данъчно регистриран в „отчетна юрисдикция“; б) настоящ пощенски адрес или адрес на пребиваване (включително пощенска кутия) в „отчетна юрисдикция“; в) наличие на един или повече телефонни номера в „отчетна юрисдикция“ и липса на телефонен номер съответно в Швейцария или държавата членка на „предоставящата информация финансова институция“, според случая; г) постоянни инструкции (освен по отношение на „депозитна сметка“) за прехвърляне на средства по сметка, поддържана в „отчетна юрисдикция“; д) действащо пълномощно или пълномощно за подписване, предоставено на лице с адрес в „отчетна юрисдикция“; или е) пощенски адрес с указание „на вниманието на“ или „при поискване“ в „отчетна юрисдикция“, ако „предоставящата информация финансова институция“ не разполага с никакъв друг адрес в досието на „титуляря на сметката“. 3. Ако нито една от индикациите, изброени в параграф Б, точка 2, не е открита при електронното търсене, не е необходимо да се предприемат по-нататъшни действия, докато не настъпи промяна в обстоятелствата, която да доведе до появата на една или повече индикации, свързани със сметката, или сметката стане „сметка на голяма стойност“. 4. Ако някоя от индикациите, изброени в параграф Б, точка 2, букви а)—д), бъде открита при електронното търсене или ако има промяна в обстоятелствата, която води до появата на една или повече индикации, свързани със сметката, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да третира „титуляря на сметката“ като данъчно регистриран във всяка „отчетна юрисдикция“, за която е установена някаква индикация, освен ако избере да прилага параграф Б, точка 6 и едно от изключенията в тази точка се прилага по отношение на сметката. 5. Когато при електронното търсене се открие пощенски адрес с указание „на вниманието на“ или „при поискване“ и няма друг адрес и нито една от другите индикации, изброени в параграф Б, точка 2, букви а)— д), не се установи за „титуляря на сметката“, „предоставящата информация финансова институция“ трябва по най-подходящия според обстоятелствата начин да осъществи търсене в досието на хартиен носител, както е предвидено в параграф В, точка 2, или да се опита да получи от „титуляря на сметката“ лична декларация или „документални доказателства“, за да се установи къде е данъчно регистриран. Ако търсенето в досието на хартиен носител не позволи да се установи някаква индикация и опитът да се получи лична декларация или „документални доказателства“ е неуспешен, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да представи информация за сметката на „компетентния орган“ съответно в своята държава членка или в Швейцария като при недокументирана сметка. 6. Независимо от откриването на индикации по параграф Б, точка 2, „предоставящата информация финансова институция“ не е длъжна да третира „титуляря на сметка“ като данъчно регистриран в „отчетна юрисдикция“: а) когато информацията за „титуляря на сметката“ съдържа настоящ пощенски адрес или настоящ адрес на пребиваване в тази „отчетна юрисдикция“, един или повече телефонни номера в тази „отчетна юрисдикция“ (и липса на телефонен номер в държавата членка на „предоставящата информация финансова институция“ или в Швейцария) или постоянни инструкции (по отношение на „финансовите сметки“, различни от „депозитни сметки“) за прехвърляне на средства по сметка, поддържана в „отчетна юрисдикция“, и „предоставящата информация финансова институция“ получи или е прегледала по-рано и поддържа запис за: i) лична декларация от „титуляря на сметката“ за юрисдикцията (или юрисдикците) (държава членка, Швейцария или други юрисдикции), в която е данъчно регистриран, която декларация не включва такава „отчетна юрисдикция“; както и ii) „документални доказателства“ че титулярят на сметката е лице, за което не се предоставя информация. б) когато информацията за „титуляря на сметката“ съдържа действащо към момента пълномощно или пълномощно за подписване, предоставено на лице с адрес в „отчетната юрисдикция“, и „предоставящата информация финансова институция“ получи или е прегледала по-рано и поддържа запис за: i) лична декларация от „титуляря на сметката“ за юрисдикцията (или юрисдикците) (държава членка, Швейцария или други юрисдикции), в която е данъчно регистриран, която декларация не включва такава „отчетна юрисдикция“; или ii) „документални доказателства“ че „титулярят на сметката“ е лице, за което не се предоставя информация. В. Засилени процедури за преглед на „сметки на голяма стойност“. По отношение на „сметките на голяма стойност“ се прилагат следните засилени процедури за преглед. 1. Търсене в записите в електронен вид. По отношение на „сметките на голяма стойност“ „предоставящата информация финансова институция“ трябва да прегледа поддържаните от нея записи в електронен вид, в които е възможно търсене, за всяка от индикациите, описани в параграф Б, точка 2. 2. Търсене в досието на хартиен носител. Ако електронните бази данни на „предоставящата информация финансова институция“, в които е възможно търсене, съдържат полета и обхващат цялата информация, описана в параграф В, точка 3, тогава не е необходимо последващо търсене в досието на хартиен носител. Ако електронните бази данни не обхващат цялата информация, тогава по отношение на „сметката на голяма стойност“ „предоставящата информация финансова институция“ трябва също да прегледа съществуващото главно досие на клиента и следните документи (доколкото те не са включени в главното досие), свързани със сметката и събрани от нея през последните пет години, за някоя от индикациите, описани в параграф Б, точка 2: а) последното „документално доказателство“, събрано във връзка със сметката; б) последния договор за откриване на сметка или документация; в) последната документация, събрана от „предоставящата информация финансова институция“ по „процедурите за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“ или за други регулаторни цели; г) всякакви действащи към момента пълномощни или пълномощни за подписване; както и д) всяка валидна към момента постоянна инструкция (освен по отношение на „депозитна сметка“) за превод на средства. 3. Изключение, когато базите данни съдържат достатъчно информация. „Предоставящата информация финансова институция“ не е длъжна да извършва търсене в досието на хартиен носител, описано в параграф В, точка 2, ако нейните електронни бази данни, в които е възможно търсене, включват следното: а) данъчния статус на „титуляря на сметката“; б) адреса на пребиваване и пощенския адрес на „титуляря на сметката“, които към момента са в досието на „предоставящата информация финансова институция“; в) телефонния (телефонните) номер(а) на „титуляря на сметката“, които към момента са в досието на „предоставящата информация финансова институция“, ако има такива; г) при „финансови сметки“, различни от „депозитни сметки“, дали има постоянни инструкции за прехвърляне на средства от сметката към друга сметка (включително сметка в друг клон на „предоставящата информация финансова институция“ или друга „финансова институция“); д) дали има настоящи пощенски адреси с указание „на вниманието на“ или „при поискване“ за „титуляря на сметката“; както и е) дали има пълномощно или пълномощно за подписване за сметката. 4. Проверка от отговорния служител за връзка с клиента на действителното положение. В допълнение към електронното търсене и търсенето в досието на хартиен носител, описани в параграф В, точки 1 и 2, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да третира като „сметка, за която се предоставя информация“ всяка „сметка на голяма стойност“, която е възложена на отговорен служител за връзка с клиента (включително всички „финансови сметки“, които се събират с тази сметка на голяма стойност), ако отговорният служител за връзка с клиента знае, че „титулярят на сметката“ е „лице, за което се предоставя информация“. 5. Последици от откриването на индикации. а) Ако никоя от индикациите, изброени в параграф Б, точка 2, не бъде открита при засилените процедури за преглед на „сметки на голяма стойност“, описани в параграф В, и не е установено, че сметката е държана от „лице, за което се предоставя информация“ съгласно параграф В, точка 4, тогава не се налагат последващи действия, докато не настъпи промяна в обстоятелствата, в резултат на която една или повече индикации се свързват със сметката. б) Ако някоя от индикациите, изброени в параграф Б, точка 2, букви а)—д), бъде открита при засилените процедури за преглед на „сметки на голяма стойност“, описани в параграф В, или има последваща промяна в обстоятелствата, в резултат на която една или повече индикации се свързват със сметката, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да третира сметката като „сметка, за която се предоставя информация“, по отношение на всяка „отчетна юрисдикция“, за която е установена някаква индикация, освен ако не избере да приложи параграф Б, точка 6 и едно от изключенията по тази буква се прилага по отношение за тази сметка. в) Ако пощенски адрес с указание „при поискване“ или „на вниманието на“ бъде открит при описаните в параграф В засилени процедури за преглед на „сметки на голяма стойност“ и няма друг адрес и нито една от другите индикации, изброени в параграф Б, точка 2, букви а)—д), не бъде установена за „титуляря на сметката“, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да получи от него лична декларация или „документални доказателства“, за да се установи къде е данъчно регистриран. Ако „предоставящата информация финансова институция“ не може да получи лична декларация или „документални доказателства“, тя трябва да представи информация за сметката на „компетентния орган“ съответно в своята държава членка или в Швейцария като при недокументирана сметка. 6. Ако „съществуваща сметка на физическо лице“ не е „сметка на голяма стойност“ към 31 декември, предшестващ влизането в сила на подписания на [ХХХХ] Протокол за изменение, но стане „сметка на голяма стойност“ към последния ден на следваща календарна година, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да приложи към сметката засилените процедури за преглед, описани в параграф В, в рамките на календарната година след годината, през която сметката е станала „сметка на голяма стойност“. Ако въз основа на прегледа сметката бъде идентифицирана като „сметка, за която се предоставя информация“, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да предоставя на годишна база изискваната информация за такава сметка за годината, в която тя е била идентифицирана като „сметка, за която се предоставя информация“, както и за следващите години, освен ако „титулярят на сметката“ престане да бъде „лице, за което се предоставя информация“. 7. Когато „предоставящата информация финансова институция“ приложи към „сметка на голяма стойност“ описаните в параграф В засилени процедури за преглед, тя не е задължена следващите години отново да ги прилага към същата „сметка на голяма стойност“, с изключение на описаната в параграф В, точка 4 проверка от отговорния служител за връзка с клиента, освен ако сметката е недокументирана, като в този случай „предоставящата информация финансова институция“ следва да ги прилага отново всяка година, докато сметката престане да бъде недокументирана. 8. Ако има промяна в обстоятелствата по отношение на „сметка на голяма стойност“, която води до свързването ѝ с една или повече от описаните в параграф Б, точка 2 индикации, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да третира сметката като „сметка, за която се предоставя информация“, по отношение на всяка „отчетна юрисдикция“, за която е установена някаква индикация, освен ако не избере да прилага параграф Б, точка 6 и едно от изключенията по тази точка се прилага по отношение на сметката. 9. „Предоставящата информация финансова институция“ трябва да прилага процедури, които да гарантират, че отговорният служител за връзка с клиента установява всяка промяна в обстоятелствата около дадена сметка. Например, ако отговорният служител за връзка с клиента бъде уведомен, че „титулярят на сметката“ има нов пощенски адрес в „отчетна юрисдикция“, „предоставящата информация финансова институция“ е длъжна да третира новия адрес като промяна в обстоятелствата и ако избере да прилага параграф Б, точка 6 — да събере съответната документация от „титуляря на сметката“. Г. Проверката на „съществуващи сметки на голяма стойност на физически лица“ трябва да приключи в срок от една година от влизането в сила на подписания на [XXXX] Протокол за изменение. Проверката на „съществуващи сметки на малка стойност на физически лица“ трябва да приключи в срок от две години от влизането в сила на подписания на [XXXX] Протокол за изменение. Д. Всяка „съществуваща сметка на физическо лице“, която е идентифицирана като „сметка, за която се предоставя информация“ по настоящия раздел, трябва да се третира като „сметка, за която се предоставя информация“ през всички следващи години, освен ако „титулярят на сметката“ престане да бъде „лице, за което се предоставя информация“. Раздел IV: Комплексна проверка на нови сметки на физически лица За да се установят кои измежду „новите сметки на физически лица“ са „сметки, за които се предоставя информация“, се прилагат следните процедури: А. За „новите сметки на физически лица“, след откриването на сметката „предоставящата информация финансова институция“ трябва да получи лична декларация (която може да бъде част от документацията за откриването на сметката), която да ѝ позволи да определи къде „титулярят на сметката“ е данъчно регистриран и да потвърди достоверността на личната декларация, сверявайки я с получената от нея информация във връзка с откриването на сметката, включително с всякаква документация, събрана по „процедурите за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“. Б. Ако от личната декларация се установи, че „титулярят на сметката“ е данъчно регистриран в дадена „отчетна юрисдикция“, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да третира сметката като „сметка, за която се предоставя информация“, а личната декларация трябва да включва също така „данъчния номер“ на „титуляря на сметката“ в „отчетната юрисдикция“ (в съотввтствие с раздел I, параграф Г) и датата на раждане. В. Ако има промяна в обстоятелствата около „нова сметка на физическо лице“, вследствие на която „предоставящата информация финансова институция“ знае или има причина да знае, че първоначалната лична декларация е невярна или ненадеждна, „предоставящата информация финансова институция“ не може да използва първоначалната лична декларация и трябва да получи валидна лична декларация, която установява къде „титулярят на сметката“ е данъчно регистриран. Раздел V: Комплексна проверка на съществуващи сметки на образувание За да се установят кои измежду „съществуващите сметки на образувание“ са „сметки, за които се предоставя информация“, се прилагат следните процедури: А. Сметки на образувания, за които не се изисква да бъдат преглеждани, идентифицирани или да се предоставя информация за тях. Освен ако „предоставящата информация финансова институция“ не избере друго по отношение на всички „съществуващи сметки на образувание“ или поотделно за всяка ясно определена група от такива сметки, „съществуваща сметка на образувание“ със сумирана наличност или стойност, която към 31 декември, предшестващ влизането в сила на подписания на [XXXX] Протокол за изменение, възлиза на не повече от 250 000 щатски долара или равностойна на тях сума в паричната единица на всяка държава членка или Швейцария съответстват, не следва да бъде преглеждана, идентифицирана или докладвана като „сметка, за която се предоставя информация“, докато нейната сумирана наличност или стойност не надвишат тази сума към последния ден на която и да е следваща календарна година. Б. Сметки на образувания, които следва да бъдат преглеждани. Процедурите за преглед в параграф Г се прилагат към „съществуваща сметка на образувание“ със сумирана наличност или стойност, които към 31 декември, предшестващ влизането в сила на подписания на [ХХХХ] Протокол за изменение, надвишават 250 000 щатски долара или равностойна на тях сума в паричната единица на всяка държава членка или Швейцария, както и към „съществуваща сметка на образувание“, която не надхвърля тази сума към посочената дата, но чиято сумирана наличност или стойност я надхвърлят към последния ден на която и да е следваща календарна година. В. Сметки на образувания, за които се изисква предоставяне на информация. Описаните в параграф Б „съществуващи сметки на образувания“ се третират като „сметки, за които се предоставя информация“ само ако са държани от едно или повече „образувания“, които са „лица, за които се предоставя информация“, или от „пасивни нефинансови образувания“ с едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“. Г. Процедури за преглед за установяване на сметките на образувания, за които се изисква предоставяне на информация. За да определи дали дадена описана в параграф Б „съществуваща сметка на образувание“ е държана от едно или повече „лица, за които се предоставя информация“, или от „пасивни нефинансови образувания“ с едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да приложи към такава сметка следните процедури за преглед: 1. Определяне дали „образуванието“ е „лице, за което се предоставя информация“. а) Преглед на информацията, поддържана за регулаторни цели или за връзка с клиента (включително информация, събрана по „процедурите за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“), за да се определи дали тя указва, че „титулярят на сметката“ е данъчно регистриран в „отчетна юрисдикция“. За тази цел информацията, указваща, че „титулярят на сметката“ е данъчно регистриран в „отчетна юрисдикция“, включва място на учредяване или създаване, или адрес в „отчетна юрисдикция“. б) Ако информацията указва, че „титулярят на сметката“ е данъчно регистриран в „отчетна юрисдикция“, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да третира сметката като „сметка, за която се предоставя информация“, освен ако не получи лична декларация от „титуляря на сметката“ или въз основа на информацията, с която разполага или която е обществено достъпна, основателно определи, че „титулярят на сметката“ не е „лице, за което се предоставя информация“. 2. Определяне дали „образуванието“ е пасивно нефинансово образувание с едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“. „Предоставящата информация финансова институция“ трябва да определи дали титулярят на „съществуваща сметка на образувание“ (включително „образувание“, което е „лице, за което се предоставя информация“) е „пасивно нефинансово образувание“ с едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“. Ако някое от „контролиращите лица“ на „пасивно нефинансово образувание“ е „лице, за което се предоставя информация“, сметката трябва да се третира като „сметка, за която се предоставя информация“. При извършване на това определяне „предоставящата информация финансова институция“ трябва да следва насоките в параграф Г, точка 2, букви а)—в) по ред, който е най-подходящ съгласно обстоятелствата. а) Определяне дали „титулярят на сметката“ е „пасивно нефинансово образувание“. За да определи дали „титулярят на сметката“ е „пасивно нефинансово образувание“, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да получи лична декларация от „титуляря на сметката“, за да установи неговия статус, освен ако въз основа на информацията, с която разполага или която е обществено достъпна, може основателно да определи, че „титулярят на сметката“ е „активно нефинансово образувание“ или „финансова институция“, различна от „инвестиционното образувание“ по раздел VIII, параграф A, точка 6, буква б), което не е „финансова институция“ на „участваща юрисдикция“. б) Определяне на „контролиращите лица“ на „титуляря на сметката“. За да определи „контролиращите лица“ на „титуляря на сметката“, „предоставящата информация финансова институция“ може да използва информацията, събрана и поддържана по „процедурите за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“. в) Определяне дали „контролиращо лице“ на „пасивно нефинансово образувание“ е „лице, за което се предоставя информация“. За да определи дали „контролиращото лице“ на „пасивно нефинансово образувание“ е „лице, за което се предоставя информация“, „предоставящата информация финансова институция“ може да използва: i) при „съществуваща сметка на образувание“, държана от едно или повече „нефинансови образувания“, със сумирана наличност или стойност, която възлиза на не повече от 1 000 000 щатски долара или равностойна на тях сума в паричната единица на всяка държава членка или Швейцария — информацията, събрана и поддържана по „процедурите за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“; или ii) лична декларация от „титуляря на сметката“ или такова „контролиращо лице“ за юрисдикцията (или юрисдикциите) (държава членка, Швейцария или друга юрисдикция) на данъчна регистрация на „контролиращото лице“. Д. Срок на прегледа и допълнителни процедури, приложими към съществуващи сметки на образувания 1. Прегледът на „съществуваща сметка на образувание“ със сумирана наличност или стойност, която към 31 декември, предшестващ влизането в сила на подписания на [XXXX] Протокол за изменение, надвишава 250 000 щатски долара или равностойна на тях сума в паричната единица на всяка държава членка или Швейцария, , трябва да се извърши в рамките на две години от влизането в сила. 2. Прегледът на „съществуваща сметка на образувание“ със сумирана наличност или стойност, която към 31 декември, предшестващ влизането в сила на подписания на [XXXX] Протокол за изменение, не надвишава 250 000 щатски долара или равностойна на тях сума в паричната единица на всяка държава членка или Швейцария, но я надхвърля към 31 декември на която и да е следваща година, трябва да се извърши в рамките на календарната година, следваща годината, в която сумираната наличност или стойност надхвърля посочената сума. 3. Ако има промяна в обстоятелствата около „съществуваща сметка на образувание“, вследствие на което „предоставящата информация финансова институция“ знае или има причина да знае, че личната декларация или друга документация, свързана със сметката, е неточна или ненадеждна, тя трябва да определи отново статуса на сметката в съответствие с процедурите, установени в параграф Г. Раздел VI: Комплексна проверка на нови сметки на образувания За да се установят кои измежду „новите сметки на образувания“ са „сметки, за които се предоставя информация“, се прилагат следните процедури: А. Процедури за преглед с цел установяване на „сметките на образувания“, за които се изисква предоставяне на информация. За „новите сметки на образувания“ „предоставящата информация финансова институция“ трябва да прилага следните процедури за преглед, за да се определи дали сметката се държи от едно или повече „лица, за които се предоставя информация“, или от „пасивни нефинансови образувания“ с едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“: 1. Определяне дали „образуванието“ е „лице, за което се предоставя информация“. а) Получаване на лична декларация (която може да бъде част от документацията за откриването на сметката), която да позволи на „предоставящата информация финансова институция“ да определи къде „титулярят на сметката“ е данъчно регистриран и да потвърди достоверността на личната декларация, сверявайки я с получената от нея информация във връзка с откриването на сметката, включително с всякаква документация, събрана по „процедурите за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“. Ако „образуванието“ удостовери, че няма данъчна регистрация, „предоставящата информация финансова институция“ може да използва адреса на централното управление на „образуванието“, за да определи къде „титулярят на сметката“ е данъчно регистриран. б) Ако от личната декларацията става ясно, че „титулярят на сметката“ е данъчно регистриран в „отчетна юрисдикция“, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да третира сметката като „сметка, за която се предоставя информация“, освен ако въз основа на информацията, с която разполага или която е обществено достъпна, основателно определи, че по отношение на тази „отчетна юрисдикция“ „титулярят на сметката“ не е „лице, за което се предоставя информация“. 2. Определяне дали „образуванието“ е „пасивно нефинансово образувание“ с едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“. „Предоставящата информация финансова институция“ трябва да определи дали титулярят на „нова сметка на образувание“ (включително „образувание“, което е „лице, за което се предоставя информация“) е „пасивно нефинансово образувание“ с едно или повече „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“. Ако някое от „контролиращите лица“ на „пасивно нефинансово образувание“ е „лице, за което се предоставя информация“, сметката трябва да се третира като „сметка, за която се предоставя информация“. При извършване на това определяне „предоставящата информация финансова институция“ трябва да следва насоките в параграф А, точка 2, букви а)—в) по ред, който е най-подходящ при дадените обстоятелства. а) Определяне дали „титулярят на сметката“ е „пасивно нефинансово образувание“. За да определи дали „титулярят на сметката“ е „пасивно нефинансово образувание“, „предоставящата информация финансова институция“ трябва да получи лична декларация от „титуляря на сметката“, за да установи неговия статус, освен ако въз основа на информацията, с която разполага или която е обществено достъпна, може основателно да определи, че „титулярят на сметката“ е „активно нефинансово образувание“ или „финансова институция“, различна от „инвестиционното образувание“ по раздел VIII, параграф A, точка 6, буква б), което не е „финансова институция“ на „участваща юрисдикция“. б) Определяне на „контролиращите лица“ на „титуляря на сметката“. За да определи „контролиращите лица“ на „титуляря на сметката“, „предоставящата информация финансова институция“ може да използва информацията, събрана и поддържана по „процедурите за идентифициране на клиента и борба с прането на пари“. в) Определяне дали „контролиращо лице“ на „пасивно нефинансово образувание“ е „лице, за което се предоставя информация“. За да определи дали „контролиращо лице“ на „пасивно нефинансово образувание“ е „лице, за което се предоставя информация“, „предоставящата информация финансова институция“ може да използва личната декларация на „титуляря на сметката“ или на това „контролиращо лице“. Раздел VII: Специални правила за комплексна проверка При прилагане на процедурите за комплексна проверка, описани по-горе, се прилагат следните допълнителни правила: А. Използване на лични декларации и „документални доказателства“. „Предоставящата информация финансова институция“ не може да използва лични декларация или „документални доказателства“, ако знае или има причина да знае, че декларацията или „документалните доказателства“ са неверни или ненадеждни. Б. Други процедури за „финансови сметки“, държани от физически лица бенефициери по „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“ и по „групови застрахователни договори с откупна стойност“ или „групови анюитетни договори“. „Предоставящата информация финансова институция“ може да предположи, че физическо лице бенефициер (различен от титуляря) по „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“, което получава обезщетение при смърт, не е „лице, за което се предоставя информация“, и следователно може да третира такава „финансова сметка“ като различна от „сметка, за която се предоставя информация“, освен ако в момента знае или има причина да знае, че бенефициерът е „лице, за което се предоставя информация“. „Предоставящата информация финансова институция“ има причина да знае, че бенефициерът по „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“ е „лице, за което се предоставя информация“, ако събраната от нея информация, свързана с бенефициера, съдържа индикациите, описани в раздел III, параграф Б. Ако „предоставящата информация финансова институция“ в момента знае или има причина да знае, че бенефициерът е „лице, за което се предоставя информация“, тя трябва да следва процедурите по раздел III, параграф Б. „Предоставящата информация финансова институция“ може да третира „финансова сметка“, която представлява участие на член в „групов застрахователен договор с откупна стойност“ или в „групов анюитетен договор“, като „финансова сметка“, която не е „сметка, за която се предоставя информация“, до датата, на която сумата е платима на служителя/притежателя на сертификата или бенефициера, ако „финансовата сметка“, която представлява участие на даден член в „груповия застрахователен договор с откупна стойност“ или в „груповия анюитетен договор“, отговаря на следните изисквания: а) „груповият застрахователен договор с откупна стойност“ или „груповият анюитетен договор“ са издадени на работодателя и включват 25 или повече служители/притежатели на сертификати; б) служителят/притежателят на сертификата има право да получи каквато и да е стойност от договора, свързана с неговото участие, и да посочи бенефициерите за изплащане на обезщетението при смърт на служителя; както и в) сумата, платима на служителя/притежателя на сертификата или бенефициера, не надвишава 1 000 000 щатски долара или равностойна на тях сума в паричната единица на всяка държава членка или Швейцария. Терминът „групов застрахователен договор с откупна стойност“ означава „застрахователен договор с откупна стойност“, който i) покрива физически лица, които са свързани чрез работодател, търговско сдружение, синдикална организация или друго сдружение или група, и ii) изисква заплащането на премия за всеки член на групата (или член на клас в рамките на групата), която е определена, без да се вземат предвид индивидуалните здравни характеристики, различни от възраст, пол и навици по отношение на тютюнопушенето на члена (или на класа от членове) на групата. Терминът „групов анюитетен договор“ означава „анюитетен договор“, по който правоимащите лица са физически лица, които са свързани чрез работодател, търговско сдружение, синдикална организация или друго сдружение или група. Преди влизането в сила на подписания на [XXXX] Протокол за изменение държавите членки съобщават на Швейцария и съответно Швейцария уведомява Европейската комисия за това дали е използвана предвидената в настоящия параграф възможност. Европейската комисия може да има координационна роля при предаването на известията от държавите членки на Швейцария и при предаването на известието от Швейцария на държавите членки. Всички по-нататъшни промени по отношение на упражняването на тази възможност от държава членка или Швейцария се съобщават по същия начин. В. Правила за сумиране на наличност по сметки и във връзка с валутата 1. Сумиране на сметки на физически лица. За целите на определянето на сумираната наличност или стойност на „финансови сметки“ с титуляр физическо лице, „предоставящата информация финансова институция“ е длъжна да сумира всички „финансови сметки“, поддържани от нея или от нейно „свързано образувание“, но само доколкото информационните ѝ системи свързват „финансовите сметки“ чрез препратка към елемент от данните като номер на клиент или данъчен номер и позволяват сумиране на наличност или стойност по сметки. За целите на прилагането на изискванията за сумиране, посочени в настоящата точка, към всеки титуляр на споделена „финансова сметка“ се отнася цялата наличност или стойност по споделената „финансова сметка“. 2. Сумиране на „сметки на образувания“. За целите на определянето на сумираната наличност или стойност на „финансови сметки“ с титуляр „образувание“, „предоставящата информация финансова институция“ е длъжна да вземе предвид всички „финансови сметки“, поддържани от нея или от нейно „свързано образувание“, но само доколкото информационните ѝ системи свързват „финансовите сметки“ чрез препратка към елемент от данните като номер на клиент или данъчен номер и позволяват сумиране на наличност или стойност по сметки. За целите на прилагането на изискванията за сумиране, посочени в настоящата точка, към всеки титуляр на споделена „финансова сметка“ се отнася цялата наличност или стойност по споделена „финансова сметка“. 3. Специални правила за сумиране, приложими за отговорния служител за връзка с клиента. За целите на определяне на сумираната наличност или стойност на „финансови сметки“ с титуляр едно лице, за да се определи дали дадена „финансова сметка“ е „сметка на голяма стойност“, „предоставящата информация финансова институция“ е длъжна също така да сумира всички „финансови сметки“, за които на отговорния служител за връзка с клиента е известно или има причина да му бъде известно, че са пряко или непряко притежавани, контролирани или създадени (в качество, различно от фидуциар) от това лице. 4. Суми, за които се счита, че включват равностойността в друга парична единица. Счита се, че всички суми в щатски долари или в паричната единица на всяка държава членка или Швейцария включват равностойността в други валути, както е предвидено във вътрешното право. Раздел VIII: Определения на термините Прилагат се следните определения на термините: А. Предоставяща информация финансова институция 1. Терминът „предоставяща информация финансова институция“ означава според случая всяка „финансова институция на държава членка“ или „швейцарска финансова институция“, която не е „непредоставяща информация финансова институция“. 2. Терминът „финансова институция на участваща юрисдикция“ означава i) всяка „финансова институция“ с данъчна регистрация в „участваща юрисдикция“, с изключение на всеки клон на такава „финансова институция“, който се намира извън тази „участваща юрисдикция“, и ii) всеки клон на „финансова институция“, която не е данъчно регистрирана в „участваща юрисдикция“, ако този клон се намира в тази „участваща юрисдикция“. 3. Терминът „финансова институция“ означава „попечителска институция“, „депозитарна институция“, „инвестиционно образувание“ или „определено застрахователно дружество“. 4. Терминът „попечителска институция“ означава всяко „образувание“, което държи, като значителна част от стопанската си дейност, „финансови активи“ за чужда сметка. Приема се, че дадено „образувание“ държи „финансови активи“ за чужда сметка като съществена част от стопанската си дейност, ако брутният му доход от държаните „финансови активи“ и свързаните с тях финансови услуги е равен или надвишава 20 % от брутния му доход през по-краткия от следните два периода: i) тригодишния период, който приключва на 31 декември (или на последния ден от счетоводния период за некалендарна година) преди годината, в която се прави определянето; или ii) периода, през който „образуванието“ е съществувало. 5. Терминът „депозитарна институция“ означава всяко „образувание“, което приема депозити в рамките на обичайното извършване на банкова или подобна стопанска дейност. 6. Терминът „инвестиционно образувание“ означава всяко „образувание“: а) което извършва преимуществено като стопанска дейност една или повече от следните дейности или операции за или от името на клиент: i) търговия с инструменти на паричния пазар (чекове, менителници, депозитни сертификати, деривати и др.); чуждестранна валута; валутни инструменти и инструменти, свързани с лихвени проценти и индекси; прехвърлими ценни книжа; или търговия със стокови фючърси; ii) индивидуално или колективно управление на портфейли; или iii) друга форма на инвестиране, администриране или управление на „финансови активи“ или пари от името на други лица; или б) чийто брутен доход се дължи преимуществено на инвестиране, реинвестиране или търговия с „финансови активи“, ако „образуванието“ се управлява от друго „образувание“, което е „депозитарна институция“, „попечителска институция“, „определено застрахователно дружество“ или „инвестиционно образувание“ по параграф A, точка 6, буква а). Дадено „образувание“ се третира като преимуществено извършващо като стопанска дейност една или повече от дейностите, описани в параграф A, точка 6, буква а), или брутният му доход се дължи преимуществено на инвестиране, реинвестиране или търговия с „финансови активи“ по смисъла на параграф A, точка 6, буква б), ако брутният му доход, произтичащ от съответните дейности, е равен или надвишава 50 % от брутния му доход през по-краткия от следните два периода: i) тригодишния период, който приключва на 31 декември от годината, предшестваща годината, в която се прави определянето; или ii) периода, през който „образуванието“ е съществувало. Терминът „инвестиционно образувание“ не включва „образуванията“, които са „активни нефинансови образувания“, тъй като такива „образувания“ отговарят на всеки от критериите в параграф Г, точка 8, букви г)—ж). Настоящият параграф се тълкува по начин, който съответства на сходното определяне на „финансова институция“ в препоръките на Финансовата група за действие срещу изпирането на пари (Financial Action Task Force — FATF). 7. Терминът „финансов актив“ се отнася за ценна книга (дялово участие в дружество; участие или право на ползване в широко притежавано или публично търгувано съдружие или тръст; краткосрочна или дългосрочна облигация, необезпечена облигация или друг дългов инструмент и др.), дял в съдружие, стока, суап (лихвен, валутен, базов суап; лихвена опция с горна или долна граница; суап върху стоки, капиталови инструменти, борсови индекси и подобни споразумения), „застрахователен договор“ или „анюитетен договор“, или всяко право (включително фючърсен или форуърден контракт или опция) върху ценна книга, дял в съдружие, стока, суап, „застрахователен договор“ или „анюитетен договор“. Терминът „финансов актив“ не включва недългов, пряк дял в недвижимо имущество. 8. Терминът „определено застрахователно дружество“ означава всяко „образувание“, което е застрахователно дружество (или холдинг на застрахователно дружество), което емитира или е длъжно да извършва плащания по „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“. Б. Непредоставяща информация финансова институция 1. Терминът „непредоставяща информация финансова институция“ означава всяка „финансова институция“, която е: а) „държавно образувание“, „международна организация“ или „централна банка“, освен в случаите, когато става дума за плащане, произтичащо от задължение във връзка с търговска финансова дейност от вида, извършван от „определено застрахователно дружество“, „попечителска институция“ или „депозитарна институция“; б) „пенсионен фонд с широко участие“; „пенсионен фонд с тясно участие“; „пенсионен фонд на държавно образувание, международна организация или централна банка“; или „определен издател на кредитни карти“; в) всяко друго „образувание“, което е свързано с нисък риск да бъде използвано за отклоняване от данъчно облагане, има до голяма степен характеристики, подобни на някое от „образуванията“, описани в параграф Б, точка 1, букви a) и б), и е определено от вътрешното право като „непредоставяща информация финансова институция“, както и, за държавите членки, — е съобщено на Швейцария, както е предвидено в член 8, параграф 7а от Директива 2011/16/ЕС на Съвета относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане, а за Швейцария — е съобщено на Европейската комисия, при условие че статусът на такова „образувание“ като „непредоставяща информация финансова институция“ не възпрепятства постигането на целите на настоящото Споразумение; г) „освободена от облагане колективна инвестиционна схема“; или или д) тръст, доколкото попечителят е „предоставяща информация финансова институция“, която предоставя цялата изискуема по раздел I информация за всички тръстови „сметки, за които се предоставя информация“. 2. Терминът „държавно образувание“ означава правителството на държава членка, Швейцария или друга юрисдикция, всяко политическо подразделение на държава членка, Швейцария или друга юрисдикция (която, за да се избегне всяко съмнение, се отнася за държава, област, окръг или община) или всяка агенция или структура, изцяло притежавана от държава членка, Швейцария или друга юрисдикция, или от някоя от горепосочените структури (всяка от които е „държавно образувание“). Тази категория обхваща съставните части, контролираните образувания и политическите подразделения на държава членка, Швейцария или друга юрисдикция. а ) „Съставна част“ на държава членка, Швейцария или друга юрисдикция означава всяко лице, организация, агенция, бюро, фонд, структура или друг орган, независимо от начина, по който са били определени, което представлява орган на публичната власт на държава членка, Швейцария или друга юрисдикция. Нетните приходи на органа на публичната власт трябва да бъдат кредитирани на собствената му сметка или на други сметки на държавата членка, Швейцария или другата юрисдикция, без никаква част от тях да се употребява в полза на частни лица. Съставната част не включва лице, което е суверен, длъжностно лице или ръководител и което действа в частно или лично качество. б) „Контролирано образувание“ означава „образувание“, което е отделено като форма от държавата членка, Швейцария или другата юрисдикция или което по друг начин съставлява самостоятелен правен субект, при условие че: i) „образуванието“ се притежава и контролира изцяло от едно или повече „държавни образувания“, пряко или чрез едно или повече контролирани образувания; ii) нетните приходи на „образуванието“ се кредитират на собствената му сметка или на сметките на едно или повече „държавни образувания“, без никаква част от тях да се употребява в полза на частни лица; както и iii) при прекратяване, активите на „образуванието“ се прехвърлят на едно или повече „държавни образувания“. в) Доходът не се употребява в полза на частни лица, ако тези лица са бенефициери на държавна програма и дейностите по програмата се изпълняват в полза на широката общественост с цел създаване на общи блага или са свързани с администрирането на част от управлението. Независимо от горното обаче се приема, че доходът се употребява в полза на частни лица, ако той произтича от използването на „държавно образувание“ за извършването на търговска дейност като търговска банкова дейност, при която се предоставят финансови услуги на частни лица. 3. Терминът „международна организация“ означава всяка международна организация или изцяло притежавана нейна агенция или структура. Тази категория включва всяка междуправителствена организация (включително наднационална организация), 1) която се състои преимуществено от правителства; 2) която има с държавата членка, Швейцария или другата юрисдикция действащо споразумение за седалище или споразумение, което до голяма степен е от подобен характер; и 3) чийто доход не се употребява в полза на частни лица. 4. Терминът „централна банка“ означава институция, която по силата на правна норма или с одобрение на правителството е основният орган, освен самото правителство на държавата членка, Швейцария или другата юрисдикция, който емитира инструменти, предназначени да бъдат в обращение под формата на парична единица. Такава институция може да включва структура, която е отделна от правителството на държавата членка, Швейцария или другата юрисдикция, независимо дали е притежавана изцяло или частично от държавата членка, Швейцария или другата юрисдикция. 5. Терминът „пенсионен фонд с широко участие“ означава фонд, създаден с цел изплащане на обезщетения при пенсиониране, инвалидност или смърт, или всяка комбинация от тези събития, на бенефициери, които са настоящи или бивши служители (или на лица, посочени от такива служители) на един или повече работодатели в замяна на предоставени услуги, при условие че фондът: а) няма нито един бенефициер с право на повече от 5 % от активите на фонда; б) подлежи на държавно регулиране и предоставя информация на данъчните органи; както и в) отговаря на поне едно от следните изисквания: i) фондът е като цяло освободен от данъчно облагане върху инвестиционен доход или облагането на такъв доход е отсрочено или се извършва по намалена ставка заради статуса на фонда като пенсионна схема; ii) фондът получава от участващите работодатели най-малко 50 % от общите си вноски (с изключение на трансфери на активи от другите схеми, описани в параграф Б, точки 5—7, или от пенсионните сметки, описани в параграф В, точка 17, буква а); iii) разпределения или тегления на суми от фонда се разрешават само при настъпването на определени събития, свързани с пенсиониране, инвалидност или смърт (с изключение на разпределенията с прехвърляне към други пенсионни фондове, описани в параграф Б, точки 5—7, или пенсионните сметки, описани в параграф В, точка 17, буква а), като в случай на разпределения или тегления на суми преди настъпването на такива определени събития се налагат санкции; или iv) вноските на служителите (освен някои разрешени допълнителни вноски) във фонда са ограничени до получения от служителя доход и не могат годишно да надхвърлят 50 000 щатски долара или равностойна на тя сума в паричната единица на всяка държава членка или на Швейцария, като за сумирането на сметки и конвертирането на валута се прилагат правилата в раздел VII, параграф В. 6. Терминът „пенсионен фонд с тясно участие“ означава фонд, създаден с цел изплащане на обезщетения при пенсиониране, инвалидност или смърт на бенефициери, които са настоящи или бивши служители (или на лица, посочени от такива служители) на един или повече работодатели в замяна на предоставени услуги, при условие че: а) във фонда участват по-малко от 50 души; б) във фонда участва един или повече работодатели, които не са „инвестиционни образувания“ или „пасивни нефинансови образувания“; в) вноските на служителя и на работодателя във фонда (освен трансферите на активи от пенсионните сметки, описани в параграф В, точка 17, буква а) са ограничени съответно до получения от служителя доход и обезщетението на служителя; г) участниците, които не са местни лица за юрисдикцията (държава членка или Швейцария), в която е установен фондът, нямат право на повече от 20 % от активите на фонда; както и д) фондът подлежи на държавно регулиране и предоставя информация на данъчните органи. 7. Терминът „пенсионен фонд на държавно образувание, международна организация или централна банка“ означава фонд, създаден от „държавно образувание“, „международна организация“ или „централна банка“ за изплащане на обезщетения при пенсиониране, инвалидност или смърт на бенефициери или участници, които са настоящи или бивши служители (или на посочени от тях лица), или които не са настоящи или бивши служители, ако обезщетенията на такива бенефициери или участници се предоставят за извършени лични услуги в полза на „държавното образувание“, „международната организация“ или „централната банка“. 8. Терминът „определен издател на кредитни карти“ означава „финансова институция“, която отговаря на следните изисквания: а) „финансовата институция“ се определя като „финансова институция“ единствено поради това, че е издател на кредитни карти, който приема вложения само когато клиент извършва плащане над дължимото салдо по картата и това надплащане не се възстановява незабавно на клиента; както и б) считано от датата на влизане в сила на подписания на [XXXX] Протокол за изменение или преди това, „финансовата институция“ прилага политики и процедури, които не позволяват на клиента да извърши надплащане над сумата от 50 000 щатски долара или равностойна на тях сума в паричната единица на всяка държава членка или Швейцария, или гарантира, че всяко надплащане от клиент, което надвишава тази сума, се възстановява на клиента в рамките на 60 дни, като при всеки случай се прилагат посочените в раздел VII, параграф В правила за сумиране на сметки и конвертиране на валута. В този смисъл извършеното от клиента надплащане не се отнася до кредитните наличности във връзка с оспорени такси, а включва кредитни наличности в резултат от връщането на стоки. 9. Терминът „освободена от облагане колективна инвестиционна схема“ означава „инвестиционно образувание“, което се регулира като колективна инвестиционна схема, при условие че всички дялове в схемата се държат от — или чрез — физически лица или „образувания“, които не са „лица, за които се предоставя информация“, с изключение на „пасивните нефинансови образувания“ с „контролиращи лица“, които са „лица, за които се предоставя информация“. Уреденото като колективна