Становище на Европейския комитет на регионите — „План за бъдещето на лицата, полагащи грижи, и услугите за полагане на грижи — местни и регионални възможности в контекста на европейско предизвикателство“

(2021/C 440/11)

Докладчик: Heinrich DORNER (AT/ПЕС), член на правителството на федерална провинция Бургенланд

ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

ЕВРОПЕЙСКИЯТ КОМИТЕТ НА РЕГИОНИТЕ

Политически приоритети

1. е наясно с последиците от застаряването на населението ( 1 ) , променящите се социални и семейни структури, както и с промените в грижите за хората със специални нужди въз основа на конкретните потребности, изискванията на съвременния свят на труда и произтичащата от това все по-голяма потребност от формални и неформални грижи, като неформалните се предоставят главно от роднини. В същото време признава значението в дългосрочен план на разработването на програми за насърчаване на активен живот на възрастните хора и за спиране на преждевременното влошаване на физическото и психическото им състояние. При разработването на съответните програми би трябвало да се вземат предвид стъпките за увеличаване на участието на възрастните хора в обществото и за подобряване на инфраструктурата за тях. Увеличаването на възможностите за участие дава повече възможности на хората през следващите години и спомага за предотвратяване на самотата и социалната изолация;

2. посочва, че застаряването на населението има по-голямо въздействие в селските райони, и по-специално в районите, засегнати от обезлюдяване, или по-слабо развитите региони, където грижите за възрастните и зависимите лица са по-слабо достъпни и изискват по-голяма подкрепа от услугите, предоставяни в общността. Във връзка с това е важно да се вземат предвид и отрицателните последици от миграцията на лицата, полагащи грижи, от по-слабо развитите към по-силно развитите региони, което води до сериозен недостиг на персонал в по-слабо развитите региони. Признава значението за възрастните и зависимите лица на предоставяните в рамките на общността услуги в селските и обезлюдените райони като вид ресурси, които да помогнат на хората да останат в обичайната си среда, като насърчават тяхната автономност и независимост при осъществяването на ежедневните дейности, както и социалното им приобщаване чрез предоставяне на различна техническа, материална или икономическа подкрепа и насърчаването на всеобща достъпност. В същото време застаряването на населението става все по-осезаемо и в градските райони, където делът на възрастните хора нараства рязко, което увеличава необходимостта от човешки ресурси и нова инфраструктура (като домове за полагане на грижи или асистирани жилища);

3. признава основополагащата роля, която изигра секторът на грижите, заедно със здравния сектор по време на кризата с COVID-19. За тази цел настоятелно призовава за пълно зачитане на справедливите условия на труд и за съизмеримо възнаграждение на лицата, полагащи грижи, като основно задължение за признаване на техните услуги;

4. счита, че регионите и градовете трябва да продължат и при необходимост да увеличат усилията си за справяне с недостига на работници в сектора на грижите, за да се преодолее заплахата от недостиг на персонал в средносрочен и дългосрочен план. Този недостиг засяга както градските, така и селските райони и би трябвало да се обърне внимание на районите, засегнати от демографския упадък, на отдалечените региони или на регионите, които изостават, с ограничена наличност на грижи за възрастни хора и зависими лица. Въпреки че признава значението на подхода, основан на жизнения цикъл, по отношение на предизвикателствата, свързани със застаряването ( 2 ) , в настоящия контекст на претоварени здравни услуги поради пандемията, Комитетът призовава Европейската комисия да гарантира пряк достъп до финансови инструменти за градовете и регионите, за да им се даде възможност да се справят с недостига на персонал в сектора на грижите;

5. във връзка с недостига на персонал в краткосрочен план в резултат на свързаните с кризата (COVID-19) ограничения на трансграничната мобилност на специалистите в областта на здравеопазването и грижите насочва вниманието към предишните политически препоръки на КР (напр. създаването на „здравни коридори“ между граничните региони) ( 3 )

6. се ангажира с общата цел за осигуряване на възможност на хората в нужда да се възползват от тези услуги за полагане на грижи, които от гледна точка на специалистите са им необходими и отговарят на предпочитанията на лицата,получаващи грижите;

7. счита, че недостигът на квалифицирани работници, които полагат грижи за хората в нужда, представлява потенциална възможност за справяне с очакваното нарастване на безработицата в цяла Европа, особено във връзка с последиците от кризата с COVID-19, а с това и за предприемане на важна стъпка за запазване на икономическото и социалното сближаване на Европейския съюз; подчертава, че създаването на нови услуги за подпомагане на възрастните и зависимите лица ще създаде нови работни места, които допринасят за активиране на икономиката и задържане на населението в селските и обезлюдените райони. Предоставяните в общността социални услуги в тези териториално уязвими райони са ясен фактор за динамиката на селските райони и социалното и териториалното сближаване;

8. предупреждава, че секторът на грижите трябва не само да се трансформира, но и да се преобрази, като заложи на нови парадигми: от подпомагане към превенция и приобщаване; от качество на подпомагането към качество на живот; от институциите към домакинствата; от професионалните услуги към сътрудничеството със семейството, за да може то да участва; преминаване от медицински подход към подход на подпомагане и услуги; преминаване от общ за всички модел към възможност за различни стилове на живот; от подход, доминиран от системата, към подход, насочен към клиента; от страха от технологията към включването ѝ в живота; от използването на традиционни решения към използването на цифрови решения, които поставят хората на първо място; от използването на важни показатели за ефективност към „използването на здрав разум“;

9. Зелената книга относно застаряването на населението за поставяне на началото на широк политически дебат относно застаряването на населението, за да се обсъдят вариантите за предвиждане и реагиране на предизвикателствата и възможностите, които то поражда, и отбелязва по-специално констатациите и доводите, изложени в параграф 5.1 от Зелената книга приветства целта на Европейската комисия вза поставяне на началото на широк политически дебат относно застаряването на населението, за да се обсъдят вариантите за предвиждане и реагиране на предизвикателствата и възможностите, които то поражда, и отбелязва по-специално констатациите и доводите, изложени в параграф 5.1 от Зелената книга ( 4 )

10. отбелязва плана за действие относно Европейския стълб на социалните права и очаква инициативата за дългосрочни грижи, планирана за 2022 г., и подчертава принцип 18 от Стълба, в който се посочва, че всеки има право на достъп до финансово достъпни дългосрочни грижи с високо качество, по-специално домашни грижи и обществени услуги по места ( 5 )

11. отново призовава Европейската комисия „да обмисли споразумение за полагане на грижи за Европа, подобно на „Гаранция за младежта“, за да се задоволят потребностите от грижи в рамките на основан на права подход, който поставя гражданите в центъра на икономическата активност, като увеличава инвестициите в здравеопазване и грижи в съответствие със стратегията за икономика на благосъстоянието. Приканва Комисията и настоятелно призовава държавите членки да включат исканията на домашните работници и работнички по отношение на условията на труд в Конвенция № 189 на МОТ“ ( 6 ) . В същото становище КР призова за преразглеждане и допълнително развитие на целите от Барселона, като се направят задължителни и се въведат „по-високи цели, свързани с полагането на грижи, надхвърлящи целите от Барселона (Барселона+), за да се вземат предвид потребностите от грижи в остаряващите общества и да се признае, че сферата на грижите е силно доминирана от жени, но те не получават възнаграждение в зависимост от своята социална стойност“;

Статистическа информация и перспективи

12. отбелязва последните прогнози, според които делът на хората на възраст 65 или повече години в Европа ще нарасне от 20 % понастоящем до около 30 % до 2070 г., както и че делът на хората на възраст 80 или повече години ще се удвои до над 13 % до 2070 г. ( 7 ) По този начин се очаква броят на хората на възраст над 65 години да се увеличи от 87 на над 150 милиона, а тези на възраст над 80 години — от 23 на 62 милиона;

13. е наясно, че броят на хората в ЕС, които потенциално се нуждаят от дългосрочни грижи, е вероятно да се увеличи от 19,5 милиона през 2016 г. до 23,6 милиона през 2030 г. и 30,5 милиона през 2050 г. ( 8 )

14. отбелязва, че само за да се запази настоящото съотношение от петима работници, предоставящи услуги за дългосрочни грижи, на 100 души на възраст над 65 години, в държавите от ОИСР броят на работниците в този сектор трябва да се увеличи с 13,5 милиона души до 2040 г. ( 9 ) Само за периода 2018—2030 г. в 27-те държави — членки на ЕС, са необходими общо 11 милиона здравни работници и работници, полагащи грижи, за да се отговори на нарастващите нужди ( 10 )

15. подчертава огромния потенциал на сектора на грижите за пазара на труда и във връзка с това обръща внимание на факта, че през следващите десет години в областта на здравеопазването и социалните услуги потенциално могат да бъдат създадени осем милиона работни места ( 11 )

16. освен това подчертава, че сребърната икономика ( 12 ) , която обхваща услугите за полагане на грижи за възрастни хора, е мощен инструмент за справяне с обезлюдяването, като предоставя незабавни решения на проблемите, свързани със застаряването и безработицата в най-необлагодетелстваните селски райони. Сребърната икономика създава предимства за конкурентоспособността и сближаването за териториите, като генерира ползи за всички ангажирани участници (ситуация, от която печелят всички). От друга страна, постепенното застаряване, което вече засяга голяма част от нашите региони, се превръща в активен ресурс, който създава заетост и богатство, като променя стереотипите и подходите, според които следва да се работи;

Местно и регионално значение

17. счита, че с оглед на заплахата от недостиг на персонал в средносрочен и дългосрочен план регионите и градовете на Европейския съюз трябва да разгледат причините за недостига на работници в сектора на грижите. Това се отнася по-специално за регионите, чиито системи разчитат на персонал от съседни държави и които са изправени пред недостиг на персонал в краткосрочен план поради свързано с пандемията затваряне на граници;

18. е наясно с регионалните различия и приоритети в Европа ( 13 ) по отношение на формалните и неформалните грижи, като за неформалните се разчита главно на роднини, и се ангажира със запазване на разнообразието от предлагани услуги и регионални решения за удовлетворяване на потребностите от грижи;

19. подкрепя свързването в мрежа на регионите в цяла Европа и ги насърчава да ускорят съвместния обмен на опит и общото координирано разработване на действия; отбелязва важната роля на регионите и градовете в разработването на конкретни действия, насочени към грижите за възрастните и зависимите хора с цел доближаване на предоставяните в общността услуги до селските райони, засегнати от застаряване и обезлюдяване, като стратегия, която да отговори по подходящ начин на потребностите от подпомагане на тези групи от населението, които живеят в уязвими в географски план територии и изпитват сериозни затруднения при достъпа до съществени услуги, и да им гарантира подходяща социална и здравна помощ в обичайната им среда на живот;

Положението на жените

20. изтъква свързания с пола факт, че 92 % от жените в ЕС редовно извършват неплатен труд на полагане на грижи, т.е. повече от един ден седмично, като 81 % от жените в ЕС полагат ежедневни грижи за роднини ( 14 ) и те представляват мнозинството от персонала в сектора на здравеопазването и грижите ( 15 ) . Това положение е особено тежко за жените, живеещи в селски и обезлюдени среди, където има реални трудности по отношение на достъпа до основни грижи в областта на здравето и социалното подпомагане;

21. подчертава, че преобладаващата част от работата по полагане на грижи в Европа се осигурява от роднини в рамките на домашните грижи, по-специално от жени, често без специализирано обучение или ръководство, без подходящо възнаграждение и социална закрила, което в крайна сметка изостря съществуващите разлики в пенсиите на мъжете и жените;

22. признава необходимостта от политики и програми, насочени към облекчаване на жените, натоварени с по-голямата част от неплатения труд за полагане на грижи. Трябва да се повиши осведомеността както на неплатените лица, полагащи грижи, така и на членовете на семействата им, които не допринасят за това, относно факта, че полагането на грижи представлява труд и би трябвало да бъде третирано като такъв. Неплатеният труд за полагане на грижи не е отговорност или задължение на жените и би трябвало да бъде разпределен равномерно между мъжете и жените, за да се гарантира икономическа независимост на жените, както е посочено в стратегията на ЕС за равенство между половете;

23. отбелязва високия дял на жените, които са склонни да предоставят грижи, въпреки несигурните условия на труд и недостатъчното възнаграждение, тъй като идват от държави на произход с ниски заплати. В повечето случаи тези жени са имигранти и те би трябвало да имат достъп до услуги за интеграция на майчиния си език и информация за своите права и достъпни услуги като работници имигранти. Пълното прилагане на директивата относно командироването на работници и гарантирането, че тази специфична група работници не е изключена от защитата на националните законоустановени минимални работни заплати е от особено значение. Във връзка с това подчертава, че „е налице остра необходимост от „сближаване във възходяща посока“ на минималните работни заплати, като се има предвид, че ниските работни заплати остават отличителен белег на заетостта в Европейския съюз“, както и че „жените съставляват 59 % от лицата с минимална работна заплата“ ( 16 ) , като изтъква, че ЕС трябва да продължи да подпомага държавите членки по отношение на прилагането на ефективни и приобщаващи социални политики и при осъществяването на необходимите за тази цел реформи;

24. подчертава необходимостта от действия във връзка с несигурните условия на труд в ЕС на настанените в дома на работодателя лица, полагащи грижи, които са предимно жени и често мигранти от трети държави, някои от които работят незаконно като мигранти без документи, а други участват в кръгова или временна миграция. Във връзка с това изразява съгласието си с Европейския икономически и социален комитет (ЕИСК), който изтъква, че настанените в дома на работодателя лица, полагащи грижи, би трябвало да бъдат третирани подобно на останалите полагащи грижи лица, и настоятелно призовава за по-добри гаранции в Директивата относно санкциите срещу работодателите (2009/52/ЕО) за защита на трудовите права на работниците без документи и за стриктно прилагане на Директивата за правата на жертвите (2012/29/ЕС), за да се осигури ефективна подкрепа за настанените в дома на работодателя лица, полагащи грижи, които са жертви на експлоатация, независимо от техния миграционен статут ( 17 )

Препоръки към съответните заинтересовани страни

25. подчертава необходимостта от подобряване на разпространението на информация и комуникацията с обществеността относно съществуващото търсене на професии в сектора на полагането на грижи, с цел да се привлече по-широк спектър от хора, търсещи работа, включително и за да се ограничи рязко неравновесието между половете и да се гарантира, че повече мъже ще се занимават с тези професии в бъдеще. МРВ биха могли да участват в тези усилия, като организират семинари, работни срещи и рекламни кампании за професиите в областта на грижите, специално насочени към мъжете, за борба със свързаните с пола стереотипи и липсата на осведоменост. Това би трябвало да върви ръка за ръка със съгласувани усилия за подобряване на условията на труд в сектора на полагането на грижи, за да увеличи привлекателността на професиите в областта на полагането на грижи, включително сред младите хора и особено в обезлюдените райони и/или районите с много по-възрастно население;

26. посочва, че в контекста на настоящата криза, свързана с COVID-19, работните места и непрекъснатостта на услугите за полагане на грижи могат да бъдат гарантирани чрез създаването на устойчиви на кризи структури на работодателите, по-специално по отношение на структурата на собствеността и използването на генерираните печалби;

27. е наясно, че доброто равновесие между професионалния и личния живот играе съществена роля при избора на професия от страна на потенциалните новопристигащи в сектора. С оглед на това професионалните грижи изискват модели на работно време, които позволяват и насърчават съчетаване на семейството, свободното време и работата;

28. подчертава, че освен физическото здраве на персонала, психичното здраве представлява основен фактор за създаването и поддържането на здравословна работна среда и че поради това персоналът има нужда от професионална подкрепа (напр. надзор, целенасочено продължаващо професионално образование и обучение, подкрепа за психичното здраве), като по този начин се отправя и ясен сигнал срещу нарастващия процент на случаи на професионално изтощение в тази професия;

29. подчертава, че е важно да се помисли за нови структурни изисквания за домовете за полагане на грижи за възрастни хора, така че те да могат да балансират новите стандарти за здраве и безопасност, включително тези, които се отнасят до профилактиката и контрола на инфекциите, което ще бъде от полза както за живеещите в тези домове, така и за работещите в тях Общата цел е да се гарантират оптимални условия на околната среда, живота и труда, както и условия за насърчаване на социалните контакти;

30. счита, че използването на технически помощни инструменти за извършване на дейности по полагане на грижи, за ефикасно и изчерпателно документиране и междудисциплинарна комуникация представлява важна подкрепа за улесняване на ежедневната работа на лицата, полагащи грижи;

31. обръща внимание на все по-голямото значение на цифровизацията и в сектора на грижите. Във връзка с това призовава за предоставяне на специфична техническа помощ за домовете за полагане на грижи за възрастни хора с цел насърчаване на телемедицината като начин за по-ефективно управление на здравето на живущите в домовете. Освен това цифровите инструменти и инструментите за дистанционни грижи, които вече се използваха по време на пандемията за наблюдение и проверка на хората, които са изолирани и без реална семейна подкрепа, ще продължат да се развиват, като подобряват достъпа на хората до услуги за полагане на грижи. Това развитие, обаче, трябва да бъде придружено от мерки за преодоляване на цифровото разделение във всички области, като например цифровото разделение между половете, в селските райони или сред по-възрастното население. По същия начин, специалистите в сектора трябва да бъдат обучени да използват тези нови инструменти чрез схеми за продължаващо обучение. Освен това е необходимо да се разработи нова комуникационна система, която да координира и интегрира здравната система, полагащите грижи работници и семействата. Достъпът до обучение по нови комуникационни технологии за полагащите грижи работници в домовете и за обитателите е от решаващо значение;

32. счита, че финансовата подкрепа по време на обучението е важна съпътстваща мярка за улесняване на заинтересованите лица при навлизането в сектора или смяната на работа;

33. се обявява за адекватно възнаграждение на лицата, полагащи грижи, което отразява социалната и обществена стойност на дейността им;

34. припомня Принцип 9 от Европейския стълб на социалните права, посветен на баланса между професионалния и личния живот, който постановява, че родителите и лицата с отговорности за полагане на грижи имат право на подходящ отпуск, гъвкаво работно време и достъп до услуги за полагане на грижи. В този смисъл отбелязва приноса за прилагането на този принцип, който могат да имат мерките за обществена подкрепа за наемането на лица, полагащи грижи, чрез субсидии или други форми на финансиране, което ще допринесе също така и за регулиране и подобряване на условията за работниците в сектора на полагане на грижи;

35. препоръчва държавите — членки на ЕС, да въведат основните рамкови условия за социална закрила на роднините, полагащи грижи. Това се отнася както за гарантирането на средствата за издръжка, така и на обезщетенията за болест, злополука и пенсия за тази категория лица. Полагащите грижи роднини не би трябвало да бъдат принуждавани да се отказват от работата си, държавните обезщетения не могат да бъдат обвързани със статут на безработно лице. Вземането на решение за полагане на грижи за роднина винаги е трудно и не би трябвало да бъдат налагани излишни жертви;

36. подчертава значението на професионалната подкрепа в областта на неформалните грижи, които се предоставят главно от роднините, за да се предоставят на роднините, полагащи грижи, необходимите умения, като същевременно се гарантира подходящо качество на грижите. Освен това е необходимо да се създадат възможности за облекчаване (напр. места за краткосрочно полагане на грижи), за да се намали временно тежестта за роднините, полагащи грижи, ако е необходимо;

37. призовава държавите — членки на ЕС, и съответните заинтересовани страни на местно и регионално равнище да провеждат редовни консултации със засегнатото население, за да използват получените мнения и начина, по който се променят, като основа за стратегическо развитие на предлаганите услуги;

Препоръки към Европейската комисия

38. призовава Европейската комисия да актуализира съществуващата Европейска рамка за качество на дългосрочните грижи от 2012 г., за да не се изостава от последните развития в предоставянето на дългосрочни грижи и свързаните с това умения, както и с оглед на улесняването на мобилността на лицата, полагащи грижи. За тази цел предлага на Европейската комисия и държавите членки да се приложи европейски знак за качество във връзка с професионалната фигура на „лицето, полагащо грижи за възрастни и зависими хора“ както в контекста на институционализираната помощ, така и извън него, с цел да се гарантира, че лицата, които предоставят тези услуги притежават подходящите квалификация и умения. Необходимо е да се установят общи референтни показатели в актуалния европейски контекст чрез одобрен и адаптиран към нуждите на всяка държава членка сертификат за качество; Комитетът подчертава, че правата на лицата, за които се полагат грижи, и тяхното физическо и психическо благосъстояние трябва да останат основният приоритет, включително предотвратяването и борбата със самотата;

39. предлага Европейската комисия и държавите — членки на ЕС, да обмислят общоевропейска стратегия и обща професионална дефиниция за лицата, полагащи грижи (включително настанени в дома на работодателя лица, полагащи грижи, чиито услуги би трябвало да се разглеждат като част от предоставянето на дългосрочни грижи), с участието на градовете и регионите и социалните партньори. Тази стратегия би трябвало да повиши осведомеността чрез популяризиране в медиите, за да се допринесе за устойчива промяна на имиджа на професиите в областта на здравеопазването и полагането на грижи;

40. освен това предлага Европейската комисия да разгледа предложения за признаване и ефективна подкрепа за роднините, които полагат грижи;

41. призовава Европейската комисия да изготви предложение за създаване на ефективна система за събиране и анализ на данни, която обхваща и грижите от лица, настанени в дома на работодателя, които до голяма степен не са документирани, за да се предостави на държавите членки и регионите солидна основа за бъдеща междурегионална координация;

42. предлага Европейската комисия да създаде платформа за обмен на технически познания и възможност за представяне на примери за най-добри практики в областта на грижите, както и за общи програми, като например планове за социални грижи или стратегии за подкрепа на семейства, полагащи грижи;

43. приветства възможностите за финансиране и подкрепа, предлагани от настоящите и бъдещите структурни фондове на ЕС (ЕСФ за периода 2014—2020 г. с REACT-EU или ЕСФ+ 2021—2027 г.), както и полезните взаимодействия и взаимните допълнения, създадени от програмата „ЕС в подкрепа на здравето“ за периода 2021—2027 г., и подчертава приоритета на действията, финансирани от тях;

44. призовава за определяне на бюджетни приоритети и целево разпределение на бюджетни средства за преодоляване на недостига на квалифицирани работници в секторите на здравеопазването и грижите, по-специално по отношение на програмата на Европейската комисия за политиката по заетостта в рамките на европейския семестър. Европейската комисия би трябвало да наблюдава изпълнението и ефективността на своите препоръки.

Брюксел, 1 юли 2021 г. Председател на Европейския комитет на регионите Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) През 2020 г. 20,6 % от населението на ЕС е на възраст 65 години или повече. Това е с 3,0 процентни пункта повече в сравнение с равнището преди едно десетилетие. Евростат 16.3.2021 г.: https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20210316-1.

(2) COM(2021) 50 final.

(3) Становище на КР относно „Осъществяване и бъдещи перспективи на трансграничното здравно обслужване“ (COR-2019-04597).

(4) COM(2021) 50 final.

(5) COM(2021) 102 final.

(6) Становище на КР относно „Съюз на равенство: Стратегия за равенство между половете за КР 2020—2025 г.“ (COR-2020-02016).

(7) COM(2020) 241 final — Доклад относно въздействието на демографските промени.

(8) COM(2021) 50 final.

(9) ОИСР (2020 г.), Who Cares? Attracting and Retaining Care Workers for the Elderly (Кой се грижи? Привличане и задържане на работниците, полагащи грижи за възрастните хора),

https://www.oecd.org/els/health-systems/who-cares-attracting-and-retaining-elderly-care-workers-92c0ef68-en.htm.

(10) JRC121698 — JRC (2021 г.), Health and long-term care workforce: demographic challenges and the potential contribution of migration and digital technology (Работната ръка в областта на здравеопазването и дългосрочните грижи: демографските предизвикателства и потенциалният принос на миграцията и цифровите технологии).

(11) COM(2021) 50 final.

(12) Според Европейската комисия „сребърната икономика“ може да бъде определена като икономическите възможности, произтичащи от публичните и потребителските разходи, свързани със застаряването на населението и специфичните нужди на населението на възраст над 50 години.“

(13) JRC121698.

(14) EIGE (2021 г.), Gender inequalities in care and consequences for the labour market („Неравенства между жените и мъжете по отношение на полагането на грижи и последиците за пазара на труда“),

https://eige.europa.eu/publications/gender-inequalities-care-and-consequences-labour-market/.

(15) JRC121698.

(16) Становище на КР относно „Адекватни минимални работни заплати в Европейския съюз“ (COR-2020-05859).

(17) Становище по собствена инициатива на Европейския икономически и социален комитет относно „Правата на настанените в дома на работодателя полагащи грижи работници“ (SOC/535 — EESC-2016-00941).