BG Официален вестник на Европейския съюз C 105/1

СТАНОВИЩЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА

от 25 януари 2012 година

относно предложение за директива относно лицензирането и осъществяването на дейността на кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници и предложение за регламент относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници

(CON/2012/5)

2012/C 105/01

Въведение и правно основание

На 20 септември 2011 г. Европейската централна банка (ЕЦБ) получи искане от Съвета на Европейския съюз за становище относно предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета относно лицензирането и осъществяването на дейността на кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат (1) (наричана по-долу „предложената директива“). На 30 ноември 2011 г. ЕЦБ получи искане от Съвета на Европейския съюз за становище относно предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници (2) (наричан по-долу „предложеният регламент“).

ЕЦБ е компетентна да даде становище относно предложената директива и предложения регламент на основание член 127, параграф 4 и член 282, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз, тъй като предложената директива и предложеният регламент съдържат разпоредби, засягащи основните задачи на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), а именно да определя и осъществява паричната политика на Съюза, да насърчава нормалното функциониране на платежните системи и да допринася за гладкото провеждане на следваните от компетентните власти политики, свързани с надзора за благоразумие на кредитните институции и стабилността на финансовата система. От съображения за ефективност и яснота ЕЦБ реши да издаде едно становище по тези две законодателни предложения. Управителният съвет прие настоящото становище съгласно член 17.5, първо изречение от Процедурния правилник на Европейската централна банка.

Общи забележки

1. Цели на предложения регламент и предложената директива

На 20 юли 2011 г. Европейската комисия прие предложената директива и предложения регламент, които трябва да заместят Директива 2006/48/ЕО (3) и Директива 2006/49/ЕО (4). Предложенията представляват важна крачка към засилване на регулирането на сектора на банките и инвестиционните посредници и към създаване на по-стабилна и по-сигурна финансова система в Съюза. ЕЦБ приветства силния ангажимент на Съюза за прилагане на международни стандарти и споразумения в областта на финансовото регулиране, като същевременно се вземат предвид, където е релевантно, специфичните характеристики на правната и финансовата система на Съюза. ЕЦБ подкрепя силно своевременното и ефективно прилагане на стандартите за капитала и ликвидността от Базел (5). За тази цел ЕЦБ отбелязва водещата роля на Комисията в реализирането на ангажимента на Г-20 „да се приемат и приложат изцяло тези стандарти в рамките на договорените срокове, които са съвместими с икономическото възстановяване и финансовата стабилност“ (6), която бе сред първите, предлагайки въвеждането на рамката Базел III (7) и споразуменията на Групата на управители на централни банки и ръководители на надзора (8) в законодателството на Съюза. Предложените мерки ще повишат значително системната устойчивост, ще допринесат за нормалното функциониране на финансовата система и ще осигурят стабилна и устойчива рамка за предоставянето на финансови услуги в Съюза.

2. Реформа на банковото законодателство на Съюза

ЕЦБ приветства иновативния подход, възприет от Комисията, особено по отношение на предложения регламент, който включва повечето от техническите приложения към Директива 2006/48/ЕО и Директива 2006/49/ЕО и ограничава вариантите и свободата за действие на държавите-членки. Предложената рамка ще доведе до повишена правна сигурност, като същевременно ще намали рисковете от дублиране на равнище държави-членки. Финансовата криза също така показа необходимостта от бързи и ефективни действия. Важно е да се осигури подходящото ниво на гъвкавост за разработването на банковото регулиране на Съюза. По отношение на бъдещите преразглеждания на предложения регламент и както е изтъквано в предишни становища (9), ЕЦБ препоръчва да се гарантира, че само рамковите принципи, съдържащи се в предложения регламент и отразяващи основни политически решения и съществени въпроси, остават предмет на обикновена законодателна процедура. Техническите правила, включително тези в предложения регламент, следва да бъдат приети като делегирани актове или актове за изпълнение в съответствие с членове 290 и 291 от Договора, които по този начин ще се очертаят като основната група правила, приложими по отношение на финансовите институции на Съюза.

3. Единен европейски наръчник във финансовия сектор

3.1. Както се посочва в предишни становища (10), ЕЦБ силно подкрепя разработването на единен европейски наръчник за всички финансови институции (11), тъй като насърчава нормалното функциониране на единния пазар в Съюза и улеснява по-голямата финансова интеграция в Европа. Единният европейски наръчник гарантира, че финансовите институции, предоставящи финансови услуги на единния пазар, съблюдават един набор от пруденциални правила. Това намалява възможностите за регулаторен арбитраж и нарушенията на конкуренцията. Освен това хармонизираните правила повишават прозрачността и намаляват регулаторните разходи и разходите за привеждане в съответствие.

3.2. Единният европейски наръчник изисква: а) ясно и правилно определяне на областите за делегирани актове и актове за изпълнение; б) адекватно участие на Европейските надзорни органи (ЕНО), използвайки по този начин експертния опит на органите в разработване на проекти на технически стандарти; в) последователен и координиран подход във всички финансови сектори; г) съгласувани критерии в цялото финансово законодателство на Съюза за прибягване до делегирани актове или актове за изпълнение, със или без предварителното разработване на проекти на регулаторни технически стандарти или технически стандарти за изпълнение от ЕНО (12). В банковия сектор системното участие на Европейския банков орган (ЕБО) при приемането на законодателство за изпълнение на Съюза чрез разработването на проекти на технически стандарти, особено когато се изисква предварителен технически анализ, ще осигури гъвкава регулаторна рамка на равнището на Съюза, която ефективно ще укрепи единния пазар на финансови услуги в Съюза.

4. Консултативна роля на ЕЦБ по отношение на проекти на делегирани актове и актове за изпълнение

4.1. Имайки предвид важността на делегираните актове и на актовете за изпълнение като съществен компонент на единния европейски наръчник, ЕЦБ прави следните забележки по отношение на изпълнението на своята собствена консултативна роля по силата на член 127, параграф 4 и член 282, параграф 5 от Договора.

4.2. Проектите на делегирани актове и актове за изпълнение на Комисията се квалифицират като „предложени актове на Съюза“ по смисъла на член 127, параграф 4 и член 282, параграф 5 от Договора. Както делегираните актове, така и актовете за изпълнение представляват правни актове на Съюза. Важно е да се отбележи, че в повечето езикови версии на член 282, параграф 5 от Договора се посочват „проекти“ на правни актове на Съюза, по които се изисква провеждане на консултации с ЕЦБ (13). Следователно обхватът на задължението за провеждане на консултации с ЕЦБ не се ограничава единствено до проектите на актове, основаващи се на предложение на Комисията.

4.3. По дело C-11/00 (14) Съдът пояснява, че задължението за консултиране с ЕЦБ е насочено „най-вече да гарантира, че законодателят приема акта едва след като е бил изслушан органът, който поради специфичните функции, които изпълнява в рамките на Общността във въпросната област, и поради изключителната експертиза, от която се ползва, е в особено добра позиция да играе полезна роля в разглеждания законодателен процес“.

4.4. Предвид гореизложеното, с цел извличане на най-голяма полза от осъществяването на нейната консултативна роля, ЕЦБ следва да бъде своевременно консултирана по всички проекти на актове на Съюза, включително проекти на делегирани актове и актове за изпълнение в областите на нейната компетентност. Освен това, имайки предвид важността на проектите на технически стандарти като част от разработването на законодателството за финансовите услуги на Съюза, ЕЦБ ще упражнява своята консултативна роля по въпроси, попадащи в компетентността на ЕЦБ, като се съобразява изцяло със сроковете за приемане на тези актове и необходимостта от осигуряване на плавното приемане на законодателство за изпълнение.

Специфични забележки

5. Пруденциален надзор на макроравнище и обхват на по-строги правила

5.1. Предложеният регламент определя пруденциалните стандарти, които ще имат пряко приложение в Съюза. Както се посочва по-горе, ЕЦБ силно подкрепя подхода на Комисията, който ефективно установява единен европейски наръчник за финансовите институции. Освен това ЕЦБ напълно подкрепя целта за справяне със специфичните рискови експозиции, засягащи, inter alia, определени сектори, региони или държави-членки, чрез делегирани актове, които оправомощават Комисията да наложи по-строги пруденциални изисквания, ако е необходимо за отразяването на промените в интензивността на микро- и макропруденциалните рискове, произтичащи от развитието на пазара (15). Независимо от това делегираните актове, които Комисията може да приема, следва да включват пруденциални изисквания по отношение на големите експозиции и изисквания за оповестяване, както и изисквания за ливъриджа и ликвидността, след като изискванията за ливъриджа и ликвидността ефективно станат част от приложимата регулаторна рамка на Съюза. ЕЦБ отбелязва обаче, че периодът от шест месеца или по-малко за налагането на по-строги изисквания за реакция спрямо тези рискове ще бъде недостатъчен в много случаи и би се изискал далеч по-дълъг период, например две или повече години, за да бъде ефективен и за да постигне желаната цел (16).

5.2. Освен това ЕЦБ счита за важно, че предложеният регламент прави възможно държавите-членки да прилагат по-строги пруденциални изисквания, когато възникнат системни рискове за финансовата стабилност. Необходимостта за такава уредба се обосновава, inter alia, от факта, че икономическите и финансовите цикли не са напълно хармонизирани в държавите-членки и държавите-членки могат да бъдат изправени пред различни видове системен риск. Наред с това съществуват още и съществени различия в структурните характеристики на финансовите сектори в държавите-членки. Органите с макропруденциален мандат може следователно да се наложи да затегнат количествените съотношения и лимити на определени инструменти на пруденциалната политика, съдържащи се в предложения регламент, за да приспособят по-добре пруденциалните изисквания към своя специфичен цикъл и за да се справят ефективно със свързаните системни рискове (17).

5.3. В този контекст отделни разпоредби на предложения регламент допускат определено приспособяване на пруденциалните изисквания на национално ниво. На първо място това е въвеждането на рамка на антицикличния капиталов марж (18). На второ място е предложеното разширяване на обхвата на процеса на надзорен преглед, за да се позволи на националните органи да прилагат по-строги пруденциални правила по отношение на определена категория институции (19). ЕЦБ отбелязва обаче, че това предложено разширяване се състои предимно от микропруденциално средство, което е предназначено за справяне с рискове, произтичащи от отделни институции или групи институции, а не за използване като средство на макропруденциалната политика за справяне със системни рискове. Трето, предложеният регламент въвежда възможността за националните органи да коригират рисковите тегла или да определят по-строги критерии, например съотношение стойност на заема/стойност на имота, за експозиции, обезпечени с ипотеки върху жилищен или търговски недвижим имот, ако рисковите характеристики на този отделен пазарен сегмент оправдават това в дадена държава-членка (20).

5.4. ЕЦБ подкрепя горепосочената рамка, която позволява на националните органи да приспособят определени пруденциални изисквания, и счита, че следва да бъде разширена, за да позволява на националните органи да налагат по-строги пруденциални изисквания за макропруденциални цели на национално равнище. Това е необходимо, за да отговори на опасенията по отношение на финансовата стабилност, произтичащи от структурните характеристики на националната финансова система или системните рискове по всеобхватен и ефективен начин. По тази причина обхватът на предложената рамка може да бъде разширен, така че да обхваща по-строги изисквания за: а) капитал; б) лимити за големите експозиции; в) изисквания за ликвидността и коефициента на ливъридж, след като бъдат въведени в регулаторната рамка на Съюза. В този контекст на националните органи следва да се даде възможност да налагат по-строги изисквания в тяхното национално законодателство, т.е. да затегнат количествените съотношения и лимити за букви а), б) и в) след уведомяване на Европейския съвет за системен риск (ЕССР) относно предложените мерки; тези изисквания обаче следва да се прилагат в пълно съответствие с другите аспекти на разпоредбите на предложения регламент, които биха останали непроменени.

5.5. С оглед на поддържането на прозрачност и осигуряване на съгласуваност на мерките, приети в Съюза, ЕЦБ препоръчва евентуалното прилагане на по-строги изисквания от националните органи да бъде обвързано с предпазни мерки. В това отношение ЕССР може да играе важна координираща роля при оценяването на опасенията за финансовата стабилност и евентуалните нежелани последици и спиловър ефекти от такива мерки върху други държави-членки. Освен това ЕБО и ЕССР следва да публикуват на съответните техни уебсайтове редовни актуализации на мерките, приети от държавите-членки, които са по-строги от съдържащите се в предложения регламент. На последно място, когато опасенията за финансовата стабилност, които са наложили прилагането на по-строги пруденциални мерки престанат да съществуват, количествените съотношения и лимити следва да бъдат върнати към хармонизираното ниво, определено от предложения регламент.

5.6. Като цяло евентуалното прилагане на по-строги пруденциални мерки от отделни държави-членки може да засили финансовата стабилност и финансовата интеграция в Съюза. Конкретно чрез координираното смекчаване на системните рискове и защита на единния пазар от натрупване на прекомерни системни рискове органите могат ефективно да допринасят за нормалното функциониране на финансовата система на Съюза и да насърчават устойчивото предоставяне на финансови услуги на единния пазар в средносрочен до дългосрочен план.

6. Капитал

6.1. ЕЦБ силно подкрепя предложеното заздравяване на критериите за приемливост за регулаторен капитал, както и допълнителното хармонизиране на приспаданията. Капиталовите изисквания са основополагащи в международно приетата реформа на капитала. Ето защо от гледна точка на финансовата стабилност е от съществено значение капиталовите изисквания в предложения регламент да гарантират, че банковият сектор на Съюза поддържа капитал с най-високо качество, особено по отношение на базовия собствен капитал от първи ред, което ще доведе до по-висока степен на способността за поемане на загуби. Кризата стана причина новата капиталова реформа да постави особен акцент върху базовия собствен капитал от първи ред. Целта е да се гарантира, че европейските кредитни институции поддържат базов собствен капитал от първи ред, който има същото високо качество както на техните международни партньори, а също така и да се осигури пълно съответствие със споразумението Базел III, одобрено от Групата на управители на централни банки и ръководители на надзора (21). В това отношение следва да се подчертаят следните въпроси.

6.2. ЕЦБ подкрепя списъка с условия, които трябва да бъдат изпълнени за определянето като елемент на базовия собствен капитал от първи ред и които отразяват основните характеристики на капитала по отношение на неизменност, способност за поемане на загуби и гъвкавост на плащания. В съответствие със споразумението Базел III „капиталовите инструменти“, посочени в предложения регламент, следва да се състоят единствено от акции на дружества, определени съгласно съответните национални закони в държавите-членки (с изключение на капиталови инструменти, емитирани от взаимоспомагателни или кооперативни дружества и подобни институции (22)), и следва да се определят като елементи на базовия собствен капитал от първи ред, само ако отговарят на всички условия, определени в предложения регламент (23). ЕЦБ също така препоръчва Комисията, чрез приемането на акт за изпълнение, да одобри списъка с формите на акциите, приемливи като базов собствен капитал от първи ред, установени от ЕБО, за да придаде задължителен характер на списъка. Освен това следва да бъдат разработени проекти на технически стандарти, които конкретизират горепосочените условия. Спазването на тези условия следва да бъде осигурявано непрекъснато от компетентните органи в сътрудничество с ЕБО. Тези предпазни мерки биха допринесли за по-нататъшно осигуряване на съгласуваност в Съюза и намаляване на обхвата за финансов инженеринг.

6.3. По отношение на значителните инвестиции в застрахователни предприятия, презастрахователни предприятия и застрахователни холдинги споразумението Базел III изисква такива инвестиции над определен праг да се приспадат от базовия собствен капитал от първи ред, т.е. съответстващия подход на приспадане (24). Споразумението Базел III отчита, че тези лица попадат извън обхвата на регулаторна консолидация и цели избягването на двойно отчитане на регулаторния капитал. Предложеният регламент поддържа възможността, която вече съществува в Директива 2006/48/ЕО, компетентните органи да разрешат прилагането на методите, определени в Директива 2002/87/ЕО (25), като алтернатива на „приспадане“ (26).

6.4. ЕЦБ принципно споделя становището, че регулаторният капитал в рамките на една банкова група следва да бъде използван само за покриване на загуби, породени от банкови рискове. По този начин ЕЦБ подкрепя решаването на въпроса за двойното използване на регулаторен капитал както на равнище банкова група, т.е. консолидация на всички дъщерни предприятия, които са институции и финансови институции (27), така и на равнище финансов конгломерат, т.е. включвайки също така застрахователни дъщерни предприятия в обхвата на регулаторна консолидация. В този смисъл прилагането на методите, определени в приложение I към Директива 2002/87/ЕО, никога не трябва да води до по-висок регулаторен капитал за групи институции и финансови институции, както се посочва в предложения регламент (28), в сравнение с това, какъв би бил регулаторният капитал, ако се приложи подходът на приспадане.

6.5. Вземайки предвид споразумението Базел III и също така, когато е подходящо, международните принципи на Съвместния форум за финансовите конгломерати (Joint Forum on Financial Conglomerates), ЕЦБ препоръчва осигуряване на пълна междусекторна съгласуваност на тези текстове (29), което изисква синхронизиране на предложения регламент със съответстващите разпоредби на Директива 2009/138/ЕО (30) и Директива 2002/87/ЕО (31). Освен това, докато подкрепя разработването от Съвместния комитет на ЕНО на проекти на технически стандарти по отношение на методите, определени в Директива 2002/87/ЕО, ЕЦБ препоръчва, от съображения за правна яснота и за избягване на междусекторна несъгласуваност в законодателството за финансовите услуги, въвеждане на това оправомощаване само в Директива 2002/87/ЕО (32).

6.6. През януари 2011 г. Групата на управители на централни банки и ръководители на надзора оповести публично своето споразумение, че при нежизнеспособност на дадена институция всички нейни инструменти на допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред следва да могат да се отпишат напълно и окончателно или напълно да се преобразуват в базов собствен капитал от първи ред (33). Предложеният регламент потвърждава намерението на законодателя да включи това споразумение изцяло (34). ЕЦБ разбира, че Комисията ще включи такова изискване за инструментите както на допълнителния капитал от първи ред, така и на капитала от втори ред във връзка с предстоящото предложение на Комисията за преструктуриране на банки и управление на кризи във финансовия сектор.

7. Капиталови маржове

7.1. ЕЦБ приветства избора на предложената директива за въвеждането на рамката за капиталови маржове, тъй като този подход ще позволи на органите да се справят със системните рискове по ефективен и гъвкав начин в държавите-членки. ЕЦБ счита по-специално, че антицикличните капиталови маржове са ключов елемент на по-широк набор от макропруденциални средства (35) и подкрепя силно въвеждането на изричен антицикличен елемент във финансовото регулиране.

7.2. Антицикличният капиталов марж може да подобри значително устойчивостта на банковия сектор и по-този начин може да допринесе за нормалното предоставяне на финансови услуги през целия икономически цикъл. В тази връзка ЕЦБ подчертава, че решението по отношение на антицикличния капиталов марж от националните органи следва да бъде обвързано с неограничени изисквания за реципрочност до 2,5% от рисково-претеглените активи, докато над този праг следва да се прилага доброволна реципрочност. Освен това ЕЦБ подкрепя предложението националните органи да имат възможността да определят антицикличен капиталов марж, който отчита финансовите и икономическите променливи, считани за уместни за оценката на прекомерния ръст на кредитиране и натрупването на системни рискове. Тези променливи обаче не следва да бъдат структурни по своето естество, тъй като антицикличният капиталов марж не следва да има за цел справяне със структурните рискове във финансовата система. Поради това ЕЦБ предлага включването на променливи от нециклично естество в механизма на антицикличния капиталов марж да бъде оттеглено от предложената директива (36).

8. Ликвидност

8.1. ЕЦБ приветства недвусмисления ангажимент на Комисията да въведе в законодателството на Съюза както изискването за покриване на потребностите от ликвидност (liquidity coverage requirement — LCR), така и нетния коефициент за стабилно финансиране (net stable funding ratio — NSFR) в съответствие със споразумението Базел III (37). Въвеждането на рамка на ликвидния риск в предложеното законодателство ще донесе съществени пруденциални ползи на микро- и макроравнище. Изискванията за ликвидност ще увеличат буферите на ликвидност на кредитните институции и ще понижат риска при трансформация на матуритетите, намалявайки прекомерната взаимосвързаност във финансовата система и смекчавайки системния ликвиден риск. Освен това хармонизираните правила относно ликвидния риск следва да помогнат да се постигнат равностойни условия на конкуренция с практики за разумно управление на ликвидния риск и имат общо, подобряващо благосъстоянието действие върху европейската икономика.

8.2. По отношение на предложената рамка на ликвидност ЕЦБ желае да подчертае следните положения: 8.2.1. Относно отчитането на ликвидните активи съществуват редица застъпвания между позициите, представени в предложения регламент по отношение на „Отчитане на ликвидните активи“ (38) и позициите, за които се изисква допълнително отчитане за ликвидните активи (39). В съответствие с това ЕЦБ препоръчва приемането на единен и прозрачен списък на позициите, които следва да се отчитат. Що се отнася до третирането на акции или дялове в предприятия за колективно инвестиране (ПКИ) като ликвидни активи, важно е да се ограничи относителният размер на тези инструменти в общото изискване за покриване на потребностите от ликвидност в допълнение към определянето на абсолютна прагова сума от 250 милиона евро, за да се ограничат рисковете от концентрация в малките институции (40). 8.2.2. Централните банки следва да участват в определянето на степента, до която резервите на централните банки могат да се отчитат за запас от ликвидни активи в периоди на напрежение (41). 8.2.3. С оглед на значителното взаимодействие, което се очаква между изискванията за ликвидност и операциите на паричната политика, ЕЦБ препоръчва да бъде консултирана от ЕБО, когато разработва единно определение на висококачествени активи, както и по отношение на оценяването до 31 декември 2015 г. на това, как да се гарантира, че институциите използват стабилни източници на финансиране (42). Независимо от положителния ефект на нормативната уредба на ликвидността върху осъществяването на паричната политика, т.е. увеличените буфери на ликвидност на кредитните институции и по-стабилното финансиране намаляват дела на постоянните кредитни институции в операциите на централните банки, е възможна поява и на евентуални неблагоприятни ефекти, например чрез намаляване на средната ликвидност на обезпеченията и на кредитното качество на контрагента, и засягане на гладкото осъществяване на паричната политика. 8.2.4. От особено значение е разработването на адекватна нормативна рамка за изискването за покриване на потребностите от ликвидност, т.е. правила относно използването на запас от ликвидни активи при стресов сценарий и как компетентните органи следва да реагират в случай на нарушение. Имайки предвид значението на изискването за покриване на потребностите от ликвидност от гледна точка на пруденциалния надзор както на микро-, така и на макроравнище, ЕЦБ счита, че ЕБО, в сътрудничество с ЕССР, следва да участва във формулирането на указания за възможното освобождаване и последващото натрупване на буфери на ликвидност в периоди на напрежение (43).

8.3. Въвеждането на нетния коефициент за стабилно финансиране (44) ще гарантира, че кредитните институции имат стабилно финансиране, за да посрещат своите задължения. Един от основните проблеми, с който се сблъскаха финансовите институции в кризата, бе спешната нужда от финансиране, която се породи от високата степен на падежни несъответствия. Това означаваше необходимост постоянно да се разчита на автоматичното предоговаряне на краткосрочни пасиви на паричните пазари на едро, водейки до проблеми с финансирането, които се пренесоха и на финансовите пазари. В тази връзка ЕЦБ предлага проект за изменения за избягване на евентуални неясноти в изпълнението на това изискване. Признавайки, че замисълът на нетния коефициент за стабилно финансиране може да наложи определено фино регулиране, дългият период на наблюдение с продължителност до 1 януари 2018 г. се очаква да предостави необходимото време за допълнително адаптиране на коефициента, за да се избегне рискът от евентуални нежелани последици.

9. Ливъридж

Финансовата криза ясно показа необходимостта прекомерният ливъридж да бъде удържан във финансовия сектор. Поради това ЕЦБ приветства силно ангажимента на Комисията да се въведе като задължително изискване коефициент на ливъридж, който не е основан на риска и който подлежи на подходящо преразглеждане и адаптиране, като се използва максимално договореният период на наблюдение (45). В този контекст ЕЦБ предлага изясняване в предложения регламент на ангажимента на законодателя за въвеждане на това изискване (46).

10. Докладване пред надзорните органи

Рамките на докладването пред надзорните органи относно финансово отчитане (FINREP) и общо отчитане (COREP) са последно разработвани от Комитета на европейските банкови надзорници (47). Тези рамки понастоящем се основават на необвързващи насоки и образци за представяне на информация. В тази връзка ЕЦБ препоръчва: а) изясняване в предложения регламент на рамката за отчета COREP; б) въвеждане на ясно правно основание за отчета FINREP; и в) конкретизиране на обхвата на проектите на технически стандарти, които следва да бъдат изработени от ЕБО в тази област (48). По-конкретно се предлага ЕБО и ЕССР да си сътрудничат при определянето на обхвата на финансовата информация, която е необходима за целите на пруденциалния надзор на макроравнище. С оглед на събирането на информацията, която е необходима за изпълнението на задачи на пруденциалния надзор на макроравнище във връзка с изискванията за отчетност, отнасящи се до големи експозиции, отчитане на ликвидността и съотношението на ливъридж (49), ЕЦБ също така предлага въвеждане на най-малко тримесечно отчитане и участие на ЕССР в разработването на проектите на технически стандарти за изпълнение.

11. Подобряване на правилата за обмен на информация

11.1 Докато неотдавнашната реформа на европейския финансов надзор вече доведе до подобрения по отношение на правилата за обмен на информация (50), финансовата криза подчерта важността на гарантиране на подходящи правила за обмен на информация между публични органи, и по-специално между централни банки, включително ЕЦБ, и надзорни органи. ЕЦБ предлага отразяване на промените, въведени с реформата на надзора, в предложената директива и допълнително подобряване на обмена на информация между надзорни органи и централни банки от ЕСЦБ, включително ЕЦБ, когато тази информация се отнася за изпълнението на техните съответни задачи (51). ЕЦБ също препоръчва на Комисията, с помощта на съответните институции и органи (включително ЕЦБ, ЕССР и ЕБО), да предприеме в срок от две години след влизането в сила на предложената директива пълен преглед на ефективността на тези правила и, когато е уместно, да формулира предложения за допълнително подобряване на тази рамка на равнището на Съюза, вземайки по-специално предвид значителните синергийни ефекти от информацията за дейността на централната банка и функциите за пруденциален надзор както при нормални условия, така и в условия на напрежение (52).

11.2 ЕЦБ също така препоръчва задълбочена оценка от страна на Комисията, основана на доклад от ЕБО, на прилагането на предложената директива и предложения регламент по отношение на сътрудничеството на Съюза и държавите-членки с трети държави. Вземайки предвид поуките, извлечени от финансовата криза, този преглед би установил евентуалните пропуски и би определил областите, изискващи допълнителни подобрения на сътрудничеството, обмена на информация и правилата на реципрочност, включително налагането на надзорни правила в трети държави. Тази преценка също така следва да включва необходимостта от допълнително подобряване на споразуменията за сътрудничество между държавите-членки и ЕБО, от една страна, и международните финансови институции или органи, като например Международния валутен фонд (МВФ) или Съвета за финансова стабилност, от друга страна. По-конкретно ЕЦБ също така препоръчва пълен преглед на разпоредбите на предложената директива, отнасящи се до условията на достъп за клонове на институции, установени в трети държави, за да се подобри хармонизацията на правилата в рамките на държавите-членки, уреждащи установяването на клонове на кредитни институции с главно управление извън Съюза, и да се осигури междусекторна съгласуваност на законодателството за финансовите услуги на Съюза (53).

12. Други въпроси

Различни други въпроси, отнасящи се до: а) сътрудничеството между компетентните органи за надзор и контрол на централни контрагенти; б) надзорните правомощия; в) въпроси, свързани с управлението; г) правилата и терминологията, приложими по отношение на агенциите за външна кредитна оценка (АВКО); д) секюритизацията, са също така разгледани в приложението към становището и дават основание на отделните предложения за изменения.

Когато ЕЦБ препоръчва изменения на предложената директива и на предложения регламент, в приложението са представени конкретните предложения за изменения с обяснителен текст към тях.

Съставено във Франкфурт на Майн на 25 януари 2012 година. Заместник-председател на ЕЦБ Vítor CONSTÂNCIO

(1) COM(2011) 453 окончателен.

(2) COM(2011) 452 окончателен.

(3) Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 1).

(4) Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 201).

(5) Вж. точка 29 от Декларацията на лидерите на срещата на върха на Г-20 в Сеул от 11 и 12 ноември 2010 г., в която се посочва, че: „Новата рамка ще бъде пренесена в нашите национални законови и подзаконови актове, като прилагането ѝ ще започне от 1 януари 2013 г., а пълното ѝ въвеждане ще се извърши до 1 януари 2019 г.“

(6) Точка 29 от Декларацията на лидерите на срещата на върха на Г-20 в Сеул от 11 и 12 ноември 2010 г.

(7) Вж. „Базел III: Глобална регулаторна рамка за по-устойчиви банки и банкови системи“ („Basel III: A global regulatory framework for more resilient banks and banking systems“), Базелски комитет по банков надзор, декември 2010 г., преработена версия от юни 2011 г. (наричано по-долу „споразумението Базел III“).

(8) Вж. прессъобщенията на Групата на управители на централни банки и ръководители на надзора от 26 юли и 12 септември 2010 г., достъпни на уебсайта на БМР www.bis.org

(9) Вж. например параграф 2 от Становище CON/2009/17 на ЕЦБ от 5 март 2009 г. по искане на Съвета на Европейския съюз относно предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО по отношение на банки — филиали на централни институции, определени елементи на собствения капитал, големи експозиции, надзорна уредба и управление при кризи (ОВ C 93, 22.4.2009 г., стр. 3). Всички становища на ЕЦБ са публикувани на уебсайта на ЕЦБ www.ecb.europa.eu.

(10) Вж. например параграф 3 от Становище CON/2011/42 на ЕЦБ от 4 май 2011 г. относно предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Директива 2003/71/ЕО и Директива 2009/138/ЕО във връзка с правомощията на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване и на Европейския орган за ценни книжа и пазари (ОВ C 159, 28.5.2011 г., стр. 10).

(11) Вж. параграф 20 от заключенията на Европейския съвет от 18 и 19 юни 2009 г.

(12) Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/78/ЕО на Комисията (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 12), Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/79/ЕО на Комисията (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 48) и Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/77/ЕО на Комисията (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 84). Регламентите за създаване на ЕНО въвеждат процедура за разработване на проекти на регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение от ЕНО преди тяхното одобряване от Комисията, съответно под формата на делегирани актове и актове за изпълнение.

(13) Член 282, параграф 5 от Договора посочва проекти на актове на Съюза в следните езикови версии: българска („проект на акт на Съюза“); испанска („proyecto de acto de la Unión“); датска („udkast“); немска („Entwurf für Rechtsakte der Union“); естонска („ettepanekute“); гръцка („σχέδιο πράξης της Ένωσης“); френска („projet d'acte de l'Union“); италианска („progetto di atto dell'Unione“); латвийска („projektiem“); литовска („Sąjungos aktų projektų“); нидерландска („ontwerp van een handeling van de Unie“); португалска („projectos de acto da União“); румънска („proiect de act al Uniunii“); словашка („navrhovaných aktoch Únie“); словенска („osnutki aktov Unije“); финска („esityksistä“); шведска („utkast“). Ирландската версия съдържа „gniomh Aontais arna bheartu“, което съответства на понятието „планирани“ актове на Съюза.

(14) Решение от 10 юли 2003 г. по дело C-11/00, Комисия на Европейските общности/Европейска централна банка (Recueil, 2003 г., стр. I-7147, по-специално точки 110 и 111).

(15) Член 443 от предложения регламент.

(16) Вж. съображение 87 от предложения регламент.

(17) Вж. съвместния доклад за напредъка на Съвета за финансова стабилност, Международния валутен фонд и Банката за международни разплащания критерии пред Г-20 относно инструментите и рамките на макропруденциалната политика от 27 октомври 2011 г., достъпен на уебсайта на Съвета за финансова стабилност www.financialstabilityboard.org.

(18) Вж. дял VII, глава 4 от предложената директива.

(19) Член 95 от предложената директива.

(20) Член 119, параграф 2 от предложения регламент.

(21) Вж. прессъобщенията на Групата на управители на централни банки и ръководители на надзора от 26 юли и 12 септември 2010 г.

(22) Вж. член 27 от предложения регламент.

(23) Вж. член 26, параграф 1 от предложения регламент.

(24) Вж. параграф 84 от споразумението Базел III.

(25) Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 35, 11.2.2003 г., стр. 1).

(26) Вж. член 46 от предложения регламент.

(27) В съответствие с член 16 от предложения регламент.

(28) В съответствие с член 16 от предложения регламент.

(29) Вж. параграф 6.1 от Становище CON/2011/42.

(30) Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) (ОВ L 335, 17.12.2009 г., стр. 1).

(31) Сравнението на тези текстове разкрива редица различия по отношение на третирането на междусекторни участия на индивидуално и групово равнище. Например съгласно Директива 2009/138/ЕО участията на застрахователно предприятие в институции или финансови институции се приспадат на индивидуално равнище независимо дали застрахователното предприятие и институциите са част от един и същ финансов конгломерат. За разлика от това предложеният регламент урежда освобождаване, т.е. компетентните органи могат да решат да не приспадат позициите на институцията в други институции, финансови институции или застрахователни предприятия на индивидуално равнище, когато: лицата са част от един и същ финансов конгломерат; или когато не са част от един финансов конгломерат, но е използван един от трите метода, определени в приложение I към Директива 2002/87/ЕО. Що се отнася до обхвата на груповия надзор, кредитните институции, инвестиционните посредници и финансовите институции са включени в обхвата на груповия надзор съгласно Директива 2009/138/ЕО. Обратно, обхватът на надзора съгласно предложения регламент е ограничен до институции и финансови институции, които са дъщерни предприятия на една институция или, ако е приложимо, финансовия холдинг или смесения финансов холдинг (член 16 от предложения регламент).

(32) Вж. член 139 от предложената директива, изменящ член 21 от Директива 2002/87/ЕО. Това би наложило заличаване на член 46, параграф 4 от предложения регламент.

(33) Вж. съображение 27 от предложения регламент и прессъобщение на Групата на управители на централни банки и ръководители на надзора от 13 януари 2011 г.

(34) Вж. съображение 27 от предложения регламент.

(35) Антицикличният капиталов марж следва да се активира в периоди на прекомерен ръст на кредитирането, свързан с натрупването на системни рискове, и да се освобождава при стресови ситуации.

(36) Вж. член 126, параграф 3, буква в) и параграф 4 от предложената директива.

(37) Вж. съображения 75 и 76 от предложения регламент.

(38) Член 404 от предложения регламент.

(39) Приложение III към предложения регламент.

(40) Член 404, параграф 5 от предложения регламент.

(41) Вж. по-специално членове 403 и 404 и приложение III към предложения регламент.

(42) Вж. член 481 от предложения регламент.

(43) Вж. член 402 от предложения регламент.

(44) Вж. съображение 76 и член 481, параграф 3 от предложения регламент.

(45) Вж. съображения 64—70 от предложения регламент.

(46) Вж. член 482 от предложения регламент.

(47) Вж. Сборник на стандарти и насоки на Комитета на европейските банкови надзорници (Committee of European Banking Supervisor’s compendium of standards and guidelines), стр. 448—473.

(48) Вж. член 94 от предложения регламент.

(49) Членове 383, 403 и 417 от предложения регламент.

(50) Вж. Регламент (ЕС) № 1093/2010, Регламент (ЕС) № 1092/2010, Регламент (ЕС) № 1096/2010 на Съвета от 17 ноември 2010 г. за възлагане на Европейската централна банка на специфични задачи, свързани с дейността на Европейския съвет за системен риск (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 162).

(51) Вж. например параграфи 13—15 от Становище CON/2009/17, параграф 2.2 от Становище CON/2010/23 на ЕЦБ от 18 март 2010 г. относно предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за изменение на директиви 1998/26/ЕО, 2002/87/ЕО, 2003/6/ЕО, 2003/41/ЕО, 2003/71/ЕО, 2004/39/ЕО, 2004/109/ЕО, 2005/60/ЕО, 2006/48/ЕО, 2006/49/ЕО и 2009/65/ЕО във връзка с правомощията на Европейския банков орган, Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване и Европейския орган за ценни книжа и пазари (ОВ C 87, 1.4.2010 г., стр. 1) и параграф 5 от Становище CON/2011/42.

(52) Вж. параграф 15 от Становище CON/2009/17.

(53) Вж. например предложението за Директива на Европейския парламент и на Съвета относно пазарите на финансови инструменти и за отмяна на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (COM(2011) 656 окончателен).