Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за опростяване на прехвърлянето на моторни превозни средства в друга държава членка в рамките на единния пазар /* COM/2012/0164 final - 2012/0082 (COD) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО Независимо от все по-голямата интеграция на единния пазар, проблемите при регистрацията на моторни превозни средства продължават да са често срещана пречка на вътрешния пазар както за дружествата, така и за гражданите. Проблемите при регистрацията на моторните превозни средства бяха откроени като една от 20-те основни теми, предизвикващи загриженост по отношение на единния пазар в сегашния му вид, в съставения от Комисията списък. В Доклада за гражданството на ЕС „Премахване на пречките за упражняване на правата на гражданите на ЕС“[1], публикуван през 2010 г., Комисията определи проблемите при регистрацията на превозни средства като една от основните пречки, с които гражданите на ЕС се сблъскват при всекидневното упражняване на правата си съгласно правото на Съюза, и обяви сред действията, предназначени да премахнат тези пречки, опростяването на формалностите и условията за регистрация на превозните средства, регистрирани в друга държава членка (действие 6 от Доклада за гражданството на ЕС). Задължението за регистриране в приемащата държава членка на моторно превозно средство, регистрирано в държавата членка на произход, вече години наред предизвиква оплаквания и съдебни дела. Гражданите и дружествата, които закупуват моторно превозно средство в друга държава и го придвижват обратно към страната, в която обичайно живеят или са установени, се сблъскват със сложни и тромави регистрационни процедури и времеотнемащи искания за допълнителни документи. Вследствие на това проблемите с регистрацията на моторни превозни средства се отразяват неблагоприятно на свободното движение на стоки — основна свобода, на която почива Европейският съюз. Това беше подчертано в „Европа 2020“ — Стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж[2], в която беше изтъкнато, че въпреки правното съществуване на единния пазар, всеки ден бизнесът и гражданите се сблъскват с все още реално съществуващи пречки пред трансграничната дейност. В становището си от 11 март 2011 г. Групата на високо равнище от независими заинтересовани страни относно административната тежест изказа подкрепата си за евентуална инициатива на Комисията за опростяване на формалностите и условията при регистрацията. Освен това групата призова националните органи да се стремят към възможно най-скорошно усъвършенстване на регистрационния процес, особено що се отнася до взаимното признаване на необходимите документи, и да избягват увеличаващите тежестта искания за допълнителни документи. Всички държави членки имат система за регистрация на моторните превозни средства. Тя включва административното разрешение за тяхното въвеждане в експлоатация по пътищата, което включва идентифициране на моторното превозно средство и издаването на регистрационен номер за него. Регистрационните данни се използват за целите на събирането на данъци върху моторните превозни средства. В края на регистрационната процедура държавата членка издава свидетелство за регистрация, с което удостоверява, че превозното средство е регистрирано в държава членка. В свидетелството за регистрация се съдържа и името и адресът на лицето, на чието име е регистрирано превозното средство (титулярят на свидетелството за регистрация на превозното средство, който не е непременно собственикът на съответното превозно средство). Когато обаче превозното средство е регистрирано в една държава членка, а често се използва в друга, редовно възникват два основни проблема: (1) Гражданите, които се придвижват в друга държава членка, трансграничните работници, дружествата за отдаване на автомобили под наем и лицата, които наемат моторно превозно средство в друга държава членка, често са задължени да го регистрират на територията, на която живеят или на която се използва моторното превозно средство, въпреки че то е вече регистрирано в друга държава членка. Такъв е случаят например с титулярите на свидетелства, които променят местопребиваването си, и трайно се преместват в друга държава членка със своето моторно превозно средство. Това обаче е досаден проблем за гражданите, които през една част от годината живеят в една държава членка, а през останалата част — в друга, както и за пътуващите ежедневно до работа, които пресичат държавна граница и използват в своята държава членка моторно превозно средство, регистрирано в друга държава членка. В този случай моторното превозно средство е регистрирано в една от държавите членки, но другата държава членка често изисква от ползвателя му да го регистрира на нейна територия. Компаниите за продажба на лизинг също се сблъскват с проблеми при регистрацията, със сигурност когато те са титуляр на свидетелството за регистрация и когато моторното превозно средство се използва от лице, установено в друга държава членка. На последно място, фирмите за отдаване на автомобили под наем, които искат да прехвърлят част от парка си в друга държава членка за кратък период от време, за да отговорят на сезонно търсене в нея, обикновено са длъжни да регистрират съответните моторни превозни средства в тази държава членка. (2) Формалностите при пререгистрирането на моторно превозно средство, което се прехвърля от една държава членка в друга, са често тромави и продължителни. Прехвърлянето на моторно превозно средство за по-дълъг период от време в друга държава членка води до още документация в приемащата държава членка и обикновено до допълнителни ангажименти за прекратяване на регистрацията на превозното средство в държавата членка на произход. Допълнителната тежест се дължи принципно на това, че органите за регистрация на приемащата държава членка не разполагат с достатъчно или изобщо нямат информация за моторното превозно средство, освен тази, която се съдържа в свидетелството му за регистрация. Ако превозното средство трябва да се пререгистрира в същата държава членка, органите за регистрация могат да разчитат на информацията в своите бази данни. 2. РЕЗУЛТАТИ ОТ КОНСУЛТАЦИИТЕ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКИ НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО Предложението се придружава от оценка на въздействието и нейно резюме, като проектът на оценката на въздействието беше оценен от Комитета за оценка на въздействието на Европейската комисия, който излезе със становище на 16 декември 2011 г. Окончателната оценка на въздействието беше съответно изменена. Предложението ще доведе до много значително опростяване на административните процедури за бизнеса, гражданите и органите за регистрация. Намаляването на административната тежест ще се равнява на икономии от поне 1 445 млн. евро годишно. От март до май 2011 г. посредством I.P.M. (Your Voice in Europe) беше проведена обществена консултация със заинтересованите страни, съдържаща специално разработени за гражданите, стопанските субекти и публичните органи въпроси. Резултатите от обществената консултация са обобщени в приложение 1 към оценката на въздействието и могат да бъдат намерени и на сайта Europa[3]. Минималните стандарти на Комисията са удовлетворени. На 21 юни 2011 г. беше проведена конференция за представяне на неокончателните резултати от обществената консултация и предоставяне на допълнителен форум за дебат и обмен на информация между различните заинтересованите страни и по-специално между публичните органи, отговарящи за регистрацията в държавите членки. 3. ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО 3.1 Цели на предложението Генералната цел на настоящата инициатива е постигането на по-добро функциониране на единния пазар чрез премахване на административните пречки във връзка с процедурата за пререгистрация на моторни превозни средства, която в момента спъва свободното движение на стоки. Конкретните цели на настоящата инициатива са хармонизирането, рационализирането и опростяването на процедурите за пререгистрация на моторни превозни средства, регистрирани в друга държава членка за гражданите, работниците и служителите, работодателите, дружествата за отдаване на автомобили под наем и тези за продажба на лизинг и органите за регистрация. Освен това настоящата инициатива цели да намали административната тежест върху всички участващи лица, без да препятства сигурността по пътищата или превенцията на престъпленията и измамите. Оперативните цели, които трябва да се постигнат чрез тази инициатива, са следните: – да се определи в коя държава членка следва да се регистрира моторно превозно средство, прехвърлено между държави членки; – да се съкрати срокът за процедурите за пререгистрация; – да се намали административната тежест върху гражданите и дружествата посредством ограничаване на броя на документите, необходими за провеждане на процедурата на пререгистрация и улесняване на обмена на данни между националните органи за регистрация. 3.2. Правно основание — вид на правния акт Сегашните проблеми и разликите в административните правила на национално ниво по отношение на пререгистрацията на моторните превозни средства, регистрирани в друга държава членка, създават пречки пред свободното движение на тези превозни средства на територията на Съюза. Поради това ЕС има правото да предприеме действия на основание член 114 от ДФЕС, за да гарантира правилното функциониране на единния пазар за употребявани моторни превозни средства, закупени в друга държава членка. Освен това настоящото предложение ще бъде от полза и за гражданите, които прехвърлят моторно превозно средство в друга държава членка на пребиваване, за тези, които използват моторно превозно средство, регистрирано в държавата членка, в която са наети на работа, както и за фирмите за отдаване на автомобили под наем (и в по-малка степен за фирмите за продажба на лизинг), които поради изискванията за регистрация, които се поставят към тях или към техните клиенти, се сблъскват с пречки пред трансграничното използване на тези превозни средства. Предлаганият правен инструмент е под формата на регламент поради следните причини. Регламентите са пряко приложими в държавите членки, без да е необходимо транспониране в различните национални законодателства. Тъй като законодателният инструмент ще се прилага само за трансгранични ситуации в ЕС, с регламента ще се осигури правна сигурност и опростяване в рамките на вътрешния пазар. Освен това регламентът е по-резултатен като инструмент при организирането на електронния обмен на информация между националните органи за регистрация. И на последно място, рискът от свръхрегулиране от страна на държавите членки не съществува, когато актът е под формата на регламент. 3.3 Съдържание на предложението В член 1 е потвърден принципът, че държавите членки имат право да освобождават определени категории моторни превозни средства от регистрация. От факта, че едно моторно превозно средство е било регистрирано в друга държава членка, не следва, че същото моторно превозно средство следва да подлежи на задължение за регистрация в държавата членка, в която то се прехвърля. В член 1 е изрично посочено и че моторните превозни средства, регистрирани в трети държави, са извън приложното поле на настоящото предложение. Наред с това предложението е разработено така, че да се изключи регистрацията на моторни превозни средства, които са били регистрирани в същата държава членка. Следователно пререгистрацията на моторни превозни средства в рамките на същата държава членка продължава да се урежда от националните правила на държавата членка и няма да бъде засегната от настоящото предложение. Освен това държавите членки продължават да са свободни да упражняват правомощията си по данъчно облагане на моторните превозни средства в съответствие с правото на Съюза. В член 2 се съдържат определенията, които следват плътно съществуващите определения, залегнали в правото на Съюза и по-специално в Директива 1999/37/EO на Съвета от 29 април 1999 г. относно документите за регистрация на превозни средства[4]. Тази директива се прилага за моторните превозни средства, които са обект на Рамкова директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства[5] и на Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 март 2002 г. относно типовото одобрение на дву- и триколесни моторни превозни средства и за отмяна на Директива 92/61/ЕИО на Съвета[6], но не и за селскостопански и горски трактори. Директива 1999/37/ЕО обаче не предвижда пълна хармонизация, както постанови неотдавна Съдът на ЕС в свое решение[7]. В член 3 е предвидено, че държава членка може да изисква регистрация на своя територия на превозно средство, регистрирано в друга държава членка, само ако титулярят на свидетелството за регистрация обичайно пребивава на нейна територия. В член 3 са предложени няколко критерия за определяне на обичайното пребиваване. За физически лица, които не осъществяват стопанска дейност, предложените критерии са тези от член 7 от Директива 83/182/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г. за освобождаване от данъчно облагане в Общността при временен внос на някои превозни средства от една държава членка в друга[8]. По отношение на дружествата предлаганите критерии се отнасят до мястото, в което са установени, или мястото, в което осъществяват стопанска дейност, което означава, че при автомобили, които са регистрирани на името на дружество в държавата членка, в която е установено то, и се ползват от служител, който обичайно пребивава в друга държава членка, последната няма право да изисква регистрация на своя територия. Така се избягва необходимостта от индивидуална за всеки случай оценка в държавата членка, в която обичайно пребивава служителят, която да определи дали фирменият автомобил се използва предимно за частни или професионални цели и дали пътуванията между дома и местоработата се считат за частно или професионално използване. В член 4 е формулирано ясно и просто правило: в случаите, когато титулярят на свидетелството за регистрация прехвърли обичайно си пребиваване в друга държава членка, той следва да поиска регистрация на превозното си средство в шестмесечен срок след пристигането си. По време на този срок използването на превозното средство не може да бъде ограничавано от държавата членка, в която пристига лицето. В член 4 се съдържа и силно изразено опростяване на регистрационната процедура за моторните превозни средства, регистрирани в друга държава членка. Приложена е установената съдебна практика на Съда на ЕС относно свободното движение на стоки, съгласно която държавите членки следва да улесняват вътрешната за ЕС търговия, като признават доказателствата, издадени в друга държава членка, които показват например, че едно превозно средство, регистрирано на територията на тази държава членка, е преминало преглед за техническа изправност. Съдът на ЕС посочи също така, че този принцип на взаимно признаване на регистрацията и информацията за техническата изправност следва да се допълва от сътрудничество между органите на държавите членки относно всякакви евентуално липсващи данни[9]. Чрез член 4 това сътрудничество се организира в електронен вид, като органът за регистрация на превозните средства следва да търси данни в регистъра на превозните средства на държавата членка, в която е регистрирано превозното средство, чрез софтуерното приложение, посочено в член 7 и приложение ІІ. Принципът на административно сътрудничество чрез електронни средства работи и в обратната посока: когато една държава членка регистрира превозно средство, което е било регистрирано в друга държава членка, съгласно член 4 органът за регистрация е длъжен да уведоми органа за регистрация на държавата членка на предишната регистрация. На последно място, член 4 от настоящото предложение допуска допълнителни проверки на моторните превозни средства в някои конкретни случаи. В член 5 е определено в кои точно случаи органите за регистрация имат право да откажат да регистрират превозно средство, регистрирано в друга държава членка. Основната цел на член 5 е предотвратяването на измамите и гарантирането на безопасността по пътищата, тъй като пререгистрацията на моторно превозно средство, регистрирано в друга държава членка, понякога се използва за легализиране на откраднати превозни средства или документи на превозни средства. Откраднатите превозни средства често се продават с променени данни, например чрез „клониране“ (практика, при която превозното средство се открадва, истинските му идентификационни маркировки се премахват и променят така, че да отговорят на законно регистрирано превозно средство, което е в движение по пътищата, при което откраднатото превозно средство приема данните на законно регистрираното превозно средство и двете използват едни и същи регистрационни номера) или „възкресяване“ (практика, при която данните на откраднато превозно средство се заменят с тези на превозно средство, претърпяло сериозни повреди). Подобни практики могат да бъдат предотвратени единствено чрез тясно сътрудничество между органите за регистрация. Поради това този член следва да допринася също за изпълнението на: · Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 септември 2000 г. относно излезлите от употреба превозни средства[10]. Съгласно тази директива държавите членки са длъжни, inter alia, да предприемат необходимите мерки, с които да гарантират, че излезлите от употреба превозни средства се прехвърлят в разрешени съоръжения за третиране. Съгласно Директивата държавите членки трябва да създадат система, в съответствие с която представянето на сертификат за унищожаване е условие за дерегистрацията на излязлото от употреба превозно средство. Този сертификат се издава на ползвателя и/или собственика, когато излязлото от употреба превозно средство се прехвърля в съоръжение за третиране; · Решение 2004/919/ЕО на Съвета от 22 декември 2004 г. относно противодействието на престъпността, свързана с превозни средства с презгранично значение[11], чиято цел е постигането на по-добро сътрудничество на територията на Съюза с оглед предотвратяването на престъпността, свързана с превозни средства, и борбата с нея, в което се обръща специално внимание на връзката между кражбите на превозни средства и незаконната търговия с автомобили. Решението задължава всяка държава членка да гарантира, че компетентните ѝ органи предприемат необходимите мерки за предотвратяване на употребата с цел измама и кражбата на регистрационни документи на превозни средства. Решението задължава правоприлагащите органи да информират националните органи за регистрация на превозните средства дали за превозното средство, за което се иска регистрация, е подаден сигнал за кражба. Решението има за цел и да предотвратява използването с цел измама на свидетелства за регистрация на превозни средства: всяка държава членка трябва да гарантира, че нейните компетентни органи вземат необходимите мерки да изискат свидетелството за регистрация от собственика или ползвателя на превозното средство, което е пострадало сериозно при катастрофа (тотална щета). Свидетелството за регистрация се предава на органите също когато при проверка правоприлагащите органи заподозрат нарушение във връзка с идентификационните маркировки на превозното средство, например идентификационния му номер. Член 6 гарантира улесняването на вътрешната за ЕС търговия с употребявани превозни средства чрез хармонизирани правила относно временната регистрация на моторни превозни средства. Тези правила са необходими на първо място на лицата, които закупуват моторно превозно средство в друга държава членка, за да им се даде възможност да придвижат превозното средство до собствената си държава членка с оглед на неговата окончателна регистрация там. Когато моторно превозно средство, регистрирано в една от държавите членки, се продава на лице, установено в друга държава членка, продавачът вероятно ще дерегистрира моторното превозно средство в момента, в който то бъде продадено. Вероятно е продавачът да не позволи на купувача да придвижва моторното превозно средство с принадлежащите на продавача регистрационни номера. Поради това системата за временна регистрация е неотменна с оглед на подобряването на функционирането на пазара за употребявани моторни превозни средства и гарантиране временното запълване на празнотата, която съществува между регистрацията в първата държава членка и новата регистрация във втората. Системата за временна регистрация дава също така възможност на органите за регистрация да опазят качеството на регистрационните данни в своите регистри, така че те да могат лесно да се обменят чрез софтуера, посочен в член 7. В член 6 се предлага срокът на валидност на временната регистрация да бъде ограничен на 30 дни, така че да бъде съвместим с член 15 от Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 16 септември 2009 г. относно застраховката Гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка[12]. В член 15 от Директива 2009/103/ЕО е организирана уредбата на застрахователното покритие, когато превозното средство се изпраща от една държава членка в друга, като е посочено че в такива случаи за държава членка на риска се счита държавата членка по местоназначение от момента на приемане на доставката от купувача и за срок от 30 дни, дори ако превозното средство не е било регистрирано в държавата членка по местоназначение. Ако превозното средство участва в произшествие по време на този период, когато то не е застраховано, органът, който отговаря за обезщетението в държавата членка по местоназначение, отговаря за обезщетението, предвидено в член 10 от Директива 2009/103/ЕО. В член 7 от предложението е уреден електронният обмен на регистрационни данни за превозните средства между държавите членки за целите на пререгистрацията на превозно средство. С член 7 на Комисията се дава правомощието да приема актове за изпълнение с цел определяне на общите процедури и спецификации за софтуерното приложение, включително формàта на обменяните данни, техническите процедури за получаване по електронен път на справки от националните електронни регистри, процедурите за достъп и механизмите за сигурност. Електронният обмен на регистрационни данни за превозните средства между държавите членки следва да се реализира в съответствие с Европейската рамка за оперативна съвместимост (ЕРОС)[13]. Целта на член 8 е да улесни вътрешната за ЕС търговия с употребявани превозни средства чрез хармонизирани правила относно „професионалната регистрация“ на моторни превозни средства. В момента схеми за „професионална регистрация“ съществуват в повечето държави членки, за да се дава възможност на търговците да придвижват моторните превозни средства по обществените пътища за много кратък период от време, без да бъдат задължени официално да ги регистрират. Схемите за „професионална регистрация“ обикновено са запазени за производителите, монтажниците, дистрибуторите и търговците по отношение на моторните превозни средства, които те притежават, или тези, върху които извършват проверки. Повечето държави членки не издават същински свидетелства за професионална регистрация, които да съдържат идентификацията на моторното превозно средство. Често се осигурява друг вид документ, установяващ връзката между регистрационните табели и техния титуляр, и/или се изисква титулярят да води пътен дневник, в който да записва пътуванията, направени с регистрационната табела. Практиката показва обаче, че повечето „професионални регистрации“ не се признават от другите държави членки, обикновено поради липсата на официално свидетелство за регистрация, така че повечето професионални дистрибутори и търговци се въздържат от използване на професионални регистрации извън своята национална територия. Целта на член 8 е да сложи край на тези пречки пред вътрешната за ЕС търговия с употребявани моторни превозни средства чрез обща система, с помощта на която „професионалните регистрации“, издадени на производители, монтажници, дистрибутори и търговци, установени в една държава членка, да се признават в друга. С член 8 Комисията се оправомощава да приема актове за изпълнение, с които да определя формàта и образеца на свидетелството за професионална регистрация на превозни средства. С член 9 на държавите членки се определя задължението да информират Комисията за наименованията и адресите на органите за регистрация на превозните средства, които отговорят за администрирането на официалните регистри на превозните средства на тяхна територия и за прилагането на настоящия регламент. Комисията ще публикува на своя уебсайт списък на органите за регистрация на превозните средства и евентуалните негови актуализации. Освен това с член 9 за органите за регистрация на превозни средства е предвидено задължението да гарантират, че информацията относно регистрацията на превозни средства в държавата членка на съответния орган, както и наименованието и данните за връзка с органа са лесно достъпни за обществеността. С членове 10 и 11 на Комисията се делегират правомощия да приема изменения в приложения І и ІІ в светлината на техническия напредък и по-специално с цел да бъдат отчетени съответните изменения на Директива 1999/37/ЕО и измененията в други актове на Съюза, които имат пряко отношение към актуализацията на приложения І и ІІ. С тези членове на Комисията се делегират също така правомощия за определяне на условията, които следва да бъдат изпълнени от дружествата, използващи свидетелства за професионална регистрация на превозни средства, за да отговорят на изискванията за добро име и необходимите професионални компетенции, както и за определяне на срока на валидност на свидетелствата за професионална регистрация: – Приложение I следва да отговаря на съдържанието на хармонизираното свидетелство за регистрация, определено в Директива 1999/37/ЕО, що се отнася до данните за превозното средство. Тъй като нито личните данни на титуляря на предишното свидетелство за регистрация, нито тези на което и да било друго лице, посочено в свидетелството (напр. собственик, ползвател), са необходими за целите на пререгистрацията, тези данни не са част от приложение І, въпреки че са част от задължителната информация, посочена в хармонизираното свидетелство за регистрация, определено в Директива 1999/37/ЕО. Евентуалните бъдещи промени например на съдържанието на сертификата за съответствие, който служи като основа за първата регистрация, не могат да бъдат изключени. Тези промени биха могли да бъдат следствие от изменение на Рамковата директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства. Делегирането на правомощия следва да даде възможност на Комисията да адаптира приложение І спрямо подобни изменения. – Приложение ІІ касае изрично софтуерното приложение, което вероятно ще се нуждае от няколко бъдещи актуализации с оглед отразяване на технологичното развитие в сферата на информационните технологии. Делегирането на правомощия следва да даде възможност на Комисията да адаптира съответно приложение ІІ. – Делегирането на правомощия следва да позволи на Комисията да определи условията, които трябва да бъдат изпълнени от дружествата, използващи свидетелства за професионална регистрация на превозни средства, за да отговорят на изискванията за добро име и необходимите професионални компетенции, посочени в член 8, параграф 1, буква в). То следва да позволи на Комисията също така да определя срока на валидност на свидетелствата за професионална регистрация на превозни средства. В член 12 е определена процедурата на комитета за изпълнението на член 7 и член 8, т.е. за актовете за изпълнение за общите процедури и спецификации за софтуерното приложение, посочено в член 7, включително формàта на обменяните данни, техническите процедури за получаване по електронен път на справки от националните електронни регистри, процедурите за достъп и механизмите за сигурност, както и актовете за изпълнение, с които се определя формàта и образеца на свидетелството за професионална регистрация. Тези актове за изпълнение следва да бъдат с общ обхват, така че процедурата по разглеждане следва да се прилага в съответствие с член 2, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията[14]. В член 13 е уредена оценката на настоящия регламент, от която следва да произтече доклад на Комисията до Европейския парламент и Съвета четири години след влизането в сила на регламента. При оценката следва да бъдат установени евентуалните проблеми и недостатъци на регламента, като тя би могла да бъде отправна точка за по-нататъшни действия, включително възможно предложение за изменение на регламента с оглед на допълнително административно опростяване за гражданите и бизнеса и по-пълноценно интегриране на единния пазар за употребявани моторни превозни средства. В член 14 се уточнява, че регламентът ще започне да се прилага една година след влизането му в сила. 4. ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА Отражението, което настоящото предложение има върху бюджета, е представено във финансовата обосновка, приложена към предложението. Настоящото предложение води само до бюджетни кредити за административни разходи. То не води до използване на бюджетни кредити за оперативни разходи. 2012/0082 (COD) Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА за опростяване на прехвърлянето на моторни превозни средства в друга държава членка в рамките на единния пазар (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[15], след консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: (1) Във всички държави членки съществува система за регистрация на моторните превозни средства, която е административното разрешение за въвеждането им в експлоатация по пътищата и при която превозното средство се идентифицира и му се приписва регистрационен номер. Много от националните правила за регистрация на превозните средства обаче са взаимно противоречащи си, сложни и тромави. Поради това проблемите, свързани с регистрацията на превозните средства, създават пречки в рамките на вътрешния пазар и водят до проблеми при свободното движение в Съюза на превозни средства, регистрирани в друга държава членка. (2) В Доклада за гражданството на ЕС „Премахване на пречките за упражняване на правата на гражданите на ЕС“[16], публикуван през 2010 г., проблемите при регистрацията на превозни средства бяха определени като една от основните пречки, с които гражданите на ЕС се сблъскват при всекидневното упражняване на правата си съгласно правото на Съюза. В същия доклад Комисията подчерта необходимостта от премахване на тази пречка чрез опростяване на формалностите и условията за регистрацията на превозни средства, които са регистрирани в друга държава членка. (3) Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 г. относно документите за регистрация на превозни средства[17] хармонизира формата и съдържанието на свидетелството за регистрация с цел да улесни неговото разбиране и така да допринесе за свободното движение по пътищата на територията на другите държави членки на превозните средства, регистрирани в някоя от държавите членки. Съгласно посочената директива свидетелство за регистрация, издадено от една държава членка, следва да се признава от другите държави членки за идентифициране на превозното средство при международно движение по пътищата или при неговата пререгистрация в друга държава членка. В Директива 1999/37/ЕО обаче не се съдържат разпоредби, определящи коя е компетентната за регистрацията държава членка и какви са приложимите формалности и процедури. Следователно, за да бъдат премахнати пречките пред свободното движение на моторните превозни средства в рамките на вътрешния пазар, е необходимо да бъдат установени отделни хармонизирани правила за определяне на държавата членка, в която трябва да бъдат регистрирани моторните превозни средства, и на опростени процедури за пререгистрация на моторните превозни средства, регистрирани в друга държава членка. (4) Съгласно националните правила на държавите членки от дружествата и гражданите, установени на територията на съответната държава членка, често пъти се изисква да регистрират в нея моторно превозно средство, регистрирано от трето лице, установено в друга държава членка, включително когато превозното средство като цяло не се използва трайно в държавата членка, която изисква регистрацията, и отсъстват намерения то да се използва по този начин. Поради това е необходимо да се определи в коя държава членка следва да бъде регистрирано едно моторно превозно средство, ако то се държи от лице, установено или пребиваващо в държава членка, различна от тази, в която е установен или пребивава собственикът. При тези обстоятелства е целесъобразно държавите членки взаимно да признават валидната в друга държава членка регистрация. (5) Регистрацията на моторни превозни средства, регистрирани в друга държава членка, се затруднява от тромавите регистрационни формалности в държавите членки и по-специално от задължението тези превозни средства да преминават допълнителни проверки с цел оценка на тяхното общо състояние, преди да бъдат регистрирани, или с цел да бъдат идентифицирани. Поради това е необходимо тези формалности да бъдат ограничени, за да се гарантира свободното движение на моторни превозни средства и да се намали административната тежест за гражданите, стопанските субекти и органите за регистрация. Целесъобразно е, особено по отношение на гражданите и стопанските субекти, придобиващи моторно превозно средство, регистрирано в друга държава членка, да бъде предвидена опростена регистрационна процедура, която включва признаването на документи и прегледи за техническа изправност, издадени или направени в друга държава членка, и която следва да структурира административното сътрудничество между компетентните органи във връзка с обмена на липсващи данни. (6) Настоящият регламент следва да отчита Решение 2004/919/EО на Съвета от 22 декември 2004 г. относно противодействието на престъпността, свързана с превозни средства с презгранично значение[18], чиято цел е постигането на по-добро сътрудничество на територията на Съюза с оглед предотвратяването на престъпността, свързана с превозни средства, и борбата с нея. Съгласно посоченото решение всяка държава членка трябва да гарантира, че компетентните ѝ органи предприемат необходимите мерки за предотвратяване на употребата с цел измама и кражбата на регистрационни документи на превозни средства. Поради това настоящият регламент следва да дава възможност на държавите членки при престъпления, свързани с превозни средства, включително употребата с цел измама и кражбата на регистрационни документи на превозни средства, да отказват регистрация на моторно превозно средство, регистрирано в друга държава членка. (7) Настоящият регламент следва да се стреми към опростяване на административните процедури за гражданите, стопанските субекти и органите за регистрация, по-специално чрез електронен обмен на регистрационни данни за превозните средства. Поради това е необходимо с оглед на административното опростяване на регистрационните процедури държавите членки да си предоставят взаимно право на достъп до регистрационните данни на превозните средства, за да се подобри обменът на информация и да се ускорят процедурите за регистрация. (8) Обработването на лични данни при прилагането на настоящия регламент се подчинява на разпоредбите на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни[19]. За обработката на лични данни от Комисията в контекста на настоящия регламент се прилага Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни[20]. (9) За прехвърлянето на моторно превозно средство, регистрирано в една държава членка, в друга държава членка с цел регистрацията му там е необходима лесно достъпна временна регистрация, която да гарантира безопасността по пътищата и прехвърлянето на надеждни регистрационни данни за превозното средство по електронен път. Поради това е необходимо да бъде създадена система, при която моторните превозни средства да могат да бъдат регистрирани временно. (10) Прехвърлянето на моторни превозни средства в друга държава членка от дружества, които са дистрибутори на моторни превозни средства или извършват услуги по проверка, ремонт или поддръжка на моторни превозни средства, обикновено се осъществява с национални професионални регистрационни номера. Тези професионални регистрационни номера обаче често пъти не се признават в други държави членки, което затруднява професионалната трансгранична покупко-продажба, извършвана от дружествата за употребявани моторни превозни средства, особено в пограничните региони. Следователно е необходимо да бъде приета система, при която дружествата, които са дистрибутори на моторни превозни средства или извършват услуги по проверка, ремонт или поддръжка на моторни превозни средства, да могат да прехвърлят тези превозни средства в друга държава членка с професионални регистрационни номера. (11) Тъй като целите на настоящия регламент, а именно ограничаването на регистрационните формалности с цел гарантиране на свободното движение на моторните превозни средства, регистрирани в друга държава членка, и намаляване на административната тежест за гражданите, дружествата и органите за регистрация, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради противоречащите си национални правила и следователно поради мащаба и ефекта си могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарност, определен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен в посочения член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели. (12) Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз. (13) За да бъде постигната целта за обмен на информация между държавите членки чрез оперативно съвместими средства, на Комисията следва да се предостави правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на измененията на приложения І и ІІ към настоящия регламент в светлината на техническия напредък и по-специално с цел да бъдат отчетени съответните изменения на Директива 1999/37/ЕО и измененията на други актове на Съюза, които имат пряко отношение към актуализацията на приложения І и ІІ към настоящия регламент, по отношение на условията, които следва да бъдат изпълнени от дружествата, използващи свидетелства за професионална регистрация на превозни средства, за да отговорят на изискванията за добро име и на необходимите професионални компетенции, както и за определяне на срока на валидност на свидетелствата за професионална регистрация. От особено значение е Комисията да провежда подходящи консултации при подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременното предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета. (14) С цел да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент на Комисията следва да се предоставят правомощия за изпълнение, за да определи общите процедури и спецификации за софтуерното приложение, което е необходимо за електронния обмен на регистрационни данни за превозните средства, включително и формàта на обменяните данни, техническите процедури за получаване по електронен път на справки от националните електронни регистри и достъп до тях, процедурите за достъп и механизмите за сигурност, както и да определи формàта и образеца на свидетелството за професионална регистрация на превозни средства. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията[21]. ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: Член 1 Приложно поле 1. Настоящият регламент се прилага за следните превозни средства: а) всяко моторно превозно средство или ремарке, посочено в член 3 от Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[22]; б) всяко дву- или триколесно моторно превозно средство, с двойни или единични колела, предназначено да се движи по път, посочено в член 1 от Директива 2002/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[23]. 2. Настоящият регламент не се прилага за регистрацията на моторни превозни средства в трета държава. 3. Настоящият регламент не засяга правото на държавите членки да освобождават моторни превозни средства от регистрация в съответствие с Директива 1999/37/ЕО. Член 2 Определения За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения: (1) „регистрация“ означава административно разрешение за въвеждане в експлоатация по пътищата на превозно средство, при което превозното средство се идентифицира и му се присвоява сериен номер, известен като регистрационен номер; (2) „превозно средство, регистрирано в друга държава членка“ означава превозно средство с валидно свидетелството за регистрация, издадено от друга държава членка; (3) „титуляр на свидетелството за регистрация“ означава лице, на чието име е регистрирано превозно средство в държава членка; (4) „професионална регистрация на превозно средство“ означава административно разрешение за въвеждане в експлоатация по пътищата на превозни средства, при което превозните средства се идентифицират и се присвоява сериен номер, известен като професионален регистрационен номер, който може да бъде използван от различни превозни средства. Член 3 Място на регистрация на превозни средства, регистрирани в друга държава членка 1. Държава членка може да изисква регистрация на своя територия на превозно средство, регистрирано в друга държава членка, само ако титулярят на свидетелството за регистрация обичайно пребивава на нейна територия. 2. Държавата членка, в която титулярят на свидетелството за регистрация обичайно пребивава, е една от следните: а) за дружество или друга организация със или без правосубектност — държавата членка, в която се намира неговото централно управление; б) за клон, представителство или каквато и да е друга структура на дружество или друга организация — държавата членка, в която се намира клонът, представителството или другата структура; в) за физическо лице, което осъществява стопанска дейност — държавата членка, в която е неговото основно място на стопанска дейност; г) за всички останали физически лица: i) мястото, в което лицето обичайно живее, т.е. в продължение на поне 185 дни през всяка календарна година, поради лични и професионални връзки или в случай на лице без професионални връзки — поради лични връзки, които показват тясна връзка между лицето и мястото, в което то живее; ii) за лице, чиито професионални връзки са на място, различно от мястото на личните му връзки, и което поради това живее последователно на различни места, намиращи се в две или повече държави членки — мястото на личните му връзки, при условие че лицето се връща редовно на това място. Условието, определено в подточка ii), не се прилага, когато лицето живее в една от държавите членки с цел изпълнение на задача с определена продължителност. Обучението в университет или друго учебно заведение не предполага смяна на обичайното пребиваване. Член 4 Регистрационна процедура за превозни средства, регистрирани в друга държава членка 1. В случаите, когато титулярят на свидетелството за регистрация прехвърли обичайно си пребиваване в друга държава членка, в шестмесечен срок след пристигането си той трябва да поиска регистрация на превозното средство, регистрирано в друга държава членка. По време на срока, посочен в първа алинея, използването на превозното средство не се ограничава. 2. Искането за регистрация на превозно средство, регистрирано в друга държава членка, се подава до органа за регистрация на превозните средства и съдържа съответните части от свидетелството за регистрация в съответствие с член 5, параграф 2 от Директива 1999/37/ЕО или други доказателства за предишна регистрация в друга държава членка. 3. При получаване на искане за регистрация на превозно средство, регистрирано в друга държава членка, в съответствие с член 7 органът за регистрация на превозните средства незабавно събира информация за елементите, определени в приложение І, директно от органа за регистрация на превозните средства в държавата членка, в която е регистрирано превозното средство, и прехвърля данните в своя собствен регистър. 4. Органите за регистрация на превозните средства могат да правят физически проверки на превозно средство, регистрирано в друга държава членка, преди неговата регистрация в следните случаи: а) ако информацията, представена от заявителя по време на регистрационния процес, не може да бъде открита в регистъра на превозните средства на държавата членка, в която се предполага, че трябва да е било регистрирано превозното средство; б) ако информацията, представена от заявителя по време на регистрационния процес, е различна от информацията, съхранявана в регистъра на превозните средства на държавата членка, в която е регистрирано превозното средство; в) в случаите, когато органите за регистрация на превозните средства имат основателни причини да считат, че техническите разпоредби, съгласно които превозното средство е одобрено в съответствие с член 23 или 24 от Директива 2007/46/ЕО или в съответствие с член 15 от Директива 2002/24/ЕО, не са еквивалентни на техните; г) ако е необходим преглед за техническата изправност при смяна на собствеността върху превозното средство или при превозни средства със сериозни повреди. 5. При регистрацията на превозно средство в друга държава членка съответният орган за регистрация на превозните средства незабавно докладва за това в съответствие с член 7 на органа за регистрация на превозните средства на държавата членка, в която превозното средство е било последно регистрирано. Член 5 Отказ на регистрация на превозно средство, регистрирано в друга държава членка 1. Органите за регистрация на превозните средства могат да откажат да регистрират превозно средство, регистрирано в друга държава членка, единствено в следните случаи: а) когато условията, определени в член 4, параграф 2, не са изпълнени; б) когато налозите и таксите — ако има такива — въведени от съответната държава членка за регистрацията, посочена в член 4, не са платени; в) когато физическите проверки, посочени в член 4, параграф 4, не са преминати успешно; г) когато информацията, събрана в съответствие с член 7, сочи някое от следните: i) превозното средство е със сериозни повреди, откраднато или унищожено; ii) документите за регистрация на превозното средство са откраднати, освен ако титулярят на свидетелството за регистрация може недвусмислено да докаже собствеността върху превозното средство; iii) датата, до която задължително трябва да се издаде следващо свидетелството за техническа изправност, е минала. 2. Всяко решение на орган за регистрация на превозните средства, с което се отказва регистрация на превозно средство, регистрирано в друга държава членка, се мотивира надлежно. В едномесечен срок от получаване на отрицателното решение засегнатото лице може да поиска от компетентния орган за регистрация на превозните средства да преразгледа решението. В искането се посочват мотивите за преразглеждането. В едномесечен срок след получаване на искането компетентният орган за регистрация на превозните средства потвърждава или променя решението си. Член 6 Временни регистрации за прехвърляне в друга държава членка 1. Всяко лице, закупило превозно средство в друга държава членка, в която това превозно средство няма свидетелство за регистрация, може да поиска от органа за регистрация на превозните средства да му издаде временно свидетелство за регистрация на превозното средство с цел неговото прехвърляне в друга държава членка. Временното свидетелство за регистрация има срок на валидност 30 дни. 2. При получаване на искане за издаване на временно свидетелство за регистрация по параграф 1 органът за регистрация на превозните средства в съответствие с член 7 незабавно събира информацията за елементите, определени в приложение І, директно от органа за регистрация на превозните средства в държавата членка, в която е регистрирано превозното средство, и прехвърля данните в своя собствен регистър. 3. Органите за регистрация на превозните средства могат да откажат да издадат временно свидетелство за регистрация по параграф 1 в следните случаи: а) когато налозите и таксите — ако има такива — въведени от съответната държава членка за временната регистрация, не са платени; б) когато информацията, събрана в съответствие с член 7, или информацията в националния официален регистър на превозните средства сочи някое от следните: i) превозното средство е със сериозни повреди, откраднато или унищожено; ii) документите за регистрация на превозното средство са откраднати, освен ако титулярят на свидетелството за регистрация може недвусмислено да докаже собствеността върху превозното средство; iii) датата, до която задължително трябва да се издаде следващо свидетелството за техническа изправност, е минала. Член 7 Обмен на информация относно регистрационните данни на превозните средства 1. За целите на регистрацията на превозно средство в друга държава членка органите за регистрация на превозните средства предоставят на органите за регистрация на превозните средства на другите държави членки достъп до данните, съхранявани в официалните регистри на превозните средства, по отношение на елементите, посочени в приложение І. 2. За целите на параграф 1 органите за регистрация на превозните средства използват софтуерното приложение, посочено в приложение ІІ. Пряк достъп до данните, съхранявани и готови за извличане в софтуерното приложение, могат да имат само органите за регистрация на превозните средства. Органите за регистрация на превозните средства предприемат необходимите мерки, за да гарантират недопускането на следните: а) достъп от страна на неоправомощени лица до оборудването за обработка на данни; б) четене, копиране, изменение или унищожаване на информация от страна на неоправомощени лица; в) търсене или предаване на информация без наличие на съответните правомощия; г) четене или копиране на информация при предаването ѝ без наличие на съответните правомощия. 3. Обработката на лични данни от органите за регистрация на превозните средства в държавите членки се извършва в съответствие с Директива 95/46/ЕО и под надзора на независимия публичен орган на държавата членка, посочен в член 28 от същата директива. Органите за регистрация на превозните средства използват информацията, предадена в съответствие с настоящия регламент, единствено за целите на регистрацията на превозно средство в друга държава членка. Когато в съответствие с настоящия регламент между органите за регистрация на превозните средства се обменя информация, органът за регистрация, който предоставя информацията, се уведомява, ако той желае това, за какви цели ще бъде използвана предоставената информация и какви последващи действия са били предприети. Органът за регистрация на превозните средства, който предоставя информацията, следи за точността на информацията, която ще бъде предоставена, както и дали тя е необходима и съизмерима с целта, за която се предоставя. Той спазва съответните разпоредби относно защита на личните данни. Ако бъде установено, че е била предоставена невярна информация или информация, която не е трябвало да бъде предоставяна, органът за регистрация получател на информацията, се уведомява незабавно за това. Органът за регистрация на превозните средства получател на информацията изтрива или поправя получената от него информация. 4. Комисията приема актове за изпълнение с цел определяне на общите процедури и спецификации, необходими за софтуерното приложение, посочено в параграф 2, включително формàта на обменяните данни, техническите процедури за получаване по електронен път на справки от националните електронни регистри, процедурите за достъп и механизмите за сигурност. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 12, параграф 2. Член 8 Професионална регистрация на превозни средства 1. Органите за регистрация на превозните средства могат да издадат едно или няколко свидетелства за професионална регистрация на превозни средства на всяко дружество, което отговаря на следните критерии: а) установено е на тяхна територия; б) е дистрибутор на превозни средства или извършва услуги по проверка, ремонт или поддръжка на превозни средства; в) ползва се добро име и притежава необходимите професионални компетенции. 2. Органите за регистрация на превозните средства гарантират, че при всяка професионална регистрация на превозни средства данните за превозните средства, посочени в приложение І, се вписват в техния регистър. 3. Превозните средства със свидетелство за професионална регистрация могат да се използват единствено ако не представляват пряка и непосредствена заплаха за безопасността по пътищата. Тези превозни средства не могат да се използват за превоз на пътници и товари със стопанска цел. 4. Държавите членки не могат да препятстват поради причини, свързани с регистрацията на превозното средство, свободното движение на превозни средства със свидетелство за професионална регистрация. 5. Комисията се оправомощава да приема актове за изпълнение и определяне на формàта и образеца на свидетелството за професионална регистрация на превозни средства. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 12, параграф 2. Член 9 Органи за регистрация на превозните средства 1. Държавите членки информират Комисията за наименованията и данните за връзка с органите за регистрация на превозните средства, които отговорят за администрирането на официалните регистри на превозните средства на тяхна територия и за прилагането на настоящия регламент. Комисията публикува на своя уебсайт списък на органите за регистрация на превозните средства и евентуални негови актуализации. 2. Органите за регистрация на превозните средства гарантират, че следната информация е лесно достъпна за обществеността: а) информацията относно регистрацията на превозни средства в държавата членка на съответния орган; б) наименованието на органа и данните му за връзка с оглед на установяването на пряк контакт с него. Член 10 Делегирани актове Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 11 по отношение на: (1) измененията в приложения І и ІІ в светлината на техническия напредък и по-специално с цел да бъдат отчетени съответните изменения на Директива 1999/37/ЕО и измененията в други актове на Съюза, които имат пряко отношение към актуализацията на приложения І и ІІ към настоящия регламент. (2) условията, на които трябва да отговорят дружествата, за да изпълнят изискванията, определени в член 8, параграф 1, буква в); (3) срокът на валидност на свидетелствата за професионална регистрация на превозни средства, посочени в член 8, параграф 1. Член 11 Упражняване на делегирането 1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия. 2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 10, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент. 3. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. 4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета. 5. Делегиран акт, приет съгласно член 10, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета. Член 12 Процедура на комитета 1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011. 2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. 3. Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на определения срок за предаване на становището председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това. Член 13 Оценка Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за оценка на настоящия регламент до [четири години след влизането в сила на настоящия регламент]. Ако е необходимо, Комисията представя съответните предложения за изменението на настоящия регламент и хармонизирането му с други актове на Съюза, по-специално с оглед на възможностите за по-нататъшно опростяване на административните процедури за гражданите и стопанските субекти. Член 14 Влизане в сила и прилагане Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз. Той се прилага от xxxx [да се вмъкне датата: една година след влизането в сила на настоящия регламент]. Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки. Съставено в Брюксел на 4.4.2012 година. За Европейския парламент За Съвета Председател Председател ПРИЛОЖЕНИЕ I Набор от данни за автоматизирано търсене на посочените в член 7, параграф 1 данни за регистрацията на превозни средства Елемент || Хармонизирани кодове по Директива 1999/37/ЕО 1. Държава на регистрация || -- 2. Регистрационен номер || (A) 3. Дата на първата регистрация на превозното средство || (B) 4. Идентификационен(нни) номер(а) на свидетелството за регистрация || -- 5. Наименование на органа, издал свидетелството за регистрация || -- 6. Превозно средство: марка || (D.1) 7. Превозно средство: тип - вариант (ако има); - версия (ако има) || (D.2) 8. Превозно средство: търговско(и) описание(я) || (D.3) 9. Идентификационен номер на превозното средство (VIN) || (E) 10. Маса: технически допустима максимална маса освен за мотоциклетите || (F.1) 11. Маса: допустима максимална маса на превозното средство в държавата членка на регистрация || (F.2) 12. Маса на превозното средство с каросерията и теглително-прикачното устройство при теглещи превозни средства от която и да е категория, различна от М1 || (G) 13. Срок на валидност, ако не е неограничен || (H) 14. Дата на регистрацията, за която се отнася това свидетелство || (I) 15. Номер на одобрението на типа (ако има) || (K) 16. Брой оси || (L) 17. Междуосие (в mm) || (M) 18. За превозни средства с обща допустима маса, надвишаваща 3500 kg, разпределението на технически допустимата максимална маса върху осите: ос 1 (в kg) || (N.1) 19. За превозни средства с обща допустима маса, надвишаваща 3500 kg, разпределението на технически допустимата максимална маса върху осите: ос 2 (в kg), където е уместно || (N.2) 20. За превозни средства с обща допустима маса, надвишаваща 3500 kg, разпределението на технически допустимата максимална маса върху осите: ос 3 (в kg), където е уместно || (N.3) 21. За превозни средства с обща допустима маса, надвишаваща 3500 kg, разпределението на технически допустимата максимална маса върху осите: ос 4 (в kg), където е уместно || (N.4) 22. За превозни средства с обща допустима маса, надвишаваща 3500 kg, разпределението на технически допустимата максимална маса върху осите: ос 5 (в kg), където е уместно || (N.5) 23. Технически допустима максимална маса на тегленото ремарке: със спирачна уредба (в kg) || (O.1) 24. Технически допустима максимална маса на тегленото ремарке: без спирачна уредба (в kg) || (O.2) 25. Двигател: обем (в cm3) || (P.1) 26. Двигател: максимална мощност (в kW) (ако има данни) || (P.2) 27. Двигател: вид гориво или енергиен източник || (P.3) 28. Двигател: обороти при максимална мощност (в min -1) || (P.4) 29. Идентификационен номер на двигателя || (P.5) 30. Съотношение мощност/тегло (в kW/kg) (само за мотоциклети) || (Q) 31. Цвят на превозното средство || (R) 32. Брой места: брой места за сядане, включително мястото на водача || (S.1) 33. Брой места: брой на местата за правостоящи (където е уместно) || (S.2) 34. Максимална скорост (в km/h) || (T) 35. Ниво на шума: на място (в dB(A)) || (U.1) 36. Ниво на шума: обороти на двигателя (в min-1) || (U.2) 37. Ниво на шума: в движение (в dB(A)) || (U.3) 38. Емисии в отработилите газове: CO (в g/km или g/kWh) || (V.1) 39. Емисии в отработилите газове: HC (в g/km или g/kWh) || (V.2) 40. Емисии в отработилите газове: NOx (в g/km или g/kWh) || (V.3) 41. Емисии в отработилите газове: НС+ NOx (в g/km) || (V.4) 42. Емисии в отработилите газове: димност за дизелови двигатели (в g/km или g/kWh) || (V.5) 43. Емисии в отработилите газове: коригиран коефициент на абсорбция за дизеловите двигатели (в min-1) || (V.6) 44. Емисии в отработилите газове: СО2 (в g/km) || (V.7) 45. Емисии в отработилите газове: комбиниран разход на гориво (в l/100 km) || (V.8) 46. Емисии в отработилите газове: екологична категория на ЕО одобрението на типа; препратка към приложимата версия съгласно Директива 70/220/ЕИО или Директива 88/77/ЕИО || (V.9) 47. Вместимост на резервоара(ите) за гориво (в литри) || (W) 48. Дата на последния преглед за техническа изправност || -- 49. Дата на следващия преглед за техническа изправност || -- 50. Пробег (ако има данни) || -- 51. Превозното средство е унищожено (Да/Не) || -- 52. Дата на издаване на сертификата за унищожаване[24] || -- 53. Организация или дружество, издало сертификата за унищожаване || -- 54. Причини за унищожаването || -- 55. Превозното средство е откраднато (Да/Не) || -- 56. Откраднато свидетелство за регистрация и/или регистрационни табели (Да/Не) || -- 57. Регистрацията е неактивна || -- 58. Регистрацията е спряна || -- 59. Смяна на регистрационния номер || -- 60. Изисква се преглед за техническа изправност след произшествие с големи повреди || -- 61. Изискват се допълнителни проверки след промени или модификации на елементи 9—47 || ПРИЛОЖЕНИЕ II Използване на софтуерното приложение, посочено в член 7 1. Обменът на информация се осъществява чрез оперативно съвместими електронни средства, без да има обмен на данни, в който участват други бази данни. Обменът на информация се осъществява икономично и сигурно, като се гарантира сигурността и защитата на предаваните данни, доколкото е възможно като се използват съществуващи софтуерни приложения. 2. За целите на настоящия регламент софтуерното приложение предвижда режим на онлайн обмен в реално време и/или режим на обмен на партиди. Режимът на обмен на партиди трябва да позволява обмен на множество искания или отговори в рамките на едно съобщение. 3. Всяка държава членка поема своите разходи, произтичащи от администрирането, използването и поддръжката на софтуерните приложения, посочени в точка 1. 4. С помощта на автоматизираните процедури, посочени в параграфи 1 и 2, органите за регистрация извличат информацията за елементите, посочени в приложение І, от електронните регистрите на превозните средства на една или няколко държави членки. 5. Софтуерното приложение поддържа обезопасена комуникация с другите държави членки и комуникира със сървърната част на съществуващите в държавите членки системи, като използва формàта XML. Държавите членки обменят съобщения, като ги изпращат директно на получателя. 7. Съобщенията във формат XML, изпращани по мрежата, трябва да бъдат криптирани. ЗАКОНОДАТЕЛНА ФИНАНСОВА ОБОСНОВКА ЗА ПРЕДЛОЖЕНИЯ 1. РАМКА НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО/ИНИЦИАТИВАТА 1.1. Наименование на предложението/инициативата 1.2. Съответни области на политиката в структурата на УД/БД 1.3. Естество на предложението/инициативата 1.4. Цели 1.5. Мотиви за предложението/инициативата 1.6. Срок на действие и финансово отражение 1.7. Предвидени методи на управление 2. МЕРКИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ 2.1. Правила за мониторинг и докладване 2.2. Система за управление и контрол 2.3. Мерки за предотвратяване на измами и нередности 3. ОЧАКВАНО ФИНАНСОВО ОТРАЖЕНИЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО/ИНИЦИАТИВАТА 3.1. Съответни функции от многогодишната финансова рамка и разходни бюджетни редове 3.2. Очаквано отражение върху разходите 3.2.1. Обобщение на очакваното отражение върху разходите 3.2.2. Очаквано отражение върху бюджетните кредити за оперативни разходи 3.2.3. Очаквано отражение върху бюджетните кредити за административни разходи 3.2.4. Съвместимост с настоящата многогодишна финансова рамка 3.2.5. Участие на трети страни във финансирането 3.3. Очаквано отражение върху приходите ЗАКОНОДАТЕЛНА ФИНАНСОВА ОБОСНОВКА ЗА ПРЕДЛОЖЕНИЯ 1. РАМКА НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО/ИНИЦИАТИВАТА 1.1. Наименование на предложението/инициативата Предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета за опростяване на прехвърлянето на моторни превозни средства в друга държава членка в рамките на единния пазар 1.2. Съответни области на политиката в структурата на УД/БД[25] Дял 2 – Предприятия — Глава 02 03: Вътрешен пазар на стоки и отраслови политики 1.3. Естество на предложението/инициативата Предложението/инициативата е във връзка с нова дейност 1.4. Цели 1.4.1. Многогодишни стратегически цели на Комисията, за чието изпълнение е предназначено предложението/инициативата 1a. Конкурентоспособност за растеж и заетост 1.4.2. Конкретни цели и съответна дейност във връзка с УД/БД Конкретна цел № 1: Редовно преразглеждане на съществуващото законодателство в областта на вътрешния пазар и предлагане на ново законодателно или незаконодателно действие при необходимост. 1.4.3. Очаквани резултати и отражение Да се посочи въздействието, което предложението/инициативата следва да окаже по отношение на бенефициерите/ целевите групи. Очакваният резултат от настоящата инициатива е постигането на по-добро функциониране на единния пазар чрез премахване на административните пречки във връзка с процедурата за пререгистрация на моторни превозни средства, която в момента спъва свободното движение на моторни превозни средства. Предложението следва да хармонизира, рационализира и опрости процедурите за пререгистрация на моторни превозни средства, регистрирани в друга държава членка, за гражданите, работниците и служителите, работодателите, дружествата за отдаване на автомобили под наем и тези за продажба на лизинг и органите за регистрация. Предложението следва да намали и административната тежест върху всички участващи лица, без да препятства сигурността по пътищата или превенцията на престъпленията и измамите. Предложението ще има отражение върху гражданите, които се преместват от една държава в друга, и лицата, които притежават ваканционни имоти в друга държава членка, както и върху лицата, които живеят в една държава членка и използват моторно превозно средство, регистрирано от техния работодател в друга държава членка. Гражданите са и основната група клиенти на вътрешния пазар на ЕС на употребявани моторни превозни средства. Предложението ще има пряк ефект и по отношение на търговците на употребявани моторни превозни средства, както и по отношение на фирмите за продажба на лизинг или за отдаване под наем на автомобили . На последно място, предложението ще има отражение върху органите за регистрация на моторните превозни средства. Конкретно това въздействие е описано по-подробно в придружаващата оценка на въздействието. 1.4.4. Показатели за резултатите и за отражението Да се посочат показателите, които позволяват да се проследи изпълнението на предложението/инициативата. - Брой жалби; - Брой случаи в SOLVIT; - Брой съдебни дела; - Брой жалби до европейските потребителски центрове; - Брой пререгистрации и дерегистрации; - Обществена консултация конкретно относно административната тежест; - Проучване, конкретно насочено към сектора; - Проучване, конкретно насочено към националните органи за регистрация; - Статистиката на EUCARIS. 1.5. Мотиви за предложението/инициативата 1.5.1. Нужди, които трябва да бъдат задоволени в краткосрочен или дългосрочен план Генералната цел на настоящата инициатива е постигането на по-добро функциониране на единния пазар чрез премахване на административните пречки във връзка с процедурата за пререгистрация на моторни превозни средства, която в момента спъва свободното движение на моторни превозни средства. 1.5.2. Добавена стойност от намесата на ЕС Трансграничните аспекти на регистрацията на автомобили продължават да предизвикват проблеми на вътрешния пазар. Така например от 2000 г. насам Съдът на ЕС е постановил 17 решения във връзка с пречките, които възникват пред свободното движение на стоки, услуги и хора по причина на въпроси, свързани с регистрацията на автомобили. Разликите на национално ниво в административните правила за пререгистрация на моторни превозни средства, регистрирани в друга държава членка, създават пречки пред свободното движение на тези превозни средства на територията на Съюза. Поради това ЕС има правото да предприеме действие на основание член 114 от ДФЕС с цел да гарантира правилното функциониране на единния пазар за употребявани моторни превозни средства, закупени в друга държава членка, за гражданите, които прехвърлят моторно превозно средство в друга държава членка на пребиваване, за тези, които използват моторно превозно средство, регистрирано в държавата членка, в която са наети на работа, както и за фирмите за отдаване на автомобили под наем (и в по-малка степен за фирмите за продажба на лизинг), които поради изискванията към тях или техните клиенти във връзка с регистрацията се сблъскват с пречки пред трансграничното използване на тези превозни средства. За да бъде спазен обаче принципът на субсидиарност, настоящото предложение не засяга пререгистрациите в рамките на една и съща държава членка, нито прехвърлянето на моторни превозни средства в рамките на една и съща държава членка. 1.5.3. Изводи от подобен опит в миналото Освен че е стартирала процедури за нарушения, Комисията е публикувала и тълкувателни съобщения, обобщаващи правото на ЕС в тази област. Правото на ЕС и практиката на Съда на ЕС в тази област обаче непрекъснато се развиват, така че повечето от тълкувателните съобщения относно регистрацията на автомобили много бързо губят актуалността си, като това важи и за публикуваното през 2007 г. съобщение. Освен това тълкувателните съобщения не са обвързващи и дотук не са се доказали като ефективен източник на указания или като ограничителна мярка за държавите членки. Въпреки че Комисията вече е излязла с тези различни тълкувателни съобщения, не може да се твърди, че те са намалили значително броя на проблемите. Националните органи за регистрация са наясно със съществуването на последното тълкувателно съобщение или би следвало да са наясно, но в случай на стълкновение между националните правила и тълкувателните съобщения обикновено прилагат националното законодателство. Няма индикации гражданите и предприятията да са наясно със съществуването на последното съобщение и изглежда нереалистично да се очаква едно съобщение, в което се представят основните елементи от законодателството на ЕС и практиката на Съда на ЕС, да им бъде от голяма помощ в случай на проблеми. 1.5.4. Съгласуваност и евентуална синергия с други актове Настоящата инициатива е изцяло съгласувана с други, имащи отношение инструменти, по-специално Директива 1999/37/EO на Съвета от 29 април 1999 г. относно документите за регистрация на превозни средства, Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 септември 2000 г. относно излезлите от употреба превозни средства, Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и Съвета от 16 септември 2009 г. относно застраховката Гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка, Решение 2004/919/EО на Съвета от 22 декември 2004 г. относно противодействието на престъпността, свързана с превозни средства с презгранично значение, Решение 2008/615/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност и Решение 2008/616/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР относно засилването на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност. 1.6. Срок на действие и финансово отражение Предложение/инициатива с неограничен срок на действие 1.7. Предвидени методи на управление Пряко централизирано управление от Комисията 2. МЕРКИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ 2.1. Правила за мониторинг и докладване Да се посочат честотата и условията. Оценката на настоящия регламент е уредена в член 13 от предложението, като от нея следва да произтече доклад на Комисията до Европейския парламент и Съвета в срок до четири години след влизането в сила на регламента. При оценката следва да бъдат установени евентуалните проблеми и недостатъци на регламента, като тя би могла да бъде отправна точка за по-нататъшни действия, включително възможно предложение за изменение на регламента с оглед на допълнително опростяване на административните процедури за гражданите и бизнеса и по-пълноценно интегриране на единния пазар за употребявани моторни превозни средства. 2.2. Система за управление и контрол 2.2.1. Установени рискове Не бяха установени финансови рискове. 2.2.2. Предвидени методи на контрол Предвидените методи за контрол са определени във Финансовия регламент и Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002. 2.3. Мерки за предотвратяване на измами и нередности Да се посочат съществуващите или планираните мерки за превенция и защита. Комисията трябва да гарантира защитата на финансовите интереси на Съюза, като прилага превантивни мерки срещу измами, корупция и други незаконни действия посредством ефективни проверки и чрез възстановяване на неправомерно изплатените суми, а когато се констатират нередности — чрез ефективни, пропорционални и възпиращи санкции в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕО) № 1073/1999. 3. ОЧАКВАНО ФИНАНСОВО ОТРАЖЕНИЕ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО/ИНИЦИАТИВАТА 3.1. Съответни функции от многогодишната финансова рамка и разходни бюджетни редове · Съществуващи разходни бюджетни редове По реда на функциите от многогодишната финансова рамка и на бюджетните редове. Функция от многогодишната финансова рамка || Бюджетен ред || Вид разход || Вноска Брой [Наименование………………………...……….] || Многогод./едногод.[26] || от държави от ЕАСТ[27] || от държави кандидатки[28] || от трети държави || по смисъла на член 18, параграф 1, буква аа) от Финансовия регламент 1а. Конкурентоспособност за растеж и заетост || [XX.YY.YY.YY] || Многогод./едногод || ДА || НЕ || НЕ || НЕ 3.2. Очаквано отражение върху разходите 3.2.1. Обобщение на очакваното отражение върху разходите млн. EUR (до 3-тия знак след десетичната запетая) Функция от многогодишната финансова рамка: || Брой || 1a. Конкурентоспособност за растеж и заетост || || ГД: ENTR || || || 2014 г. || 2015 г. || 2016 г. || 2017 г. || 2018 г. || ОБЩО ||  Бюджетни кредити за оперативни разходи || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || ОБЩО бюджетни кредити за ГД ENTR || Поети задължения || =1+1a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || Плащания || =2+2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || Функция от многогодишната финансова рамка: || 5 || „Административни разходи“ || || ГД ENTR || || || 2014 г. || 2015 г. || 2016 г. || 2017 г. || 2018 г. || ОБЩО ||  Човешки ресурси || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0 ||  Други административни разходи || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5 || ОБЩО ГД ENTR || Бюджетни кредити || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5 || ОБЩО бюджетни кредити за ФУНКЦИЯ 5 от многогодишната финансова рамка || (Общо поети задължения = общо плащания) || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5 || ОБЩО бюджетни кредити за ФУНКЦИИ 1—5 от многогодишната финансова рамка || Поети задължения || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5 || Плащания || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5 3.2.2. Очаквано отражение върху бюджетните кредити за оперативни разходи Предложението/инициативата не налага използване на бюджетни кредити за оперативни разходи 3.2.3. Очаквано отражение върху бюджетните кредити за административни разходи 3.2.3.1. Обобщение Предложението/инициативата налага използване на бюджетни кредити за административни разходи съгласно обяснението по-долу: млн. EUR (до 3-тия знак след десетичната запетая) || 2014 г. || 2015 г. || 2016 г. || 2017 г. || 2018 г. || ОБЩО ФУНКЦИЯ 5 от многогодишната финансова рамка || || || || || || Човешки ресурси || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0 Други административни разходи || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5 Междинен сбор за ФУНКЦИЯ 5 от многогодишната финансова рамка || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5 Извън ФУНКЦИЯ 5[29] от многогодишната финансова рамка || || || || || || Човешки ресурси || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Други разходи с административен характер || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Междинен сбор извън ФУНКЦИЯ 5 от многогодишната финансова рамка || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ОБЩО || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5 3.2.3.2. Очаквани нужди от човешки ресурси Предложението/инициативата налага използване на човешки ресурси съгласно обяснението по-долу: Оценката се посочва в цели стойности (или най-много до един знак след десетичната запетая) || || 2014 г. || 2015 г. || 2016 г. || 2017 г. || 2018 г.  Длъжности в щатното разписание (длъжностни лица и временно наети лица) || || 02 01 01 01 (Централа и представителства на Комисията) || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || ЕПРВ = 1,5 || ЕПРВ = 1,5 || ЕПРВ = 1,5 || ЕПРВ = 1,5 || ЕПРВ = 1,5 || XX 01 01 02 (Делегации) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || XX 01 05 01 (Непреки научни изследвания) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 10 01 05 01 (Преки научни изследвания) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||  Външен персонал (в еквивалент на пълно работно време — ЕПРВ)[30] || || XX 01 02 01 (ДНП, ПНА, КНЕ от общия финансов пакет) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || XX 01 02 02 (ДНП, ПНА, МЕД, МП и КНЕ в делегациите) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || XX 01 04 yy[31] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || || XX 01 05 02 (ДНП, ПНА, КНЕ — Непреки научни изследвания) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 10 01 05 02 (ДНП, ПНА, КНЕ — Преки научни изследвания) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || Други бюджетни редове (да се посочат) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || ОБЩО || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || ЕПРВ = 1,5 || ЕПРВ = 1,5 || ЕПРВ = 1,5 || ЕПРВ = 1,5 || ЕПРВ = 1,5 Нуждите от човешки ресурси ще бъдат покрити от персонала на ГД, на който вече е възложено управлението на дейността и/или който е преразпределен в рамките на ГД, при необходимост заедно с всички допълнителни отпуснати ресурси, които могат да бъдат предоставени на управляващата ГД в рамките на годишната процедура за отпускане на средства и като се имат предвид бюджетните ограничения. Описание на задачите, които трябва да се изпълнят: Длъжностни лица и временно наети лица || Управление на прилагането на регламента, inter alia чрез подготовката на актовете за прилагане и, евентуално, на делегираните актове и стартиране на оценката 3.2.4. Съвместимост с настоящата многогодишна финансова рамка Предложението е съвместимо с настоящата многогодишна финансова рамка. 3.2.5. Участие на трети страни във финансирането Предложението не предвижда съфинансиране от трети страни 3.3. Очаквано отражение върху приходите Предложението няма финансово отражение върху приходите. [1] COM(2010) 603, 27.10.2010 г. [2] COM(2010)2020, 3.3.2010 г. [3] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/free-movement-non-harmonised-sectors/car-registration/view_contributions_en.htm [4] ОВ L 138, 1.6.1999 г., стр. 57. [5] ОВ L 263, 9.10.2007 г., стр. 1. [6] ОВ L 124, 9.5.2002 г., стр. 1. [7] Решение на Съда на ЕС от 6 октомври 2011 г., Philippe Bonnarde v Agence de Services et de Paiement, дело C-443/10. [8] ОВ L 105, 23.4.1983 г., стр. 59. [9] Решение на Съда от 20 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности срещу Кралство Нидерландия, дело C-297/05. [10] ОВ L 269, 21.10.2000 г., стр. 34. [11] ОВ L 389, 30.12.2004 г., стр. 28. [12] ОВ L 263, 7.10.2009 г., стр. 11. [13] COM(2010) 744, 16.12.2010 г. [14] ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13. [15] ОВ C , г., стр. . [16] COM(2010)603, 27.10.2010 г. [17] ОВ L 138, 1.6.1999 г., стр. 57. [18] ОВ L 389, 30.12.2004 г., стр. 28. [19] OВ L 281, 23.11.1995 г., стр. 31. [20] ОВ L 8, 12.1.2001 г., стр. 1. [21] ОВ L 55, 28.2.2011 г., стр. 13. [22] ОВ L 263, 9.10.2007 г., стр. 1. [23] ОВ L 124, 9.5.2002 г., стр. 1. [24] Съгласно Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 септември 2000 г. относно излезлите от употреба превозни средства (ОВ L 269, 21.10.2000 г., стр. 34), изменена. [25] УД: управление по дейности; БД: бюджетиране по дейности. [26] Многогод. = многогодишни бюджетни кредити / едногод. = едногодишни бюджетни кредити. [27] ЕАСТ: Европейска асоциация за свободна търговия. [28] Държави кандидатки и, ако е приложимо, държави потенциални кандидатки от Западните Балкани. [29] Техническа и/или административна помощ и разходи в подкрепа на изпълнението на програми и/или дейности на ЕС (предишни редове „BA“), непреки научни изследвания, преки научни изследвания. [30] ДНП = договорно нает персонал; ПНА = персонал, нает чрез агенции за временна заетост; МЕД = младши експерт в делегация; МП = местен персонал; КНЕ = командирован национален експерт. [31] Под тавана за външния персонал от бюджетните кредити за оперативни разходи (предишни редове „BA“).