[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |

Брюксел, 21.12.2010

COM(2010) 781 окончателен

2010/0377 (COD)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества SEC(2010) 1590 окончателeнSEC(2010) 1591 окончателeн

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

КОНТЕКСТ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

Основания и цели на предложението

Директива 96/82/ЕО относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (наричана по-нататък Директивата Севезо II) има за цел предотвратяване на големи аварии, които включват големи количества от опасните вещества (или техни смеси), посочени в приложение I към нея, и ограничаване на последствията от такива аварии за човека и околната среда. Налице е стъпаловиден подход към равнището на контрол, като колкото по-големи са количествата от вещества, толкова по-строги са правилата.

Директивата следва да бъде изменена поради промени в системата на ЕС за класификация на опасните вещества, обхванати от нея. В светлината на това, през 2008 г. беше решено да се пристъпи към по-широко преразглеждане, тъй като основната структура на директивата и нейните основни изисквания са останали по същество непроменени от нейното приемане. Въпреки, че при преразглеждането стана ясно, че като цяло действащите разпоредби са подходящи за целта и че не са необходими никакви значителни промени, все пак бяха набелязани няколко области, в които би било уместно да се извършат ограничени изменения, с цел изясняване и актуализиране на определени разпоредби и с цел подобряване на прилагането и приводимостта в изпълнение, като в същото време бъде запазено и дори малко увеличено нивото на защита за здравето и околната среда.

Предназначението на предложението е да бъдат взети мерки по тези въпроси.

Общ контекст

Промишлените аварии, които включват опасни вещества, често имат много тежки последствия. Някои известни големи аварии като Seveso, Bhopal, Schweizerhalle, Enschede, Toulouse и Buncefield са отнели живота на много хора и/или са причинили щети на околната среда и разходи за милиарди евро. В резултат от тези аварии се изостри политическото съзнание за осъзнаване на рисковете и предприемане на подходящи превантивни действия, с цел защита на гражданите и общностите.

Директивата Севезо II, която обхваща около 10 000 предприятия в рамките на Европейския съюз, изигра важна роля в намаляването на вероятността и последствията от химични аварии. При все това, продължава да има необходимост от гарантиране, че текущите високи нива на защита се поддържат и по възможност се подобряват.

Съществуващи разпоредби в областта на предложението

Текущите разпоредби са тези, установени от Директивата Севезо II. Целта е тези разпоредби да бъдат преразгледани.

Съгласуваност с други политики и цели на ЕС

Основната причина за преразглеждането на Директивата Севезо II е съгласуването на нейното приложение I с Регламент (ЕО) № 1272/2008 относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (наричан по-нататък Регламент за КЕО), с който бяха изменени и отменени Директиви 67/548/ЕИО и 1999/45/ЕО, на които понастоящем се позовава Директивата Севезо II. Правилата на Регламента за КЕО стават окончателни от 1 юни 2015 г.

КОНСУЛТАЦИЯ СЪС ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ И ОЦЕНКА НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО

Консултация със заинтересованите страни

По време на процеса на преразглеждане през последните две години бяха проведени консултации с редица заинтересовани страни (отделни търговски дружества, промишлени сдружения, НПО, компетентни органи на държавите-членки) по няколко начина, включително: чрез въпросници на интернет страница, достъпни за всички заинтересовани страни; с провеждане на обсъждания с компетентните органи в държавите-членки чрез редовни заседания на Комитета на компетентните органи (CCA) и съответни семинари; по отношение на съгласуването на приложение I — посредством техническа работна група от множество заинтересовани страни, състояща се от експерти от държавите-членки и от НПО в сферата на промишлеността и околната среда (техническият доклад на тази работна група е наличен на интернет страницата на ГД „Околна среда“); и заседание за консултации със заинтересованите страни, проведено на 9 ноември 2009 г. в Брюксел, на което присъстваха около 60 представители на национални и европейски НПО в сферата на промишлеността и околната среда, както и на отделни търговски дружества, след което бяха получени около петдесет писмени изявления.

Беше постигнато общо съгласие, че не са необходими значителни промени по директивата. Налице бе широка подкрепа по принцип за допълнително изясняване и актуализиране на разпоредбите, макар че възгледите по отношение на някои конкретни въпроси бяха различни.

Допълнителна информация може да бъде намерена в оценката на въздействието и на интернет страницата на ГД „Околна среда“ на адрес http://ec.europa.eu/environment/seveso/review.htm.

Събиране и използване на експертни становища

Като част от процеса на преразглеждане бяха извършени няколко проучвания от външни изпълнители. Те включиха две проучвания за оценка на ефективността на директивата и две проучвания във връзка с оценката на въздействието, отнасящи се за икономическите, социалните и екологичните въздействия на различните варианти на политика.

Констатациите от тригодишните доклади за изпълнението на държавите-членки също бяха взети предвид.

Допълнителна информация може да бъде намерена в оценката на въздействието и на интернет страницата на ГД „Околна среда“ на адрес http://ec.europa.eu/environment/seveso/review.htm.

Оценка на въздействието

Основните проблеми, обхванати в оценката на въздействието, бяха свързани със съгласуването на приложение I с Регламента за КЕО и съответното въздействие върху обхвата на директивата, което беше критичният проблем. С този проблем са свързани евентуални други технически изменения на приложение I и процедурите за адаптиране на приложение I в бъдеще. Други проблеми засягат информацията за обществеността и системите за управление на информация и планирането на използването на земята, при които досегашният опит в изпълнението показва, че може да съществуват някои възможности за подобрения или нови изисквания; и други подробни разпоредби, които би било полезно да бъдат изяснени или актуализирани, в някои случаи за по-точно отразяване на съществуващи практики.

В оценката на въздействието са разгледани няколко варианта на политика с цел набелязване на разходоефективен пакет от мерки за разрешаване на тези проблеми. В резултат от оценката Комисията предлага няколко изменения, основните от които са описани по-долу.

Що се отнася до съгласуването на приложение I, не е възможна само проста промяна на позоваването или транслация едно към едно от старата система за класификация към класификацията в Регламента за КЕО, най-вече защото за опасности за здравето старите класификации на опасности „токсичен“ и „силно токсичен“ не съответстват на новите класификации в Регламента за КЕО за „остра токсичност“ в степени от 1 до 3, които са допълнително подразделени въз основа на различните пътища на експозиция (орална, дермална и инхалационна). Допълнително усложнение произтича от факта, че с класифицирането и прекласифицирането на вещества съгласно Регламента за КЕО в течение на времето автоматично ще се окаже въздействие върху обхвата на законодателството „Севезо“. Комисията предлага вариант, който, в допълнение към много ограничено въздействие върху обхвата (както е и при други варианти), поддържа високо ниво на защита, вземайки предвид най-вероятните и релевантни пътища на експозиция в случай на голяма авария. С цел справяне със ситуации, възникващи в течение на времето от съгласуването, при което съгласно директивата се включват/изключват вещества, които представляват/не представляват опасност при голяма авария, се предлага пакет от корективни механизми за адаптиране на приложение I посредством делегирани актове.

Що се отнася до информацията за обществеността и т.н., предлага се да се подобри нивото и качеството на информацията и начинът, по който тя се събира, управлява, предоставя, актуализира и споделя по ефективен и целенасочен начин. Това ще приведе директивата в по-голямо съответствие с Орхуската конвенция за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, и ще обнови нейните процедури, за да се вземат предвид развитията в системите за управление на информация като интернет и продължаващите усилия за подобряване на ефективността на такива системи като инициативата за Обща информационна система за околната среда (SEIS) и Директивата INSPIRE (2007/2/ЕО).

Останалите предложени изменения са относително незначителни технически адаптирания към действащи разпоредби.

Погледнати като цяло, разгледаните евентуални промени представляват умерено адаптиране на директивата и не биха засегнали значително нивото на защита или свързаните с директивата разходи. Като цяло разходите по тези промени са ниски в сравнение с цялостните разходи по директивата.

Оценката на въздействието е представена едновременно с настоящото предложение.

ПРАВНИ ЕЛЕМЕНТИ НА ПРЕДЛОЖЕНИЕТО

Обобщение на предлаганите мерки

Целта на предложението е директивата да бъде преразгледана с цел нейното съгласуване към Регламента за КЕО и също да изясни, подобри или добави определени разпоредби за осигуряване на по-добро и по-последователно прилагане и изпълнение на законодателството с цел постигане на високо ниво на защита, като същевременно където е възможно да се опрости законодателството и да се намали административната тежест.

Правно основание

Основната цел на директивата е опазването на околната среда. Ето защо, настоящото предложение се основава на член 192, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.

Принцип на субсидиарност

Доколкото предложението не попада в рамките на изключителните правомощия на ЕС, прилага се принципът на субсидиарност.

Целите на предложението не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен самостоятелно от държавите-членки, тъй като Директивата Севезо II поставя задачи и цели за предотвратяването и контрола на големи аварии в целия Европейски съюз. Този принцип е спазен в предложението. Освен това, много големи аварии могат да имат трансгранични последици. Всички държави-членки биха могли да пострадат от такива аварии и поради това е необходимо да се предприемат мерки с цел намаляване на рисковете за населението и околната среда във всяка държава-членка. XXXX

Действия на общностно равнище ще постигнат по-добре целите на предложението поради необходимостта от избягване на прекалено различни нива на защита в държавите-членки, по-специално с оглед на евентуалното нарушаване на конкуренцията, което би могло да настъпи. Предложението оставя определянето на подробностите около средствата за изпълнение, съгласуваност и изпълнение на съответните органи.

Следователно, предложението е в съответствие с принципа на субсидиарност.

Принцип на пропорционалност

Предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност поради следните причини: то следва подхода на целеполагане, използван в Директивата Севезо II, като оставя на държавите-членки достатъчна гъвкавост при определянето на начина на постигане на поставените задачи. Новите разпоредби не надхвърлят необходимото за постигане на целите и се запазва текущият пропорционален подход, при който нивото на контрол е основано на количествата опасни вещества, налични в предприятията.

332

Избор на инструменти

Предложеният инструмент е директива. Поради факта, че съществуващото законодателство определя целите на Общността, оставяйки избора на мерки за спазването му на държавите-членки, най-подходящият вид инструмент е директивата. Отчитайки характера и мащаба на промените спрямо действащата директива, преразглеждането под формата на директива за изменение или преработка не би било подходящо. Поради това се предлага нова директива.

ОТРАЖЕНИЕ ВЪРХУ БЮДЖЕТА

Предложението няма отражение върху бюджета на Общността.

5. ДОПЪЛНИТЕЛНА ИНФОРМАЦИЯ

Опростяване

Някои елементи на предложението следва да помогнат за намаляване на ненужната административна тежест, по-специално чрез насърчаване, на равнище държава-членка, на координирани инспекции, повече интеграция при информационните и процедурните изисквания, и чрез опростяване и рационализиране на изискванията за докладване на изпълнението посредством преминаване към разширена споделена информационна система. Изясняването на съществуващи разпоредби също ще подобри четимостта и ще придаде по-голяма правна сигурност.

Отмяна на съществуващо законодателство

Приемането на предложението ще доведе до отменяне на действащата Директива.

Таблица на съответствието

От държавите-членки се изисква да представят на Комисията текстовете на националните разпоредби, които транспонират директивата, както и таблица на съответствията между тези разпоредби и настоящата директива.

Европейско икономическо пространство

Предложеният акт е от значение за ЕИП и следователно обхватът му следва да включва и ЕИП.

Подробно обяснение на предложението

По-долу е представена информация за отделните членове. Освен ако не е посочено друго, разпоредбите не са променени съществено спрямо тези, установени в Директива 96/82/ЕО.

Член 1

В този член се описват задачите и целите на директивата.

Член 2

В този член 2 се определя обхватът на директивата, която се прилага за предприятия, в които са налични опасните вещества, посочени в приложение I, в количества над предписаните прагове. Разпоредбите на член 2 по същество са непроменени спрямо Директива 96/82/ЕО. При все това, редът на части 1 и 2 на приложение I е изменен, така че в част 1 на приложение I се изброяват категориите опасни вещества според тяхната обща класификация за опасност (в съответствие с Регламента за КЕО), а в част 2 се изброяват поименно посочени вещества или групи от вещества, които, независимо от тяхната обща класификация за опасност, е необходимо да бъдат и специално посочени.

Основните разлики от гледна точка на съдържанието на приложението са както следва.

Основната промяна засяга опасностите за здравето. Предишната категория „Силно токсичен“ е била приравнена към категорията по Регламента за КЕО „Остра токсичност 1“, а „Токсичен“ към „Остра токсичност 2“ (всички пътища на експозиция) и „Остра токсичност 3“ (дермална и инхалационна експозиция).

Няколко по-специфични категории по Регламента за КЕО за физични опасности, които не са съществували преди, заменят по-общите стари категории за опасности във връзка с окисляване, експлозивност и запалимост. Те, заедно с категориите опасности за околната среда, представляват директна транслация и запазват текущия обхват във връзка с такива опасности във възможно най-голяма степен. При новата категория запалими аерозоли, праговете са адаптирани пропорционално спрямо тези, които в момента се прилагат въз основа на техните запалими свойства и компоненти; и с цел последователност, групата на пирофорните вещества е била допълнена с включването на пирофорни твърди вещества.

Новата част 2 на приложение I запазва старата част 1 в голяма степен непроменена. Единствените промени са: актуализираното позоваване на Регламента за КЕО за втечнени запалими газове; включването на анхидридния амоняк, борния трифлуорид и сероводорода като конкретно посочени по име вещества, обхванати преди от техните категории на опасност, за да се запазят съответните им прагове непроменени; включването на котелното гориво (мазута) в позицията за петролни продукти; изяснявания по забележките във връзка с амониевия нитрат; и актуализация на коефициентите за токсична еквивалентност за диоксини.

Освен това, тук са посочени изключенията от директивата, които преди бяха посочени в член 4 от Директива 96/82/ЕО. Те са запазени, но със следните промени:

- с цел премахване на всички възможни съмнения, изключението за експлоатацията на минерали в мини и кариери или на сондажи е изменено, така че да включва подземното съхранение на газ.

- дадена е възможност за изключване на вещества от списъка на опасни вещества за целите на директивата, ако те не пораждат опасност във връзка с голяма авария (вж. член 4).

Измежду изключените области са проучването и експлоатацията на минерали в морски райони, включително на въглеводородни суровини. Както е посочено в неотдавнашното съобщение „Изправени пред предизвикателството за безопасност на нефтените и газови дейности в морски райони“ в светлината на аварията с нефтената платформа в Мексиканския залив, Комисията ще прецени подходящия начин за засилване на екологичното законодателство с разпоредби, които биха да са необходими за допълване на съществуващото екологично законодателство във връзка с контрола на замърсяванията, инспекциите и предотвратяването и управлението на аварии в рамките на отделни морски инсталации, гарантирайки високо ниво на защита на околната среда при такива дейности. Съответстващи законодателни предложения ще включват или само разширяване на обхвата на съществуващото законодателство, така че да обхване морските инсталации за добив на нефт и газ, или самостоятелна инициатива за такива дейности.

Член 3

В този член се описват основните термини, използвани в директивата. Следва да бъдат отбелязани следните промени спрямо Директива 96/82/ЕО:

- определенията за „предприятие“ и „оператор“ са изяснени, като второто определение е приведено в по-голямо съответствие с определението в директивата относно промишлените емисии;

- позоваването на „наличие на опасни вещества“ в член 2 от Директива 96/82/ЕО е преместено в този член;

- добавени са определения за различните видове предприятия, попадащи в рамките на обхвата на директивата, както и за понятието „инспекции“. Включени са също определения за „общественост“ и „заинтересована общественост“, в съответствие със законодателството на ЕС за прилагане на Орхуската конвенция;

- определението за „инсталация“ е изяснено, за да стане ясно, че включва и подземните инсталации.

Член 4

С този нов член се уреждат корективни механизми за адаптиране на приложение I чрез делегирани актове. Това е необходимо по-специално за вземане на мерки срещу нежелани последици от съгласуването на приложение I с Регламента за КЕО и от последващи адаптирания към този регламент, които биха могли да доведат до автоматичното включване или изключване от директивата на вещества и евентуално смеси, независимо дали те пораждат опасност във връзка с голяма авария или не. Би следвало механизмите да са под формата на общоевропейски дерогации за вещества и специфични предприятия на равнище държава-членка, въз основа на хармонизирани критерии за вещества/смеси, които са попаднали в обхвата, но следва да бъдат изключени, както и съответна предпазна клауза, позволяваща включването на непопаднали в обхвата опасности. Критериите за дерогации би следвало да се базират на съответните критерии, формулирани в Решение 98/433/ЕО на Комисията, и да бъдат формулирани чрез делегирани актове до 30 юни 2013 г.

Член 5

Този член повтаря съществуващите изисквания на член 5 от Директива 96/82/ЕО, определящи общите задължения за операторите.

Член 6

С този член се разширяват задълженията за предоставяне на информация във връзка с уведомленията, предвидени в член 6 от Директива 96/82/ЕО, така че да включват и информация за съседни предприятия и т.н. (независимо дали те са обхванати от директивата), необходима за целите по член 8 във връзка с „ефектите на доминото“. В допълнение, операторите ще бъдат задължени да актуализират своите уведомления най-малко веднъж на всеки пет години. Всичко това ще помогне на компетентните органи да управляват по по-ефективен начин прилагането на директивата.

Член 7

Член 7 от Директива 96/82/ЕО е изменен с цел да се изясни, че всички предприятия трябва да имат политика за предотвратяване на големи аварии (ППГА), пропорционална на опасностите. Обхватът на ППГА и нейната връзка със системите за управление на безопасността (СУБ) съгласно член 9 и приложение III също са изяснени, чрез заличаване на позоваването на последното.

Въведени са нови разпоредби, изискващи ППГА да бъде налична в писмен вид и да се изпраща до компетентния орган и че тя следва да се актуализира най-малко веднъж на всеки пет години, в съответствие с предложената честота за актуализиране на уведомленията съгласно член 6.

Член 8

Този член се отнася за т.нар. „ефекти на доминото“. Той запазва задължението на компетентните органи да идентифицират тези предприятия, които са разположени толкова близо, че това води до увеличаване на последиците при голяма авария. При това текстът е изяснено, че разпоредбите се отнасят както за предприятия с по-високо, така и за такива с по-ниско ниво на опасност, и че основната цел е да се осигури, че операторите обменят информация със съседни предприятия, включително с такива, които попадат извън обхвата на директивата.

Член 9

С този член се запазва основното изискване за предприятия с по-високо ниво на опасност, а именно изготвяне на доклад за безопасността, което преди се съдържаше в член 9 от Директива 96/82/ЕО. Основната промяна е с цел изясняване на връзката с ППГА и СУБ, по-специално на задълженията в това отношение на предприятията с по-ниско ниво на опасност. Отбелязана е също необходимостта от пропорционален подход.

Изискваното съдържание на доклада за безопасността е описано в приложение II и остава в голяма степен непроменено (вж. по-долу). Изтъкната е също необходимостта в доклада да бъде показано, че са взети предвид възможните сценарии за големи аварии

Що се отнася до системата за управление на безопасността (СУБ), въведени са промени в приложение III (вж. по-долу), като са отстранени позоваванията на ППГА, която е задължителна за предприятията с по-ниско ниво на опасност. В същото време е отбелязано, че СУБ, по-специално за предприятия с по-ниско ниво на опасност, следва да е пропорционална на опасностите и рисковете — при наличие на съответно изискване от страна на държава-членка.

Разпоредбите за периодично актуализиране на доклада за безопасността се запазват, но с изрично изискване за незабавно предаване на такива актуализирани доклади на компетентните органи.

Член 10

В този член се изисква от операторите да актуализират своите системи и процедури за управление, по-специално своите ППГА и доклади за безопасността, в случай на значителни изменения в рамките на техните предприятия. Въвеждат се незначителни промени в съответствие с промените, направени в други свързани с този въпрос разпоредби.

Член 11

В член 11 се запазват изискванията, свързани с планирането на действия при извънредни ситуации за предприятията с по-високо ниво на опасност, които бяха формулирани в член 11 от Директива 96/82/ЕО, с две малки изменения: изискване общественото обсъждане на плановете за действия при извънредна ситуация извън предприятието да е в съответствие с принципите на съответните разпоредби на Директива 2003/35/ЕО за прилагане на Орхуската конвенция; и изясняване на разделението на отговорностите между операторите и компетентните органи във връзка с преразглеждането, проверяването и актуализирането на плановете за действия при извънредна ситуация вътре и вън от предприятието. В допълнение, с цел избягване на значителни забавяния при изготвянето на плановете, които са съществени от гледна точка на адекватна готовност и реагиране в случай на аварии, е въведено ново задължение за изготвяне от компетентния орган на плановете за действия при извънредна ситуация извън предприятието в рамките на 12 месеца след получаване на необходимата информация от оператора.

В приложение IV е описана информацията, която трябва да се съдържа в плановете, и са запазени изискванията, формулирани в съответното приложение към Директива 96/82/ЕО, с някои изменения (вж. по-долу).

Член 12

В този член се съдържат разпоредбите, свързани с планиране на използването на земята. Той по същество е непроменен спрямо Директива 96/82/ЕО, с изключение на незначителни промени, като: изясняване, че целта е опазване на околната среда и човешкото здраве и че тя важи за всички предприятия; предвидени са мерки, различни от спазването на безопасно отстояние (което може да не е уместно), за защитаване на райони от особен природозащитен интерес или с по-голяма уязвимост; за осигуряване, където това е възможно, на интегриране на процедурите за планиране на използването на земята с тези съгласно Директивата за оценка на въздействието върху околната среда и подобното законодателство; и за осигуряване на възможност компетентните органи да изискват от предприятията с по-ниско ниво на опасност да предоставят достатъчно информация относно рисковете, необходима за целите на планиране на използването на земята. Тези промени ще приведат текста в по-голямо съответствие с неговите цели и отразяват по-точно съществуващата практика.

Член 13

В този член се запазват съществуващите изисквания за активно предоставяне на информация на лицата, които има вероятност да бъдат засегнати от голяма авария, както и разпоредбата тази информация да се поддържа постоянно достъпна. Остава открит въпросът кой носи отговорност за предоставянето на такава информация. Основните промени се изразяват в разширяването на информацията, така че се включва основната информация за всички предприятия (наименование, адрес и дейности), която се предоставя на Комисията съгласно член 19 от действащата директива, но не се предоставя публично; също така, за предприятията с по-високо ниво на опасност — обобщение на сценариите за големи аварии и ключова информация от плана за действия при извънредна ситуация извън предприятието; и, без това да изключва други форми на комуникация — поддържане на тази информация постоянно достъпна за обществеността в интернет и в централна база данни на равнище ЕС, както е предвидено в член 20.

Поверителността на информацията е гарантирана, когато е необходимо и уместно, в член 21.

Тези промени ще улеснят достъпа на обществеността до съответна информация и ще я поддържат по-добре осведомена в случай на авария. Това също ще улесни наблюдаването от страна на компетентните органи на наличието и актуалността на тази информация.

Член 14

Това е нов член, който надгражда и разширява изискванията, установени в член 13, параграф 5 от действащата директива, като изисква обществеността да има възможност да представи своето становище в определени случаи, свързани с планиране на използването на земята, изменения на съществуващи предприятия, планове за действия при извънредни ситуации извън предприятието и т.н. Разпоредбите до голяма степен се основават на Директива 2003/35/ЕО, с цел привеждане на Директивата Севезо II в по-голямо съответствие със съответните разпоредби на Орхуската конвенция.

Членове 15 и 16

Тези два члена се отнасят за докладването на големи аварии, съответно от операторите и от компетентните органи. Основната промяна е въвеждането на 12-месечен срок за подаване на докладите, с цел избягване на продължителни забавяния при докладването на аварии от държавите-членки. Това, както и промяна в количествения праг, формулиран в приложение VI, с който се определят критериите за докладване на аварии (вж. по-долу), ще помогне за предотвратяването на бъдещи аварии чрез позволяване на ранно докладване и анализ на аварии и „квазиаварии“, включващи значителни големи количества опасни вещества, така че информацията и взетите поуки да могат да се споделят.

Членове 17, 18, 19 и 27

В тези членове се запазват и надграждат съществуващите разпоредби, свързани с ролята и отговорностите на компетентните органи с цел осигуряване на по-ефективно прилагане и привеждане в изпълнение.

С член 17 се въвежда изискване за държавите-членки с повече от един компетентен орган да определят един от тях, който да поеме водеща роля в координирането на техните дейности. В този член са формулирани също и процедурите за сътрудничество между компетентните органи и Комисията при дейности в подкрепа на прилагането на разпоредбите, използвайки съществуващия Комитет на компетентните органи („Форума“) и съответните технически работни групи — сътрудничество при разработването на указания, обмена на най-добри практики и разглеждането на уведомления, направени в съответствие с член 4.

С член 19 се засилват съществуващите изисквания по отношение на инспекциите. Тези нови разпоредби се основават най-вече на Препоръка 2001/331/EО относно минималнодопустимите критерии за контрол на състоянието на околната среда в държавите-членки и на Директивата относно промишлените емисии. Подчертана е важността на осигуряването на достатъчно ресурси за инспекциите и необходимостта от насърчаване на обмена на информация, например на равнище ЕС чрез текущата Програма за съвместни посещения (Mutual Joint Visits Programme) за провеждането на инспекции.

В членове 18 и 27 (който е нов) са посочени мерки, които да бъдат предприети в случай на неспазване на изискванията, включително забрани за ползване и други санкции.

Член 20

Този член се отнася за достъпността на информацията за предприятия и големи аварии, съхранявана от Комисията. Основната промяна е, че разпоредбите на действащата директива са подобрени и засилени чрез разширяване на текущата база данни на Системата за получаване на информация за заводи, попадащи в обхвата на изискванията „Севезо“ (SPIRS), така че в нея да бъде включена и информацията за обществеността по член 13 и приложение V, както и за отваряне на тази база данни в отворена за ползване от обществеността. Достъпът би могъл да се осъществява чрез линкове към документи, директно зареждани в системата, или чрез линкове към интернет страници на държави-членки и/или оператори. Това споделяне на информация би помогнало за гарантиране, че обществеността разполага с необходимата информация, и би позволило на операторите и компетентните органи да извличат поуки от най-добрите практики на свои колеги.

Базата данни също така би могла да се използва за целите на докладването относно прилагането на разпоредбите от държавите-членки, което би рационализирало и опростило сега действащите процедури.

Член 21

С този член се установяват нови правила за поверителност, основававащи се на Директива 2003/4/EO за прилагане на разпоредбите на Орхуската конвенция, свързани с публичния достъп до информация относно околната среда, като се засилва откритостта и прозрачността, и в същото време се предвижда неразкриването на информация в надлежно обосновани случаи, когато е необходима поверителност, например поради съображения за сигурност.

Член 22

Този член е нова разпоредба, която привежда директивата в по-голямо съответствие с Орхуската конвенция, като въвежда изискване към държавите-членки да осигурят на заинтересованата общественост, включително на заинтересовани НПО в сферата на околната среда, достъп до процедури за административно или съдебно преразглеждане, така че да могат да оспорват всякакви действия или бездействия, които биха могли да нарушат техните права по отношение на достъпа до информация съгласно член 13 и член 21, параграф 1, или по отношение на обществени обсъждания и участие в процеси на вземане на решения във връзка със случаите по член 14.

Членове от 23 до 26

В член 23 се предвижда, че приложения от I до VII ще бъдат адаптирани към техническия прогрес чрез делегирани актове (които също ще се използват за установяване на критерии за дерогации съгласно член 4, параграф 4, и за предоставянето на дерогации за веществата, които ще бъдат посочени в част 3 на приложение I). Другите членове включват стандартни разпоредби, свързани с прилагането на делегиране на такива изпълнителни правомощия, както и с процедурите за отмяна и възражения.

Членове от 28 до 31

Тези членове се отнасят за транспонирането на разпоредбите от държавите-членки, влизането в сила на новата директива и отмяната на Директива 96/82/ЕО. Датата, на която държавите-членки следва да започнат да прилагат директивата, 1 юни 2015 г. е датата, на която Регламентът за КЕО окончателно влиза в сила.

Други приложения

В приложение II се съдържат въпросите, които следва да се вземат предвид в доклада за безопасността, изискван съгласно член 9. Съдържанието на различните части на приложението е в голяма степен непроменено спрямо приложение II към Директива 96/82/ЕО. Основните промени се изразяват в допълнителни изисквания за информация за съседни предприятия, по-специално с оглед на евентуални „ефекти на доминото“, и за други външни рискове и опасности, като рискове и опасности за околната среда (буква в) от точка 1 и буква а) от точка 4); за извлечени поуки от минали аварии (буква в), точка 4); и за оборудване за ограничаване на последствията от големи аварии (буква а), точка 5).

Приложение III се отнася за информацията относно системите за управление и организационните фактори, които да бъдат обхванати в доклада за безопасността. Основните промени се изразяват в това, че са отстранени позоваванията на ППГА, изяснено е, че системата за управление на безопасността следва да е пропорционална и че следва да се вземат предвид международно признати системи като ISO и OSHAS; също така, включени са позовавания на културата за безопасност. Друга промяна е посочването на възможността за евентуално използване на показатели за ефективност по отношение на безопасността, които могат да бъдат ефективен инструмент за подобряване на безопасността и подпомагане на мониторинга, оценката и привеждането в изпълнение, и за необходими промени, които да се направят след одит и преразглеждане на системите за управление на безопасността.

В приложение IV се определя информацията, която да бъде включена в плановете за действия при извънредни ситуации вътре и вън от предприятието, изисквани съгласно член 11. То е идентично с приложение IV към Директива 96/82/ЕО с изключение на това, че обхватът на плана за действия при извънредни ситуации извън предприятието е разширен, като по-ясно е изтъкната необходимостта от мерки срещу евентуални „ефекти на доминото“ и от смекчаващи опасността дейности извън предприятието във връзка със сценариите за големи аварии, оказващи въздействие върху околната среда.

В приложение V се посочва информацията, която да бъде предоставяна на обществеността съгласно член 13. Основните промени в списъка на изискванията са в част 1, за всички предприятия, като се изисква включването на следните данни: подробна информация относно опасностите от големи аварии, както е установено в ППГА или доклада за безопасността (точка 5), информация за проведените инспекции (точка 6) и къде може да бъде получена допълнителна информация (точка 7); и в част 2, за предприятия с по-високо ниво на опасност — включването на информация за основните видове сценарии за големи аварии (точка 1), подходяща информация от плана за действия при извънредни ситуации извън предприятието (точка 5) и, когато е приложимо — информация за възможните трансгранични въздействия (точка 6).

Приложение VI по същество е еднакво с това в действащата директива, като в него са посочени критериите за докладване на аварии. Единствената промяна е включването на повече видове аварии в рамките на системата за докладване чрез намаляване на праговата стойност, посочена в раздел 1.1, до 1 % за прага при по-високо ниво на опасност.

В приложение VII са посочени критериите за предоставяне на дерогации съгласно член 4. В съответствие с член 4, параграф 4 тези критерии трябва да бъдат приети с делегиран акт, в срок до 30 юни 2013 г.

2010/0377 (COD)

Предложение за

ДИРЕКТИВА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества

(текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,

като взеха предвид предложението на Комисията[1],

след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,

като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет[2],

като взеха предвид становището на Комитета на регионите[3],

действайки в съответствие с обикновената законодателна процедура,

като имат предвид, че:

1. Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 г. относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества[4] установява правила за предотвратяването на големи аварии, които могат бъдат причинени от определени промишлени дейности, и за ограничаването на последиците от тях за човека и за околната среда.

2. Големите аварии често имат тежки последствия, както е известно от случаи като Seveso, Bhopal, Schweizerhalle, Enschede, Toulouse и Buncefield. Освен това, въздействието може да засегне територии отвъд националните граници. Това подчертава необходимостта от осигуряване на предприемането на подходящи предпазни действия за осигуряване на високо ниво на защита в целия ЕС за гражданите, обществата и околната среда.

3. Директива 96/82/ЕО изигра важна роля за намаляването на вероятността и последствията от такива аварии, като доведе до по-добри нива на защита в целия ЕС. При преразглеждане на директивата стана ясно, че като цяло действащите разпоредби са подходящи за целта и не са необходими някакви значителни промени. При все това, установената от Директива 96/82/ЕО система следва да бъде адаптирана към промените в системата на ЕС за класификация на опасните вещества, обхванати от директивата. Освен това, няколко други разпоредби следва да бъдат изяснени и актуализирани.

4. Поради това е уместно Директива 96/82/ЕО да бъде заменена, за да се осигури поддържане и по-нататъшно подобряване на съществуващите нива на защита, чрез подобряване на ефикасността и ефективността на разпоредбите, и където е възможно – да се намали ненужната административна тежест посредством рационализиране или опростяване, без да се засяга безопасността. В същото време новите разпоредби следва да са ясни, последователни и лесни за разбиране, за да се спомогне подобряването на прилагането и привеждането в изпълнение.

5. Конвенцията за трансграничните последствия от промишлените аварии на Икономическата комисия за Европа на Обединените нации, която бе одобрена от името на ЕС посредством Решение 98/685/ЕО на Съвета от 23 март 1998 г. относно сключването на Конвенцията за трансграничните последствия от промишлените аварии[5] предвижда мерки относно предотвратяването на, готовността за и реагирането при промишлени аварии, които могат да причинят трансгранични последствия, както и относно международното сътрудничество в тази област. Директива 96/82/ЕО въвежда Конвенцията в рамките на законодателството на ЕС.

6. Големите аварии могат да имат трансгранични последствия, а екологичната и икономическа цена на авариите се понася не само от засегнатото предприятие, но и от съответните държави-членки. По тази причина е необходимо да се вземат мерки, гарантиращи високо ниво на защита в целия ЕС.

7. Разпоредбите на настоящата директива трябва да се прилагат, без да се накърняват разпоредбите на законодателството на ЕС по отношение на здравословните и безопасни условия на труд.

8. Някои промишлени дейности следва да се изключат от обхвата на настоящата директива поради техните специфични характеристики. Тези дейности са предмет на друго законодателство на равнище ЕС или държава-членка, което осигурява равностойно ниво на защита. При все това, Комисията следва да продължи да гарантира, че в действащата регулаторна рамка няма значителни пропуски, по-специално по отношение на нови и възникващи рискове от други дейности, и при необходимост да предприема подходящи действия.

9. В приложение I към Директива 96/82/ЕО са посочени опасните вещества, попадащи в нейния обхват, inter alia чрез позоваване на някои разпоредби от Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 г. за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества[6], както и Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 май 1999 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно класифицирането, опаковането и етикетирането на опасни препарати[7]. Тези директиви бяха заменени с Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси[8], с който бе въведена в ЕС Глобалната хармонизирана система за класифициране и етикетиране на химикали (GHS), която е възприета на международно равнище, в рамките на структурата на ООН. С този регламент бяха въведени нови класове и категории на опасност, които само частично съответстват на тези, използвани при предишните разпоредби. Поради това, приложение I към Директива 96/82/ЕО следва да бъде изменено с цел неговото съгласуване с този регламент, като в същото време се запазят съществуващите нива на защита по тази директива.

10. Необходима е гъвкавост, за да може приложение I да се изменя във връзка с евентуални нежелани последици от съгласуването с Регламент (ЕО) № 1272/2008 и с последващи адаптирания към този регламент, имащи отношение към класификацията на опасните вещества. Въз основа на хармонизирани критерии, които предстои да се разработят, биха могли да се предоставят дерогации в случаи, когато дадени вещества не представляват значителна опасност за авария, независимо от тяхната класификация като опасни вещества. Също следва да има съответен корективен механизъм за вещества, които трябва да бъдат включени в обхвата на настоящата директива поради техния потенциал за причиняване на голяма авария.

11. Операторите следва да имат общо задължение да вземат всички необходими мерки за предотвратяване на големи аварии и за смекчаване на последствията от тях. Когато в предприятията съществуват опасни вещества над определени количества, операторът следва да предостави на компетентния орган достатъчно информация, която да му позволи да идентифицира предприятието, съществуващите опасни вещества и потенциалните опасности. Операторът също следва да изготви и изпрати до орган описание на политика за предотвратяване на големи аварии, установяваща цялостния подход и мерки на оператора за контролиране на опасностите от големи аварии, включително подходящи системи за управление на безопасността.

12. За намаляване на риска от „ефектите на доминото“, когато дадени предприятия са разположени по такъв начин или толкова близо едно до друго, че вероятността и възможността от големи аварии се увеличават или последствията от тях се засилват, операторите следва да си сътрудничат за обмена на подходяща информация и за информирането на обществеността, включително информиране на съседни предприятия, които могат да бъдат засегнати.

13. За да покаже, че всичко необходимо е било направено за предотвратяване на големи аварии и за подготовка на планове за действия при непредвидени ситуации и мерки за справяне с тях, операторът следва, в случая на предприятия, в които има опасни вещества в значителни количества, да предостави на компетентния орган информация под формата на доклад за безопасността, съдържащ подробности за предприятието, за съществуващите опасни вещества, за инсталацията или складови съоръжения, за възможните сценарии за големи аварии и за анализа на рисковете, за предпазните мерки и мерките за интервенция, и за наличните системи на управление, с цел предотвратяване и намаляване на риска от големи аварии и да се даде възможност да се предприемат необходимите стъпки за ограничаване на последствията от тях.

14. За да се осигури защита срещу извънредни ситуации в случаите на предприятия, където има опасни вещества в значителни количества, е необходимо да се създадат планове за действия при извънредни ситуации вътре и вън от предприятието и да се създаде система за осигуряване на провеждането по отношение на тези планове на проверка и преразглеждане, ако е необходимо, както и на тяхното прилагане в случай на голяма авария или вероятност за такава. Трябва да се провеждат консултации с персонала на предприятието относно плана за действия при извънредна ситуация вътре в него и трябва да има допитване до обществеността относно плана за действия при извънредна ситуация извън предприятието.

15. За да се осигури по-голяма защита на жилищни райони, значително използвани обществени места и околната среда, включително райони от особен природозащитен интерес или с по-голяма уязвимост, необходимо е политиките за използването на земята или останалите съответни политики, прилагани в държавите-членки, да отчитат нуждата от спазване в дългосрочен план на подходящо отстояние между такива райони и предприятия, пораждащи такива опасности, а когато става дума за изградени вече предприятия, да се предприемат допълнителни технически, мерки така че рискът за хората да не нараства. При вземането на решения следва да се има предвид достатъчно информация за рисковете и технически консултации по отношение на тези рискове. Когато е възможно, с цел намаляване на административната тежест, процедурите следва да се интегрират с такива съгласно други законодателни документи на ЕС.

16. Следва да бъдат подобрени нивото и качеството на информацията за обществеността, за да се насърчи достъпът до информация за околната среда в съответствие с Орхуската конвенция за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, която бе одобрена от името на ЕС посредством Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г. за сключване от името на Европейската общност на Конвенцията за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси[9]. По-специално, лицата, които е възможно да бъдат засегнати от големи аварии, следва да получават достатъчно информация, която да им позволи да предприемат правилни действия в такъв случай. В допълнение към активното предоставяне на информация, без да се налага обществеността да отправя искане за това и без да се изключват други форми на разпространение, тази информация също следва да е постоянно налична в интернет и да се поддържа актуална. В същото време следва да има подходящи мерки за защита на поверителността поради опасенията (наред с други съображения), свързани със сигурността.

17. Начинът на управление на информацията следва да е в съответствие с инициативата за Обща информационна система за околната среда (SEIS), въведена със Съобщение на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите — „За Обща информационна система за околната среда (SEIS)“[10]. Той също следва да е в съответствие с Директива 2007/2/EО на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2007 г. за създаване на инфраструктура за пространствена информация в Европейската общност (INSPIRE)[11] и нейните правила за прилагане, насочени към даване на възможност за споделяне на пространствена информация за околната среда между организации от публичния сектор и към допълнително улесняване на достъпа на обществеността до пространствена информация из целия ЕС. Информацията следва да се съхранява в публично достъпна база данни на равнище ЕС, което ще улесни също мониторинга и докладването на изпълнението.

18. В съответствие с Орхуската конвенция е необходимо обществеността да участва реално във вземането на решения, за да има възможност да изрази становището и опасенията си, които може да са от значение за тези решения, а органът за вземане на решения да взема предвид тези становища и опасения, като по този начин да се постигне по-голяма отчетност и прозрачност на процеса за вземане на решения и да се допринесе за обществената осведоменост по въпросите, свързани с околната среда, и за обществена подкрепа за взетите решения. Заинтересованата общественост следва да разполага с достъп до правосъдие, за да може да даде своя принос за защитата на правото да се живее в околна среда, която е подходяща за личното здраве и благосъстояние.

19. За да се осигури вземането на адекватни мерки за реагиране при голяма авария, операторът следва незабавно да информира компетентните органи и да предаде необходимата им информация, за да оценят въздействието на аварията.

20. За да се осигури обменът на информация и да се предотвратят бъдещи аварии от сходно естество, държавите-членки следва да изпращат информация на Комисията относно големите аварии, настъпили на тяхна територия, така че Комисията да може да анализира произтичащите опасности и да въведе система за разпространението на съответната информация, най-вече относно големите аварии и извлечените поуки от тях. Този обмен на информация следва да обхваща също и „квазиаварии“, които държавите-членки считат, че са от особен технически интерес за предотвратяването на големи аварии и ограничаването на последствията от тях.

21. Държавите-членки следва да определят компетентните органи, отговорни за осигуряване на спазването от страна на операторите на техните задължения. Когато е необходимо, един компетентен орган следва да поеме водеща роля в координирането на различните компетентни органи или други участващи институции. Компетентните органи и Комисията следва да си сътрудничат в дейности в подкрепа на прилагането на изискванията, като разработване на подходящи указания и обмен на най-добри практики. С цел намаляване на административната тежест, когато е възможно задълженията за информация следва да се интегрират с такива съгласно друго приложимо законодателство на ЕС.

22. Държавите-членки следва да осигурят предприемане от компетентните органи на необходимите мерки в случай на несъгласуваност с настоящата директива. С цел осигуряване на ефективно прилагане и привеждане в изпълнение, следва да има система за инспекции, включително програма за редовни периодични инспекции и извънредни инспекции. Когато е приложимо, инспекциите следва да се координират с такива съгласно друго законодателство на ЕС. Важно е да има на разположение достатъчно квалифицирани инспектори. Компетентните органи следва да оказват подходящо съдействие посредством инструменти и механизми за обмен на опит и консолидиране на знания, включително на равнище ЕС.

23. Комисията следва да има правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора, във връзка с приемането на критерии за дерогации и изменения на приложенията към настоящата директива.

24. Държавите-членки следва да установят правила относно санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и да осигури тяхното привеждане в изпълнение. Санкциите следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.

25. Тъй като целите на директивата, а именно да осигури високо ниво на защита на човешкото здраве и околната среда, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради това могат да бъдат постигнати по-добре на равнище ЕС, Съюзът има право да предприеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.

ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:

Член 1

Предмет

Настоящата директива има за цел предотвратяването на големи аварии, които включват опасни вещества, и ограничаването на последствията от тях за човека и за околната среда, с оглед осигуряване на високи нива на защита в целия ЕС по един последователен и ефективен начин.

Член 2

Обхват

26. Настоящата директива се прилага за предприятия, в които има опасни вещества в количества, равни или надвишаващи количествата, посочени в приложение I, части 1 и 2.

27. Настоящата директива не се прилага за:

а) военни предприятия, инсталации или складови съоръжения;

б) опасности, дължащи се на йонизираща радиация;

в) превоза на опасни вещества и междинно временно складиране по време на превоз по пътища, железопътни линии, вътрешни водни пътища, море или въздух извън предприятията, обхванати от настоящата директива, включително товарене, разтоварване и превоз до или от друго превозно средство на докове, кейове или разпределителни станции;

г) превоза на опасни вещества по тръбопроводи, включително съответните помпени/компресорни станции извън предприятията, обхванати от настоящата директива;

д) експлоатацията (проучванията, извличането и обработката) на минералите в мините, кариерите или чрез сондажи, с изключение на подземно съхраняване на газ в геоложки формации и изоставени мини и химическа и термична обработка и складиране, свързани с тези операции, които включват опасни вещества, определени в приложение I;

е) проучване и експлоатация в морски райони на минерали, включително въглеводороди;

ж) депа за отпадъци, включително подземно съхраняване на отпадъци, с изключение на действащи съоръжения за обезвреждане на промишлени и миннодобивни отпадъци (tailings), включително хвостохранилищата или шламохранилища, съдържащи посочени в приложение I опасни вещества, и, по-специално, ако се използват във връзка с химическа и термична обработка на минералите;

з) веществата, посочени в приложение I, част 3.

Член 3

Определения

За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:

28. „предприятие“ означава целият район под контрола на оператора, в който има опасни вещества, попадащи в обхвата на настоящата директива, в една или повече инсталации, включително и общи или свързани инфраструктура или дейности;

29. „предприятие с по-ниско ниво на опасност“ означава предприятие, в което има опасни вещества в количества, равни или надвишаващи количествата, посочени в приложение I, част 1, колона 1 и част 2, колона 2, но по-малки от количествата, посочени в приложение I, част 1, колона 3 и част 2, колона 3;

30. „предприятие с по-високо ниво на опасност“ означава предприятие, в което има опасни вещества в количества, равни или надвишаващи количествата, посочени в приложение I, част 1, колона 3 и част 2, колона 3;

31. „ново предприятие“ означава предприятие, което е новопостроено или все още не е влязло в експлоатация;

32. „съществуващо предприятие“ означава предприятие, което е попадало в обхвата на Директива 96/82/ЕО;

33. „заварено предприятие“ означава предприятие, което е било в експлоатация преди влизането в сила на настоящата директива, но не е било обхванато от Директива 96/82/ЕО и впоследствие попада в обхвата на настоящата директива;

34. „инсталация“ означава техническа единица в рамките на предприятието, в която се произвеждат, използват, обработват или складират (включително подземно) опасни вещества, и която включва цялото оборудване, структури, канализации, машини, инструменти, частни железопътни коловози, докове, кейове за разтоварване, които обслужват на инсталацията, диги, складове или подобни структури, плаващи или не, необходими за работата на инсталацията;

35. „оператор“ означава всяко физическо или юридическо лице, което експлоатира или осъществява контрол върху дадено предприятие или инсталация или, в случаите, когато това се предвижда от националното законодателство, такова лице, на което е предоставена решаваща икономическа власт върху техническата експлоатация на предприятието или инсталацията;

36. „опасни вещества“ означава вещества или смеси, посочени в приложение I, части 1 или 2, които съществуват като суров материал, продукт, вторичен продукт, остатък или в друг междинен вид, включително и онези вещества, за които може разумно да се предположи, че биха се генерирали в случай на авария;

37. „смес“ означава смес или разтвор, съставен от две или повече вещества;

38. „наличие на опасни вещества“ означава действителното или предполагаемо наличие на такива вещества в предприятието, или наличието на онези, за които се счита, че са се генерирали при загубата на контрол върху промишлени химически процеси в количества, равни или надвишаващи праговете от части 1 и 2 на приложение I;

39. „голяма авария“ означава поява на такава голяма емисия, пожар или експлозия, която става в резултат на неконтролируеми събития в хода на операциите на всяко предприятие, обхванато от настоящата директива, и води до сериозна опасност за човешкото здраве, имущество и/или за околната среда, която опасност е непосредствена или със забавяне във времето, вътре или вън от предприятието и включва едно или повече опасни вещества;

40. „опасност“ означава вътрешно свойство на опасни вещества или физическа ситуация с възможности за нанасяне на вреда на човешкото здраве или на околната среда;

41. „риск“ означава възможност за специфичен ефект в рамките на специфичен период или при определени обстоятелства;

42. „складиране“ означава наличие на количество опасни вещества за целите на съхраняване, оставяне на отговорно пазене или държане на склад;

43. „общественост“ означава едно или повече физически или юридически лица и, в съответствие с националното право или практика, техните сдружения, организации или групи;

44. „заинтересована общественост“ означава обществеността, която е засегната или може да бъде засегната, или се интересува от вземането на решения в областта на въпросите, посочени в член 14, параграф 1, включително неправителствените организации, които подкрепят опазването на околната среда и отговарят на всички приложими изисквания съгласно националното право;

45. „инспекция“ означава всички действия, включително посещения на място, проверки на вътрешни мерки, системи и доклади и последващи документи, както и всички необходими последващи действия, предприемани от (или от името на) компетентния орган с цел проверка и насърчаване на съгласуваността на предприятията с изискванията на настоящата директива.

Член 4

Дерогации и предпазни клаузи

46. Когато е установено, въз основа на критериите, посочени в параграф 4 на настоящия член, че определени вещества, обхванати от приложение I, части 1 или 2, не са в състояние да създадат опасност от голяма авария, по-специално поради своята физическа форма, свойства, класификация, концентрация или стандартна опаковка, Комисията може да посочи тези вещества в приложение I, част 3 чрез делегирани актове в съответствие с член 24.

47. Ако дадена държава-членка сметне, че опасно вещество, посочено в приложение I, части 1 или 2, не представлява опасност от голяма авария и може да отговаря на условията за включване в приложение I, част 3 в съответствие с параграф 1 от настоящия член, тя уведомява Комисията.

Комисията уведомява за такива нотификации форума, посочен в член 17, параграф 2.

48. Когато е установено по начин, удовлетворяващ компетентния орган, въз основа на критериите, посочени в параграф 4 на настоящия член, че определени вещества, налични в отделно предприятие или някакви части от него и посочени в приложение I, части 1 или 2, не са в състояние да създадат опасност от голяма авария поради специфичните условия в предприятието, като естеството на опаковките и начина на съхранение на веществото или местоположението и съответните количества, държавата-членка към която е този компетентен орган може да реши да не прилага изискванията, установени в членове 7 до 19 от настоящата директива спрямо въпросното предприятие.

В случаите, посочени в първата алинея, съответната държава-членка предоставя на Комисията списък на въпросните предприятия, включително списък на съответните опасни вещества. Съответните държави-членки излагат причини за изключването.

Комисията веднъж годишно препраща за сведение списъците, споменати във втората алинея на настоящия параграф, до форума, посочен в член 17, параграф 2.

49. До 30 юни 2012 г. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 24 за установяване на критерии, които съответно да се използват за целите на параграфи 1 и 3 на настоящия член и за изменение на приложение VII съобразно с това.

50. Ако дадена държава-членка сметне, че опасно вещество, което не е посочено в приложение I, части 1 или 2, представлява опасност от голяма авария, тя може да предприеме подходящи мерки и уведомява Комисията.

Комисията уведомява форума, посочен в член 17, параграф 2, за нотификации, направени съгласно първата алинея на настоящия параграф.

Когато е уместно, Комисията може да посочи веществата съгласно първата алинея на настоящия параграф, в приложение I, части 1 или 2, чрез делегирани актове в съответствие с член 24.

Член 5

Общи задължения на оператора

51. Държавите-членки трябва да осигурят задължение на оператора да взема всички необходими мерки за предотвратяване на големи аварии и да ограничава последствията от тях за човешкото здраве и за околната среда.

52. Държавите-членки трябва да осигурят изискване към оператора да доказва пред компетентния орган, посочен в член 17 (наричан по-долу „компетентният орган“) по всяко време, особено за целите на инспекциите и контрола, посочени в член 19, че е взел всички необходими мерки, установени в настоящата директива.

Член 6

Уведомяване

53. Държавите-членки трябва да изискват от оператора да изпрати на компетентния орган уведомление, съдържащо следната информация:

а) името или търговското наименование на оператора и пълния адрес на въпросното предприятие;

б) седалището на оператора и пълния му адрес;

в) името или длъжността на лицето, което отговоря за предприятието, ако е различно от това в буква а);

г) достатъчно информация, за да се установят опасните вещества или категорията на съответните вещества;

д) количеството и физичната форма на опасните вещества или на съответните вещества;

е) дейността или предполаганата дейност на инсталацията или съоръжението за складиране;

ж) непосредствената околна среда на предприятието, елементи, които могат да причинят голяма авария или да влошат последствията от нея, включително информация за съседни предприятия, независимо дали са обхванати от настоящата директива или не, както и други места, райони и развития, които биха могли да увеличат риска или последиците от голяма авария и от ефекта на доминото.

54. Уведомлението се изпраща до компетентния орган в следните срокове:

а) за новите предприятия, в разумен срок преди началото на строежа или експлоатацията,

б) за съществуващи вече предприятия, в срок от една година от датата, определена във втората алинея на член 28, параграф 1,

в) за заварени предприятия, в срок от една година от датата, на която настоящата директива започва да се прилага за въпросното предприятие.

55. Параграфи 1 и 2 на настоящия член не се прилагат за съществуващи предприятия, за които операторът вече е изпратил уведомление до компетентния орган съгласно изискванията на националното законодателство на датата, определена във втората алинея на член 28, параграф 1, и информацията, съдържаща се там, е в съответствие с параграф 1 на настоящия член и остава непроменена.

56. Операторът незабавно уведомява компетентния орган за следните случаи:

а) значително увеличаване на количеството или значителна промяна в естеството или физичната форма на наличното опасно вещество, както е посочено в уведомлението, предоставено от оператора съгласно параграф 1, или всяка промяна в процесите на използването му,

б) изменение на предприятие или на инсталация, което би могло да има значително отражение върху опасностите от големи аварии,

в) окончателното закриване на инсталацията.

57. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4, операторът периодично преразглежда и когато е необходимо обновява уведомлението, най-малко веднъж на всеки пет години. Операторът изпраща обновеното уведомление до компетентния орган незабавно.

Член 7

Политика за предотвратяване на големи аварии

58. Държавите-членки изискват от оператора да състави документ, в който да изложи политиката си за предотвратяване на големи аварии (по-нататък наричана: „ППГА“) и да осигури правилното ѝ изпълнение. ППГА се представя в писмен вид. Тя има за цел осигуряване на високо ниво на опазване на човешкото здраве и околната среда. Политиката е пропорционална на опасностите от големи аварии. Тя включва целите на оператора като цяло и принципите на действие, ролята и отговорността на управлението и обръща внимание на културата на безопасност по отношение на контрола над опасностите от голяма авария.

59. ППГА се изпраща до компетентния орган в следните срокове:

а) за новите предприятия, в разумен срок преди началото на строежа или експлоатацията;

б) за съществуващи вече предприятия, в срок от една година от датата, определена във втората алинея на член 28, параграф 1;

в) за заварени предприятия, в срок от една година от датата, на която настоящата директива започва да се прилага за въпросното предприятие.

60. Параграфи 1 и 2 на настоящия член не се прилагат за съществуващи предприятия, за които операторът вече е съставил ППГА в писмен вид и я е изпратил до компетентния орган съгласно изискванията на националното законодателство на датата, определена във втората алинея на член 28, параграф 1, и информацията, съдържаща се там, е в съответствие с параграф 1 и остава непроменена.

61. Операторът периодично преразглежда и когато е необходимо обновява ППГА, най-малко веднъж на всеки пет години. Обновената ППГА се изпраща до компетентния орган незабавно.

Член 8

Ефект на доминото

62. Държавите-членки трябва да осигурят, че компетентният орган, като използва получената съгласно членове 6 и 9 информация от операторите или чрез инспекции съгласно член 19, е длъжен да идентифицира всички предприятия с по-ниско и по-високо ниво на опасност или групи от такива предприятия, където вероятността и възможностите за или последиците от големи аварии могат да се увеличат поради местоположението и близостта на такива предприятия, както и инвентара им от опасни вещества.

63. Държавите-членки трябва да осигурят следните задължения на операторите на предприятията, определени в съответствие с параграф 1:

а) да обменят подходящата информация по уместен начин, за да се даде възможност на тези предприятия да вземат предвид естеството и обхвата на цялата опасност от голяма авария в своите ППГА, системи за управление на безопасността, доклади за безопасност и планове за действия при вътрешни извънредни ситуации;

б) да си сътрудничат при информирането на обществеността и съседните предприятия, които попадат извън обхвата на настоящата директива, и при доставянето на информация на компетентния орган за подготовката на планове за действия при извънредни ситуации извън предприятието.

Член 9

Доклад за безопасност

64. Държавите-членки изискват от оператора на предприятие с по-високо ниво на опасност да представя доклад за безопасност с цел:

а) да покаже, че ППГА и съответната система за управление на безопасността, необходима за прилагането на ППГА, са въведени в действие в съответствие с информацията, изложена в приложение III;

б) да покаже, че опасностите от големи аварии и възможните сценарии за големи аварии са идентифицирани и че са взети необходимите мерки за предотвратяване на такива аварии и за ограничаване на последиците от тях за човешкото здраве и за околната среда;

в) да покаже, че е предвидена достатъчна безопасност и сигурност в модела, конструкцията, действието и поддръжката на всяка инсталация, съоръжение за складиране, оборудване и инфраструктура, свързана с действието му, които имат връзка с опасностите от големи аварии вътре в предприятието;

г) да покаже, че са изготвени планове за действие при извънредни ситуации в предприятието и да доставя информация за съставяне на външен план за действие при извънредна ситуация;

д) да предоставя достатъчно информация на компетентните органи, за да им даде възможност да вземат решения по отношение на ситуирането на нови дейности или постройки около съществуващите предприятия.

65. Докладът за безопасност трябва да съдържа най-малко данните и информацията, посочени в приложение II. В него се посочват организациите, участвали в изготвянето на доклада. Той трябва да съдържа също и актуализиран списък на опасните вещества, налични в предприятието.

66. Докладът за безопасност се изпраща до компетентния орган в следните срокове:

а) за новите предприятия, в разумен срок преди началото на строежа или експлоатацията му;

б) за съществуващи вече предприятия, в срок от една година от датата, определена във втората алинея на член 28, параграф 1;

в) за заварени предприятия, в срок от две години от датата, на която настоящата директива започва да се прилага за въпросното предприятие.

67. Параграфи 1, 2 и 3 на настоящия член не се прилагат за съществуващи предприятия, за които операторът вече е изпратил доклад за безопасност до компетентния орган съгласно изискванията на националното законодателство към датата, определена в член 28, параграф 1, и информацията, съдържаща се там, е в съответствие с параграфи 1 и 2 на настоящия член и остава непроменена.

68. Операторът периодично преразглежда и, ако е необходимо, обновява доклада за безопасност, най-малко веднъж на всеки пет години.

Операторът също преразглежда и, ако е необходимо, обновява доклада за безопасност по всяко друго време по инициатива на оператора или по молба на компетентния орган, когато това е оправдано поради нови факти или нови технологични знания относно въпросите за безопасност, включително знания, произтичащи от анализа на аварии или, доколкото е възможно, „квазиаварии “, както и от развитие на познанията относно оценяването на опасностите.

Обновеният доклад за безопасност се изпраща до компетентния орган незабавно.

69. Преди операторът да започне строежа или експлоатацията, или в случаите, посочени в букви б) и в) на параграф 3 и в параграф 5, компетентният орган в разумен срок от получаването на доклада:

а) съобщава изводите си от прегледа на доклада за безопасност на оператора,

б) забранява въвеждането в експлоатация или продължителното експлоатиране на въпросното предприятие в съответствие с член 18.

70. Държавите-членки могат да изискат от предприятия с по-ниско ниво на опасност да въведат ППГА посредством система за управление на безопасността, пропорционална на опасностите от голяма авария и на сложността на организацията или дейностите на предприятието.

Член 10

Изменения на инсталация, на предприятие или на складово съоръжение

В случай на изменение на инсталация, на предприятие, на складово съоръжение или на процес, или на естеството или количеството на опасните вещества, която би могло да има значително отражение върху опасностите от големи аварии, държавите-членки трябва да осигуряват следните задължения на оператора:

а) да преразгледа и, където е необходимо, да ревизира ППГА;

б) да преразгледа и, където е необходимо, да ревизира докладите за безопасност и системите за управление на безопасността и процедурите, посочени в член 9, и да информира компетентния орган за подробностите на едно такова ревизиране преди съответното изменение.

Член 11

Планове за действие при извънредни ситуации

71. Държавите-членки осигуряват за всички предприятия с по-високо ниво на опасност следните задължения:

а) операторът да състави вътрешен план за действие при извънредни ситуации относно мерките, които ще се вземат вътре в предприятието;

б) операторът да предостави на компетентните органи необходимата информация, за да им даде възможност да съставят външни планове за действие при извънредни ситуации;

в) определените за тази цел от държавите-членки органи да съставят външен план за действие при извънредни ситуации относно мерките, които се вземат извън предприятието, в срок от една година от получаването от оператора на информацията съгласно буква б).

72. Операторите спазват задълженията, установени в букви а) и б) на параграф 1, в следните срокове:

а) за нови предприятия, преди започването на експлоатацията им;

б) за съществуващи предприятия, в срок от една година от датата, определена във втората алинея на член 28, параграф 1, освен ако вътрешният план за действие при извънредни ситуации е вече изготвен съгласно изискванията на националното законодателство към тази дата и информацията, съдържаща се в него, е в съответствие с параграф 1 на настоящия член и остава непроменена.

в) за заварени предприятия, в срок от една година от датата, на която настоящата директива започва да се прилага за въпросното предприятие.

73. Плановете за действие при извънредни ситуации се изготвят със следните цели:

а) да се ограничават и контролират произшествията, така че да се сведе до минимум въздействието и да се ограничи вредата за човешкото здраве, за околната среда и за имуществото,

б) да се прилагат необходими мерки за защита на човешкото здраве и на околната среда от въздействието на големи аварии,

в) да се съобщава необходимата информация на обществеността и на засегнатите служби или органи в района,

г) да се осигури възстановяване и почистване на околната среда след голяма авария.

Плановете за действия при извънредни ситуации съдържат информацията, посочена в приложение IV.

74. Без да се засягат задълженията на компетентните органи, държавите-членки трябва да осигурят, че вътрешните планове за действия при извънредни ситуации, предвидени в настоящата директива, се изготвят след обсъждане с персонала, който работи в предприятието, включително със съответния персонал, който работи по дългосрочни договори за подизпълнителство и че се провежда обществено обсъждане на външните планове за действие при извънредни ситуации, когато те се изготвят или актуализират. Държавите-членки трябва да осигурят съответствие на общественото обсъждане с изискванията по член 14.

75. Държавите-членки трябва да осигурят, че плановете за действие при извънредни ситуации вътре и вън от предприятието се преразглеждат, проверяват и, когато е необходимо, ревизират и актуализират, съответно от операторите и определените органи, на подходящи интервали от време, но не по-дълги от три години. Преразглеждането отчита промените, които са настъпили във въпросните предприятия или в рамките на въпросните спасителни служби, новите технически познания, както и познанията относно реагирането при големи аварии.

По отношение на външните планове за действие при извънредни ситуации държавите-членки трябва да отчитат необходимостта да улесняват активното сътрудничество на гражданската защита при големи аварии.

76. Държавите-членки трябва да осигурят задължение за незабавно изпълнение на плановете за действие при извънредни ситуации от оператора и, ако е необходимо, от компетентния орган, определен за тази цел, когато настъпи голяма авария, или когато настъпи неконтролируемо събитие, което по своето естество е разумно да се допусне, че би довело до голяма авария.

77. Компетентният орган може да реши, с оглед на информацията, съдържаща се в доклада за безопасност, да не се прилага изискването по параграф 1 за представяне на външен план за действие при извънредна ситуация.

Компетентният орган трябва да обоснове това свое решение.

Член 12

Планиране на използването на земята

78. Държавите-членки осигуряват, че целите за предотвратяване на големи аварии и ограничаването на последиците от такива аварии за човешкото здраве и околната среда се вземат предвид в техните политики по отношение на използването на земята или други свързани с това политики. Те изпълняват тези цели чрез контрол върху:

а) ситуирането на новите предприятия;

б) изменения в съществуващи предприятия, обхванати от член 10;

в) нови развития като изграждане на транспортни връзки, посещавани обществени места и жилищни райони в околностите на съществуващи предприятия, където ситуирането или новите развития могат да увеличат риска или последиците от голяма авария.

79. Държавите-членки осигуряват, че политиката им по отношение на използването на земята или друга подобна политика и процедурите за прилагане на тази политика отчитат необходимостта в дългосрочен план:

а) да поддържат безопасно отстояние между предприятията, обхванати от настоящата директива и жилищни райони, обществени сгради и площи, големи транспортни пътища доколкото е възможно, и възстановителни области;

б) да опазват райони от особен природозащитен интерес или с по-голяма уязвимост в околностите на предприятия, обхванати от настоящата директива, чрез поддържане на безопасно отстояние или други подходящи мерки, където е необходимо;

в) в случая на съществуващи предприятия, да предприемат допълнителни технически мерки в съответствие с член 5, така че да не се увеличава рискът за човешкото здраве и околната среда.

80. Държавите-членки осигуряват от страна на всички компетентни органи, както и органите по планирането, отговорни за решенията в тази област въвеждане на подходящи процедури за консултации с цел улесняване прилагането на политиките, формулирани съгласно параграф 1. Процедурите са предназначени да осигурят наличието на достатъчно информация от операторите относно рисковете, произтичащи от предприятието, и на техническо становище по тези рискове, било за всеки отделен случай, или на обща основа, при вземането на решения.

Държавите-членки осигуряват задължение на операторите на предприятия с по-ниско ниво на опасност да предоставят, при искане от страна на компетентния орган, достатъчно информация относно рисковете, произтичащи от предприятието, необходима за целите на планиране на използването на земята.

81. Изискванията на параграфи 1, 2 и 3 се прилагат без да се накърняват разпоредбите на Директива 85/337/ЕИО на Съвета[12] и Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[13]. Държавите-членки уреждат, където е възможно и уместно, координирани или съвместни процедури с цел изпълняване на изискванията на настоящия член и изискванията на тези директиви, inter alia , за избягване на дублиране на оценка или консултации.

Член 13

Информация за обществеността

82. Държавите-членки осигуряват информацията, посочена в приложение V, да е постоянно достъпна за обществеността, включително в електронен формат. Информацията се преразглежда и когато е необходимо се актуализира, поне веднъж годишно.

83. За предприятия с по-високо ниво на опасност държавите-членки също осигуряват:

а) всички лица, които има вероятност да бъдат засегнати от голяма авария, да получават редовно и в най-подходящата форма, без да се налага да я изискват, информация относно мерките за сигурност и за съответното поведение в случай на авария;

б) докладът за безопасност да бъде предоставян на обществеността при поискване съгласно член 21, параграф 3; когато се прилага член 21, параграф 3, се предоставя изменен доклад под формата на нетехническо резюме, което включва като минимум обща информация относно опасностите от големи аварии, потенциалните последици и съответното поведение в случай на авария;

в) списъкът с опасните вещества да се предоставя на заинтересованата общественост при поискване съгласно член 21, параграф 3.

Информацията, която трябва да бъде предоставена съгласно буква а) на настоящия параграф, включва като мимимум информацията, посочена в приложение V. Тази информация също така се предоставя на всички предприятия, обслужващи обществеността, включително училища и болници, и на всички съседни предприятия в случая на предприятия, попадащи в обхвата на член 8. Държавите-членки осигуряват, че информацията се предоставя и че тя се преразглежда периодично и се актуализира най-малко веднъж на всеки пет години.

84. Исканията за достъп до информацията, посочена в параграф 2, букви а), б) и в), се обработват в съответствие с членове 3 и 5 от Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета[14].

85. По отношение на вероятността от голяма авария с трансгранично въздействие, произтичаща от предприятие съгласно член 9, държавите-членки предоставят достатъчно информация на потенциално засегнатите държави-членки, за да могат всички съответни разпоредби, съдържащи се в членове 11, 12 и в настоящия член, да се приложат, когато е възможно, от потенциално засегнатите държави-членки.

86. Когато заинтересованата държава-членка реши, че предприятие в близост до територията на друга държава-членка не е в състояние да създаде опасност от голяма авария отвъд нейните граници за целите на член 11, параграф 6, и следователно няма нужда да представя външен план за действие при извънредна ситуация съгласно член 11, параграф 1, тя уведомява другата държава-членка за това.

87. Настоящият член се прилага при спазване на разпоредбите на член 21.

Член 14

Обществено обсъждане и участие на обществеността в процеса на вземане на решения

88. Държавите-членки осигуряват възможност на обществеността да даде своето становище по следните въпроси:

а) планиране на нови предприятия в съответствие с член 12;

б) изменения на съществуващи предприятия съгласно член 10, когато такива изменения са предмет на задълженията, предвидени в настоящата директива по отношение на планирането;

в) нови развития около съществуващи предприятия, където ситуирането или новите развития могат да увеличат риска или последиците от голяма авария, в съответствие с член 12;

г) външни планове за действие при извънредни ситуации, в съответствие с член 11, параграф 1, буква в).

89. Обществеността се информира чрез публично разгласяване или други подходящи средства, включително електронни медии, ако има такива, по следните въпроси на ранен етап от процедурата по вземане на решение или, най-късно, веднага след като може разумно да се очаква информацията да бъде предоставена:

а) информацията, предвидена в параграф 1;

б) ако случаят е такъв — факта, че едно решение е предмет на национална или трансгранична оценка на въздействието върху околната среда, или на консултации между държавите-членки в съответствие с член 13, параграф 4;

в) данни за влизане в контакт с компетентния орган, отговорен за вземането на решение; за този, от който може да бъде получена съответната информация; за този, до който могат да бъдат отправени коментари или въпроси, и данни за графика за предаване на коментари или въпроси;

г) същността на вероятните решения или на проекторешението, ако има такова;

д) посочване на времето и мястото или средствата, чрез които съответната информация ще се предостави;

ж) подробни данни за организирането на участие на обществеността и на обществено обсъждане съгласно параграф 5.

90. Държавите-членки осигуряват, че в подходящи срокове на заинтересованата общественост се предоставя следното:

а) в съответствие с националното законодателство, основните доклади и становища, предадени на компетентния орган или органи по времето, когато заинтересованата общественост е била информирана в съответствие с параграф 2;

б) в съответствие с разпоредбите на Директива 2003/4/ЕО, информация, различна от посочената в параграф 2, която се отнася до въпросното решение и която е станала достъпна едва след като заинтересованата общественост е била информирана в съответствие с параграф 2.

91. Държавите-членки осигуряват на заинтересованата общественост възможност да представи коментари и мнения пред компетентния орган преди вземане на решение, както и надлежно отчитане при вземането на решение на резултатите от проведените обсъждания по параграф 1.

92. Подробните условия за информиране на обществеността и обсъждания със заинтересованата общественост се определят от държавите-членки.

Предоставят се разумни срокове за различните фази, които позволяват достатъчно време за информиране на обществеността, и за да може заинтересованата общественост да се подготви и да участва ефективно при вземането на решения по околната среда, предмет на разпоредбите на настоящия член.

93. Държавите-членки трябва да осигурят, че когато се вземат съответните решения, компетентният орган трябва да предоставя на обществеността:

а) съдържанието на решението и основанията, на които се базира, включително евентуални последващи актуализации;

б) резултатите от консултациите, проведени преди вземане на решението, и обяснение за начина, по който те са взети предвид в това решение.

Член 15

Информация, която се предоставя от оператора след голяма авария

94. Държавите-членки трябва да осигурят изискване към оператора да извърши следните действия веднага щом това стане възможно след голяма авария, като съответно използва най-подходящите средства:

а) да информира компетентните органи;

б) да им предостави следната информация веднага, след като стане налична:

i) условията на аварията;

ii) включените опасни вещества;

iii) наличните данни за оценяване на въздействието на аварията върху човешкото здраве и околната среда;

iv) предприетите спешни мерки;

в) да ги информира за предвидените стъпки:

i) за облекчаване на средносрочното и дългосрочно въздействие на аварията;

ii) за предотвратяване на повторна такава авария;

г) да актуализира предоставената информация, ако по-нататъшното разследване разкрие допълнителни факти, които изменят тази информация или направените изводи.

95. Държавите-членки изискват от компетентния орган:

а) да осигури вземането на всички спешни, средносрочни и дългосрочни мерки, които могат да се окажат необходими;

б) да събира чрез инспекции, проучвания или други подходящи средства необходимата информация за пълния анализ на техническите, организационните и управленски аспекти на всяка голяма авария;

в) да предприеме подходящи действия за гарантиране операторът да вземе необходимите предпазни мерки; и

г) да прави препоръки за бъдещи превантивни мерки.

Член 16

Информация, която се предоставя от държавите-членки след голяма авария

96. За целите на предотвратяване и ограничаване на последиците от големи аварии, държавите-членки информират Комисията веднага щом е възможно за големи аварии, отговарящи на критериите от приложение VI, които са настъпили на тяхна територия. Те предоставят следните подробни данни:

а) държавата-членка, наименованието и адреса на органа, отговарящ за доклада;

б) датата, часа и мястото на голямата авария, включително и пълното наименование на оператора и адреса на засегнатото предприятие;

в) кратко описание на обстоятелствата на аварията, включително и съответните опасни вещества и непосредственото им въздействие върху човешкото здраве и околната среда;

г) кратко описание на взетите спешни мерки и непосредствените предпазни мерки, необходими за предотвратяване на повторна авария.

97. Държавите-членки информират Комисията за резултата от своя анализ и направените препоръки при първа възможност и най-късно една година след датата на аварията, като използват базата данни, посочена в член 20, параграф 5.

Докладването от държавите-членки на информацията, посочена в първата алинея, може да се забави, само ако се налага да се даде възможност да приключат правните процедури, ако такова докладване би могло да се отрази на самите процедури.

98. Комисията изготвя формуляр за доклада в тясно сътрудничество с държавите-членки. Държавите-членки използват този формуляр при предоставянето на информацията, посочена в параграфи 1 и 2.

99. Държавите-членки информират Комисията за наименованието и адреса на всеки орган, който е възможно да има съответна информация за големи аварии и който е в състояние да консултира компетентните органи на другите държави-членки, които трябва да се намесят в случай на такава авария.

Член 17

Компетентен орган

100. Без да се засягат отговорностите на оператора, държавите-членки създават или назначават компетентния орган или органи, отговорни за изпълнението на задълженията, постановени в настоящата директива и, ако е необходимо, органи, които да помагат на компетентния орган или органи на техническо ниво. Държавите-членки, които създават или назначават повече от един компетентен орган, трябва да определят един компетентен орган, който да поеме отговорността за осигуряване на координирането на процедурите за извършване на техните задължения.

101. Комисията редовно свиква форум, съставен от представители на компетентните органи на държавите-членки. Компетентните органи и Комисията си сътрудничат в дейности в подкрепа на изпълнението на настоящата директива.

102. Държавите-членки трябва да осигурят приемане от страна на компетентните органи за целите по настоящата директива на еквивалентна информация, предавана от операторите в съответствие с други законодателни документи на ЕС, която съответства на някое от изискванията по настоящата директива. В такива случаи компетентният орган трябва да осигури спазването на изискванията по настоящата директива.

Член 18

Забрана за използване

103. Държавите-членки забраняват използването или пускането в експлоатация на всяко предприятие, инсталация или складово съоръжение или част от такива, където мерките, взети от оператора за предотвратяването или намаляването на големи аварии, са сериозно недостатъчни.

Държавите-членки могат да забранят използването или пускането в експлоатация на всяко предприятие, инсталация или складово съоръжение или част от такива, ако операторът не е представил уведомление, доклади или друга информация, изисквана според настоящата директива в посочените срокове.

104. Държавите-членки осигуряват на операторите възможност за обжалване на заповедта за забрана, издадена от даден компетентен орган съгласно параграф 1 пред съответен орган, определен от националното право и процедури.

Член 19

Инспекции

105. Държавите-членки трябва да осигурят организиране от страна на компетентните органи на система за инспекции.

106. Инспекциите трябва да са подходящи за вида на въпросното предприятие. Те не трябва да зависят от получаването на доклада за безопасност или от друг представен доклад. Тези инспекции трябва да са достатъчни за планирано и систематично проверяване на използваните в предприятието системи, независимо дали системите са от техническо, организационно или управленско естество, за да се гарантира по-специално, че:

а) операторът може да покаже, че е взел подходящите мерки във връзка с разните дейности в предприятието за предотвратяване на големи аварии;

б) операторът може да покаже, че е осигурил подходящи средства за ограничаване на последиците от големи аварии на обекта и извън обекта;

в) данните и информацията от доклада за безопасност или всеки друг предоставен доклад адекватно отразяват условията в предприятието;

г) на обществеността е била предоставена информацията съгласно член 13, параграф 1.

107. Държавите-членки трябва да осигурят обхващането на всички предприятия в инспекционен план на национално, регионално или местно равнище и съответно редовно преразглеждане и, където е целесъобразно, актуализиране на този план.

Всеки инспекционен план включва следните въпроси:

а) обща оценка на съответните проблеми във връзка с безопасността;

б) географския район, обхванат в инспекционния план;

в) списък на предприятията и инсталациите, обхванати в плана;

г) списък на групите от предприятия, при които са възможни „ефекти на доминото“, съгласно член 8, вземайки предвид съседни предприятия извън обхвата на настоящата директива;

д) списък на предприятия, при които определени външни рискове или източници на опасност биха могли да увеличат риска или последиците от голяма авария;

е) процедури за редовни инспекции, включително програмите за такива инспекции, съгласно параграф 4;

ж) процедури за извънредни инспекции съгласно параграф 6;

з) разпоредби за сътрудничеството между различните инспекционни органи.

108. Въз основа на инспекционните планове, предвидени в параграф 3, компетентният орган редовно изготвя програми за редовни инспекции за всички предприятия, включващи честотата на посещенията на място за различните видове предприятия.

Периодът между две посещения на място се основава на системно оценяване на опасностите от големи аварии в съответните предприятия и не надвишава една година за предприятия с по-високо ниво на опасност и три години за предприятия с по-ниско ниво на опасност. Ако при дадена инспекция е констатиран важен случай на неспазване на настоящата директива, в рамките на шест месеца се извършва допълнително посещение на място.

109. Системната оценка на опасностите се основава най-малкото на следните критерии:

а) потенциалното и реалното въздействие на съответните предприятия върху човешкото здраве и околната среда, като се отчитат опасностите от големи аварии, уязвимостта на местната околна среда и рискът от аварии;

б) данните за спазването на изискванията на настоящата директива;

в) участие на оператора в схемата на ЕС за управление и одит на околната среда (СУООС), в съответствие с Регламент (ЕО) № 1221/2009 на Европейския парламент и на Съвета[15].

В случаите, при които това е уместно, се вземат предвид също съответни констатации от инспекции, проведени в изпълнение на други законодателни документи на ЕС.

110. За проучване на сериозни жалби, тежки аварии и „квазиаварии “, произшествия и случаи на неизпълнение на изискванията се провеждат във възможно най-кратки срокове извънредни инспекции.

111. В рамките на два месеца след всяко посещение на място, компетентният орган съобщава на оператора заключенията от посещението и всичките набелязани необходими действия. Компетентният орган осигурява операторът да предприеме всичките тези необходими действия в разумен срок от получаването на съобщението.

112. Когато е възможно, инспекциите се координират с инспекции съгласно други законодателни документи на ЕС, и се съчетават, когато това е уместно.

113. Държавите-членки трябва да осигуряват наличието на достатъчен персонал, който да притежава уменията и квалификациите, необходими за ефективното извършване на инспекциите. Държавите-членки насърчават компетентните органи да предоставят механизми и инструменти за обмен на опит и консолидиране на знания, и да участват в такива механизми на равнище ЕС, когато е приложимо.

114. Държавите-членки трябва да осигурят предоставяне от страна на операторите на компетентните органи на цялото необходимо съдействие, за да може тези органи да извършват евентуални посещения на място и да събират всякаква информация, необходима за изпълнението на техните задължения за целите на настоящата директива, по-специално за да се даде възможност на органа да оцени изцяло вероятността от голяма авария и да определи размера на възможното увеличаване на вероятността или усложняване на обстоятелствата при голяма авария, да се позволи подготовката на външен план за действие при извънредна ситуация, както и да се вземат предвид веществата, които поради физичната си форма, конкретни условия или местоположение, могат да пораждат необходимост от допълнително разглежда.

Член 20

Информационна система и обмен

115. Държавите-членки и Комисията обменят информация за придобития опит по отношение на предотвратяването на големи аварии и ограничаването на последствията от тях. Тази информация се отнася по-специално до функционирането на мерките, предвидени в настоящата директива.

116. Държавите-членки осигуряват, че информацията по приложение V, или обобщена информация по приложение V, част 2, се предоставя на Комисията в електронен формат и се актуализира постоянно.

117. Комисията създава и поддържа актуална електронна база данни, съдържаща информацията, доставена от държавите-членки в съответствие с параграф 2.

Комисията, в тясно сътрудничество с държавите-членки, установява автоматизирани системи за обмен на данни и формуляр за докладване, които да се използват за съобщаване на информацията, посочена в параграф 2, до 1 януари 2015 г.

118. На всеки три години държавите-членки изпращат на Комисията доклад за прилагането на настоящата директива. Те също предоставят резюме в електронен формат на информацията, посочена в параграф 2, или отбелязват базите данни, в които тази информация може да бъде намерена.

На всеки три години Комисията оповестява публично цялостно резюме на тези доклади в електронен формат.

119. Комисията създава и поддържа на разположение на държавите-членки база данни, съдържаща, по-специално, подробности за големи аварии, които са се случили на територията на държавите-членки, с цел:

а) бързо разпространяване на информацията, предоставена от държавите-членки съгласно член 16, параграфи 1 и 2, между всички компетентни органи;

б) изпращане до компетентните органи на анализ за причините за големи аварии и поуките, взети от тях;

в) предоставяне на информация на компетентните органи за превантивните мерки;

г) снабдяване с информация за организациите, които са в състояние да дадат консултация или подходяща информация за появата, предотвратяването и ограничаване на последиците от големи аварии.

120. Базата данни съдържа най-малко:

а) информацията, доставена от държавите-членки в съответствие с член 16, параграфи 1 и 2;

б) анализ на причините за авариите;

в) извлечените поуки във връзка с авариите;

г) превантивните мерки, необходими за предотвратяване на нови аварии.

121. Комисията осигурява достъп на обществеността до базите данни, посочени в параграфи 3 и 5.

Член 21

Поверителност

122. Държавите-членки осигуряват, в интерес на прозрачността, изискване към компетентните органи да предоставят информация, получена съгласно настоящата директива, на всяко физическо или юридическо лице, което я поиска.

123. Исканията за информация, получени от компетентните органи съгласно настоящата директива, могат да бъдат отхвърлени, ако са изпълнени условията, посочени в член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/ЕО.

124. Достъпът до пълната информация, посочена в член 13, параграф 2, букви б) и в), получена от компетентния орган, може да бъде отказан, ако операторът е поискал определени части от доклада за безопасността или списъка на опасните вещества да не се разкриват поради причините, предвидени в букви б), г), д) или е) на член 4, параграф 2 от Директива 2003/4/ЕО.

Компетентният орган може също да реши, поради тези причини, определени части от доклада или списъка да не се разкриват. В такива случаи и след одобрение от компетентния орган, операторът предоставя на органа и на разположение на обществеността изменен доклад или списък, в който тези части не са включени.

Член 22

Достъп до правосъдие

125. Държавите-членки осигуряват възможност на членовете на заинтересованата общественост да изискват преразглеждане в съответствие с член 6 от Директива 2003/4/ЕО на действията или бездействията на компетентен орган във връзка с всяко искане за информация съгласно член 13 или член 21, параграф 1 от настоящата директива. Държавите-членки осигуряват на членовете на заинтересованата общественост, в съответствие със съответната национална правна система, достъп до процедура за преразглеждане пред съд или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, където да могат да оспорят материалноправната или процесуална законосъобразност на решенията, действията или бездействията, свързани със случаи, предмет на член 14, когато:

а) имат достатъчен интерес;

б) търсят защита на накърнено право, ако административно-процесуалното право на държавата-членка изисква това като предварително условие.

Държавите-членки определят на какъв стадий могат да бъдат оспорвани решенията, действията или бездействията.

126. Държавите-членки определят какво представлява достатъчен интерес или нарушение на право, в съответствие с целта за предоставяне на заинтересованата общественост на широк достъп до правосъдие. За тази цел интересите на всяка неправителствена организация, която съдейства за опазването на околната среда и отговаря на изискванията на националното законодателство, се считат за достатъчни за целите по параграф 2, буква а).

Организациите, споменати в първата алинея, също се считат за такива, търсещи защита на накърнено право за целите по параграф 2, буква б).

127. Параграф 2 не изключва възможността от предварителна процедура на преразглеждане пред административен орган и не засяга изискването за изчерпване на административните процедури на преразглеждане преди преминаването към съдебни процедури на преразглеждане, ако съществува такова изискване съгласно националното право.

128. Процедурите, предвидени в параграфи 1 и 2, следва да бъдат честни, справедливи, своевременни и да не бъдат възпрепятстващо скъпи. Където е уместно се постановяват обезпечителни мерки.

Държавите-членки осигуряват предоставяне на обществеността на практическа информация относно достъпа до тези процедури.

Член 23

Изменение на приложенията

Без да се засягат разпоредбите на член 4, с цел адаптиране на приложения от I до VII към техническия прогрес, Комисията може да приема делегирани актове