BG    BG BG 
BG    BG  ЕВРОПЕЙСКА  КОМИСИЯ  
Брюксел , 25.2.2010 
SEC(2010) 66 final 
  
РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
ОБОБЩЕНИЕ  НА ОЦЕНКАТА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
  
Придружителен  документ  към  
 
Доклада  на Комисията  до Съвета  и до Европейския  парламент  относно  
изискванията  за устойчивост  при използването  на източниците  на твърда  и 
газообразна  биомаса  в електроенергетиката  и системите  за топлинна  и хладилна  
енергия  
 
  
COM(2010) 11 final 
SEC(2010) 65 final 
BG 2   BG 1. ОПРЕДЕЛЕНИЕ  НА ПРОБЛЕМА   
За да могат  да бъдат  постигнати  до 2020 г. целите , формулирани  в Директивата  за 
възобновяемата  енергия1, е необходимо  в ЕС да се увеличи  използването  на биомаса  за 
енергийни  цели . Директивата  съдържа  схема  за устойчивост  по отношение  на 
производството  на биогорива  и други  течни  горива  от биомаса  (biofuels and bioliquids). 
Съгласно  член  17, параграф  9 от Директивата , Комисията  има задължение  до 
31 декември  2009 г. да докладва  относно  изискванията  за схема  за устойчивост  във 
връзка  с енергийните  приложения  на други  видове  биомаса , освен  биогоривата  и 
течните  горива  от биомаса .  
Твърдите  и газообразни  видове  биомаса  произхождат  най-често  от селскостопански  и 
горскостопански  източници  или от отпадъци . Тъй като ресурсите  от биомаса  не са 
неограничени , от съществено  значение  е тяхното  ефективно  и устойчиво  използване .  
Пазарните  сили  не винаги  водят  успешно  до такъв  резултат , тъй като изменението  на 
климата  и възможните  отрицателни  въздействия  по отношение  на биологичното  
разнообразие , водите , почвите  и услугите  от екосистемите  не намират  отражение  в 
пазарните  цени .  
Регулирането  също  може  да е неуспешно , тъй като политиката  за насърчаване  на 
възобновяемата  енергия  мотивира  държавите -членки  да подкрепят  използването  на по-
големи  количества  биомаса , а в същото  време  нормативите  или ценовите  механизми  за 
производство  на биомаса  не вземат  под внимание  отрицателните  странични  ефекти , 
като например  обезлесяването .  
Такива  неуспехи  засега  не се наблюдават  в значителен  мащаб  и (по-специално ) не се 
случват  в ЕС. Все пак, би било  уместно  да се създадат  предпазни  механизми  срещу  
тяхната  поява  в бъдеще , когато  се очаква  да бъдат  използвани  за енергийни  цели  по-
големи  количества  биомаса , включително  и повече  вносна  биомаса . 
2. АНАЛИЗ  НА СУБСИДИАРНОСТТА  
Биомасата  лесно  се превръща  в предмет  на търговия . Във връзка  с това, съществува  
опасност , че ако държавите -членки  самостоятелно  въвеждат  нормативни  уредби , това 
би могло  да създаде  препятствия  в рамките  на вътрешнообщностния  пазар  за 
търговците , доставчиците  и производителите  на биомаса . Едно  общо  действие  в 
рамките  на ЕС би могло  да осигури  постигането  на обща  екологична  защита , като в 
същото  време  бъдат  избегнати  деформации  на вътрешнообщностния  пазар .  
3. ЦЕЛИ  НА ИНИЦИАТИВАТА  НА ЕС 
Генералната  политическа  цел е да се гарантира  устойчиво  развито  използване  на 
биомасата  за енергийни  цели . Конкретните  цели  са да се осигури , че използването  на 
биомаса  за топлоенергийни  и електроенергийни  цели  води  до: 1) устойчиво  развито  
производство ; 2) значително  намаление  на емисиите  на парникови  газове  в сравнение  
                                                 
1 Директива  2009/28/ ЕО 
BG 3   BG със случаите  на използване  на минерални  горива ; и 3) енергоефективно  преобразуване  
на биомасата  в електроенергия  и топлинна  и хладилна  енергия . 
Оперативната  цел е да бъдат  установени  изисквания  за устойчивост  при използването  
на твърда  и газообразна  биомаса  за производството  на електроенергия  и топлинна  
енергия , които  изисквания  да се характеризират  с: 
– ефективност  при решаване  на проблемите  на устойчивостта  при 
енергийното  използване  на биомаса ,  
– ефективност  спрямо  съответните  разходи  при постигане  на целите  и  
– съгласуваност  със съществуващите  политики . 
4. ВАРИАНТИ  ЗА ПОЛИТИКАТА , КОЯТО  ДА БЪДЕ  ПРОВЕЖДАНА  
Таблица  1: Обобщение  на вариантите  
А. Производство  на биомаса  Сценарий  за политика  
 
Вариант  А1: Без нови  действия  от 
страна  на ЕС Продължаване  на практиката  за сертифициране  от страна  на 
доброволни  схеми  на устойчивостта  при производството  на 
биомаса  и стопанисването  на земята .  
Вариант  А2: Указания  за методи , 
които  да се прилагат  при 
интензификация  на горското  
стопанство  Указания  по въпросите  на земеползването  във връзка  с 
увеличеното  ползване  на биомаса  от горите  за енергийни  цели , 
например  увеличено  ползване  на пънове , клони  и листа . 
Вариант  А3: Минимално -
допустими  критерии  относно  
биоразнообразието  и 
земеползването   Критерии  относно  биоразнообразието  и земеползването  или 
разширяване  на действието  на така наречените  „непозволени “ 
зони  (‘no-go’ areas) съгласно  Директивата  за възобновяемата  
енергия  върху  всички  видове  биомаса . Въпросите  във връзка  със 
стопанисването  на горите  остават  извън  обхвата  на мярката .  
Вариант  А4а: Вариант  А3 + 
докладване  за произхода  на 
биомасата  Също  като Вариант  А3 + изисквания  към държавите -членки  за 
докладване  относно  произхода  на биомасата . 
Вариант  А4б: Вариант  А3 + 
докладване  за устойчивостта  при 
стопанисването  на горите  Също  като Вариант  А3 + изисквания  към държавите -членки  за 
докладване  относно  устойчивостта  при стопанисването  на 
горите .  
Вариант  А5: Вариант  А3 + 
минимално -допустими  
задължения  за устойчиво  
стопанисване  на горите  Също  като Вариант  А3 + задължения  на държавите -членки  за 
отчитане  във връзка  с изпълнението  на техните  цели  за 
възобновяема  енергия  само  на тази енергийно  използвана  
горскостопанска  биомаса , която  идва  от устойчиво  стопанисвани  
гори . 
Вариант  А6: Вариант  А + 
отчитане  на емисиите  в резултат  
на земеползването , промените  в 
земеползването  и горското  
стопанство  (LULUCF accounting)  Вариант  А3 + доказателства  за добра  практика  в случай , че 
страната , откъдето  произхожда  биомасата , не отчита  емисиите  в 
резултат  на земеползването , промените  в земеползването  и 
горското  стопанство  (LULUCF).  
BG 4   BG В. Намаления  на емисиите  на 
парникови  газове   
Вариант  В1: Без нови  действия  от 
страна  на ЕС Изискванията  за намаления  на емисиите  на парникови  газове  би 
могло  да бъдат  разработени  в рамките  на доброволни  схеми . 
Вариант  В2: Етикетиране  на 
намалението  на емисиите  на 
парникови  газове  Етикетиране  на намалението  на емисиите  на парникови  газове , за 
да се предоставя  информация  на потребителите  на 
електроенергия  или топлинна  енергия  и да се разпространява  
мисленето  на базата  на цялостния  жизнен  цикъл  по отношение  
на производствените  процеси . За осигуряване  на 
последователност  в посочваната  информация  ще е необходимо  
да се въведе  обща  методика  по отношение  на етикетирането  на 
данни  за парниковите  газове . Задължението  може  да бъде  
възложено  на снабдителите  с електроенергия  и топлинна  
енергия , а данните  за намалението  на емисиите  на парникови  
газове  биха  могли  да бъдат  включени  като информация  и в 
гаранциите  за произход , с цел да може  да се проследява  
истинността  на данните .  
Вариант  В3: Задаване  на 
изисквания  за минимално -
допустимо  намаляване  на 
емисиите  на парникови  газове  — 
35 % (с нарастване  до 50-60 % в 
2017/2018 г.)  Изискване  за минималнодопустимо  намаляване  на емисиите  на 
парникови  газове  в резултат  на използване  на селскостопанска  и 
горскостопанска  биомаса  (в сравнение  с алтернативата  на база 
минерални  горива ) с 35 % — същото  минималнодопустимо  
изискване  като вече формулираното  в Директивата  за 
възобновяемата  енергия  изискване  по отношение  на биогоривата  
и другите  течни  горива  от биомаса . 
Вариант  В4: Минимално -
допустими  изисквания  относно  
емисиите  на парникови  газове , 
формулирани  в съответствие  с 
потенциала  за намаляване  на тези  
емисии   Въвеждане  на минималнодопустими  изисквания  за емисиите  на 
парникови  газове  в съответствие  с най-добрата  налична  
технология  (ВАТ ) по отношение  на всеки  път на производство  на 
биомаса  (pathway).  
С. Преобразуване  в енергия   
Вариант  С1: Без нови  действия  от 
страна  на ЕС Съществуващата  политика  за енергийна  ефективност  ще доведе  
до подобряване  на ефективността  при използването  на всички  
енергийни  ресурси , включително  и на биомасата .  
Вариант  С2: Премии  при по-добра  
ефективност  на крайното  
преобразуване  в енергия  или 
глоби  при съответно  по-лоша  
ефективност  Изискване  към държавите -членки  да дават  премии  или съответно  
да налагат  глоби  (т.е. да прилагат  положителни /отрицателни  
финансови  стимули ) с цел подобряване  на ефективността , чрез 
диференциране  на равнищата  на субсидиите .  
Вариант  С3: Забрана  за 
неефективното  използване  на 
биомаса  или въвеждане  на 
стандарти  за 
минималнодопустима  
ефективност  Забрана  на някои  неефективни  технологични  варианти  или 
въвеждане  на минималнодопустими  изисквания . Малките  
инсталации  (главно  тези в жилищата ) биха  останали  извън  
обхвата  на такава  мярка , съгласно  прилагания  подход  и в други  
политики  на ЕС.  
Вариант  С4: Етикетиране  на 
енергийната  ефективност   Етикетиране , с цел създаване  на осведоменост  по отношение  на 
ефективността  на крайното  преобразуване  в енергия  при 
съответния  път на производство  или съоръжение  – например  
котел  за биомаса , като се осигури  вникване  в неговите  
показатели , например  чрез етикетиране  на енергоспестяванията  
върху  гаранциите  за произход .  
BG 5   BG Вариант  С5: По-ефективна  
цялостна  верига  на доставка  Методика  за емисиите  на парникови  газове  на базата  на 
цялостния  жизнен  цикъл , която  да отчита  и преобразуването  в 
енергия .  
Варианти  A2, A4b, A6, C4 и C5 бяха  отхвърлени , тъй като бе преценено , че съответните  
политически  инструменти  не биха  били  ефективни  за разрешаване  на установените  
проблеми . 
5. ОЦЕНКА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЯТА   
5.1. Въздействия  върху  околната  среда  
Нито  един  политически  инструмент  не би могъл  да гарантира  сигурност , че горите  ще 
бъдат  възстановявани  след  добива  на биомаса . Варианти  А3 и А4 биха  гарантирали , че 
зоните  имащи  висока  степен  на биологично  разнообразие , като например  девствените  
гори , няма  да могат  да бъдат  преустроени  за добив  на биомаса  и че зоните  с големи  
запаси  на въглерод , като например  горите , ще продължат  да бъдат  такива  дори  и след  
добива  на биомаса . При Вариант  А5 биха  се изисквали  доказателства  за устойчиво  
стопанисване  на горите , но този вид доказателства  биха  били  трудни  за проверяване , 
ако липсват  глобално  възприети  общи  изисквания  за устойчиво  стопанисване  на 
горите .  
Що се отнася  до намаленията  на емисиите  на парникови  газове  при различните  
варианти , очевидно  е, че при повечето  вериги  за добив  и производство  на твърда  
биомаса , която  да бъде  използвана  за генериране  на електроенергия  или топлинна  
енергия , тези намаления  са значителни  в сравнение  с алтернативните  варианти  на база 
минерални  горива  (вижте  Фигура  1)2.  
                                                 
2 Прието  е, че емисиите  от земеползването  са равни  на нула . Отчетени  са загубите  при 
преобразуване  в енергия , като е прието  че к.п.д. при електропроизводството  е 25 %, а к.п.д. при 
производството  на топлинна  енергия  — съответно  85 %. 
BG 6   BG Фигура  1: Потенциал  за намаление  на емисиите  на парникови  газове  в резултат  от 
използването  на твърда  биомаса  за производство  на електроенергия  и топлинна  
енергия  
Намаления  на емисии  на парникови  газове  при използване  на твърда  биомаса  в 
електроенергетиката  и системите  за топлинна  енергия
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
Суровини  от твърда  биомасаНамаления  на емисии  на ПГ, % 
(спрямо  средните  за ЕС стойности  при 
използване  на минерални  горива )Ел. енергия
Топлина
 
Съкращението  SRC означава  бързооборотни  фиданки , а съгращението  FR — горскостопански  остатъци .  
Като  се има предвид  наличието  на значителни  намаления  на емисиите  на парникови  
газове  при използване  на основните  видове  суровини  от биомаса , не е вероятно  
етикетирането  на тези емисии  (Вариант  В2) да доведе  до допълни  такива  намаления . 
Вариант  B3 би довел  до допълнителни  намаления  на емисиите  в размер  от 5 до 20 % и 
би осигурил  определянето  на изисквания , съответстващи  на вече формулираните  в 
Директивата  за възобновяемата  енергия , като по този начин  би се осигурила  
последователност  на изискванията  по отношение  на тези видове  суровини , които  могат  
да бъдат  използвани  и за транспортни  цели , и за генериране  на електроенергия  и 
топлинна  енергия . Вариант  В4 би довел  до някои  допълнителни  намаления  на емисиите  
на парникови  газове  благодарение  на подобрения  по веригата  на добива  и 
производството , като например  използване  на дървесина  вместо  природен  газ при 
производството  на горивото  от биомаса . По-специално  в случая  на производството  на 
пелети , замяната  природния  газ с дървесина  при процеса  на пелетизация  би довело  до 
намаление  на цялостните  емисии  на парниковите  газове  при електропроизводство  на 
база пелети  с 35 %.  
При разглеждането  на вариантите  във връзка  с ефективността  на преобразуването  на 
биомасата  в енергия , положителните  последици  по отношение  на околната  среда  
зависят  от ефективността  на различните  варианти  за замяна  на алтернативите  на база на 
минерални  горива . Най-големи  подобрения  на ефективността  биха  могли  да дойдат  в 
резултат  от оползотворяването  на топлинната  енергия  от централите , предназначени  за 
производство  само  на електроенергия  (т.е. от превръщането  на тези централи  в 
BG 7   BG когенерационни ). Въвеждането  на стандарти  за минималнодопустима  ефективност  
(Вариант  С3) само  по отношение  на биомасата , а не и за минералните  горива , би довело  
до отрицателни  последици  за околната  среда , тъй като може  да предизвика  
демотивация  за използването  на биомаса  в резултат  от по-високи  разходи . Въвеждането  
на премии  или глоби  в насърчителните  схеми  (Вариант  С2) би намалило  вероятността  
за обратно  връщане  от използване  на биомаса  към използване  на минерални  горива , тъй 
като премия  обикновено  означава  допълнителен  стимул  свръх  съществуващите  
стимули  за използване  на възобновяема  енергия  (например  премии  върху  зелените  
сертификати , допълнителни  премии  върху  преференциалните  цени , инвестиционни  
субсидии  и др.).  
5.2. Икономически  въздействия  
5.2.1. Разходи  за публичната  администрация  
Разходите  за проверяване  от страна  на публичната  администрация  на произхода  на 
биомасата  (по веригата  на доставки  — chain of custody) съгласно  Варианти  A3, A4a и 
A5 бяха  оценени  чрез използване  на Стандартния  модел  на ЕС за разходите  (EU's 
Standard Cost Model). Тази  оценка  се отнася  за общите  разходи  в ЕС-27. Съгласно  
оценката , еднократните  разходи  биха  били  в интервала  от 0,3 до 1,1 милиона  евро , а 
съответно  периодичните  разходи  — в интервала  от 0,1 до 0,2 милиона  евро  годишно . 
Периодичните  разходи  включват  разходите  за ежегодно  докладване  до Комисията , 
предвидено  във Вариант  А4. Допълнителни  разходи  биха  произтекли  от събирането  на 
данни  за използването  на биомаса  в домакинствата  чрез обзорни  проучвания . Също  
така, при Вариант  А5 би могло  да се появят  допълнителни  разходи , в зависимост  от 
изискванията  за устойчиво  стопанисване  на горите .  
Разходите  за Варианти  В3 и В4 са от същия  порядък  като разходите  за Варианти  А3, 
А4а и А5, като съответно  най-големи  са разходите  за въвеждане  на законодателството . 
Ако има само  един  праг  за намаление  на емисиите  на парникови  газове  при 
Вариант  В3, това би намалило  административните  тежести . Разработването  на приети  
по подразбиране  стойности  за пътищата  на добив  и производство  на биомасата  при 
използване  на различни  процеси  (например  с използване  на дървесина  или на природен  
газ като гориво  при процеса  на обработка  на биомасата ) би дало  възможност  за 
използване  на единствен  праг , като в същото  време  бъдат  отразени  разликите  между  
емисиите  при различните  процеси  (както  би било  при Вариант  В4). 
Що се отнася  до вариантите , целящи  увеличаване  на енергийната  ефективност  при 
преобразуването  на биомасата  в енергия , разходите  за публичните  власти  биха  били  по-
ниски  в случаите , при които  съответната  политика  би могло  лесно  да се съчетае  със 
съществуващи  мерки  (например  премии  в добавка  към съществуващи  насърчителни  
схеми ), но биха  били  по-високи  при въвеждане  на минималнодопустими  стандарти  по 
отношение  на разнообразни  и разпръснати  технологии  (например  като 
топлофикацията ). Административните  разходи  бяха  изчислени  чрез използване  на 
Стандартния  модел  на ЕС за разходите  както  следва : При Вариант  С2 разходите  
варират  в интервала  от 400 000 до 1,6 милиона  евро  и съответно  при Вариант  С3 — в 
интервала  от 700 000 до 3,7 милиона  евро . 
BG 8   BG 5.2.2. Разходи  за стопанските  оператори  
За оценяване  на разходите  за предоставяне  на доказателства  за произхода  на биомасата  
бе използван  Стандартният  модел  на ЕС за разходите . Съгласно  направената  оценка , 
периодичните  разходи  на отделните  производители  на биомаса  за сертифициране  на 
веригата  на доставките  при Вариантите  А3 и А4 попадат  в интервала  от 800 до 3 000 
евро  годишно  на производител . Потенциалните  разходи  за прилагане  на 
минималнодопустимите  изисквания  във връзка  с устойчивото  стопанисване  на горите  
са по-високи  — между  2 000 и 24 000 евро  годишно .  
Във връзка  с Варианти  B2, B3 и B4 бе установено , че разходите  за сертифициране  на 
емисиите  на парникови  газове  стават  с 10-20 % по-високи  в случаите , когато  
операторите  трябва  да покажат  действителни  намаления  на емисиите  на парникови  
газове  по веригата  от дейности  за енергийно  използване  на биомасата . Изчисленията  на 
разходите  общо  в ЕС-27 показват , че при въвеждане  на изискване  за сертифициране  на 
емисиите  на парникови  газове  периодичните  разходи  на производителите  на горима  
биомаса , търговците  и енергопроизводителите  биха  станали  със 60-70 % по-високи  в 
сравнение  със случая , когато  изискването  е да се сертифицира  само  веригата  на 
доставки . За отделните  енергопроизводители , чиито  инсталации  са с мощност  над 1 
MW, периодичните  разходи  биха  варирали  в интервала  от 898 до 5 643 евро  годишно .  
Бяха  оценени  и разходите  за: подобряване  на ефективността  чрез използване  на 
произведената  топлинна  енергия , изграждане  на допълнителни  мощности  за 
увеличаване  на производството  на електроенергия  или топлинна  енергия , разширяване  
на инсталациите  или технологични  подобрения . Евентуален  вариант  за изисквания  за 
минималнодопустима  ефективност  (Вариант  С3), който  би включвал  изискване  за 
използване  на топлинната  енергия , би довел  до значителни  разходи  за спазване  на 
изискванията , в интервала  между  50 и 200 милиона  евро  на инсталация . Трудно  е да се 
каже  с какви  разходи  на операторите  би било  свързано  въвеждането  на премии  в 
насърчителна  схема  (Вариант  С2), ако то изобщо  доведе  до някакви  разходи , тъй като 
насърченията  са доброволна  мярка , при която  дадено  дружество  може  безплатно  да се 
възползва  от премията .  
5.2.3. Икономическа  разполагаемост  на биомасата  
При разработването  на своята  политика  за възобновяема  енергия , приетите  от 
Комисията  стойности  на разполагаемите  количества  биомаса  се основават  на данни  от 
проучване  на Европейската  агенция  по околната  среда  (ЕЕА )3, съгласно  което  в 2020 г. 
ще може  да се използват  количества  биомаса  от около  235 милиона  тона  нефтен  
еквивалент , без това да доведе  до вреди  за околната  среда .  
Но ако се направи  актуална  литературна  справка  се вижда , че съществуват  значителни  
различия  в оценките  на потенциалите  за енергийно  използване  на биомасата . Тези  
различия  до голяма  степен  се дължат  на направените  допускания  относно  
разполагаемостта  на земята , като съответните  стойности  силно  се влияят  от оценките  за 
развитието  на продуктивността .  
                                                 
3 EEA (2007): Environmentally compatible bio-energy potential from European forests 
(Екологосъобразен  потенциал  за енергийно  използване  на биомаса  от европейските  гори ). 
Copenhagen, European Environment Agency 
BG 9   BG Засега  в проучванията  за разполагаемостта  не е разгледан  въпросът  за влиянието  на 
критериите  за устойчивост  върху  разходите . При оценката  на въздействието  бе 
установено , че в използваните  проучвания  анализът  обикновено  е ограничен  в рамките  
на текущо  наличните  селскостопански  земи , без да се разглеждат  зони  с висока  степен  
на биоразнообразие  или природни  защитени  зони4. Следователно , очаква  се че 
преобладаващата  част от така посочения  потенциал  за енергийно  използване  на 
биомасата  ще съответства  на критериите  за изключване  на ценни  земи  и няма  да има 
никакво  въздействие  върху  тяхната  икономическа  разполагаемост  (economic 
availability). 
Варианти  В1 и В2 не предвиждат  въвеждане  на минималнодопустими  критерии  и 
следователно  не биха  имали  някакво  въздействие  върху  икономическата  
разполагаемост  на биомасата . При вариант  B3 би имало  праг  за минималнодопустимо  
намаление  на емисиите  на парникови  газове  с 50-60 % за всички  съществуващи /нови  
електроцентрали  и отоплителни  централи , съответно  от 2017 г. и 2018 г. Установено  бе, 
че по отношение  на много  от веригите  за добив  и производство  на биомаса , които  не са 
в съответствие  с праговите  стойности  от 50-60 %, ако се съди  по съответните  типични  
стойности  (посочени  в Приложение  V към Директивата  за възобновяемата  енергия ), се 
прогнозира , че до 2020 г. вече ще постигнат  такова  съответствие , чрез подобрения  на 
технологията  и на ефективността . Допълнителните  разходи  за постигането  на 
подобрения  в тези вериги  за добив  и производство  на биомаса  се оценяват  на около  38-
62 милиона  евро  до 2020 г. 
По отношение  на вариантите  за увеличаване  на ефективността  на преобразуването  на 
биомасата  в енергия , всяко  въздействие  би било  положително , тъй като резултатът  ще е 
използване  на по-малко  количество  биомаса  за замяна  на по-големи  количества  
минерални  горива .  
5.3. Социални  въздействия  
5.3.1. За домакинствата   
Критериите  за устойчивост  при енергийното  използване  на биомаса  не биха  довели  до 
значителни  въздействия  върху  домакинствата , тъй като на тях вероятно  няма  да бъдат  
наложени  задължения  за намаляване  на емисиите  на парникови  газове  поради  
трудността  да бъде  провеждан  мониторинг  на малки  инсталации .  
5.3.2. За работната  заетост  
Въздействията  на разглежданите  варианти  върху  работната  заетост  се оценяват  като 
незначителни . Известни  въздействия  върху  работната  заетост  би могло  да произтичат  
от ситуации , при които  критериите  за устойчивост  могат  да доведат  до инвестиции , т.е. 
до увеличаване  на търсенето  на услуги  в областта  на биомасата  и на продукти  от 
секторите  за производство  на технологични  съоръжения  за биомаса .  
                                                 
4 Dornburg et al (2008): Assessment of global bi omass potentials and their links to good, water, 
biodiversity, energy demand and economy ( Оценка  на глобалните  потенциали  за използване  на 
биомаса  и техните  връзки  с благата , водите , биологичното  разнообразие , енергопотреблението  и 
икономиката ). Bilthoven, MNP. 
BG 10   BG 6. СРАВНЕНИЕ  НА ВАРИАНТИТЕ   
Оценката  на въздействието  показва , че по отношение  на производството  на биомаса , 
най-ефективен  спрямо  съответните  разходи  е вариантът  за политика , предвиждащ  
въвеждане  на минималнодопустими  изисквания  за избягване  на производството  на 
биомаса  от земи  с висока  степен  на биологично  разнообразие  и за избягване  на 
отрицателни  промени  в земеползването  (т.е. същите  критерии , като вече 
формулираните  в Директивата  за възобновяемата  енергия ). От друга  страна , задаването  
на минималнодопустими  прагове  или задължения  за устойчиво  стопанисване  на горите  
би могло  да доведе  до високи  разходи  за съответния  сектор .  
Що се отнася  до изискванията  във връзка  с намаленията  на емисиите  на парникови  
газове , от важно  значение  е постигането  на съгласуваност  с Директивата  за 
възобновяемата  енергия . Препоръчва  се използването  на общоевропейска  
хармонизирана  методика  за изчисляване  на емисиите  на парникови  газове  на база на 
цялостния  жизнен  цикъл . С цел да се избегнат  изкривявания  на пазара , препоръчва  се 
такъв  вариант  за политика , при който  първоначално  минималнодопустимите  
изисквания  ще са за намаление  на емисиите  на парникови  газове  с 35 % и впоследствие  
изискванията  ще бъдат  увеличени  на 50 % за съществуващи  инсталации  (от 2017 г.) и 
на 60 % за нови  инсталации  (от 2018 г.); този вариант  е препоръчителен  и защото  е в 
съответствие  с Директивата  за възобновяемата  енергия . По отношение  на отпадъците  и 
производствените  остатъци , при чието  използване  обичайно  се постигат  високи  
намаления  на емисиите  на парникови  газове , не е необходимо  да се въвеждат  такива  
изисквания . 
Що се отнася  до подобряването  на ефективността  на преобразуването  на биомасата  в 
енергия , повечето  разглеждани  варианти  за политика  биха  били  полезни  само  ако 
обхващат  и алтернативите  на база минерални  горива . Не се препоръчва  въвеждането  на 
стандарти  за ефективност  само  по отношение  на биомасата , защото  това би могло  да 
насърчи  използването  на алтернативи  на база минерални  горива . Предпочетеният  
вариант  е С2, който  предвижда  задължение  за държавите -членки  да насърчават  
високоефективното  преобразуване  на биомасата  в енергия  в рамките  на техните  
насърчителни  схеми  за големи  (с мощност  над 1 MW) инсталации  за генериране  на 
електроенергия  и топлинна  енергия .  
При разглеждане  на въпроса  дали  би следвало  тези варианти  за политика  да бъдат  под 
формата  на задължителни  критерии  (binding criteria) или на препоръки , за държавите -
членки  бе взето  под внимание , че биомасата  ще произхожда  както  от самия  ЕС, така и 
от внос  извън  ЕС. Понастоящем  делът  на вносната  биомаса  от страни  извън  ЕС е около  
3 %.  
Ако се въведат  задължителни  критерии , това би означавало , че за изпълнението  на 
целта  за възобновяема  енергия  ще може  да се отчита  използването  само  на такава  
биомаса , която  се смята  за добита  и произведена  по устойчив  начин . От друга  страна , 
един  доброволен  подход , основаващ  се на препоръки  от страна  на Комисията , не би дал 
основание  на държавите -членки  да не отчитат  като принос  за постигане  на 
националните  цели  за енергийна  ефективност  енергийното  използване  и на такава  
биомаса , която  не съответства  на изискванията  за устойчивост . Все пак, държавите -
членки  биха  могли  да вземат  решение  да не предоставят  финансова  подкрепа  за 
използването  на биомаса , която  не съответства  на националните  критерии .  
BG 11   BG 7. МОНИТОРИНГ  И ОЦЕНКА  
Същественият  показател  за изпълнение  на целите  е постигането  на увеличение  на 
енергийното  използване  на биомаса , без това да води  до обезлесяване  и до отрицателни  
въздействия  върху  околната  среда . На европейско  равнище  съществуват  системи  за 
докладване  и мониторинг  чрез Евростат , но е необходимо  те да бъдат  подсилени , 
включително  на национално  равнище , за постигането  на по-точни  резултати .