[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 28.8.2008

COM(2008) 528 окончателен

ДОКЛАД ОТ КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА

относно прилагането на специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM, прилаган на Канарските острови

(представена от Комисията)

ДОКЛАД ОТ КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА

относно прилагането на специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM, прилаган на Канарските острови

СЪДЪРЖАНИЕ

1. История на досието 3

2. Резюме 4

3. Анализ 4

3.1. Икономически растеж – променливи показатели за стопанската дейност и заетостта 4

3.2. Съществуващи недостатъци, които дават основание за по-нататъшното прилагане на специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM 6

3.3. Цялостност и съгласуваност на правния ред на Общността 7

4. Общи заключения 8

История на досието

Разпоредбите на Договора за ЕО, които се прилагат за най-отдалечените райони на Общността като Канарските острови, по принцип не позволяват разлики в данъчното облагане на местни продукти и на продукти, продавани от една държава-членка в друга. Член 299, параграф 2 от Договора за ЕО предвижда обаче възможността за въвеждането на специални мерки в тези райони поради наличието на трайни недостатъци, влияещи върху социалната и икономическа обстановка в тях.

С Решение на Съвета от 20 юни 2002 г. (2002/546/ЕО), прието въз основа на член 299, параграф 2 от Договора за ЕО, на Кралство Испания бе разрешено в периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2011 г. да освободи от данъка AIEM („Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias“) някои продукти, произвеждани локално на Канарските острови, или пък да намали този данък отчасти. Като цяло данъкът AIEM се налага върху продукти, внесени или закупени на Канарските острови. В приложението към Решението на Съвета се съдържа списък с продуктите, към които се прилага горепосочената специална мярка. Разликата в данъчното облагане на продуктите, подлежащи на нормален данъчен режим, и тези, за които се прилага освобождаването или частичното намаление, не може да надвишава съответно 5 %, 15 % или 25 % в зависимост от продукта.

Причините за приемането на специалните договорености са представени в Решението на Съвета от 20 юни 2002 г. Основен източник на проблемите, засягащи Канарските острови, са изолацията и фрагментацията на пазара. Те предизвикват различни затруднения, свързани главно с високи производствени разходи (транспорт, енергия, доставки на суровини, обработка на отпадъци, и т.н.). Освен това те допринасят за ниската диверсификация на икономиката, която е по-слаба и по-податлива на негативни промени в сравнение с европейските и световните пазари.

С други думи специалните мерки бяха въведени с цел да противодействат на неблагоприятните условия на Канарските острови и по този начин да се позволи на икономиката на Островите да се развива. По-специално те имаха за цел укрепването на местната индустрия посредством засилването на конкурентната ѝ позиция, която е в неравностойно положение поради местоположението, структурата и размера на пазара.

Член 2 от Решението на Съвета от 20 юни 2002 г., споменато по-горе, задължава испанските власти да представят пред Комисията не по-късно от 31 декември 2005 г. доклад за прилагането на договореностите, свързани с режима на данъка AIEM. Това е необходимо, за да бъде оценен ефектът на взетите мерки и техният принос за насърчаването или поддържането на местните икономически дейности, като се вземат предвид проблемите, засягащи най-отдалечените райони. Докладът, представен на Комисията в първите дни на януари 2006 г., е приложен към настоящия доклад (приложение 1). Приложено е ирезюме на доклада на английски език(приложение 2).

Освен това, член 2 от гореспоменатото Решение на Съвета изисква Комисията да представи пред Съвета доклад, съдържащ анализ на икономическите и социалните аспекти на прилагането на специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM, и, ако е необходимо, предложение за привеждането в съответствие на разпоредбите на това решение.

Резюме

Целта на този доклад е да провери ефекта на мерките, предприети по силата на Решението на Съвета от 20 юни 2002 г. (2002/546/EО) и да оцени техния принос за насърчаването или поддържането на местните икономически дейности, вземайки под внимание проблемите на региона.

Най-съществените проблеми на региона са свързани с изолацията, малкия размер на пазара и неговата фрагментация. В следствие на тези ограничения на Островите са налице по-високи производствени, транспортни и екологични разходи. Освен това районът не е в състояние да се възползва от глобализацията. Режимът на данъка AIEM цели да намали тези пазарни недостатъци на Канарските острови. Данните, предоставени от испанското правителство, показват, че след въвеждането на специалните мерки е бил наблюдаван положителен ефект, но въпреки това проблемите, наложили въвеждането на специалния данъчен режим, продължават да съществуват. Затова продължаването на специалните мерки е оправдано.

Анализът в доклада взема под внимание специалните особености и ограниченията на региона, както и целта да не бъдат накърнени целостността и съгласуваността на правния ред на Общността, в това число вътрешният пазар и общите политики.

Комисията заключи, че предвид на информацията, предоставена от испанските власти, и при липсата на значими възражения от страна на заинтересованите страни, режимът на данъка AIEM функционира задоволително. С оглед на това, настоящите разпоредби могат да останат в сила, без да е необходимо изменение на разпоредбите на това решение.

Анализ

Този анализ се основава на данните, предоставени от испанските власти в техния доклад, представен в съответствие с член 2. Докладът описва променливи фактори, и измежду тях посочва промените, които са настъпили след въвеждането на специалните мерки, свързани с режима на данъка AIEM.

Икономически растеж – променливи показатели за стопанската дейност и заетостта

През анализирания период, в който са били прилагани специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM, са били наблюдавани много положителни тенденции.

Първо, установен е ръст в икономиката на Канарските острови. Промишленият сектор на Островите е нараснал с по-бързи темпове (особено в строителния отрасъл) в сравнение с останалата част на Испания и това е довело до нарастване на значението на индустрията на Канарските острови за испанския промишлен сектор. Проучване на икономическата активност сочи, че в периода 2001—2003 г. броят на AIEM фирмите (фирмите в обхвата на специалните мерки, въведени по силата на Решението на Съвета от 20 юни 2002 г.) е нараствал постепенно, докато обхване почти 60 % от всички производители. Следва да се подчертае, че увеличението на броя на тези AIEM фирми е било от по-голямо значение, отколкото това на други производствени фирми на Канарските острови. В периода 2001—2003 г. броят на предприятията, произвеждащи продукти, които се облагат само при внос, се е увеличил с 12,5 %. Това нарастване е било по-високо в сравнение с ръста в преработващата промишленост, която за същия период е нараснала само с 2,6 %.

По отношение на реализирания оборот, нетният оборот на AIEM фирмите е демонстрирал тенденция да нараства в по-голяма степен, особено през 2004 г., в сравнение с другите производствени дейности.

След въвеждането на специалния режим на данъка AIEM е била наблюдавана известна диверсификация на индустрията в производствения сектор. Няколко нови производствени линии са били въведени в производствени обекти на Канарските острови. Въведени са и някои нови продукти и търговски марки, като например нови напитки и марки цигари, бутилирана минерална вода и опаковъчни материали.

Що се отнася доинвестициите за AIEM фирмите, те са нараснали с 13,7 % през периода 2001—2003 г. (Нетни инвестиции на AIEM фирмите в млн. EUR: през 2001 г. – 114 44, през 2002 г. – 125 28, през 2003 г. – 130 14. Нетните инвестиции във всички производствени отрасли са нараснали значително през 2002 г., но са намалели през 2003 г. (Нетни инвестиции за всички производствени отрасли в млн. EUR: през 2001 г. – 209 58, през 2002 г. – 260 29, през 2003 г. – 238 86.

Режимът на данъка AIEM е повлиял и на заетостта. През 2002 г. и 2003 г. броят на работните места, създадени в дейностите, за които се е прилагал този режим, е нараснал по-голяма степен, отколкото в останалата част на преработващата промишленост. Заетостта в секторите, в които се е прилагал режимът на данъка AIEM, представлява почти 63 % от общата заетост в производството (Брой на AIEM работни места: през 2001 г. – 22 618, през 2002 г. – 23 721, през 2003 г. – 24 561/Общ брой работни места в производството: през 2001 г. – 37 112, през 2002 г. – 38 571, през 2003 г. – 39 107. В този период, съотношението AIEM оборот/оборот на цялата преработваща промишленост се е запазило на близки нива от около 51,5 % (през 2001 г. – 51,8 %, през 2002 г.– 51,5%, през 2003 г.– 51,3 %). Предварителните резултати за 2004 г. са предполагали спад в заетостта в дейностите, за които се е прилагал режимът на данъка AIEM, но този спад е бил по-слабо изразен от общия спад, наблюдаван на Канарските острови като цяло.

В общи линии, развитието на индекса на потребителските цени (ИПЦ) е било по-благоприятно на Канарските острови, отколкото в останалата част на Испания. През 2004 г. инфлационният диференциал е бил 0,7 %. По отношение на изменението на ИПЦ на Канарските острови в сравнение с ИПЦ на кошница от продукти, за които се е прилагал режимът на данъка AIEM, AIEM продуктите са демонстрирали по-благоприятно изменение. Докато ИПЦ е нараснал с 2,5 % през периода 2001—2004 г., за AIEM продуктите увеличението е било само с 1,8 %. Измежду AIEM продуктите, храната, напитките и цигарите са били особено слабо повлияни от инфлацията.

Приходите от данъка AIEM следва бъдат включени в икономиката на Канарските острови и да се използват за разработването на стратегия за икономическо и социално развитие, включително за популяризиране на местните дейности (съображение 23 от Решение 2002/546/ЕО на Съвета). Докладът на Испания показва, че реалните разходи на обществените органи на Канарските острови за популяризирането на местните дейности надвишават приходите, генерирани от режима на данъка AIEM.

Описаните по-горе тенденции сочат, че след въвеждането на специалните мерки, свързани с режима на данъка AIEM по силата на Решението на Съвета от 20 юни 2002 г., в икономиката на Канарските острови са настъпили положителни промени. В много отношения (общ ръст на икономиката, оборот, диверсификация, инвестиции, заетост) положението на фирмите, за които се прилага освобождаването от или частичното намаление на данъка AIEM за местно произведени продукти, се е подобрило. Това заключение е особено вярно, когато се прави сравнение с фирмите, които не са засегнати от специалните мерки, свързани с режима на данъка AIEM.

Така представените доказателства показват, че Решението на Съвета от 20 юни 2002 г. изпълнява предназначението си.

Въпреки товаположението на фирмите, опериращи на местния пазар, остава неблагоприятно и все още е налице нуждата от прилагането на тази специфична и целенасочена мярка. Този аспект е анализиран в подраздела по-долу.

Съществуващи недостатъци, които дават основание за по-нататъшното прилагане на специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM

Местната промишленост продължава да бъде в неблагоприятно положение.

В региона съществуват трайни недостатъци, които възпрепятстват икономическото развитие на Канарските острови: географска изолация, фрагментация и малък размер на пазара. Тези обстоятелства засягат голям брой важни аспекти, свързани с икономическото развитие на района.

Един от основните недостатъци са ограничените възможности за транспорт (само по въздух и море). В резултат на това транспортните разходи са много по-високи от средните за Испания. Това се отнася особено за товарния транспорт и засяга в по-малка степен пътническия транспорт. На практика превозът на продукти се сблъсква с много ограничения, свързани със слаба ценова конкуренция и закъснения в доставките. Поради тази причина допълнителните разходи на фирмите на Канарските острови, свързани с транспорта, могат да бъдат изразени в пари и във време. Подобно ограничение води до по-ниска ефективност и по-високи производствени разходи на Островите.

Други аспекти, свързани с производствения процес, също водят до по-високи разходи. Фирмите са зависими най-вече от вноса на суровини и енергия (повече от 70 % от техните входни ресурси произлизат от източници извън Островите, докато този внос не надхвърля 40 % в останалата част на Испания). На практика фирмите трябва да изграждат допълнителни запаси и много често са изправени пред проблеми, свързани с презапасяване. В резултат на това някои от суровините се характеризират с по-високи разходи. Общите средни разходи за 1 кубичен метър вода например възлизат на 1,68 EUR. Тази цена е най-високата в Испания, където средните разходи за цялата страна възлизат на 0,86 EUR.

Допълнителните разходи за фирмите са свързани и с фактори като специализирани услуги по техническата поддръжка, обучения за мениджъри и технически персонал или популяризиране на бизнеса. Поради малкия пазар се налага специалисти да бъдат привличани от далечни дестинации. Това се отнася и до случаите, когато е необходимо членове на персонала да присъстват на обучение, търговско изложение или конференция или да предприемат бизнес пътуване с цел да популяризират продуктите на фирмата или да подпишат нов договор.

Освен това разходите за обезвреждането на промишлените отпадъци са също така високи. Много видове отпадъци (включително токсични отпадъци) не могат да бъдат обработвани на Канарските острови поради малкия брой на специализирани рециклиращи заводи. Затова много често се налага отпадъците да бъдат извозвани извън границите на Островите.

Анализът на ценовите нива показва, че за определени категории AIEM продукти (храни, лекарствени средства и парфюми) ценовите нива са като цяло по-високи от тези в останалата част на Испания. По-високите цени отразяват допълнителното бреме за промишлената активност на Канарските острови. Това означава, че намаляването или премахването на тази защита би намалило още повече конкурентоспособността на промишленото производство на Канарските острови спрямо вносните продукти, а така и рентабилността на това производство. По този начин съществуването поне на някои от засегнатите дейности може пряко да бъде изложено на риск.

Предвид на ограниченията от географски характер пазарът на Канарските острови е все още много малък. Приносът на износа за общия БВП е най-малък измежду всичките автономни области на Испания. В сравнение с останалата част на Испания, броят на фирмите-износителки на Канарските острови е най-малък. Освен това местните фирми са силно взаимно зависими: затварянето на една фирма има негативно влияние върху други фирми. Средният размер на промишлените предприятия на Канарските острови, изразен в брой на заетите в тях, по принцип е по-малък от този за страната.

Ограниченията, с които се сблъсква пазарът на Канарските острови, са причината за ниска диверсификация на цялата икономика. Това означава, че на пазара липсва баланс между различните промишлени сектори. Доминирането на сектора на услугите (особено на туризма) се е запазило на близки нива и почти не се е променило през последните няколко години. През 2001 г. приносът на сектора на услугите за общата брутна добавена стойност възлиза на 79 %, а през 2004 г. — на 78 %. За Испания този принос е бил 66 % през двата периода.

Такава тенденция поставя пазара в по-слаба позиция.

Цялостност и съгласуваност на правния ред на Общността

Данните, представени в анализа на доклада, показват, че въпросната схема изпълнява и изискването мерките на Съвета по силата на член 299, параграф 2 от Договора да не накърняват целостността и съгласуваността на правния ред на Общността.

Мерките, прилагани в съответствие с Решението на Съвета от 20 юни 2002 г. (2002/546/ЕО), са необходими и съразмерни с целите, установени с това решение.

От самото начало, мерките, приети в рамките на Решението на Съвета, имаха ясно поставена цел и бяха прилагани само към най-уязвимите промишлени продукти. Данни, представени от испанското правителство, сочат, че допълнителните разходи за този най-отдалечен район не са били компенсирани в по-голяма степен от необходимото посредством прилагането на разрешените данъчни облекчения за определени AIEM продукти. Затова съществуващите мерки са съразмерни с поставените цели. Подробности по този въпрос са представени в Решението на Комисията от 16 април 2008 г., свързано с аспекта на държавна помощ на настоящото досие.[1]

Освен това, от допълнителното изследване, представено от испанското правителство (IMPACTO DE LOS APE EN CANARIAS от 26 септември 2006 г.), произтича изводът, че търговските отношения между Канарските острови и страните от АКТБ са незначителни и затова специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM, не могат да бъдат разглеждани като пречка в контекста на Европейското споразумение за партньорство, предмет на преговори между ЕС и Западна Африка, което има за цел да насърчи търговията и инвестициите между двете страни.

В допълнение, Комисията не е получила никакви сериозни възражения относно евентуално негативно въздействие на режима на данъка AIEM върху функционирането на вътрешния пазар. По-специално на Комисията не е била предоставена никаква информация, която да предполага, че прилагането на режима на данъка AIEM компенсира в по-голяма степен от необходимото разходите, които произтичат от трайните недостатъци, засягащи Канарските острови.

В заключение на горепосочените констатации трябва да се добави, че действащите договорености функционират изрядно и следва да бъдат запазени в сила с цел да бъде адекватно компенсирано трудното положение на Канарските острови.

Общи заключения

Специалните мерки, въведени по силата на Решението на Съвета от 20 юни 2002 г. (2002/546/EО), имат положителен ефект върху икономическата и социалната среда на Островите. Анализът на тенденциите по отношение на дадените индикатори показва, че целта да се насърчат или поддържат местните икономически дейности, е била постигната.

Предвид на ограниченията, свързани със специалната ситуация на Канарските острови, продължаването на тези мерки все още е оправдано. По-специално изглежда, че въпреки положителните тенденции положението на Островите все още е неблагоприятно в много отношения.

Наличната информация потвърждава, че целостността и съгласуваността на правния ред на Общността не е накърнена от специалните договорености, свързани с режима на данъка AIEM. Мерките са целенасочени (засягат само най-чувствителните продукти) и са ограничени до това, което е необходимо за постигането на поставените цели (компенсиране на недостатъците на региона като откъснатост, малък размер и фрагментация на пазара). Всички заинтересовани страни са доволни от настоящите договорености, които не нарушават нормалното функциониране на вътрешния пазар. От друга страна, намаляването или премахването на тази защита би намалило драстично рентабилността на производството на промишлени продукти на Канарските острови. В някои случаи то дори би могло да предизвика спирането на някои местни производства.

Комисията заключи, че съществуването на данъка AIEM, въведен по силата на Решението на Съвета от 20 юни 2002 г., все още е оправдано в настоящата му форма. Затова от Комисията не се изисква да изготви предложение за привеждане в съответствие на съществуващите разпоредби на посоченото Решение на Съвета.

[1] Дело NN 22/2008