Наличните проучвания показват различни резултати относно ефективността на ваксините срещу тежки последствия, причинени от подварианти BA.4/BA.5 на омикрон. При проучвания от Обединеното кралство и Южна Африка не са установени големи разлики в ефективността на ваксините срещу различните резултати между подварианти BA.1, BA.2, BA.4 или BA.5 на омикрон. Очевидно ефективността на ваксините срещу тежко заболяване, причинено от BA.4/BA.5, се запазва (подобни резултати са установени и при проучвания от Дания и Южна Африка). Въпреки това при някои други проучвания е установено, че защитата след трета или четвърта доза срещу тежки последствия е по-ниска за BA.5 в сравнение с BA.1/BA.2 (Канада, Португалия, САЩ).

Скорошен анализ от Обединеното кралство установи, че като цяло няма доказателства за намалена ефективност на ваксините срещу хоспитализация за подвариант BA.4.6 на омикрон в сравнение с другите подварианти BA.4 или BA.5.

Защитата от настоящите ваксини срещу инфекция с омикрон и предаването е ограничена и краткосрочна

Ефективността на ваксините срещу срещу симптоматична инфекция отслабва след прилагане на първата бустерна доза от иРНК ваксина, като оценките са в диапазона от 45—66 % през първите 0 до три месеца до около 25—45 % между три до шест месеца след бустерната доза. Данните за ефикасността и ефективността на втората бустерна доза на иРНК ваксина все още са оскъдни. Втората бустерна доза подобрява ефективността на ваксините, но тя изглежда бързо намалява, както се вижда в рамките на краткия период на проследяване, наличен досега след втората бустерна доза.

Очаква се повишена сложност при документирането на предишна инфекция

Високата преносимост на омикрон и неговата способност да избягва имунитета, заедно с облекчените политики във връзка с тестването, доведоха до голям брой случаи на инфекции сред населението. Хибридният имунитет, който се развива чрез комбиниране на ваксинация и поне една прекарана по-рано инфекция, става все по-често срещан. В настоящия контекст, когато много държави са променили своите политики и практики във връзка с тестването, е много вероятно голям брой инфекции да не са били уловени и хората да са имали различен достъп за тестване в различните държави членки. Поради това, с оглед на променените практики свързани с тестването, точното вписване на състоянието на хибридния имунитет изглежда малко вероятно или неосъществимо. Важно е това да се вземе предвид, тъй като много хора ще изберат да не се ваксинират с една или повече дози от програмата за ваксиниране срещу COVID-19 на базата на предишна инфекция, но невинаги ще могат да предоставят доказателство за това в настоящия контекст в сравнение с първа фаза от кампанията за ваксиниране срещу COVID-19 като част от прилагането на цифровия COVID сертификат на ЕС.

Адаптирана спрямо омикрон двувалентна ваксина срещу COVID-19

На този етап няма налични данни за ефективността на ваксините относно адаптираната спрямо омикрон двувалентна ваксина. ECDC ще продължи да наблюдава данните за ефективността на ваксините и ще предоставя актуализации относно всяко доказателство, което е на разположение. Доказателствата в реално време ще бъдат от съществено значение за измерване на въздействието, което новите адаптирани към омикрон двувалентни ваксини имат за предотвратяване на инфекции и заболявания, тъй като одобряването на тези адаптирани ваксини се основава на проучвания, при които се събират данни, свързани с безопасността и имуногенността.

Към днешна дата няма доказателства в реална среда за това как новите ваксини ще повлияят на инфекцията, предаването или риска от тежко заболяване и дали някакви ограничения на продължителността могат да се разглеждат като част от прилагането на цифровите COVID сертификати.

1.3.Дългосрочни сценарии

Въпреки че най-острата фаза на пандемията от COVID-19 премина, в ЕС/ЕИП остава значителна тежест за общественото здраве поради COVID-19. По-специално вписаните в TESSy данни за ЕС/ЕИП само за 2022 г. показват, че както броят на инфекциите, така и броят на смъртните случаи, свързани с COVID-19, е значително по-голям от годишния брой инфекции и смъртни случаи от други основни инфекциозни заболявания в Европа на тяхното ниво преди пандемията. Настоящите доказателства, особено относно относително краткотрайната защита срещу инфекция, получена от предишни инфекции и ваксинации, предполагат устойчиво годишно разпространение на COVID-19 за години напред.

Устойчивата тежест от COVID-19 вероятно ще продължи да се променя с времето. Има четири ключови елемента, които са особено решаващи за определяне на времето и мащаба на бъдещи вълни на COVID-19.

·Първо, осигурената от ваксината защита и придобитата по естествен път защита срещу инфекцията и тежките резултати от нея отслабват с времето. Степента на намаляване на защитата на равнището на населението, например след предишна вълна или кампания за ваксиниране, има значително въздействие върху вероятността от бъдещи вълни на инфекции и тежки последствия. Освен това бъдещата динамика на COVID-19 ще бъде повлияна до голяма степен от начина, по който се променят тежестта, предаването и намаляването на защитата във връзка с COVID-19 след множество инфекции, за което са необходими повече научни доказателства.

·Второ, появата на по-устойчиви на имунитета или трансмисивни (под)варианти на SARS-CoV-2 е определящ фактор за бъдещи вълни от COVID-19, който заедно с много промени в тежестта на протичане на новите варианти, ще бъде от решаващо значение за тежестта на свързаното заболяване.

·Трето, времевите колебания на COVID-19 ще бъдат засилени или намалени от човешко поведение, което варира от промени в моделите на мобилност на хората по време на ваканция и увеличено социално смесване на закрито при по-студено време (особено по време на предстоящия празничен сезон) до самозащитно поведение, породено от повишено усещане за риск.

·Четвърто, възможно е да има потенциал за възникване на сезонни модели, причинени от други фактори, като например климата, които могат да доведат до колебания в тежестта на COVID-19 през годината.

В заключение, вероятно е високите нива на постоянно устойчива тежест на COVID-19 да показват времеви колебания, като са необходими повече научни доказателства, основаващи се на сероепидемиологични и представителни данни, за тежестта на заболяването с цел изготвяне на по-подробна оценка на бъдещия ход на пандемията от COVID-19. За преглед на дългосрочните сценарии в рамките на продължаващата фаза след острата фаза на инфекцията и тяхното прилагане при действия в областта на общественото здраве вж. също докладите на ECD относно „Long-term qualitative scenarios and considerations of their implications for preparedness and response to the COVID-19 pandemic in the EU/EEA“ (Дългосрочни качествени сценарии и разглеждане на техните последици за готовността и отговора на пандемията от COVID-19 в ЕС/ЕИП).

2.Информация от Комитета за здравна сигурност (КЗС) — 21.11.2022 г.

2.1.Роля на Комитета за здравна сигурност

Комитетът за здравна сигурност (КЗС) беше създаден през 2001 г. по искане на здравните министри от ЕС като неформална консултативна група по въпросите на здравната сигурност на европейско равнище. Неговата роля придоби официален характер през 2013 г. с приемането на Решение 1082/2013/ЕС и беше допълнително засилена с приемането на Регламента относно сериозните трансгранични заплахи за здравето .