[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |

Брюксел, 24.6.2010

COM(2010)337 окончателен

ДОКЛАД ОТ КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

относно германския алкохолен монопол

ДОКЛАД ОТ КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

относно германския алкохолен монопол

Въведение

Член 184, параграф 3 на Регламент (ЕО) № 1234/2007 г. на Съвета за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП”) задължава Комисията да представи до 31 декември 2009 г. на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на дерогацията, предвидена по отношение на германския алкохолен монопол. Докладът следва да включва „оценка на помощите, дадени в рамките на този монопол, както и всички подходящи предложения”.

За този доклад Комисията е взела предвид информацията за функционирането на системата, представяна ежегодно от германските органи, както и информация от други източници.

Етилов алкохол

Съществуват по принцип два вида етилов алкохол или етанол:

- алкохол от земеделски произход – продукт на ферментацията и дестилацията на земеделски продукти, като например зърнени култури, захарно цвекло, картофи и плодове. Използва се за консумация от човека (напитки и оцет), в сектора на биогоривата (в този случай се нарича биоетанол или етанол за гориво) и в други промишлени приложения.

- синтетичен алкохол – получава се от нефтохимически суровини (т.е. деривати на нефта) и се използва само на промишления пазар (напр. във фармацевтиката, козметиката, в мастила, бои, перилни и почистващи препарати, препарати за измиване на стъкла, повърхностни покрития и пр.).

С алкохолно съдържание от 80 об. % до 99,9 об. % етиловият алкохол, и по-специално този над 96 об. %, няма специфични органолептични характеристики. Той няма вкус и цвят и поради това често се нарича също и неутрален алкохол.

През последните години производството и употребата на алкохол в сектора на биогоривата в целия свят (главно в Съединените щати) бележи безпрецедентен растеж. През 2003 г. Европейският съюз прие Директивата относно насърчаването на използването на биогорива и други възобновяеми горива за транспорт[1], а през април 2009 г. прие Директивата за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници[2]. В Регламент (ЕО) № 670/2003 на Съвета се установяват специфични мерки по отношение на пазара на етилов алкохол от земеделски произход[3] под формата на смекчен вариант на обща организация на пазара. С него се въвежда възможност за система за наблюдение на търговията посредством лицензии за алкохол от земеделски произход и се поставя алкохолният сектор в рамките на компетенциите на Управителния комитет по виното. Освен това въз основа на данните, предоставени от държавите-членки, Комисията публикува годишен баланс на Общността за пазара. Регламентът дава право на дерогация от правилата за държавните помощи за германския алкохолен монопол. По-късно този регламент бе интегриран в Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (Общия регламент за ООП).

Пазар на етиловия алкохол от земеделски произход в ЕС

През 2008 г. в ЕС-27 бяха произведени около 40,5 милиона хектолитра етилов алкохол от земеделски произход. По-голямата част от това количество е произведено от зърнени култури (22,3 милиона хектолитра) и захарно цвекло/меласа (15,9 милиона хектолитра), вино (2,4 милиона хектолитра), картофи (250 000 хектолитра), плодове (200 000 хектолитра) и други материали (1,3 милиона хектолитра).

През 2008 г. основните производители на алкохол от земеделски произход в ЕС бяха: Франция (15,4 милиона хектолитра), Германия (5,9 милиона хектолитра), Испания (5,4 милиона хектолитра) и Полша (1,9 милиона хектолитра).

По данни на Еurostat за търговията със стоки през 2008 г. ЕС-27 са внесли от трети страни общо около 13 милиона хектолитра етилов алкохол (над два пъти повече от внесените през 2006 г. 5,6 милиона хектолитра). Бразилия остава основната страна на произход на вноса с доставените 7,3 милиона хектолитра, което е 56 % от вноса.

През 2008 г. вътрешното потребление на етилов алкохол възлиза на 52,6 милиона хектолитра, или с 9 % повече от това през 2007 г. Това увеличение се дължи главно на увеличеното използване в сектора на горивата – 28,7 милиона хектолитра през 2008 г., или с 38 % повече от 2007 г.

Функциониране на германския алкохолен монопол

Развитие на монопола

Алкохолният монопол е официално създаден през 1918 г. като финансов монопол и национална организация за етиловия алкохол. Правната основа за монопола е Актът за алкохолния монопол от 8 април 1922 г., последно изменен със закона от 15 юли 2006 г.[4].

Особена характеристика на германския алкохолен монопол е двуетапното производство – най-напред дестилериите произвеждат суров алкохол от картофи, зърно или плодове. На втория етап повечето алкохол от земеделски произход, произведен в рамките на алкохолния монопол, се доставя във Федералната монополна администрация по алкохола (BfB[5]), която отговаря за организацията на този пазар в Германия. BfB регулира производството на алкохол, като предоставя на отделните дестилерии номинални дестилационни права (вж. точка 2.4) и определя изкупни цени, които по принцип покриват разходите на производителите (вж. точка 2.5). Дестилационните права за годината се определят различно за всяка година (като процент от общите дестилационни права), в зависимост от търсенето на алкохол от земеделски произход. BfB е законово задължена да изкупува на определените цени алкохола със земеделски произход, произведен в рамките на номиналните дестилационни права. За излишъците при свръхпроизводство се прилага намалена, възпиращо ниска цена. По този начин монополът предлага на производителите на алкохол относителна сигурност по отношение на цените и приходите.

Дял на монопола от германския пазар

През календарната 2007 г. общото производство на етилов алкохол от земеделски произход в Германия възлизаше на около 5 милиона хектолитра. Обемът на произведените количества от дестилерии в рамките на монопола бе около 590 000 hl, или около 12 % от произведения алкохол от земеделски произход (вж. графиката по-долу). Произведеният в рамките на монопола алкохол е главно от зърнени култури (59 %) и картофи (почти 34 %), като само 7 % са от плодове; докато произведеният извън монопола алкохол е предимно от зърнени култури (57 %), а също и от меласа и захарно цвекло (37 %).

Графика 1: Производство на алкохол от земеделски произход в Германия през 2007 г. (hl A)

[pic]

Класификация на дестилериите в рамките на монопола

След последната реформа на германския алкохолен монопол от 1999 г. той обхваща само земеделски дестилерии, колективни дестилерии за плодове (запечатани дестилерии), земеделски и търговски дребномащабни дестилерии и ползватели на дестилерии. В основната класификация се прави разграничение между запечатаните дестилерии и дестилериите на фиксирана ставка, според система за отчитане на производството/таксите:

- Запечатани дестилерии ( Verschlussbrennereien ) са тези, при които всички алкохолни пари кондензират в производствени и ректификационни системи, които са затворени с официални митнически пломби, и цялото количество алкохол тече по тръби и се събира в резервоари или варели (които също са пломбирани) или преминава през официални измерителни уреди. Запечатаните дестилерии се делят на:

- Земеделски дестилерии ( Landwirtschaftliche Brennereien ) , които винаги са обвързани със селскостопанско предприятие. По принцип те могат да преработват само картофи и зърно (пшеница, тритикале, царевица и ръж). В Германия има около 677 малки и средни дестилерии от този вид.

- Кооперативни дестилерии за плодове ( Obstgemeinschaftsbrennereien ), които могат да преработват само плодове, дребни безкостилкови плодове, вино, винена утайка, гроздова шира, кореноплодни култури или техни отпадъчни продукти. Това са запечатани дестилерии, управлявани от сдружение, дружество или кооперация, в които алкохолът се произвежда изключително само от собствена плодова продукция на членовете им. Всеки член има производствена квота в рамките на монопола от 300 литра алкохол.

- От друга страна, при дребномащабните дестилерии на фиксирана ставка (Abfindungsbrennereien) няма пломби или затваряне под друга форма и произведените количества алкохол се изчисляват въз основа на обема и вида на суровината (предимно плодове), както и въз основа на норми за рандемана, определени за съответния вид суровина. За да се ползва от правoто да бъде третирана като дребномащабна дестилерия по силата на монополното законодателство, една дестилерия трябва задължително да произвежда количества в рамките на допустимите производствени ограничения (50 или 300 литра алкохол годишно). Дребномащабните дестилерии на фиксирана ставка могат да доставят произведения алкохол на монопола или сами да го продават като дестилати или спиртни напитки. В последния случай те се ползват от намалена ставка на акциза в размер на 10,22 EUR/литър, вместо стандартната ставка от 13,03 EUR/литър. Това се прави в съответствие със законодателството на ЕС[6].

- Освен запечатаните и дребномащабните дестилерии съществува и отделна категория ползватели на дестилерии ( Stoffbesitzer ) . Това са лица, които не притежават собствени дестилационни съоръжения и ползват съоръженията на дребномащабни дестилерии само за преработка на плодове от собствено производство, за количества алкохол от не повече от 50 литра за една производствена година. По традиция тази форма на дестилиране е разрешена само в определени области на Южна Германия. Алкохол, произведен от такива ползватели на дребномащабни дестилерии, се облага с намалена ставка на акциза, когато дестилатите се продават от самите производители. Както и дребномащабните дестилерии на фиксирана ставка, ползвателите на дестилерии също могат да доставят произведения алкохол на монопола.

През производствената 2007/08 година дребномащабните дестилерии, ползвателите на дестилерии и кооперативните дестилерии за плодове са произвели около 75 000 hl алкохол, от които около 50 000 hl са доставени на BfB.

Дестилационни права

Дестилационното право е право, обвързано с определена дестилерия, да се получи изкупната цена, определена от BfB, за определен обем алкохол (номинално дестилационно право). По този начин това е една преференция, която позволява на дестилерията да произвежда алкохол на фиксирани цени. Освен това, обаче, то формира основата за регулирането на производството на алкохол. Актът за алкохолния монопол позволява на BfB да намалява дестилационните права за всяка дестилерия в зависимост от количествата на склад, прогнозното търсене и наличните финансови средства, и да определя различни годишни дестилационни права за различните производствени години (като процентна стойност от номиналните дестилационни права).

Съгласно изискванията на монополното законодателство дребномащабните дестилерии на фиксирана ставка, ползвателите на дестилерии, кооперативните дестилерии за плодове и малките запечатани дестилерии не разполагат с производствени квоти в правния смисъл на това понятие (дестилационни права, Brennrechte ), а право да произвеждат определено количество алкохол годишно. За разлика от дестилационните права тези ограничения не се променят всяка година. Тези дестилерии имат възможността да доставят суров алкохол на BfB, но не са задължени да го правят.

Изкупна цена

Функционирането на монопола се основава на принципа производителите на суров алкохол да получават за продукцията си изкупна цена над пазарните равнища, което е субсидия, която им позволява да продължават дейността си. Алкохолът, който се събира и подлага на ректификация от монопола, се продава след това на различни купувачи с търговска цел.

Ежегодно BfB определя основната изкупна цена за алкохола въз основа на средните производствени разходи на добре стопанисвани дестилерии за картофи с годишен капацитет до 600 hl алкохол.

За всички по-големи дестилерии основната цена се намалява с процент от производствените разходи, който варира според произведеното количество (колкото по-голяма е дестилерията, толкова по-голямо е намалението).

Монополното законодателство предвижда специални изкупни цени за алкохол от кооперативни дестилерии за плодове, дребномащабни дестилерии и ползватели на дестилерии; тези цени се определят въз основа на основната цена на алкохола, като включват различни добавки.

Таблица 1: Количества алкохол изкупени от BfB през пазарната 2007/08 година[7]:

Изкупен суров алкохол от: | Алкохол в хектолитри | Изкупна цена в EUR/ hl алкохол* | Разходи на BfB в EUR* |

Картофи | 204 974 | 126,66 | 25 962 000 |

Зърно | 340 279 | 141,58 | 48 178 000 |

Плодов пулп | 51 514 | 354,31 | 18 252 000 |

Междинен сбор | 596 767 | 154,82 | 92 392 000 |

Допълнителни количества суров алкохол, изкупен от BfB | 22 811 | 58,09 | 1 325 000 |

Всичко | 619 578 | 151,26 | 93 717 000 |

* включително разходите по събирането; общо разходите на BfB възлизат на около 120 милиона EUR

Цената се изчислява така, че да облагодетелства най-вече земеделските стопани, които доставят суровината.

Дестилационният процес се характеризира с факта, че първите и последните 10 % от произведения алкохол (наричани първак и патоки) са с ниско качество и с по-високо съдържание на фузелово масло и висши алкохоли, които могат да се използват само след допълнителна обработка или повторна дестилация. Трябва да се отбележи, че въпреки по-ниското качество тези 20 % от производството се изкупуват от монопола на същите атрактивни цени, както количествата с по-добро качество. По този начин дестилериите са основни бенефициенти на монопола, наред със земеделските стопани.

Преработка и продажба от монопола

Преработка

След събиране суровият алкохол се преработва в трите рафинерии на BfB в Мюнхен, Витенберг и Нюрнберг, които са с общ ректификационен капацитет от 600 000 hl.

В администрацията на монопола работят общо около 90 души.

Суровият алкохол с алкохолно съдържание от около 85 %, доставен от производителите, се преработва в чист алкохол 96 % и 99 %. Количествата, получени от преработката на алкохол през пазарната 2007/08 година, достигнаха 546 000 hl.

Продажба на алкохол

BfB продава алкохола си изключително на компании в Германия. Продажбите се осъществяват от седем търговски обекта, собственост на BfB. Чистият алкохол се продава предимно в „приоритетните” сектори за производство на спиртни напитки, храни, във фармацевтиката и козметиката. Терциерният алкохол се денатурира, за да се използва в антифриз, в течности за почистване на прозорци и като метилов спирт.

През 2008 г. монополът продаде около 555 000 hl алкохол, от които:

- 53 % бяха реализирани в промишления сектор, като например в козметиката (30 % от цялото количество) и фармацевтиката (8 %)

- 47% бяха реализирани в хранителния сектор, като например за производството на напитки (около 33 % от цялото продадено количество) и храни (13 %).

Таблица 2: Обем на продажбите на BfB в приоритетния сектор от 2004 г. до 2008 г., в хектолитри:

2004 г. | 2005 г. | 2006 г. | 2007 г. | 2008 г. |

Хранителен сектор: | 333 278 | 339 264 | 292 555 | 232 200 | 259 014 |

- Употреба за алкохолни напитки | 265 675 | 274 034 | 213 998 | 151 004 | 185 387 |

- Храни | 67 603 | 65 230 | 78 557 | 81 196 | 73 627 |

Промишлен сектор: | 298 865 | 292 376 | 295 002 | 294 356 | 295 602 |

- Фармацевтика | 44 658 | 38 464 | 37 393 | 42 467 | 43 191 |

- Козметика | 157 134 | 164 890 | 154 917 | 175 461 | 168 161 |

- Друг алкохол за промишлени нужди | 97 073 | 89 022 | 102 692 | 76 428 | 84 250 |

Горива | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Други видове употреба | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Общо | 632 143 | 631 640 | 587 557 | 526 556 | 554 616 |

Цените, на които BfB продава своите продукти, се смятат от няколко от заинтересованите страни за по-ниски от тези на пазара. През 2007/2008 г. BfB продаваше алкохол на следните средни цени:

- алкохол за спиртни напитки и храни – 70 EUR/hl,

- за фармацевтиката и козметиката – 73 EUR/hl,

- други промишлени приложения – 59 EUR/hl.

По отношение на продажбите за фармацевтичния и козметичния пазар трябва да се отбележи, че Актът за алкохолния монопол предвижда да не се продава синтетичен алкохол за козметичната промишленост ако преди това за този вид употреба не са продадени минимум 200 000 hl годишно алкохол от земеделски произход, като по този начин ефективно се възпрепятства достъпът на производителите на синтетичен алкохол до този пазар.

Алкохолът не се продава за употреба в биогорива.

Държавни помощи, които германското правителство предоставя чрез монопола

Държавните помощи, предоставяни чрез монопола, съответстват на разликата между високите изкупни цени на суровия алкохол и доходите, които се получават от продажбата на този алкохол на пазарни цени след ректификация, като се отчитат разходите на BfB по събирането, преработката и текущите разходи.

Регламент (ЕО) № 1234/2007 определя максималния размер на държавната помощ, която германското правителство предоставя чрез монопола, на 110 милиона EUR. Това ограничение се спазва и субсидиите намаляха от 110 милиона EUR през 2003 г. на близо 80 милиона EUR през 2008 г. През този период съответно намаляха и количествата, продавани от монопола – от 640 000 hl през 2003 г. на 555 000 hl през 2008 г.

Намаляването на бюджета бе свързано с реформата, предприета в монопола през 1999 г. В резултат на тази реформа търговските запечатани дестилерии напуснаха монопола срещу компенсаторни плащания, достигащи до 257,50 EUR/hl от номиналните дестилационни права, в зависимост от вида на дестилерията и датата на напускане. Тези плащания са държавна помощ, предоставена в продължение на пет пазарни години в помощ на дестилериите за оцеляването им на свободния пазар. В периода между 2001 г. и 2008 г. около 70 дестилерии решиха да напуснат монопола срещу такава компенсация. С реформата от 1999 г. бяха въведени и по-ниски изкупни цени за земеделските дестилерии, които останаха в алкохолния монопол.

Допълнително намаляване на годишната помощ се получи и от общото намаляване на цялостната финансова помощ за монопола, предоставяна от федералното правителство, което бе придружено от намаляване на разрешеното годишно производство за земеделските дестилерии от порядъка на до 50 % от номиналните им дестилационни права.

Оценка на помощта

Въздействие върху земеделските производители и дестилериите

Съществуват около 677 малки и средни по размер земеделски дестилерии. Около 7000 семейни земеделски стопанства, произвеждащи картофи и/или зърно за производство на алкохол, са обвързани с тези дестилерии, което възлиза на около 4 000 работни места с пълна заетост. Тези земеделски стопанства използват само част от земеделската си площ за отглеждане на продукти за производство на алкохол, което означава, че за земеделските производители монополът е само допълнителен източник на доходи. Също така съществуват около 28 000 дребномащабни дестилерии (от които годишно работят около 20 000), 8 кооперативни дестилерии за плодове и около 425 000 ползватели на дестилерии (от които всяка година работят средно 100 000).

По отношение на земеделските дестилерии (674), които през 2007 г. са доставили на монопола 538 921 hl алкохол, произведен от картофи и/или зърно, средният обем на производството за една дестилерия се равнява на 800 hl алкохол, от които те са получили средно годишно обща изкупна цена от около 107 000 EUR. По отношение на кооперативните дестилерии, като се има предвид, че в една средна кооперативна дестилерия за картофи членуват 15 земеделски стопанства и годишно произвеждат 2 500 hl алкохол, всеки земеделски производител е получил годишно обща изкупна цена от около 15 000 евро. Общата изкупна цена включва производствените разходи на дестилерията (цената за суровините, енергията, поддръжката и пр.)[8].

Дребномащабните дестилерии на фиксирана ставка, на които е разрешено да произвеждат максимум 300 литра алкохол годишно, получават максимум годишно обща изкупна цена от около 1000 евро[9]. Тази помощ представлява само малка част от индивидуалния доход, но може да има решаващо значение за продължаването на тяхната дейност. Следва да се отбележи, че тези ограничения върху производството могат да се натрупват (до 3000 литра в продължение на 10 години), при което се получават икономии от мащаба. Всъщност монополът спомага за поддържането на високите цени на алкохола, произведен от плодове.

Регионално значение на земеделските дестилерии

В някои части на Германия алкохолният монопол има важна роля за местната икономика, по-специално в области с по-голям брой дестилерии. През 2009 г. 87 % от всички земеделски дестилерии в рамките на монопола се намират в пет провинции: Бавария (157), Рейнланд-Пфалц (115), Северен Рейн-Вестфалия (118), Долна Саксония и Бремен (93) и Баден-Вюртемберг (79).

Таблица 3: Разпределение на земеделските дестилерии и техните производствени квоти за всяка германска провинция (2009 г.)

Провинция | Брой на дестилериите | Номинална производствена квота в hl алкохол |

Баден-Вюртемберг | 79 | 60 888 |

Бавария | 157 | 295 743 |

Бранденбург | 15 | 56 945 |

Бремен | 1 | 545 |

Хесен | 24 | 12 775 |

Мекленбург-Предна Померания | 3 | 8 490 |

Долна Саксония | 92 | 211 950 |

Северен Рейн-Вестфалия | 118 | 136 879 |

Рейнланд-Пфалц | 115 | 46 704 |

Саарланд | 31 | 26 106 |

Саксония | 1 | 720 |

Саксония-Анхалт | 6 | 26 699 |

Шлезвиг-Холщайн | 3 | 3 560 |

Влияние върху пазара на алкохол в Германия и в ЕС

Монополът осигурява значителни количества алкохол (0,5-0,6 млн. hl) за германския пазар (чийто обем според прогнозите възлиза на около 3,1 млн. hl, без да се включват биогоривата), и по-специално за сектора на напитките и за промишления сектор.

Таблица 4: Дял на алкохола, продаден от монопола на германския пазар през 2008 г., в 1000 hl:

Продажби на монопола | Германски пазар | % |

Употреба за хранителни цели | 259 | 1938 | 13 % |

Напитки | 185 | 346 | 53 % |

Храни | 74 | 1591 | 5 % |

Промишлен сектор | 296 | 1142 | 26 % |

Горива | 0 | 4740 | 0 % |

Освен това количествата алкохол, които се субсидират от монопола, може да повлияят върху европейския пазар (според прогнозите той възлиза на 23,9 млн. hl, без да се включват биогоривата). Заинтересованите страни претендират, че субсидираните от Германия количества може да повлияят върху цените на алкохола на пазара на ЕС.

Въздействие върху околната среда

Според германското правителство за монопола се смята, че спомага за поддържането на традиционнитe овощни градини, които осигуряват суровината за дребномащабните дестилерии и дестилериите за плодове. Те имат екологична стойност от гледна точка на флората и фауната и осигуряват уникалното многообразие на редки животински видове. Овощните градини предотвратяват също и почвената ерозия, помагат за съхраняването на запасите от вода, а по този начин и за баланса спрямо влагата в атмосферния въздух.

Що се касае до дребномащабните дестилерии, помощта, получавана чрез монопола, е ограничена; все пак се смята, че тя е необходима, за да могат земеделските производители да продължават да отглеждат плодни дървета, които са важен елемент на ландшафта. В други райони в съседни държави-членки на ЕС, които не са включени в монопол, ландшафтът обаче е подобен на този в германските райони.

Положението в други държави-членки

Трябва да се отбележи, че в други държави-членки, като например Австрия и Полша, също има производство на алкохол в малки земеделски дестилерии, а там производителите не получават субсидии за алкохол или дестилат. Все пак в няколко страни има данъчни облекчения за малки земеделски дестилерии.

Освен това във Франция също имаше алкохолен монопол, създаден през 1916 г. и премахнат през 1991 г. Всичкият алкохол от земеделски произход там се изкупуваше от правителството на гарантирани цени. Системата способстваше за постоянното увеличаване на производството на алкохол, защото държавата имаше задължението да изкупува всички произведени количества. Понастоящем са останали само няколко малки земеделски дестилерии, разположени главно в Елзас.

Заключение

Функционирането на германския алкохолен монопол се основава на временна дерогация от правилата за държавните помощи. Помощта, която се предоставя от монопола, е помощ за текущо производство, която не е допустима по правилата за държавните помощи. Въпреки това нарушаващото въздействие на такава държавна помощ е ограничено, тъй като количествата алкохол, за които тя се ползва, са доста малки и понастоящем се оценяват на по-малко от 10 % от цялото производство на етилов алкохол от земеделски произход в Германия.

Германският алкохолен монопол има положително влияние в няколко направления. Той играе важна роля за някои райони, където малките и средните по размер земеделски стопанства все още разчитат на помощта, която получават за дестилацията на алкохол. По-специално той позволява на малките дестилерии за плодове, чието производство е местно по мащаби и много ограничено, да поддържат традиционните овощни градини и да стабилизират доходите на производителите.

Несъмнено е, че след като Съветът предостави дерогация на германския алкохолен монопол само за „ограничен период от време”[10], дестилериите, които работят в рамките на монопола, ще трябва да бъдат преструктурирани, за да се подготвят за отпадането на държавните помощи в близко бъдеще. Някои дестилерии вече са положили усилия да се подготвят за излизането си на свободния пазар, като създават кооперативи, инвестират в оборудване с по-ниска консумация на енергия, за да намалят производствените разходи, и все по-често продават алкохола си директно. Въпреки това е необходимо повече време, за да бъде улеснен този процес на адаптация и да се позволи на дестилериите да оцелеят на свободния пазар.

Предвид горните съображения, както и факта, че Германия категорично поиска удължаване срока на дерогацията, се предлага монополът да продължи да функционира за известен ограничен период от време. Този окончателен преходен период може да бъде предоставен, за да се улесни преходът и необходимото преструктуриране на дестилериите. Трябва обаче задължително да се гарантира ограниченията върху достъпа до пазара за чужди компании и за производителите на синтетичен алкохол да бъдат премахнати от 1 януари 2011 г.

Предлага се постепенно преустановяване на дейността на монопола в продължение на няколко години, по следния начин: Земеделските запечатани дестилерии, които преработват зърнени култури и картофи, да могат да продължат да получават постепенно намаляващи помощи в рамките на монопола само до края на 2013 г. До края на 2017 г. в рамките на монопола да продължат да функционират само дребномащабните дестилерии на фиксирана ставка, ползвателите на дестилерии и кооперативните дестилерии за плодове, които произвеждат много ограничени количества алкохол (60 000 hl годишно).

Срокът за монопола няма да бъде удължаван след тази дата. След края на преходния период Германия може да се възползва от възможността да прехвърли поне част от финансовите средства, използвани за монопола, за развитие на селските райони, за да финансира, например, мерки, целящи подобряване преработката и маркетинга, разработване на нови продукти или подобряване на сътрудничеството между земеделските производители и дестилериите, или защита на традиционните овощни градини, които според германските власти са от конкретна полза за околната среда.

[1] Директива 2003/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, ОВ L 123, 17.5.2003 г.

[2] Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, ОВ L 140, 4.6.2009 г.

[3] Регламент (ЕО) № 670/2003 г. на Съвета, ОВ L 96, 15.4.2003 г., стр. 6.

[4] Bundesgesetzblatt I, стр. 1594.

[5] Bundesmonopolverwaltung für Branntwein.

[6] Директива 92/83/ЕО на Съвета за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки, OВ L 31, 7.2.1992 г., стр. 48.

[7] Пазарната година продължава от 1 октомври до 30 септември.

[8] Разликата в получените помощи от различните видове дестилерии се дължи, наред с останалото, на различните изкупни цени, които се определят според произведените количества.

[9] 1000 EUR = 3 hl x 354,31 EUR/hl (вж. таблица 1).

[10] съображение № 91 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (Общ регламент за ООП).