BG Официален вестник на Европейския съюз C 211/48

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Съобщение на Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите — Към общи принципи на гъвкавата сигурност“

COM(2007) 359 окончателен

(2008/C 211/15)

На 27 юни 2007 г. Комисията реши, в съответствие с член 262 от Договора за създаване на Европейската общност, да се консултира с Европейския икономически и социален комитет относно:

„Съобщение на Европейската комисия до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите: Към общи принципи на гъвкавата сигурност“.

Специализирана секция „Заетост, социални въпроси и гражданство“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие становището си на 2 април 2008 г. (докладчик: г-н Thomas JANSON, съдокладчик: г-н Christian ARDHE).

На 444-ата си пленарна сесия, проведена на 22 и 23 април (заседание от 22 април 2008 г.), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 143 гласа „за“, 1 глас „против“ и 8 гласа „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1 ЕИСК изразява задоволство от приноса на Европейския парламент, Съвета и европейските социални партньори в дебата относно гъвкавата сигурност. Той смята, че в променящия се свят е изключително важно да се обсъжда начинът, по който равновесието между гъвкавост и сигурност на равнище ЕС и държави-членки може да допринесе за създаване на повече работни места с по-добро качество.

1.1.1 ЕИСК вече подчерта, че концепцията за гъвкава сигурност не е синоним на едностранно и неправомерно ограничаване на правата на работниците. Европейските социални партньори вече приканиха държавите-членки да преразгледат и, ако е необходимо, да приспособят концепцията за трудово право, системите за защита на заетостта и, съвместно със социалните партньори, практиките за колективно договаряне, например с цел „да се гарантира оптимално равновесие между гъвкавост и сигурност във всички трудови отношения; да се гарантира подходяща сигурност на трудещите се, независимо от типа трудов договор, с цел противодействие на сегментирането на пазарите на труда“.

1.2 В същото време дебатът относно гъвкавата сигурност предизвика отзвук в държавите-членки и доведе до съгласувани действия в някои от тях. Този факт подчертава колко е важно социалните партньори да се включат активно в дебата и в процеса на вземане на решения.

1.3 ЕИСК подчертава факта, че гъвкавата сигурност не може да се разглежда отделно от предизвикателствата пред ЕС. Глобализацията, бързото развитие на нови технологии, демографските предизвикателства и тези, свързани с околната среда, променят европейския пазар на труда. Гъвкавата сигурност трябва да стане част от отговора на тези тенденции и на външния и вътрешен натиск, като целта е да се намери точното равновесие между работници и работодатели.

1.4 Комитетът е на мнение, че Европа трябва да акцентира върху своя капацитет за иновации, високото качество на своите продукти и услуги, върху висококвалифицираната си работна ръка и своя социален модел и да си съперничи с конкурентите от останалата част на света по отношение на качеството. Това би трябвало да бъде отразено в ръководните насоки по въпросите на трудовата заетост. Предвид обсъжданията по въпросите на гъвкавата сигурност, ЕИСК би желал в тези ръководни насоки да бъдат внесени промени, особено що се отнася до качеството на работните места.

1.5 Накрая, ЕИСК отправя следните препоръки във връзка с прилагането на гъвкавата сигурност: — препоръчва на Комисията подробно да разгледа различните мнения и възгледи, изразени във връзка със Съобщението на Комисията и да се консултира със социалните партньори от държавите-членки на всички равнища; — насърчава Комисията да следи процеса на прилагане и да създаде платформа за обмен на добри практики, в която да се включат социалните партньори; подкрепя активното участие на социалните партньори в определянето и реализирането на политиките за гъвкава сигурност в държавите-членки на всички етапи на процеса; — подчертава важността на взаимното доверие между участниците; — подчертава, че стабилните макроикономически политики, които насърчават растежа на заетостта, и благоприятната за бизнес среда, която осъществява и подкрепя реализирането на цялостния потенциал за растеж, са важни предварителни условия за успешното функциониране на модела на гъвкава сигурност; насърчава държавите-членки и ЕС да създадат и поддържат проста, прозрачна и предсказуема правна рамка, благоприятстваща адаптивността, както и да укрепват и поддържат правата на работниците и служителите и възможността за защитата им по съдебен ред, и навсякъде в ЕС да се насърчава изграждането на стабилна правна рамка за колективното трудово договаряне и социалния диалог, когато се прилага гъвкавата сигурност; — посочва, че в общия случай системите за социална закрила могат да подобрят мобилността, така че работниците да не са губещата страна, когато бъдат изправени пред промени, засягащи местоработата им; за предвиждането на промените и смекчаването на последиците от тях е важно да се спазват националните и общностните правила относно информирането и консултирането; подчертава важността на това да се заделят икономически ресурси за гъвкавата сигурност, включително за публичната и частна подкрепа на работниците при преминаване на нова работа; — набляга на това, че всички политики, свързани с гъвкавата сигурност, би трябвало взаимно да се допълват; — би желал да види, че се прилага интегриран, многостепенен подход; предвид многоизмерния характер на гъвкавата сигурност е важно да има стремеж към интегриране на различните нива на политиката; — твърди, че при осъществяването на гъвкавата сигурност трябва да се отчитат новите рискове и да се оставят преходни периоди, но също и да не се премахват системно безсрочните трудови договори; — смята, че Комисията би трябвало да предприеме провеждането в следващите пет години на оценка на практикуваните модели на гъвкава сигурност в държавите-членки и особено на тяхното въздействие върху равнището на заетост в държавите-членки и на ниво ЕС.

2. Контекст

2.1 Гъвкавата сигурност стои на дневен ред още от приемането на първите насоки за политиките по заетостта. Независимо от това, настоящият дебат се зароди през януари 2006 г. на неформално заседание на Съвета, посветено на този въпрос. Европейският съвет, проведен през пролетта на 2006 г., поиска държавите-членки да обърнат особено внимание на голямото предизвикателство, което представлява гъвкавата сигурност. Въпросът за гъвкавата сигурност беше предмет на обсъждания на две тристранни срещи на върха по социалните въпроси, които се състояха по време на европейските срещи на върха през декември 2006 г. и март 2007 г. През юни 2007 г. Комисията публикува съобщение по въпроса, което беше обсъдено в Европейския парламент и в Съвета, и по което Съветът взе единодушно решение. Освен това, социалните партньори завършиха изготвянето на съвместен анализ на главните предизвикателства пред европейския пазар на труда с препоръки относно гъвкавата сигурност. ЕИСК приветства цялостния принос и особено съвместния анализ, изготвен от европейските социални партньори (1).

2.2 Дебатът за гъвкавата сигурност неотдавна предизвика отзвук в държавите-членки и в някои от тях доведе до съгласувани действия. ЕИСК приветства тези обсъждания и действия, но подчертава, че е от решаващо значение социалните партньори да участват активно в дебатите и в процеса на вземане на решения.

2.3 Като счита приетото през юли 2007 г. (2) становище на Комитета относно гъвкавата сигурност за валидна основа, настоящото становище има за цел: — да представи позицията на ЕИСК по голям брой важни въпроси, за да улесни приложението на модела на гъвкавата сигурност в държавите-членки и да насочи вниманието към разглеждането на отражението й върху политиките на ЕС; — да изтъкне отново възгледите на ЕИСК относно ключовата роля на социалните партньори и допълнително да подчертае ролята на гражданското общество в този процес.

3. Прилагане на гъвкавата сигурност

3.1 ЕИСК изразява задоволство от приносите в дебата за гъвкавата сигурност. Той смята, че в един променящ се свят е изключително важно да се обсъжда начинът, по който равновесието между гъвкавост и сигурност на равнище ЕС и държави-членки може да допринася за създаване на повече работни места с по-добро качество.

3.2 Предизвикателствата пред пазара на труда

3.2.1 Не е възможно гъвкавата сигурност да се отдели от предизвикателствата, пред които е изправен Европейският съюз. Глобализацията, бързото развитие на нови технологии и демографските предизвикателства променят европейския пазар на труда. ЕИСК би желал да добави, че и предизвикателствата, свързани с околната среда, могат да окажат въздействие върху пазара на труда. Гъвкавата сигурност трябва да стане част от отговора на тези тенденции и на външния и вътрешен натиск, като целта е да се намери точното равновесие между социален, екологичен и икономически прогрес.

3.2.2 ЕИСК е на мнение, че предизвикателствата, свързани с околната среда, ще се отразят на европейския пазар на труда. Те ще увеличат натиска за икономия на енергия и въвеждане на системи, благоприятстващи една по-устойчива околна среда. Също така, тези предизвикателства могат да се отразят благоприятно и на технологичните иновации и по този начин да спомогнат за икономическия растеж и повишаването на трудовата заетост.

3.2.3 Комитетът отбелязва, че изменението на климата може да изостри някои актуални социални проблеми и различия (3), както в ЕС, така и в други части на света. Той обръща внимание и на факта, че целта трябва да бъде успешно адаптиране към измененията на климата и смекчаване на последствията от тях, без да се стига до безработица и социални проблеми (4).

3.2.4 Глобализацията и произтичащата от нея интеграция на пазарите се отразява на европейския пазар на труда. Моделите за потребление, производство и инвестиции се намират в процес на промяна. Тези промени не са неизбежни; да им се повлияе или да се пригодят също не е невъзможно. Законодателството в сферата на здравето и безопасността, както и в сферата на правата на трудещите се, подобряват трудовия живот и формират световните стандарти. Стандартите за продукти могат да подобрят конкурентоспособността с оглед на приспособимостта на предприятията. Все пак, за да бъде в състояние да посрещне предизвикателствата на глобализирания свят, европейският пазар на труда ще трябва да се приспособи. Глобализацията се отрази благотворно на Европа в много отношения. Единният пазар допринесе за създаването в Европейския съюз на предприятия, конкурентоспособни на световно равнище. По тази причина ЕС беше в състояние да продаде продукти и услуги, намиращи се в горния край на стойностната верига.

3.2.5 Глобализацията и развитието на технологиите не се отразиха отрицателно на ръста на трудовата заетост в Европа. През периода 1995-2005 г. ЕС отбеляза нетно увеличение в тази област с 18,5 милиона създадени работни места. Броят на изгубените работни места поради приспособяване на търговския сектор е ограничен в сравнение с общия брой на създадени работни места в икономиката. Наистина, либерализацията на търговията може да увеличи възможностите за трудова заетост, както личи от последните данни за развитието на ситуацията в ЕС.

3.2.6 В същото време, глобализацията може да увеличи и уязвимостта. Предприятията са изправени пред засилена конкуренция. Работни места, които по-рано се считаха за сигурни, днес са изложени на международна конкуренция. Услуги, които дълги години се извършваха на местно равнище, днес могат да бъдат предоставяни извън границите на съответната страна. Преструктурирането се извършва все по-често и по-бързо. Работници, изгубили работното си място вследствие на промените в търговския сектор, по правило са по-ниско платени при следващо наемане. Ето защо за много хора глобализацията, в случаите, в които води до смяна на работата, е синоним на загуба на доход. Всъщност, делът на средствата за заплати като част от икономиката е намалял. От вниманието на социалните партньори не убягва и фактът, че в сравнение със САЩ, ЕС създаде повече работни места в секторите, намиращи се в долния край на скалата на ръста на производителността, а заетостта в секторите с най-висока производителност се понижи (5).

3.2.7 Промените в пазара на труда доведоха до увеличаване на дяла на заетостта на непълен работен ден и на срочните трудови договори. Тези форми на труд вероятно са допринесли да се улесни навлизането на пазара на труда и да се подобри степента на трудова заетост в Европа. Въпреки това, тенденцията при работещите на срочен трудов договор е за по-ниска производителност на труда, те по-рядко посещават осигурявани от работодателя обучения (6) и по-често стават жертва на трудови злополуки (7). Съществува и риск от продължително застояване на такъв тип заетост. Едва малко повече от половината работещи на непълен работен ден преминават на безсрочен трудов договор след 6 години — спрямо три четвърти от лицата, започнали работа на безсрочен трудов договор (8).

3.2.8 За да се отговори на демографските предизвикателства, трябва да се създават нови услуги и възможности за заетост, например в сектора на грижите за децата и възрастните. В тази рамка Европа трябва да подобри организацията на работата, равенството между половете и постигането на равновесие между професионалния и личния живот.

3.2.9 Съществува тенденция за отпускане във фискалната политика в много страни на ЕС при добри години и затягане в ниската част на бизнес цикъла. Това е така най-вече сред по-големите страни от еврозоната. Освен това, в редица страни от ЕС публичният дълг остава висок в светлината на застаряването на населението (9).

3.3 Стратегия за трудова заетост и гъвкавата сигурност

3.3.1 Когато става дума за прилагане на политиките за гъвкава сигурност, ръководните насоки за политиките по заетост предоставят указания на държавите-членки за типа икономика и пазар на труда, към които Европа трябва да се стреми. Позицията на ЕИСК по този въпрос е ясна: Европа трябва да акцентира върху капацитета си за иновации, високото качество на продуктите и услугите, висококвалифицираната работна ръка и социалния модел и да си съперничи с конкурентите от останалата част на света по качество, а не по предлагане на по-ниски заплати и занижени социални стандарти — състезание, в което тя може да бъде само губещ участник (10).

3.3.2 Много от ръководните насоки, свързани с политиките по заетостта, могат да служат като основа за дискусия по темата „гъвкавост и сигурност“. ЕИСК би желал промени в ръководните насоки, които да отразяват неговите препоръки, особено тези, свързани с качеството на работните места, както се посочва в становището относно насоките за политиките по заетостта (11).

3.3.3 ЕИСК многократно е изразявал мнения относно преразгледания Лисабонски процес и новите насоки за политиките по заетостта (12). Комитетът приветства новия интегриран подход и многогодишния цикъл, но в същото време констатира, че: — в някои области липсва съгласуваност между главните направления на икономическата политика и насоките по заетостта; — успехът зависи от сериозното отношение на държавите-членки към изпълнението на техните задължения, особено от ефективното прилагане на определените на национално равнище приоритети; — националните парламенти, социалните партньори и гражданското общество трябва да вземат пълноценно участие във всички етапи на координиране на политиките за заетостта.

3.3.4 Освен това, ЕИСК посочва, че един от факторите, водещи до успех на националните програми за реформа, е възможно най-широкото участие на всички заинтересовани социални участници и по-специално на социалните партньори, във всички етапи на този процес и че е необходимо да се засили ролята на социалните партньори (13). Комитетът би желал също да подчертае важността на консултирането с националните икономически и социални съвети в тази рамка.

3.4 Концепцията за гъвкава сигурност

3.4.1 Гъвкавата сигурност може да играе главна роля в реализацията на целите на обновената Лисабонска стратегия, обхващайки като рамка отделните национални реформи и политически варианти. Въпреки това, нито концепцията, нито нейните съставни елементи представляват новост. Още първите насоки за политиките по заетост, приети през 1998 г. в рамките на европейската стратегия за заетостта, приканиха социалните партньори да преговарят за постигане на равновесие между гъвкавост и сигурност.

3.4.2 ЕИСК би желал да изтъкне, че не съществува единствено решение, приложимо за всички държави-членки, и че подходящата комбинация е различна за различните страни. Комитетът вече наблегна на факта, че дебатът за гъвкавостта и сигурността се свежда основно до нарастващата външна гъвкавост и до начините за компенсиране на това нарастване, като се засилват политиките по заетостта или разпоредбите в областта на социалната закрила. Вместо това, целта следва да бъде съсредоточаване върху други измерения, за да се създават ситуации, при които няма губеща страна (14). От друга страна, гъвкавата сигурност включва намиране на равновесие на правата и задълженията между работодатели и работници. При тези условия би било целесъобразно да се договарят „пакети“ от справедливи права и задължения (15).

3.4.3 Моделът на гъвкавата сигурност се използва също така от Комисията в рамките на оценката на националните програми за реформа и от Председателството в обсъждането на въпроси, свързани с предизвикателствата на пазара на труда. Той се превърна в оценъчна рамка за пазарите на труда на различните държави-членки. Комисията трябва да вземе предвид всички неотдавнашни събития и заявени позиции. За да се оценят различните, често много сложни изходни условия в различните държави-членки, е изключително важно да се поддържа тясно сътрудничество със съответните участници. Преди правителствата да приемат своите национални планове за реформа, трябва да се консултират със социалните партньори.

3.5 Елементи на приложението на гъвкавата сигурност

3.5.1 ЕИСК вече подчерта, че концепцията за гъвкава сигурност не е синоним на едностранно и неправомерно ограничаване на правата на работниците. Комитетът отхвърля тази идея (16). Европейските социални партньори (17) вече приканиха държавите-членки да преразгледат и, ако е необходимо, да приспособят концепцията за трудово право, системите за защита на заетостта и, съвместно със социалните партньори, практиките за колективно договаряне, с цел: — „да се гарантира оптимално равновесие между гъвкавост и сигурност във всички трудови отношения; — да се гарантира подходяща сигурност на трудещите се, независимо от типа трудов договор, с цел противодействие на сегментирането на пазарите на труда; — да се развиват допълнителни мерки за сигурност на заетостта чрез улесняване на прехода към продуктивна и удовлетворяваща заетост; — да се засили юридическата сигурност и прозрачността по отношение на обсега, покритието и приложението на трудовото право, както за работодателите, така и за трудещите се; — на национално равнище да се прилагат и зачитат правилата и принципите на европейските директиви в социалната сфера, включително и тези, които произтичат от рамкови споразумения между европейските социални партньори, както и основните принципи за равно третиране и недискриминация; — да се насърчат стабилните трудови отношения и устойчивите практики на пазара на труда; — да се създаде необходимата рамка за развитието на работното място на практики, които да подобрят равновесието между професионален и личен живот, като по този начин се подпомогне оптималното използване на производствения потенциал на работната ръка в Европа.“

3.5.2 Комитетът е съгласен, че за реализирането на Лисабонската стратегия от решаващо значение е да се приемат глобални стратегии за обучение през целия живот и да се подобрят инвестициите в човешки ресурси. Въпреки това, статистиките на Евростат показват, че не е отбелязан почти никакъв напредък що се отнася до подобряването на участието на трудещите се в обучението през целия живот. Все пак, съществената роля на това обучение за подобряването на квалификацията на работещите, на техните възможности за кариера и тяхната производителност беше подчертана в множество становища на ЕИСК напоследък. Въпреки че в областта на обучението през целия живот в миналото бяха поети голям брой ангажименти, на практика на държавите-членки и останалите участници предстои да изминат дълъг път. През 2002 г. европейските социални партньори постигнаха съгласие по „Рамка за действия за развитието на компетенциите и квалификациите през целия живот“.

3.5.3 ЕИСК е на мнение, че всеобхватните социални системи, съчетани с активни политики на пазара на труда подобряват възможностите за намиране на подходяща работа и насърчават иновациите и по-добрата производителност в уязвимите сектори, които са ключови за бъдещата конкурентоспособност на Европа. Друга важна част от гъвкавата сигурност са обезщетенията за безработица с висока степен на компенсираност, ефективни и ориентирани към заетост, които осигуряват възможности за намиране на подходяща работа с цел качествена заетост, като в същото време засилват сигурността на заетостта. Следователно не става въпрос единствено да се гарантира подходящ размер на обезщетения за безработица, но също и да се следи те да позволяват поддържането на подходящ жизнен стандарт, като същевременно се запазва тяхната устойчивост, и да са свързани със стратегии за професионална активност и със висококачествени услуги по заетост.

3.5.4 В миналото ЕИСК вече подчерта важното значение на равенството между жените и мъжете (18). Целесъобразно е да се прилагат политики, позволяващи съчетаването на професионалния, личния и семейния живот, както и мерки, даващи възможност както на мъжете, така и на жените, да реализират своя професионален потенциал и да придобият икономическа независимост. Комитетът насърчава Европейския институт за равенство между мъжете и жените да следи гъвкавата сигурност от гледна точка на пола.

3.5.5 Намалявайки броя на „задръстванията“ в някои сектори и професии, географската и професионална мобилност на трудещите се е абсолютно необходим инструмент за ефективното функциониране на пазара на труда и за намаляването на разликата в предлагането и търсенето на работни места. Географската мобилност може да допринесе за по-доброто съчетаване на условията на живот и работа. Освен това географската и професионална мобилност се отразяват силно върху нивата на растеж и заетост. През последните години държавите-членки с най-високо общо ниво на мобилност отбелязаха и силен икономически растеж и нисък или силно намален процент на безработица. Това показва, че съществува връзка между нивото на мобилност, от една страна, и добрите икономически резултати и ефективния пазар на труда, от друга.

3.6 Гъвкавата сигурност и различните заинтересовани страни

3.6.1 ЕИСК набляга на важното значение на социалния диалог и активното участие на социалните партньори, на всички подходящи нива, в създаването и прилагането на политики в областта на гъвкавата сигурност (19). Както ЕИСК вече посочи в едно свое предходно становище, укрепването на системите за индустриални отношения на европейско и национално равнище е абсолютно необходимо за провеждането на каквото и да било обсъждане, свързано с гъвкавата сигурност.

3.6.2 Гъвкавата сигурност изисква климат на доверие и широк диалог между всички участници, както и съгласието на всички да поемат отговорността за промяна, с цел да се приложат уравновесени в социално отношение политики. Това включва и възможността за проследяване и оценка както на приложението, така и на резултатите от тези политики.

3.6.3 Гражданското общество също играе роля в прилагането на гъвкавата сигурност. Социалните НПО предоставят услуги от основно значение за хора, които са в неравностойно положение или рискуват да изпаднат в такова и допринасят за съчетаването на семейния и професионалния живот. Образователните дружества поощряват и дават възможност за обучение на възрастни през целия живот. Организираното гражданско общество помага за подобряването на качеството на заетостта и за смекчаване на предизвикателствата, пред които са изправени най-уязвимите групи, сблъскващи се с дискриминация на европейския пазар на труда. Това са младите хора, възрастните хора, жените, имигрантите и хората с увреждания.

4. Препоръки

4.1 ЕИСК настоява Комисията подробно да разгледа различните мнения и възгледи, изказани относно Съобщението на Комисията, както и други скорошни събития. Държавите-членки и социалните партньори на всички равнища също могат да участват в оформянето на концепцията за гъвкавата сигурност при прилагането й. Тази стъпка е от основно значение, предвид факта, че гъвкавата сигурност се използва в рамките на процеса за оценка на националните програми за реформа на държавите-членки.

4.2 Когато държавите-членки интегрират общите принципи в своите национални програми за реформа, като създадат комбинация от национални политики, отговарящи на техните собствени условия и практики, ЕИСК насърчава Комисията да проследи целия процес и да създаде платформа, в която да участват по-конкретно социалните партньори, а също и организираното гражданско общество и която да позволи обмена на добри практики и извършването на сравнителен анализ. Затова ЕИСК приветства създадената от Комисията „Мисия за съчетаване на гъвкавост и сигурност“ за установяване на фактите.

4.3 ЕИСК подкрепя активното участие на социалните партньори в определянето и реализирането на политиките за гъвкава сигурност във всички етапи на този процес. И преди ЕИСК е подчертавал необходимостта от „интензивен и жизнен социален диалог, в който социалните партньори вземат активно участие и имат възможност да преговарят, да оказват влияние и да поемат отговорност за определянето, за компонентите и за оценяването на резултатите на гъвкавостта и сигурността“ (20).

4.4 Взаимното доверие между участниците е от основно значение. Организираното гражданското общество може да играе важна роля за укрепване на доверието, както и да служи като трамплин за най-отдалечените от пазара на труда лица.

4.5 Важни предварителни условия за осигуряване на гъвкава сигурност на работата са стабилните макроикономически политики, които насърчават растежа на заетостта, и благоприятната среда за бизнес, която осъществява и подкрепя реализирането на цялостния потенциал за растеж.

4.6 ЕИСК насърчава държавите-членки и ЕС да създадат и поддържат проста, прозрачна и предсказуема правна рамка, благоприятстваща адаптивността, както и да укрепват и поддържат правата на работниците и служителите и възможността за защитата им по съдебен ред, и навсякъде в ЕС да се насърчава изграждането на стабилна правна рамка за колективното трудово договаряне и социалния диалог, когато прилагат гъвкавата сигурност. Всички модели за гъвкавост и сигурност се градят върху политика, която може да гарантира високо ниво на социална закрила, върху поемане на отговорност от публичните служби, на които са предоставени достатъчни средства, както и върху стабилна правна рамка за колективно договаряне и социален диалог. При тези условия, прозрачните и предвидими социални стандарти на МОТ и законодателство на Общността са важни основи.

4.7 В общия случай системите за социална закрила могат да подобрят мобилността, така че работниците да не са губещата страна, когато бъдат изправени пред промени, оказващи въздействие върху тяхната месторабота. Важно е да се следват националните и общностни разпоредби по отношение на информация и консултации, за да се предвиди промяната и да се смекчат последствията. В едно предходно становище ЕИСК предложи да се преразгледа директивата относно европейските работнически комитети (21) и Комисията наскоро започна втория етап от консултациите, с които се дава възможност на социалните партньори да започнат преговори с оглед на преразглеждането на съществуващото законодателство. Комитетът приканва Съвета и Комисията също да положат усилие да разрешат нерешения проблем, свързан със законодателството в социалната област.

4.8 ЕИСК подчертава важността на предназначаването на икономически ресурси за гъвкавата сигурност. Прилагането на гъвкава сигурност, без да се инвестира в укрепването на институциите, в активните политики на пазара на труда и в обучението през целия живот, няма да доведе до висококачествен пазар на труда. При тези условия е целесъобразно закрилата да се разпростира и върху несигурните работни места. Политиките би трябвало да са насочени към интегрирането на жените, младежите и възрастните хора в пазара на труда. Гъвкавата сигурност трябва да се прилага в рамките на един глобален и последователен подход. В това отношение от основно значение е да се отделят подходящите ресурси за европейските фондове, като Европейския социален фонд (ЕСФ) и Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР).

4.9 Комитетът насочва вниманието върху факта, че всички политики, свързани с гъвкавата сигурност, би трябвало взаимно да се допълват. Растежът, заетостта, социалното сближаване и околната среда са еднакво важни въпроси, които са свързани помежду си. Устойчивият растеж зависи от нарасналия стремеж към благоденствие и по-добра околна среда.

4.10 ЕИСК отправя призив за прилагане на интегриран подход на много нива. Предвид многоизмерното естество на гъвкавата сигурност, важно е стремежът да се насочи към интеграция на различните политически нива. За подобряването на социалното и икономическо сближаване са необходими по-последователна политика при разглеждането на този въпрос и засилено взаимодействие между различните участници и нива.

4.11 ЕИСК смята, че е целесъобразно да се отчитат новите рискове и да се предвидят преходни периоди в рамките на прилагането на гъвкавата сигурност. Глобализацията ще увеличи рисковете за трудещите се и за предприятията. Необходимо ще е новите рискове да се вземат предвид, за да се посрещне предизвикателството на глобализацията. От решаващо значение е трудовата мобилност да се популяризира по положителен и висококачествен начин, като се инвестира в хората и се подобрява преносимостта на правата.

Брюксел, 22 април 2008 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Dimitris DIMITRIADIS

(1) „Key challenges facing European labour markets: A joint analysis of European social partners“, („Ключови предизвикателства, пред които са изправени европейските пазари на труда: съвместен анализ на европейските социални партньори“), октомври 2007 г.:

http://www.ceep.eu/media/right/publications/key_market_challenges_facing_european_labour_markets.

(2) Становище на ЕИСК от 11 юли 2007 г. относно „Гъвкава сигурност (измерение на вътрешната гъвкавост — колективното договаряне и ролята на социалния диалог)“ докладчик: г-н JANSON; ОВ C 256 от 27.10.2007 г.

(3) Вж. http://www.etuc.org/a/3356 „Изменение на климата и заетост“.

(4) Становище на ЕИСК относно „Изменението на климата и Лисабонската стратегия“ от 24 октомври 2007 г., докладчик: г-н EHNMARK; (NAT/362, ОВ C 44, 16.2.2008 г.), параграф 1.11.

(5) Вж. бележка 1.

(6) „Assessing the impact of labour market policies on productivity: a difference-in-differences approach“. („Оценяване на въздействието на политиките, свързани с пазара на труда върху производителността: метод разлика в разликите“), OECD Social, Employment and Migration Working Papers No. 54, 2007 г.:

http://www.oecd.org/dataoecd/27/20/38797288.pdf.

(7) Европейско проучване на условията на труд, Европейска фондация за подобряване условията на живот и труд.

(8) Съвместен анализ (вж. бележка 1).

(9) Пак там.

(10) Становище на ЕИСК от 13 септември 2006 г. относно „Качество на професионалния живот, продуктивност, заетост в контекста на глобализацията и демографските предизвикателства“, докладчик: г-жа ENGELEN-KEFER, (ОВ C 318, 23.12.2006 г.).

(11) „Насоки за политиките по заетостта“ (SOC/303), докладчик г-н GREIF (приемането на становището е предвидено за март 2008 г.). Новите насоки за политиките по заетостта за периода 2008-2010 г., предложени от Комисията през декември 2007 г. са същите като предходните (за периода 2005-2008 г.).

(12) Становище на ЕИСК от 31 май 2005 г. относно „Насоки за политиките по заетостта за периода 2005-2008 г.“, докладчик: г-н MALOSSE (ОВ C 286, 17.11.2005 г.), становище на ЕИСК от 17 май 2006 г. относно „Насоки за политиките по заетостта“, докладчик г-н GREIF (ОВ C 195, 18.8.2006 г.), становище на ЕИСК от 24 април 2007 г. относно „Насоки за политиките по заетостта“, докладчик г-жа O'NEILL (ОВ C 168, 20.7.2007 г.).

(13) Становище на ЕИСК от 17 май 2006 г. относно „Насоки за политиките по заетостта“, докладчик: г-н GREIF; (ОВ C 195, 18.8.2006 г.).

(14) Становище на ЕИСК от 11 юли 2007 г. относно „Гъвкавост и сигурност (измерение на вътрешната гъвкавост — колективното договаряне и ролята на социалния диалог)“ докладчик: г-н JANSON; ОВ C 256 от 27.10.2007 г., параграф 1.1.

(15) Пак там, параграф 4.1.

(16) Пак там, параграф 1.4.

(17) Вж. бележка 1.

(18) Становище на ЕИСК от 11 юли 2007 г. относно „Гъвкава сигурност (измерение на вътрешната гъвкавост — колективното договаряне и ролята на социалния диалог)“, докладчик г-н JANSON; ОВ C 256 от 27.10.2007 г.

(19) Пак там, параграф 4.1.

(20) Становище на ЕИСК от 11 юли 2007 г. относно „Гъвкава сигурност (измерение на вътрешната гъвкавост — колективното договаряне и ролята на социалния диалог)“ докладчик г-н JANSON; ОВ C 256 от 27.10.2007 г.), параграф 1.3.

(21) Становище на ЕИСК от 13 септември 2006 г. относно „Европейските работнически съвети: нова роля за насърчаване на европейската интеграция“, докладчик: г-н IOZIA; (ОВ C 318 от 23.12.2006 г.).