[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 5.3.2008

COM(2008) 130

СЪОБЩЕНИЕ ОТ КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

относно повишаване на способността на Съюза за отговор при бедствия

СЪОБЩЕНИЕ ОТ КОМИСИЯТАДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА

относно повишаване на способността на Съюза за отговор при бедствия

Въведение

Целта на настоящото съобщение е да направи предложения за повишаване на способността на Съюза за отговор при бедствия, въз основа на вече постигнатото. Тези предложения са първата стъпка по пътя към цялостен и интегриран отговор на ЕС и са насочени към укрепване и обединяване на съществуващите инструменти и към подобряване на координацията между тях.

Настоящото съобщение използва понятието „бедствие“ в широк смисъл, за да обхване не само природните или причинените от човека бедствия, но също така сложните непредвидени ситуации, свързани с конфликти, случващи се в рамките на и/или извън ЕС. В отговор на искане от страна на Съвета и Парламента е приложено специално приложение за горските пожари, за да се покаже нагледно как биха могли да се съчетаят по-нататъшните мерки за превенция, подготовка, реагиране и възстановяване с цел справяне с бедствие с мащабите на това, което връхлетя Европа миналото лято.

Комисията ще работи заедно със Съвета, държавите-членки и другите заинтересовани страни по първите стъпки, предложени в настоящото съобщение, и ще извършва редовен преглед на напредъка за предприемане на по-нататъшни стъпки към по-интегриран отговор на ЕС при бедствия.

Необходимост от повишаване на способностите на ЕС

Изправени сме пред големи предизвикателства — в рамките на и извън ЕС . Големи бедствия — природни, причинени от човека или комбинация от двете — като цунамито в Индийския океан през 2004 г., войната в Ливан през 2006 г., епизодичното замърсяване на морските басейни в трети страни или неотдавнашните горски пожари и наводненията в Европа през лятото на 2007 г., доведоха до повече призиви за повишаване на ефективността на съществуващата способност на ЕС за отговор при бедствия. В допълнение, броят на бедствията, свързани с изменението на климата, става все по-голям . Това ще окаже влияние и на съседните на Съюза държави .

Настойчиво искане . Европейските граждани очакват Съюза да защитава техния живот и имущество в ЕС, като в същото време осигурява ефективна помощ при бедствия в други части на света като важен израз на европейска солидарност. Организации, вариращи от ООН до НПО и партньори на ЕС от трети страни, имат големи очаквания по отношение на ролята, която ЕС може да има при подпомагането при бедствия. Европейският парламент, а така също и Европейският съвет от декември 2007 г., приканиха Съвета и Комисията да използват по най-добър начин Механизма на Общността за сътрудничество в областта на гражданската защита, заедно с Финансовия инструмент за гражданска защита, за да подпомогнат справянето със сериозни непредвидени ситуации в бъдеще и да засилят още повече сътрудничеството с и между държавите-членки. Също така, през декември 2007 г. Европейският парламент и Европейският съвет подписаха Европейски консенсус за хуманитарната помощ, който представлява цялостна рамка за подобряване на предоставянето на хуманитарна помощ на равнището на ЕС. В резолюцията си относно Консенсуса на ЕС за хуманитарната помощ Европейският парламент призова към сериозен ангажимент на ЕС за адекватно оказване на хуманитарна помощ, съпроводено с адекватна предвидимост и гъвкавост на финансирането, чрез адекватни предварителни годишни бюджетни разпоредби.

Предизвикателствата в и извън ЕС често са сходни . Днешните бедствия често имат трансграничен характер и изискват многостранен и съгласуван отговор. В същото време границите между вътрешните и външните бедствия непрекъснато се размиват: цунамито в Индийския океан засегна както европейските туристи, така и местното население, наводненията и пожарите засегнаха както държавите-членки на ЕС, така и съседните държави, а епидемиите могат да се разпространяват от един континент на друг, европейските граждани трябва да бъдат евакуирани от районите на криза и др. Често същите инструменти – и по-специално средствата за гражданска защита – се използват от Общността и държавите-членки в отговор на едни и същи потребности в рамките на Съюза и извън границите на ЕС или като самостоятелен принос в отговор на бедствие, или като допълнение към хуманитарната помощ. При всеки отговор на ЕС на дадено бедствие трябва да се използват най-подходящите налични компоненти въз основа на потребностите. В допълнение е необходимо да бъдат взети предвид аспекти като бързина, ефективност и икономическа целесъобразност.

Разглеждане на цялостното предизвикателство за превенция, намаляване и реагиране при бедствия . Сложността и обхватът на тези многостранни предизвикателства изискват цялостен подход от страна на ЕС към съвкупността, състояща се от оценка на риска от бедствия, предвиждане, превенция, подготовка и намаляване на бедствието (преди и след бедствието), обединявайки различните политики, инструменти и служби, с които разполагат Общността и държавите-членки, работейки в екип. Това спомага за балансиране на националната отговорност и европейската солидарност. Съществуващите връзки между гражданската защита и политиките за опазване на околната среда трябва да бъдат засилени, за да се използват максимално превантивните мерки, включени в законодателството в областта на околната среда, както и да се гарантира интегриран подход на ЕС за превенция и намаляване на бедствието. В допълнение, загрижеността за ефективността на разходите и ограниченията на ресурсите изискват управляван, координиран и интегриран отговор. Когато предоставя помощ на хора, засегнати от бедствия извън границите на ЕС, отговорът му трябва да бъде неделима част от цялостния международен отговор.

Към по-добър отговор на ЕС при бедствия.

Постепенно изграждане на по-добра координация

Разнообразие на европейските участници и политики . В сферата на отговора при бедствия процесите на вземане на решения варират от една политика или инструмент до друг и така определят дали тези способности могат да бъдат мобилизирани в или извън ЕС.

Европейската комисия отговаря за широка гама инструменти за отговор, заедно с механизмите за предупреждение и координация:

- Тя ръководи много системи за бързо предупреждение (Rapid Alert Systems — RAS), за да осигури незабавен и ефикасен отговор на специфични бедствия в различните сектори, вариращи от биохимически атаки до заразни епидемични болести и заразни болести по животните, нефтени разливи или замърсяване на морските басейни до защита на важна инфраструктура[1].

- Взема решенията за хуманитарна помощ от страна на Общността (чрез ГД „Хуманитарна помощ“). Комисията е осигурявала хуманитарна помощ, подпомагала е и е защитавала жертвите на конфликти или бедствия в трети страни, а също така е сериозно ангажирана с подготовката за бедствия.

- Тя улеснява и координира използването от държавите-членки на средствата за гражданска защита чрез Механизма за гражданска защита на Общността, създаден през 2001 г., за да отговори на бедствията, случващи се в рамките на и извън ЕС.

- Инструментът за стабилност предвижда „изключителни мерки за подпомагане“, за да предостави възможност за своевременен отговор при бедствия в допълнение на политическите кризи.

- Различните географски инструменти за външна помощ също разполагат с резерви за непредвидени ситуации, които могат да бъдат мобилизирани при някои обстоятелства и като се следват специфични процедури за вземане на решения за краткосрочни и средносрочни мерки за отговор при бедствие.

- Останалите инструменти, с които разполагат ЕС и държавите-членки, включват Европейския фонд за регионално развитие (ERDF), фонда „Солидарност“ на ЕС (EUSF), фондовете, предоставени за развитие на селските райони, Финансовия инструмент за гражданска защита (CPFI) и програмата „LIFE+“. Фондът „Солидарност“ на ЕС може да облекчи финансовите тежести на държавите-членки или страните, участващи в преговори за присъединяване към ЕС, които са засегнати от големи природни бедствия, чрез рефинансиране на направените от публичните органи разходи за извънредни операции. Европейският фонд за регионално развитие може да съфинансира подготовката и прилагането на мерките за превенция и справяне с природните рискове, както и мерките за реконструкция след природните бедствия. Фондовете за развитие на селските райони, Финансовият инструмент за гражданска защита и програмата „LIFE+“ могат да се използват от държавите-членки за финансиране на мерките за превенция на бедствия.

- През юни 2006 г. Комисията разработи механизъм за вътрешна координация (познат под името „ARGUS“), който да ѝ помогне за ефективен отговор на многостранни бедствия и кризи от нейната компетенция, а така също да ѝ даде възможност за активен принос в рамките на Договореностите на ЕС за координиране на криза (CCA).

- Платформата за управление на кризи, разработена от ГД „Външни отношения“, създадена след цунамито през 2004 г., спомага за политическата координация между Комисията и държавите-членки по време на външни кризи.

Тясното сътрудничество и координацията с Председателството на Съвета, държавите-членки и Генералния секретариат на Съвета, и по-специално относно консулското сътрудничество, използването на военните средства и способностите на държавите-членки на ЕС за отговор на бедствия трябва винаги да бъдат гарантирани. Председателството отговаря за (1) оценка на това дали операция на ЕС по гражданска защита извън ЕС попада или не попада в рамките на разпоредбите за управление на криза, които са част от договорите, преди да е активиран механизмът от Комисията, и (2) осигуряване на политическа координация на европейските операции за гражданска защита в трети страни.

Неотдавна бяха направени усилия за подобряване на координацията на инструментите за отговор при бедствие:

- Вследствие на предложение на Комисията, представено през 2005 г., и на доклада на Мишел Барние от май 2006 г. за създаване на Европейски сили за гражданска защита, Съветът прие преработена законодателна рамка, възлагаща нови задачи на Комисията в областта на гражданската защита. В допълнение, Комисията направи преглед на своите механизми за вътрешна координация.

- Европейският консенсус за хуманитарната помощ, приет от държавите-членки, Европейския парламент и Комисията през декември 2007 г., е първият документ, който съдържа ясна декларация на ЕС за общите цели и принципи, които са в основата на хуманитарната помощ на ЕС. Той подчертава необходимостта от засилване на координацията между отговорите на Общността и държавите-членки на големи бедствия и в областта на политиките за хуманитарна помощ.

- Делегациите на ЕС в трети страни са се реорганизирали, за да могат да вземат пълно участие в случай на бедствия. Например, като пилотна фаза, шест делегации ще се специализират в отговор на бедствия, а всяка от 130-те делегации по света има „кореспондент за случаи на криза“, който да осъществява контакт на местно ниво при бедствия и политически кризи с централата на Комисията, съседните делегации на ЕС и партньорите на място.

- През 2007 г.[2] Комисията прие План за действие за консулска защита, целящ прилагане на практика на принципа от член 20 от Договора за създаване на ЕО, според който всеки гражданин на Съюза, намиращ се на територията на трета страна, където държавата-членка, чийто гражданин е той, няма представителство, има право на защита от дипломатическите или консулските и представителства на всяка от държавите-членки при същите условия като гражданите на тази държава. Този план предлага серия от действия за повишаване на осведомеността, разширяване на обхвата на консулската защита и засилване на консулското сътрудничество между държавите-членки.

- Комисията работи за повишаване на ролята си в процеса на сътрудничество с държавите-членки, ООН и другите международни участници (напр. чрез разработването на методологии за Оценка на щетите и потребностите след криза (PDNA) за сценарии за преодоляване на бедствия) и като предоставя подкрепа за способността за отговор на основни хуманитарни организации, като ООН и Червения кръст, за смяна на местоположението на стоки за хуманитарно подпомагане, които могат да бъдат бързо и икономически целесъобразно използвани в случай на бедствия.

Все още съществува необходимост от по-добро съгласуване, ефективност и видимост за постигане на целта за по-интегрирана способност на ЕС за отговор при бедствия:

- Комисията е ангажирана с повишаване на ефективността на своята дейност в сътрудничество с държавите-членки, международните, националните и местните участници, и по-специално чрез обединяване и по-добра координация на подготовката, оценка на потребностите.

- По-специално за природни бедствия от по-голям мащаб, „хоризонталната“ координация между Комисията, Председателството на Съвета, държавите-членки и Върховния представител/Генералния секретар би могла да бъде още по-оптимизирана както в Брюксел, така и на място, за кризи, включващи едновременно инструменти на Общността и инструменти на ОВППС. Биха могли да се направят подобрения в обмена на фактологичната информация в реално време и в аналитичните доклади на всички етапи (планиране, координиране на намесите и обмен на най-добри практики, подкрепени със съответната техническа инфраструктура), както и би могло да се включи създаване на съвместни екипи за планиране и на съвместни оперативни екипи там, където е осъществимо. Необходимо е предварително да се определят различни и по-многостранни сценарии, така че да могат да се разработят постоянни оперативни процедури за всяка основна категория бедствия и за всеки географски район, като по този начин се насърчи действителното планиране за извънредни ситуации на равнището на ЕС. По-доброто планиране за извънредни ситуации ще улесни бързата намеса, като в същото време ще даде възможност за извършване на корекции по време на интензивната фаза на бедствието.

- Необходимо е съществуващите ресурси да бъдат обединени по-ефективно между инструментите на равнището на ЕС и инструментите на държавите-членки, както и между ЕС/инструменти на Общността. Съществува необходимост от подобряване на „вертикалната“ координация между ЕС и държавите-членки. Тази координация трябва да бъде оптимизирана, тъй като различията в съответните мандати на различните държави-членки и хуманитарните служби/агенции влияят на отговора на Комисията.

Като част от своя принос за повишаване на способността на ЕС за отговор при бедствия, Комисията възнамерява да въведе следните подобрения, извлечени именно от предложенията в доклада на Мишел Барние. За цялостното постигане на целта за по-интегрирана способност за отговор при бедствия ще е необходимо дългосрочно усилие от страна на Комисията, ЕС и неговите държави-членки; подобренията, предложени в настоящото съобщение, представляват следваща стъпка към рационализиране на инструментите за отговор при бедствия. Някои касаят функционирането на съществуващите инструменти (3.2 и 3.3), докато разработването на взаимосвързани инструменти е нова стъпка, която ще гарантира по-ефективна координация (3.4).

Засилване на Механизма за гражданска защита на Общността

В сферата на гражданската защита Комисията предлага повишаване на способността на ЕС и на Комисията чрез следните мерки:

- Изграждане на Център за мониторинг и информация, който да служи за оперативен център за европейска намеса за гражданска защита . Това налага качествена промяна от споделяне на информация/реагиране на непредвидени ситуации към проактивно предвиждане/мониторинг на непредвидените ситуации в реално време и оперативен ангажимент/координация. Това включва системи за ранно оповестяване, изготвяне на оценки на потребностите, определяне на съответстващите ресурси и предоставяне на технически съвет на държавите-членки относно ресурсите за отговор; разработване на сценарии, на стандартни оперативни процедури и на оценки въз основа на извлечените поуки; прилагане на компетенциите на Комисията за обединяване на наличния транспорт и осигуряване на съвместно финансиране за транспорта; увеличаване на дейностите за подготовка и практическо проиграване за държавите-членки и другите експерти; и подпомагане на държавите-членки за създаване на общи ресурси. Това включва също така използване на способности за мониторинг като разработените в рамките на инициативата за Глобален мониторинг на околната среда и сигурност (GMES) или средства като европейската спътникова система за навигация „Галилео“.

- Повишаване на европейската способност за отговор за гражданска защита . След бедствията, които сполетяха държавите-членки през лятото на 2007 г., Европейският парламент призова към създаване на европейски сили за гражданска защита, а Съветът възложи на Комисията да направи предложения за отговор при бедствия. С изключение на замърсяване на морските басейни, където Европейската агенция за морска безопасност държи кораби на ЕС на разположение в отговор на замърсяване за допълване на националните ресурси по искане на засегнатите държави, отговорът на други видове бедствия като наводнения и горски пожари, които са най-честите бедствия, сполетяващи държавите-членки, понастоящем може да бъде осигурен единствено от националните ресурси. Трябва да се посочат пропуските по отношение на ресурсите за отговор, както и да се оценят вариантите за тяхното преодоляване, включително разработване на резервни ресурси, които да са на разположение за европейските операции в областта на гражданската защита. Те биха могли да се опират на два основни компонента – модули в режим на готовност и допълнителни европейски ресурси, като в същото време се избегне дублирането със съществуващите способности за отговор. Средствата, осигурени под формата на пилотен проект и подготвително действие от Европейския парламент в бюджета за 2008 г., ще се използват за тестване на такива договорености.

Увеличаване на европейската хуманитарна помощ

Европейският консенсус за хуманитарната помощ е цялостна рамка за увеличаване на доставката на хуманитарна помощ. В сферата на хуманитарната помощ, Комисията предлага повишаване на способността на ЕС и на Комисията чрез следните мерки:

- Консенсусът предвижда inter alia определяне на съществуващите пропуски относно доставката на равнището на ЕС и на международно равнище, чрез изследване, което представя „ карта “ на състоянието на логистичната способност, включително складовите наличности, снабдяването и транспорта до района на крайно предназначение на хуманитарните стоки с цел определяне на потенциалните пропуски за отговор. Като втори етап е необходимо да се предприеме инициатива за преодоляване на потенциалните пропуски. Изследването ще служи за предоставяне на ясни насоки относно това кое от различните налични средства е най-добре позиционирано, най-подходящо и икономически най-целесъобразно и следователно трябва да бъде използвано в даден контекст .

- По-нататъшно повишаване на способността за бърза оценка и отговор на място чрез местните офиси на ГД „Хуманитарна помощ“ (ECHO) и местните експерти: 6 регионални офиса на ГД „Хуманитарна помощ“ се попълват постепенно с персонал от многосекторни екипи от експерти, които може да бъдат развърнати незабавно в случай на внезапно връхлетели бедствия. С тази „способност за реагиране“ може да се направи бърза оценка на място на потребностите, за да се насочи хуманитарната помощ на донорите и да се допринесе за ранна координация на място между различните представени организации за подпомагане.

- Поддържане на връзка с различните участници. Предвид нарастващото разнообразие на участниците в глобалния отговор при криза и предвид осигуряването на възможност за използване на всички налични инструменти за отговор при бедствия в трети страни, Комисията ще започне диалог с тези участници относно принципите на хуманитарната помощ.

- Повишавайки глобалната способност за отговор , Комисията ще продължи подкрепата си за способността за отговор на основни хуманитарни организации като ООН и Червения кръст за тяхното препозициониране на стоки за хуманитарно подпомагане, които могат да бъдат използвани бързо и икономически целесъобразно в случай на бедствия.

- Други инициативи включват разработване на местни способности за отговор при хуманитарни кризи; подкрепа за реформата, предприета под ръководството на ООН, и разработване и разпространение на международното хуманитарно право (IHL), както и на хуманитарните принципи, сред институциите на ЕС и другите участници.

Изграждане на способност в рамките на политиките и инструментите на Общността

В допълнение към укрепването на Механизма на Общността за гражданската защита и прилагането на Европейския консенсус за хуманитарната помощ може да се разглежда допълнителен пакет от мерки:

- Създаване на европейска мрежа за подготовка за отговор при бедствия . Високите стандарти за подготовка, изискването за самодостатъчност и оперативна съвместимост изискват повишаване на подготовката на европейско равнище. Това може да се осъществи най-добре чрез структурирана мрежа, изградена на опита на държавите-членки и научните знания, придобити на национално и европейско равнище по пътя на изследователските проекти по Рамковата програма, третиращи въпросите, свързани с природни бедствия и катастрофи. Една мрежа за подготовка за отговор при бедствие би могла да свърже съществуващите центрове на компетенция в държавите-членки и да предложи широк спектър от дейности, включващи курсове за подготовка, практически проигравания и обмяна на експерти. Мрежата за подготовка би могла да разработи одобрена програма, която да се предостави чрез мрежа от избрани центрове на компетенция, да определи стандарти за качество и да проучи общите моменти в рамките на различните програми за подготовка. По-специално, прилагайки принципа на допълняемост на областта на гражданската защита и областта на хуманитарната помощ, мрежата за подготовка би могла също така да развие експертния потенциал в сектори като логистика, комуникация при кризи, снабдяване с вода, с храна, здравеопазване, обществено здраве, закрила и подслон, опирайки се на наличната способност чрез Мрежата за хуманитарно подпомагане (NOHA), академичните хуманитарни програми в държавите-членки и опирайки се на друг опит с мрежи за подготовка като Европейската група за подготовка (EGT).

- Подобрени мерки за подготовка за бедствия, системи за ранно оповестяване и използване на единен европейски номер за спешни повиквания „112“ . Комисията подготвя инициативи за превенция на бедствия както в рамките на ЕС, така и в трети страни. За повечето от големите природни катастрофи в Европа съществуват системи за ранно оповестяване, но липсата на системи от този вид за цунами в Средиземноморието е значителен пропуск. Системите за ранно оповестяване могат да ползват и наличната информация, предоставена от гражданите чрез системата за спешни повиквания, именно чрез единния европейски номер за спешни повиквания „112“. В допълнение, европейският обмен на опит за организиране и осигуряване на отговор при непредвидени ситуации ще спомогне за подобряване на управлението на системата за спешни повиквания на телефон 112. Липсата на общи сигнали и протоколи за предупреждение също е основна грижа с оглед на нарастващата мобилност на гражданите в рамките на Европа и трети страни. Увеличаването на използването на широколентовите и мобилните комуникации за услуги, свързани с обществена защита и подпомагане при бедствия, както и възможността за оперативна съвместимост в рамките на ЕС, също трябва да се имат предвид.

- Подготовка за бедствия в трети страни . Повечето природни бедствия не пораждат необходимост от международен отговор при бедствия. Когато бъде иницииран международен отговор, често пъти той отнема 12-72 часа преди външното подпомагане да достигне обекта на бедствие. По тези причини е важно да има на място активно експертно присъствие, което да гарантира, че уязвимите общности и местните власти в застрашените от бедствия държави имат способност за осигуряване на незабавен отговор. Подготовката за бедствия е от изключително значение, тъй като изменението на климата ще продължи да влияе на времевите модели и ще продължи да води до увеличаване на броя на природните бедствия – и-по-специално онези бедствия, които се разразяват неочаквано и засягат уязвимото население . Комисията ще предложи Стратегия на ЕС за намаляване на риска от бедствия в развиващите се страни, която, inter alia , ще осигури стратегическа рамка за постепенно повишаване на подкрепата за създаване на способности за подготовка за бедствия в трети страни, изправени пред високи нива на риск. Трябва да се търсят по-тесни отношения със страните-кандидатки, потенциалните страни-кандидатки и страните, обхванати от Европейската политика за добросъседство.

План за действие

В съответствие със стъпките, посочени по-горе, които възнамерява да предприеме, Комисията предлага до края на 2008 г. да бъдат разгледани и/или приложени следните действия (освен ако не е посочено друго):

Към по-добро междуинституционално сътрудничество

Предлага се Комисията, Съветът и държавите-членки, в рамките на техните съответни компетенции, да:

- определят многостранни сценарии за операции за подпомагане при бедствия в и извън ЕС за всяка основна категория бедствия и за всеки основен географски район;

- стартират изследване за глобална логистична способност за отговор при бедствия, гарантираща тясна връзка със съответната дейност в областта на международната хуманитарна помощ и с определянето на пропуски в рамките на ресурсите за отговор при бедствие в областта на европейската гражданска защита. При необходимост ще се положат усилия за обхващане на съществуващите пропуски, така че да се достигне до протоколи за планиране на извънредни ситуации на равнището на ЕС, като се използват най-подходящите инструменти, както и за установяване на стандартни оперативни процедури за отговор на Комисията при бедствия в и извън ЕС. Този вид по-добро планиране ще улесни бързата намеса, като в същото време ще даде възможност за извършване на корекции по време на интензивната фаза на непредвидената ситуация;

- осигурят тясна връзка между картирането на логистичната способност, което е в процес на осъществяване в областта на международната хуманитарна помощ, и процеса на определяне на пропуски в рамките на ресурсите за отговор при бедствия, който предстои да бъде стартиран в областта на европейската гражданска защита. Където е необходимо ще се направят усилия, за да се обхванат съществуващите пропуски;

- където е необходимо да развърнат съвместни екипи за планиране и съвместни оперативни екипи за справяне с конкретните бедствия, включващи както инструменти на Общността, така и действия на Съвета, и които ще се опират за фазата на оценка на съвместна методология на ЕС, ООН и Световната банка за оценка на потребностите след бедствието;

- разработват възможности за обмен на фактологична информация и аналитични доклади (които трябва да бъдат подкрепени от съответната техническа инфраструктура) и средства за запознаване с обстановката;

- продължават инвестициите в научноизследователски и пилотни проекти в областта на информационните и комуникационните технологии за усъвършенстване на системите за отговор и оповестяване на бедствия и непредвидени ситуации .

Европейската способност за хуманитарна помощ трябва да бъде повишена

За тази цел Комисията ще:

- стартира изследване, което представя „карта“ на състоянието на логистичната способност, включително на складовите наличности, на снабдяването и транспорта до района на крайно предназначение на хуманитарните стоки, с цел определяне на потенциалните пропуски за отговор. Като втори етап е необходимо да бъдат предприети инициативи за преодоляване на потенциалните пропуски;

- осигуряване на цялостна програма за изграждане на способност с цел продължаване на разработването на способности в режим на изчакване както за ООН, така и за Червения кръст;

- приложи незабавно призива от Консенсуса за по-добра оперативна координация на хуманитарната помощ на ЕС, например чрез своевременно разпространение на докладите на ГД „Хуманитарна помощ“ за състоянието, изготвени от експертите на място до координационните центрове в държавите-членки на ЕС, както в столиците, така и на място.

- доразработи, заедно с участниците в разработването, стратегическата рамка за инициативи за подготовка за бедствия, насочена към повишаване на местните способности в застрашените от бедствия държави.

Европейската гражданска защита трябва да бъде подобрена

За тази цел Комисията ще:

- трансформира Центъра за мониторинг и информация в Оперативен център за европейска намеса за гражданска защита;

- определи пропуските в ресурсите за отговор при бедствия и когато бъдат установени пропуски, ще представя предложения за повишаване на европейската способност за отговор за гражданска защита въз основа на два компонента:

- доброволно обединяване на основните модули за гражданска защита, които са в режим на изчакване, за да са на разположение за развръщане по всяко време; и

- допълнителни резервни способности, предназначени да допълнят националния отговор при големи бедствия, като горски пожари и наводнения.

Повишаване на способността в рамките на политиките и инструментите на Общността

За тази цел Комисията ще:

- представи предложения до средата на 2009 г. за създаване на Европейска мрежа за подготовка за отговор при бедствия, изградена въз основа на опита, придобит чрез Механизма за гражданска защита на Общността и въз основа на обединяването на съществуващите инициативи за подготовка;

- финализира предложенията за европейски интегриран подход за превенция на природни бедствия и за стратегия на ЕС за намаляване на риска от бедствия в развиващите се страни;

- подпомага държавите-членки да разработят общи сигнали за ранно оповестяване. По-специално, Комисията насърчава държавите-членки да увеличат усилията си за създаване на система за ранно оповестяване на цунами;

- увеличи предоставената информация в подкрепа на етапите на подготовка, ранно оповестяване, реагиране и възстановяване при бедствие, включително чрез инициативата за Глобален мониторинг на околната среда и сигурността (GMES);

- разглежда възможността за запазване на определена широчина на честотната лента за комуникации при непредвидени ситуации.

Конкретните предложения в настоящото съобщение представляват първа стъпка към повишаване на способността на Съюза за отговор при бедствия. Това ще се осъществи, като се вземе предвид необходимостта от проучване на възможностите за рационализиране като част от извършващия се задълбочен преглед на ресурсите на Комисията.

ПРИЛОЖЕНИЕ

ГОРСКИ ПОЖАРИ

През летния сезон на 2007 г. станахме свидетели на драматични горски и други природни пожари в цяла южна Европа, които засегнаха най-вече Гърция. Големи пожари, разпалени от силни ветрове, погълнаха стотици хиляди хектари земя и отнеха живота на много цивилни граждани и на много всеотдайни пожарникари.

Механизмът за гражданска защита на Общността бе задействан 12 пъти за период от 11 седмици от България, Кипър, Гърция, Италия, Албания и Бивша югославска република Македония, което е петкратно увеличение в сравнение с предходните години.

Когато бе възможно, държавите-членки предоставиха помощ под формата на въздушна техника за борба с огъня, противопожарна техника, защитни дрехи и експерти. Степента на предоставената помощ обаче бе ограничена, тъй като пожарите вилняха по едно и също време в няколко държави-членки, а рискът от пожари в други държави-членки бе голям. Следователно само ограничена част от наличния парк с техника можеше да бъде мобилизирана за оказване на помощ на най-засегнатите държави-членки, което ограничи по-специално помощта, която можеше да бъде изпратена на България.

Горските и другите природни пожари са повтарящ се феномен. Честотата и интензивността на горещи и сухи лета и недостигът на вода[3] в Югоизточна и Югозападна Европа се очаква да се влошат поради изменението на климата[4] , въпреки усилията на ЕС за тяхното намаляване, като по този начин се повишава рискът от горски и други природни пожари. Запалването на такива пожари обаче варира всяка година по отношение на интензивността и географското разположение. Средногодишната опожарена площ е между 450 и 600 000 хектара, а държавите-членки понякога са сполетявани от опустошителни пожари, опожаряващи райони с площ до четири пъти по-голяма от средногодишната площ. Опитът показа, че такива бедствия не връхлитат всички засегнати държави-членки през една и съща година или по едно и също време през летния сезон. През 2003 г. най-големите пожари бяха в югозападната част на ЕС; Португалия бе най-засегната и почти 5 % от националната ѝ територия бе опожарена. През 2007 г. Югоизточна Европа бе най-засегната от един от най-лошите сезони на горски пожари, с отчетени над 810 000 опожарени хектара, от които 68,2 % горски масиви, 31 % селскостопанска земя и 0,8 % в градски и промишлени райони[5]. 21,9 % от 465 000 опожарени хектара в средиземноморските държави-членки на ЕС бяха на територията на обекти, които са част от проекта „Натура 2000“[6].

Често пъти засегнатите региони са сред най-уязвимите райони от гледна точка на изменението на климата в Европа, поради комбинирания ефект от високите температурни увеличения и намаленото ниво на валежи в области, които вече се сблъскват с недостига на вода. При променящия се климат ролята на европейските гори като източник на услуги, свързани с околната среда и екосистемите, ще стане още по-важна. Горите играят важна роля за гарантиране на ефикасното задържане на водата в сухите региони, за предпазване на теченията на реките от прекомерен приток на биогенни елементи, за подобряване на управлението на теченията и за поддържане и възстановяване на многофункционални ландшафти. Защитата на горските екосистеми срещу горски пожари и насърчаването на мерки за управление на устойчиви на климатичните влияния гори в Европа са решението за повишаване на способността на тези райони да се приспособят към изменението на климата.

Запалването на горски и други природни пожари се влияе от серия от фактори, включително:

- управленски практики за селскостопанските земи и горските масиви;

- климатични условия: горещо, ветровито и сухо време, а така също и светкавици;

- неприлагане на правилата за прочистване на растителността около населените места и сградите;

- човешки действия по небрежност или грешка, включително умишлени пожари;

- икономически причини и неадекватна правна рамка, които могат да повлияят на печалбите, които са резултат от умишлени пожари и/или могат да намалят стимулите за ефективна защита на горите.

Както настояха Съветът и Парламентът, разрешаването на въпроса за горските и другите природни пожари следователно изисква цялостни научни знания и политики, обхващащи дейности, свързани с превенция, подготовка, реагиране и възстановяване.

- Превенция: Една от основните отговорности на държавите-членки е прилагане на политиките за превенция на горските пожари и Комисията насърчава държавите-членки да проучват националното законодателство за определяне на всички странични последици от умишлено запалване на пожари. В този контекст Комисията би приветствала разширяването на нейното предложение за екологично престъпление, за да се обхване значителното унищожаване на горите[7]. Общността разполага с определен брой финансови инструменти за подкрепа на усилията на държавите-членки в посока на укрепване на националните политики за превенция. Тези инструменти са предмет на национално програмиране. С цел улесняване на включването на превенцията на горските пожари в националните програми, Комисията ще представи на държавите-членки разбивка на съответните инструменти. Също така Комисията извършва оценка на необходимостта от европейски интегриран подход за превенция на природните бедствия. Акцентите на две от извършващите се изследвания са (1) положението в Общността, определяне на потенциалните пропуски и необходимост от действие на Общността, и (2) определяне на добрите практики на държавите-членки. Това ще осигури база за предложенията, които трябва да бъдат разработени до края на 2008 г. В допълнение, извършващото се изследване относно факторите, водещи до унищожаване на горите, включително относно горските пожари, ще допринесе за разработването на насоки на Общността за предотвратяване на горските пожари въз основа на добрите практики на държавите-членки.

- Подготовка: Общността подкрепя действията, целящи повишаване на подготовката на държавите-членки за гражданска защита, а именно чрез финансова подкрепа (обмен на експерти, практическо проиграване и проекти за подготовка), осигурявайки курсове, насочени към националните експерти, разработки на Съвместния изследователски център на Европейската информационна система за горски пожари (EFFIS) и проекти за финансиране. Например „FIRE 4“ е пилотен проект за реагиране на горски пожари и земетресения, чиято цел е развитие на сътрудничеството между държавите-членки (Франция, Италия, Испания и Португалия). Шест други държави-членки (Кипър, Гърция, Унгария, Малта, Словакия и Чешката република) са тясно асоциирани в рамките на дейностите, предприети по този проект (семинари, обучения и практически проигравания), а неотдавна Гърция обяви, че ще стане пълноправен член на този проект. Комисията предлага да се създаде Мрежа за подготовка за отговор при бедствия, която да свързва съществуващите центрове на компетентност на държавите-членки за по-нататъшно повишаване на подготовката на службите за гражданска защита и на способността на екипите и модулите от различните държави-членки да работят заедно.

- Реагиране: Това лято пожарите вилняха по едно и също време в няколко държави-членки, а рискът от пожари бе голям в други държави-членки. При това положение държавите-членки предоставиха единствено ограничена въздушна помощ за борба с пожарите, като помощта, която бе предоставена на засегнатите държави, бе неравномерна. Това означава, че може би няма достатъчна способност за предоставяне на помощ на държавите-членки, които са пострадали от големи катастрофи, когато други държави-членки не са в състояние да съдействат, защото те се борят с пожари или съществува голям риск от пожари в самите държави. Ако този забележим пропуск бъде потвърден от пълната оценка, Комисията може да реши да предложи финансирането на техниката на равнище ЕС да е в допълнение на националните ресурси. ЕС вече разполага със способности за реагиране в областта на замърсяването на морето[8]. Европейските резервни способности трябва да бъдат готови за борба с големи пожари, които рядко се случват само в една държава-членка и не са рядкост в региона като цяло. Евентуално бъдещите резервни способности на ЕС биха могли да включват, макар и не задължително само това, специализирани самолети за борба с пожарите, приспособени за работа в различни географски условия.

- Възстановяване: Комисията ще продължи, при поискване, да използва фонда „Солидарност“ колкото може по-ефективно, за да подпомага бедстващите региони, и настоява Съветът да възобнови преговорите за преработка на регламента за фонда за солидарност, за да направи използването му по-ефективно. Държавите-членки се насърчават да използват наличните инструменти на Общността в помощ на възстановяването си от опустошителни пожари, включително фонда „Солидарност“ на Европейския съюз и регламента за развитие на селските райони. С цел подпомагане на държавите-членки да използват тези инструменти в рамките на националните си програми, Комисията ще предостави разбивка на различните инструменти на Общността, с които може да се осигури такава помощ. Комисията счита, че подкрепата на Общността за възстановяване на горите трябва да включва превантивни мерки, въведени от държава-членка, отправила искането, както и мерки, които са част от възстановителните програми за повишаване на способността на новите гори да се адаптират към изменението на климата. В този контекст, Комисията ще насочи вниманието си към начина, по който могат да бъдат подобрени съществуващите финансови инструменти, например чрез включване на условна клауза, свързана с ефективни превантивни мерки, както и дали Общността трябва да има по-голяма роля при финансирането на възстановяването на горите.

[1] Например ECURIE (Договорености на Общността за ранен обмен на информация в случай на радиационна авария), ADNS (Система за уведомяване за болести по животните), RAS BICHAT (Система за бързо предупреждение за биологични и химически атаки и заплахи), EWRS (Система за ранно оповестяване и незабавен отговор за предупреждаване на обществените здравни органи и на Комисията за избухване на епидемия от заразни болести), HEOF (Инструмент за спешни операции в областта на общественото здраве), RAPEX (Система за бърз обмен на информация, система за бърз обмен на информация за мерките относно сериозните и непосредствени рискове, породени от нехранителни продукти за потребление), RASFF (Система за бързо предупреждение за храни и фуражи, система за бързо оповестяване с цел уведомяване за рискове за човешкото здраве в резултат на производството на храни и фуражи), RAS-CHEM (Система за бързо предупреждение за химически вещества – в процес на разработване), CIWIN (Мрежа за предупредителна информация за важна инфраструктура).

[2] COM(2007) 767.

[3] COM(2007) 414.

[4] COM(2007) 354.

[5] Това лято, в резултат на горски пожари, в целия засегнат район бе отделен CO2 с равностойност 12,3 млн. тона, от които 6,9 млн. тона в засегнатите държави-членки на ЕС, което възлиза на около 0,4 % от техните годишни емисии (източник: СИЦ).

[6] Минимални предварителни оценки, въз основа на спътниковите снимки, предоставени от Европейската информационна система за горски пожари (EFFIS), ръководена от Съвместния изследователски център. Тази информация обхваща България, Кипър, Франция, Италия, Португалия, Испания, както и Хърватска, Босна и Херцеговина, Бивша югославска република Македония и Сърбия.

[7] COM(2007) 51.

[8] Европейската агенция по морска безопасност може, при поискване, да подкрепи механизмите на държавите-членки за отговор при замърсяване с допълнителни европейски ресурси, които са в режим на изчакване.