BG Официален вестник на Европейския съюз C 67/47

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Гарантиране на жизненоважния за ЕС внос чрез настоящата търговска политика и други свързани с нея политики на ЕС“

2014/C 67/08

Докладчик: г-н PEEL

На пленарната си сесия, проведена на 16 и 17 януари 2013 г., Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността си, да изготви становище по собствена инициатива относно:

„Гарантиране на жизненоважния за ЕС внос чрез настоящата търговска политика и другите свързани с нея политики на ЕС“.

Специализирана секция „Външни отношения“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 25 септември 2013 г.

На 493-тата си пленарна сесия, проведена на 16 и 17 октомври 2013 г. (заседание от 16 октомври), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 105 гласа „за“, 1 глас „против“ и 1 глас „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1 Конкурентоспособността на ЕС и дори поддържането на нашия цялостен жизнен стандарт и качество на живот зависи от сигурните, редовни доставки на основния, жизненоважен внос. „Поради широката гама ресурси, от които повечето страни се нуждаят, малко икономики разчитат само на себе си, когато става дума за доставки на суровини“, се заявява във втория доклад за дейността (1) на ГД „Търговия“, като се посочва, че „взаимната зависимост е действителна и неизбежна за всички икономики“. Достъпът до тези материали на достъпни цени е от ключово значение за устойчивото функциониране на икономиката на ЕС и на съвременното общество като цяло.

1.1.1 Тези световни природни ресурси, а именно земеделските земи, храната, водата, енергията и определени метали и ключови минерали, са ограничени и потенциално все по-дефицитни, като същевременно търсенето им никога не е било по-голямо и не е нараствало по-бързо, отколкото в момента. Неадекватните действия в отговор на изменението на климата биха могли в още по-голяма степен да изострят проблема. По отношение на храната, водата и селското стопанство ЕС се ползва от относително благоприятен, умерен климат, но въпреки това не може да разчита изцяло на себе си в областта на енергетиката или за много ключови стратегически метали и минерали.

1.2 Ето защо е от основно значение ЕС да постави възможно най-силен акцент върху постигането на максимална рационализация и ефективност на ресурсите, иновации и замяна на ресурсите, чрез устойчиво използване, повторна употреба и рециклиране на енергията и ключовите стратегически метали, полезни изкопаеми и други природни ресурси. Комитетът приветства с особено задоволство акцентът върху този въпрос, поставен от Европейското партньорство за иновации и от наскоро направения от Комисията преглед на нейната инициатива за суровините (2). Гражданското общество също трябва да участва пълноценно и активно, не на последно място поради факта, че заинтересованите страни и потребителите играят централна и отговорна роля за гарантиране на максимална степен на повторно използване и рециклиране и намаляване на отпадъците.

1.3 При все това целта на настоящото становище е да разгледа въпроса за гарантирането на жизненоважния внос чрез търговия и съответните политики.

1.4 Подходът на ЕС към устойчивата търговия е най-напредничав в сравнение с който и да е от основните му конкуренти, но устойчивостта трябва да е в основата на всяка стратегия на ЕС за набавяне на жизненоважен внос. Тази стратегия трябва също така да бъде съгласувана изцяло с програмата на ЕС за развитие, с особено внимание към страните от АКТБ, най-слабо развитите страни, развитието на ОСП и ОСП+ и все още продължаващите преговори по споразумения за икономическо партньорство (СИП), както напълно признава Комисията.

1.5 Комитетът неведнъж е заявявал, че е от основно значение да се гарантира съгласуваност между опазването на природните ресурси, борбата с бедността, устойчивото производство и потребление. Необходимо е да се установят цялостни процеси на участие, включващи гражданското общество, тъй като в съчетание със социалния диалог те представляват ключови фактори за гарантиране на доброто управление и борбата с корупцията.

1.6 Комитетът приветства факта, че „устойчивото управление на природните ресурси“ беше определено като една от 12-те „примерни цели“ в доклада на Групата на високо равнище на ООН от изтъкнати личности от 30 май 2013 г. Комисията от своя страна публикува своето важно съобщение „Достоен живот за всички“ (3), в което се разглежда тази инициатива на ООН за обвързване на напредъка по отношение на целите на хилядолетието с постиженията на „Рио+20“, за да се определят нови цели за устойчиво развитие за периода след 2015 г. Както се припомня в това съобщение, „две от най-неотложните за решаване предизвикателства, пред които е изправен светът, са изкореняването на бедността и осигуряването на устойчиво благополучие и благоденствие“. Постигането на тези цели ще бъде обаче далеч по-трудно, ако светът е изправен пред критичен недостиг на ключови стратегически ресурси.

1.6.1 В съобщението също се припомня, че „две трети от природните ресурси — сред които плодородната почва, чистата вода и чистият въздух — намаляват, а изменението на климата и загубата на биологично разнообразие са достигнали почти критични стойности, отвъд които последиците за обществото и околната среда са необратими.“ Комитетът на свой ред определя това съобщение като „важен крайъгълен камък“, като подчертава, че „с оглед на физическите ограничения на … много други природни ресурси по света, ЦУР трябва да включват цели, свързани с по-ефективното използване на тези ресурси и по-справедливото им споделяне.“

1.7 Комитетът приветства напредъка, постигнат от инициативата на Комисията за суровините. Въпреки това ефективното управление на ключовите световни ресурси трябва преимуществено да се разглежда на световно равнище. Както признава Комисията, „за гарантиране на устойчивото снабдяване със суровини е необходимо да се разработи координиран отговор на европейско или дори на международно равнище … с цел насърчаване на по-добра международна рамка и по-тясно сътрудничество“ (4). Тези проблеми в момента са по-скоро геополитически, отколкото геоложки, и при все това Комитетът е разочарован, че действията на ЕС създават впечатление по-скоро за разнородно множество от специфични инициативи, отколкото за цялостна глобална стратегия. Въпреки това Комитетът приветства установеното от ЕС тясно сътрудничество със САЩ и Япония, ключовото стратегическо партньорство, което се посочва в съобщението на Комисията от 2011 г. „Посрещане на предизвикателствата, свързани със стоковите пазари и суровините“ (5), както и със страните, посочени в прегледа на инициативата за суровините. Така с право се подчертава значението на сътрудничеството с Комисията на Африканския съюз и с Африка като цяло.

1.7.1 Комитетът насърчава активното провеждане от страна на ЕС на „дипломация в сферата на суровините“. Преди всичко Комитетът счита, че е необходимо да се положат повече и по-координирани усилия в световен план, предимно с помощта на Г-20 (в чийто състав влизат много от основните „заявители“ на стратегически внос), където въпросът не е разгледан достатъчно резултатно до момента, но също така и с помощта на ОИСР, както и на ООН и нейните агенции. Надпреварата за достигане на най-ниски равнища няма да е от полза за никого.

1.7.2 Основният недостатък на всеки интегриран глобален подход е липсата на ефективни механизми за изпълнение. Ето защо Комитетът препоръчва като част от отдавна належащия преглед на СТО, която се базира на международното право, да се добави специфична компетенция, която да обхваща енергията и суровините и тяхното устойчиво използване. По-голямо внимание следва да се обърне и на годишния Световен форум на суровините на Конференцията на ООН за търговия и развитие (УНКТАД). Въпрос от основно значение в това отношение е уязвимостта на развиващите се страни. За зависимите от стоки държави секторите, свързани със суровините, често представляват най-важният източник на печалба и заетост. Въпреки това неспособността им да превърнат основания на стоки растеж в по-траен икономически растеж на по-широка основа и да осигурят повече ползи за бедните поставя под въпрос техния модел на развитие. Съществува неотложна необходимост от задълбочено разглеждане с пълното участие на гражданското общество на въпроса какви промени на техните политики, институции и инфраструктура трябва да бъдат осъществени, за да се обвържат приходите от стоките с постигането на резултати от развитието, включително ЦХР и бъдещи ЦУР.

1.8 Ролята на частния сектор също е от основно значение – по-голямата част от добива на полезни изкопаеми понастоящем е пазарна операция. Тъй като добивът и обработката са изключително капиталоемки дейности, се разчита в особено голяма степен на големи многонационални предприятия. Ето защо е от първостепенно значение основните конвенции на МОТ, Ръководните насоки на ОИСР за мултинационалните предприятия и конкретните насоки на ОИСР по надлежната проверка за отговорни вериги за доставки (6) да се съблюдават и прилагат цялостно, включително с активното сътрудничество на социалните партньори. Както заявява Комисията в „Глобална Европа“, изключително важно е да се гарантира, че ползите от либерализирането на търговията ще „бъдат прехвърлени на гражданите. Стремейки се към постигане на социална справедливост и сближаване на собствена територия, ние следва също така да популяризираме нашите ценности, включително социалните и екологичните стандарти и културното разнообразие, из целия свят“ (7).

1.9 Енергийният внос и вносът на суровини на ЕС възлизат на една трета от целия внос на Съюза (528 милиарда евро през 2010 г.) (8). В момента ЕС търси решение за препятствията пред подобни доставки, като например забраните за износ, новите ограничения, допълнителните мита за износ или двойното ценообразуване, чрез своите търговски преговори (споразуменията за свободна търговия, споразуменията за икономическо партньорство, споразуменията за партньорство и сътрудничество и преговорите за присъединяване към СТО), като в краен случай прибягва до механизъм за уреждане на спорове.

1.9.1 Въпреки това Комитетът изразява дълбоко безпокойство, че това са тактически инструменти на търговската политика, които не представляват цялостна стратегия и няма да са ефективни в условията на криза. Използването на механизми за уреждане на спорове отнема време и, както стана ясно от опита с редкоземните елементи, подлежат на удължаване. Призоваваме за определяне на ясна процедура за реагиране от страна на ЕС при извънредни ситуации или кризи, в случай че поради някаква причина внезапно се окаже невъзможно да се осъществи жизненоважен внос.

1.10 Специално по отношение на енергийните въпроси, Русия, Норвегия и Алжир взети заедно доставят 85 % от вноса на природен газ в ЕС и почти 50 % от суровия петрол. До неотдавна най-големите производители на енергия не бързаха да се присъединят към СТО, която като организация, основаваща се на правила, поставя акцент върху по-голямата стабилност и предвидимост. Ето защо Комитетът настоятелно призовава ЕС да се възползва от възникналата възможност във връзка с присъединяването на Русия към СТО през 2012 г., за да даде нов тласък на преговорите за ново споразумение за търговия и инвестиции между ЕС и Русия и да разработи по-задълбочени и по-професионални отношения.

1.10.1 Успоредно с това Комитетът призовава Комисията да направи всичко възможно да насърчи както успешното приключване на присъединяването на Казахстан към СТО, така и набраната от Алжир и Азербайджан скорост в техните преговори за присъединяване към СТО. Необходимо е също така да се даде нов тласък на преговорите за присъединяване към ЕС на Турция – особено важен енергиен център и транзитна държава.

1.11 Комитетът също така настоятелно призовава Комисията да положи възможно най-големи усилия, за да гарантира сключването на предстоящата министерска среща на предложеното споразумение със СТО за „ранна реколта“ за улесняване на търговията и други въпроси, свързани със селското стопанство, които не могат лесно да бъдат уредени в двустранни споразумения. Предвид безизходната ситуация при преговорите от Доха, напредъкът дори във връзка с тези усилия е много бавен. Неуспехът да се постигне дори тази ограничена цел би могъл да има сериозно отражение върху цялостната роля на СТО в преговорите – окончателният неуспех на многостранно равнище би могъл евентуално да има тежки последици за световната продоволствена сигурност като цяло.

1.12 Комитетът твърдо подкрепя инициативата на Комисията относно отговорното извличане на „полезни изкопаеми от зони на конфликт“ (от засегнати от конфликти региони и области с висок риск) и други варианти „за подпомагане на богатите на ресурси развиващи се страни и поставяне на акцент на прозрачността на веригата за доставки на полезни изкопаеми“. Въпреки това, предвид факта, че често е невъзможно проследяването да се определи в пълна степен, остава опасението, че или търговията ще бъде „отклонена“ към съседни страни, или предприятията могат да се оттеглят вместо да поемат риска да се изправят пред неочаквани обвинения. Следва също така да се обмисли възможността за възприемане на доброволен подход, основан на насоките на ОИСР за мултинационалните корпорации, като същевременно се насърчават и подкрепят напълно инициативи от рода на Инициативата за прозрачност на добивната промишленост (9), която разглежда въпроса за прозрачността на плащанията. В този контекст отново е от ключово значение да се установи пълноценен процес на участие, който включва гражданското общество.

2. Жизненоважният внос – контекст

2.1 Експоненциалното търсене на природни ресурси е резултат от съчетаването на множество фактори. Сред тях са очакваното нарастване на световното население до 9 милиарда души, бързата индустриализация и урбанизация, като сега за пръв път повече от половината от световното население живее в малките и големите градове, както и очакваните до 2030 г. до 2 милиарда души от средната класа, търсещи (както и можещи да си позволят) много по-голямо разнообразие и избор в нещата, които желаят да консумират. Нито една страна не може да се ползва с право на привилегировано ползване на тези ресурси – вече се наблюдава експоненциално нарастване на употребата на мобилни телефони в световен мащаб.

2.1.1 Проблемът често се утежнява от факта, че много ключови полезни изкопаеми се намират в зони на конфликти, докато основните източници на енергия често са разположени в страни, в които има други политически проблеми. Ето защо е от жизненоважно значение предприемането на превантивни действия в световен мащаб, преди търсенето да надвиши предлагането в такава степен, че да се стигне до експоненциално нарастване на цените, което само по себе си би могло да има опустошителен ефект върху бързия достъп до тези суровини (без да споменаваме отражението върху бедността), или до войни и конфликти.

2.2 Енергетика

2.2.1 Енергията е фактор от основно, стратегическо значение при всяко разглеждане на жизненоважния за ЕС внос като основен компонент в поддържането на жизнения ни стандарт и качеството на живота. При все това международният пазар на енергия е изключително конкурентен и нестабилен. Делът на вноса в енергийния микс на ЕС е 55 % (10), а ЕС като цяло внася 60 % от газта и над 80 % от нефта, които потребява (11), в условията на бързо нарастващо конкурентно търсене от други страни, по-специално нововъзникващите икономики.

2.2.2 Търсенето на енергия в световен мащаб може да нарасне с 40 % през следващите 20 години, а неподходящите действия в отговор на изменението на климата биха могли допълнително да усложнят положението. Сигурните и надеждни доставки на енергия са от ключово значение, но много държави членки могат да разчитат само на ограничен брой енергийни доставчици и затова са уязвими при евентуални пречки и нестабилност на цените, особено що се отнася до газта и нефта. Диверсификацията на енергийните доставки е особено належащ въпрос в трите балтийски държави.

2.2.3 Енергетиката е област на споделени компетенции между ЕС и държавите членки, която се усложнява от въпроси като търговската тайна и националния суверенитет. Отговорът на Комисията включва два аспекта. На първо място се създава механизъм за обмен на информация във връзка с междуправителствените споразумения в областта на енергетиката между държавите членки и трети държави. Комитетът приветства това като „подходяща стъпка към ефективно прилагане на обща европейска външна енергийна политика“ в съответствие със стратегията на ЕС „Европа 2020“, като посочи, че е „жизненоважно … Европа да действа единно, за да гарантира адекватни, стабилни и сигурни доставки на енергия в обозримото бъдеще“.

2.2.3.1 Досега никой в ЕС нямаше поглед към цялостната картина по отношение на никой конкретен търговски партньор, докато тези търговски партньори със сигурност имат такава представа. В сила са около 30 междуправителствени споразумения между държавите членки и трети държави относно петрола, около 60 относно газта и по-малко на брой относно електричеството.

2.2.4 Второто направление на стратегията на Комисията е нейната Енергийна пътна карта за периода до 2050 г., която също беше приветствана от Комитета. По този начин се подчертава неотложната необходимост от разработване на енергийни стратегии за периода след 2020 г. и се разглеждат редица сценарии, включително приемането на много строги мерки за енергийна ефективност, цените на въглеродните емисии, развитието на енергията от възобновяеми източници, улавянето на въглерод и ядрената енергетика.

2.2.5 С оглед осигуряване на жизненоважния внос Комитетът отправи призив за изготвянето на всеобхватна външна енергийна стратегия на ЕС (12), както и за бързо и прогресивно изготвяне на обща външна политика на ЕС в областта на енергетиката (13). Тези опасения все още са налице. Въпреки това от конкретна гледна точка на търговската политика ключът се крие както в идентифицирането на потенциални затруднения във връзка с доставките и инфраструктурата, така и в това повече от нашите основни доставчици на енергия да станат членове на СТО, не на последно място с цел постигане на по-голяма стабилност и предсказуемост.

2.3 Храна, земя и вода

2.3.1 Втората ключова област на природните ресурси, свързани с поддържането на достоен жизнен стандарт и качество на живота, обхваща земеделската земя, храната и водата, които също са застрашени от предприемането на неподходящи действия в отговор на изменението на климата.

2.3.2 ЕС се ползва от умерен климат независимо от голямата гъстота на населението и от факта, че само една осма от земната му площ е подходяща за земеделско производство. По-голямото засушаване представлява заплаха за най-южните държави членки, но какъвто и да е внос на вода неизменно ще бъде с произход от самия ЕС.

2.3.3 Комитетът вече е разглеждал въпроса за продоволствената сигурност (14), най-вече по-обширния, глобален проблем и един от основните стимули за реформата на ОСП.

2.3.4 ЕС внася повече храни от най-слабо развитите страни, отколкото САЩ, Канада, Япония и Австралия взети заедно. Макар и Организациите на европейските кооперативи (COPA-COGECA) да посочват отрицателен търговски баланс в областта на селското стопанство, Комисията отчита за 2012 г. цялостен търговски излишък на ЕС от 12,6 милиарда евро, като се включва преработката на храни. Основният внос на селскостопански продукти на ЕС е соя за фураж, без която производството на месо и млечни продукти биха били изложени на голям риск (в този случай праговете за ГМО са целесъобразни). Други продукти, които се произвеждат в достатъчни количества извън ЕС, включват определени маслодайни семена, плодове, кафе, какао и чай.

2.3.5 При липсата на реална заплаха за ограничаване на вноса към ЕС основните търговски въпроси в този контекст са различните социални и екологични стандарти, в това число възможността за проследяване, санитарните и фитосанитарните мерки (здравеопазването), хуманното отношение към животните, както и въпросите в областта на интелектуалната собственост. За много развиващи се страни селскостопанските продукти са ключов, ако не и основният, компонент на износа, за който ЕС се разглежда като привилегирован пазар и до който мнозина смятат, че достъпът е неоснователно ограничен от стандартите на ЕС за безопасност на храните и от други стандарти.

2.3.6 Селското стопанство заема основно място в преговорите от Доха в рамките на СТО – всъщност беше предвидено преговорите да започнат през 1999 г. преди началото на кръга Доха, но те стигнаха до задънена улица. Комитетът е сериозно обезпокоен, че неуспехът да се гарантира дори споразумение за „ранна реколта“ за улесняване на търговията и други въпроси, свързани със селското стопанство, на следващата среща на министрите би могъл да има много сериозни последствия за СТО, но дори още по-негативни последствия за световната продоволствена сигурност като цяло.

2.4 Ключови стратегически минерали и суровини

2.4.1 Достъпът до ключови стратегически минерали и суровини е третата основна, стратегическа област при разглеждане на жизненоважния за ЕС внос.

2.4.2 Тези ключови суровини включват металните и индустриалните минерали, строителните материали и неблагородните метали, като например кобалт, галий, индий и редица редкоземни елементи. Използването им се проявява по много различни начини в ежедневието, най-вече в автомобилите, самолетите и ИТ оборудването. В съобщението си от 2011 г. Комисията представя списък на 14 ключови „суровини от изключителна важност“, с техните равнища на рециклиране и заменяемост, който в момента актуализира с цел да бъдат отчетени пазарните, технологичните и други промени. Някои основни компоненти, разбира се, вече ще са включени в състава на много готови вносни продукти, а други стратегически материали не са жизненоважни понастоящем, но въпреки това ИТ и другите видове ключово оборудване могат бързо да престанат да бъдат актуални, след което лесно да бъдат изхвърлени.

2.4.3 По оценки на Лондонската борса за метали, около 7 % от общото потребление на мед се пада на автомобилната промишленост, но при автомобилите се използват и стомана, алуминий, платина (60 % от общото потребление), паладий, родий, олово, калий, кобалт и цинк. Аналогично, в мобилните телефони и iPad се съдържат мед, сребро, злато, паладий и платина. Редовната подмяна на тези елементи на всеки две или няколко години вече се е превърнала в основен проблем, но ръстът в използването в световен мащаб е експоненциален, като само в Китай и Индия вече са в употреба около 2 милиарда мобилни телефона. Смята се, че делът на Китай само в световното потребление на мед се е увеличил от 12 % до 40 % за 10 години.

2.4.4 Благодарение на технологичния напредък някои от най-ключовите, най-търсени днес минерали няма да бъдат от съществено значение утре, но за други, като редкоземните елементи (които сега са основна съставна част, например, на най-новите мобилни телефони), търсенето внезапно нараства до критични стойности. Например Китай, чиито залежи на редкоземни елементи се оценяват на 97 % от световните запаси, наложи ограничения на износа, като все още рециклирането или замяната са невъзможни, но ЕС трябваше да стартира втори процес на решаване на спорове в рамките на СТО, въпреки че Китай загуби първия.

3. Стратегическото предизвикателство за ЕС във връзка с устойчивостта

3.1 В исторически план осигуряването на суровини от стратегическо значение е било основна цел на външната политика за държавите и империите – а сега също и за големите компании и корпорации. Както беше посочено, няма икономики, които могат да бъдат самостоятелни, когато става дума за доставки на суровини.

3.2 Остава постоянната заплаха от непредвидени, краткотрайни шокове, независимо дали причината за тях е цената или друга, като например проблеми с транспорта или инфраструктурата, умишлени блокади, екологични или други кризи, подобни на случилото се във Фукушима. Примери от близкото минало (през 2006 и 2009 г.) включват големият недостиг на енергия поради нарушаването на енергийните доставки от Русия, а преди това – недостигът на нефт през 70-те години на миналия век.

3.2.1 Повечето от законовите средства, с които разполага Комисията, са ориентирани в дългосрочен план. Комисията в действителност е наясно с наличието на този проблем от много години насам. Тя търси решение за пречките посредством търговските си преговори и, макар и Комитетът да е уверен, че за всеки отделен случай са предвидени разпоредби, изглежда не се обръща достатъчно внимание на гарантирането на жизненоважния внос в извънредни ситуации.

3.3 В това отношение компетенциите са едно от многобройните предизвикателства пред ЕС. ЕС има компетенции по търговските въпроси, но за разлика от САЩ, отделните държави членки, военните организации или дори отделните предприятия не може да трупа стратегически запаси от нефт или други важни суровини. Както се посочва в прегледа на инициативата за суровините, „нито една държава членка не би подкрепила схема за запасяване като вариант на политиката“.

3.3.1 ЕС може да разчита само на „мека“ сила. Предизвикателството, с което трябва да се справи, е разработването на цялостна стратегическа рамка. В това отношение ЕС е в добра позиция да заеме водещо място в три ключови области: насърчаване на разработването на глобална рамка, насърчаване на устойчивостта и гарантиране на пълното и активно участие на гражданското общество. Тъй като те са обхванати в много от препоръките, не е необходимо аргументите да се повтарят в настоящото становище, но Комитетът приветства факта, че Комисията двукратно (15) подчерта, че устойчивото минно дело „може и трябва да допринесе за устойчивото развитие“. Устойчивостта трябва да е в основата на всяка стратегия на ЕС за набавяне на жизненоважен внос.

3.4 Ролята на частния сектор е от основно значение – по-голямата част от добива на полезни изкопаеми понастоящем е пазарна операция. Това се наблюдава ясно в по-отворените части на света, включително ЕС, САЩ, Австралия, Южна Африка, Бразилия и Индия, и до известна степен при големите руски енергийни компании. В тази връзка Комитетът специално приветства ангажимента на Асоциацията на производителите на промишлени минерали да „работи активно за постоянното подобряване на икономическите, екологичните и социалните показатели“.

3.4.1 Както е посочено в съобщението от 2011 г., „обезпечаването на доставките на суровини е по същество задача на предприятията“, като се добавя, че ролята на публичните органи „е да осигурят подходящи рамкови условия, които да позволят на предприятията да изпълняват тази задача“.

3.5 В другата крайност се намира плановата икономика като тази на Китай, където по-голямата част от икономическите лостове и играчи са подложени на различни степени на централизиран контрол. Китай има по-ясен, по-цялостен стратегически подход спрямо осигуряването на основните си бъдещи нужди от храни и фуражи, вода, минерали и енергия от която и да е друга страна, което предизвика широка загриженост, особено по отношение на Африка. Както беше посочено от Комитета, „в търсенето си на нови източници на суровини и инвестиции в трети страни Китай създаде партньорства в няколко африкански държави под формата на инвестиционна дейност, а не като помощ за развитието“ (16).

3.5.1 Въпреки това други твърдят, че Китай е сключил „лоши“ сделки и плаща завишена цена за своите суровини, както и че работейки със страни, които за други биха предизвикали политически трудности, той всъщност прави тези минерали по-достъпни.

3.6 За много бедни на ресурси развиващи се страни гарантирането на достъп до суровини е трудно. Дори богатите на ресурси страни износителки трябва да се борят за изкореняване на бедността. Те трябва да извлекат по-голяма добавена стойност от процеса на преработка, както и да установят работещи партньорства с частния сектор.

3.6.1 Бяха отбелязани и опасенията във връзка с „полезните изкопаеми от зони на конфликт“. Инициативата на ЕС е свързана единствено със зоните на конфликт или следвоенните зони, но както е посочено, „добивът, обработката, търговията и преработката на полезни изкопаеми се свързват със злоупотреба на приходи, икономически затруднения, политически конфликти и ситуации на нестабилност“, подчертано в още по-голяма степен от злоупотребата с приходите от воюващите страни, т.нар. „проклятие на ресурсите“.

3.6.2 Инициативи от рода на Инициативата за прозрачност на добивната промишленост трябва да бъдат насърчавани и напълно подкрепяни, както и да се установят цялостни процеси на участие, включващи гражданското общество. Те, в съчетание със социалния диалог, представляват ключови фактори за гарантиране на доброто управление и борбата с корупцията. В този контекст ролята на гражданското общество на наблюдател, установена в сключените наскоро търговски споразумения на ЕС, представлява отличен прецедент, но гражданското общество трябва да бъде изцяло и активно привлечено при спазване на изискванията за прозрачност и към всички етапи от преговорите по ССТ, СИП и СПС, преди да бъдат сключени тези споразумения. Тъй като частният сектор изпълнява ключова роля, гласът на социалните партньори също е от решаващо значение.

4. Настояща политика на Комисията по отношение на стратегическите полезни изкопаеми и суровините

4.1 Комисията (ГД „Предприятия и промишленост“) стартира своята „Инициатива за суровините“ през 2008 г. Тя се състои от три стълба, като се основава, на първо място, на гарантиране на равнопоставен достъп до ресурсите в трети държави, на второ място – на насърчаване на устойчиви доставки от европейски ресурси и на трето място – на повишаване на ефективното използване и рециклиране на ресурсите.

4.1.1 Тези три стълба са от съществено значение, но не попадат в обхвата на настоящото становище. Въпреки това Комитетът би отправил въпроса защо толкова голям процент от рециклируемите метални отпадъци на ЕС се изнасят извън ЕС, при положение че рециклираният скрап в много случаи има значително по-голяма стойност, като същевременно е по-евтин от първоначалната суровина; това на практика е субсидиране на Китай.

4.2 Докладът на ad hoc работната група за определяне на суровините от изключителна важност беше приет в съобщението на Комисията от 2011 г. Този въпрос беше включен в становището на Комитета относно „Посрещане на предизвикателствата, свързани със стоковите пазари и суровините“ (17), в което също така беше разгледана и ролята на финансовите пазари.

4.2.1 Както беше посочено, в съобщението се прави списък на 14 ключови „суровини от изключителна важност“, с техните равнища на рециклиране и заменяемост. Комитетът приветства факта, че настоящият преглед се осъществява в тясна консултация със заинтересованите страни, въпреки че не се разглеждат варианти на политиката, които се очаква да играят важна роля в страни като САЩ и Обединеното кралство.

4.2.2 Комитетът приветства използваната цялостна, много задълбочена методология. Наред с други фактори, тук се разглеждат минералите (и страничните продукти), които са от съществено икономическо значение (като също така се сравняват минерали с много различни свойства и използвани в много широк кръг сектори), при които има висок риск за доставките и за които липсват готови заместители. С помощта на показатели на Световната банка се установяват държавите източници с лошо управление или с висок риск от възникване на извънредни ситуации (от произволното налагане на квоти за износ до гражданска война) или в които се прилагат ниски екологични стандарти. Разглеждат се също потенциалните равнища на рециклиране, както и съставът на рудите, нестабилността на цените и продължителната географска достъпност. Тази подробна работа продължава да бъде от съществено значение.

Брюксел, 16 октомври 2013 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Henri MALOSSE

(1) „Търговска политика на ЕС в областта на суровините“ – втори доклад за дейността, май 2012 г.

(2) COM (2008) 699 final и COM (2013) 442 final.

(3) Съобщение на Комисията „Достоен живот за всички: Премахване на бедността и осигуряване на устойчиво бъдеще за света“, (COM(2013) 92 final, 27 февруари 2013 г; ОВ C 271 от 19.9.2013 г, стр. 144–150.

(4) Вж. бележка под линия 1.

(5) COM(2011) 25 final.

(6) OECD Due Diligence Guidance for Responsible Supply Chains of Minerals from Conflict-Affected and High-Risk Areas: Second Edition 2012 („Насоки на ОИСР по надлежната проверка за отговорни вериги за доставки на полезни изкопаеми от засегнати от конфликти и високорискови зони“, второ издание, 2012 г.).

(7) COM (2006) 567 final, 4 октомври 2006 г., параграф 3, точка 1, буква iii).

(8) Вж. бележка под линия 1.

(9) Инициативата за прозрачност на добивната промишленост.

(10) Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Съобщение от Комисията до Европейския парламент, до Съвета, до Европейския икономически и социален комитет и до Комитета на регионите „Енергийна пътна карта за периода до 2050 г.“, COM(2011) 885 final, ОВ C 229, 31.7.2012 г., стр. 126–132.

(11) Съобщение на Комисията COM (2011) 540 final, както е посочено в становището на Комитета относно „Междуправителствени споразумения между държавите членки и трети държави в областта на енергетиката“ – ОВ C 68, 6.3.2012 г., стр. 65–69.

(12) Становище на ЕИСК относно „Външното измерение на енергийната политика на ЕС“, ОВ C 182, 4.8.2009 г., стр. 8–12.

(13) Становище на ЕИСК относно „Доставките на енергия: от каква политика към съседите се нуждаем, за да гарантираме сигурността на доставките за ЕС?“ – ОВ C 132 3.5.2011 г. стр. 15–21.

(14) Становище на ЕИСК относно „Търговия и продоволствена сигурност“, ОВ С 255, 2.9.2010 г., стр. 1–9.

(15) Вж. бележки под линия 2 и 5.

(16) Становище на ЕИСК относно „Към цялостна европейска политика в областта на международните инвестиции“, ОВ C 318, 29.10.2011 г.

(17) ОВ C 318, 29.10.2011 г., стр. 76–81.