[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 14.11.2008

COM(2008) 721 окончателен

2008/0216 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството {SEC(2008) 2760} {SEC(2008) 2761}

(представено от Комисията)

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

I. Контекст на предложението

Общ контекст

Ограничаването и контролът на количествата улов чрез установяване на общ допустим улов (ОДУ) и национални квоти заедно с технически правила и схеми за усилието се явяват крайъгълен камък на общата политика в областта на рибарството (ОПОР). Европейската политика за контрол в областта на рибарството е в центъра на ОПОР, защото доверието в нея зависи от ефективното прилагане на тази политика за контрол. Независимо от известния напредък все още съществуват сериозни слабости в системата за контрол, посочени от Европейската комисия[1] и Европейската сметна палата[2]. Настоящата система за контрол е неефикасна, скъпа и сложна и не дава желаните резултати. Продължаващият неуспех на политиката за контрол ще има сериозни последствия за бъдещето на риболовните ресурси, риболовната промишленост и районите, зависещи от риболова. Поради това Комисията предлага основна реформа на системата за контрол, укрепваща ОПОР. Тази инициатива е ключов приоритет на Комисията в областта на рибарството през 2008 г.

Основания и цели на предложението

Поради своя глобален и интегриран подход, насочен към всички аспекти на ОПОР, реформата на политиката за контрол следва не само да подобри капацитета за контрол и управлението на риболовните ресурси и да установи равностойни условия в ЕС, но също и да окаже благоприятно структурно въздействие върху пазара и следователно да противодейства на екологичните, икономически и социални последствия от неспазването на правилата. По-специално предложението цели да постигне:

Нов, общ подход за контрол и инспекции

Въвеждането на хармонизирани процедури за инспекции и по-високите стандарти следва да гарантират уеднаквеното прилагане на политиката за контрол на равнище на държавите-членки, като се вземат предвид и се уважават разнообразието и специфичните характеристики на различните флоти.

Култура на спазване

Целта е да се въздейства върху поведението на всички заинтересовани страни, въвлечени в пълния цикъл на риболовните дейности (улавяне, преработка, дистрибуция и пускане на пазара), така че спазването на политиката и регламентите на ОПОР да се постигне не само чрез дейности за наблюдение и контрол, но и като резултат от обща култура на спазване, при която всяка част от промишлеността инвестира в дейности за осигуряване на спазването и се възстановява легитимността на правилата на ОПОР.

Ефективно прилагане на правилата на ОПОР

Целта е да се засилят правомощията за управление на Комисията и капацитетът ѝ да се намесва пропорционално на равнището на неспазване от страна на държавите-членки. Отговорностите на Комисията и на държавите-членки ще бъдат ясно определени с цел да се избегне припокриването и да се гарантира, че Комисията не се отклонява от своята основна дейност за контрол и проверка на спазването на правилата на ОПОР от страна на държавите-членки. Настоящата система на микрорешения следва да бъде постепенно заменена с подход, основан на макроуправление.

Съществуващи разпоредби в областта на предложението

Основите на политиката за контрол са установени в Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета („Регламента за контрол“[3]) и глава V от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета („Основния регламент“[4]). Регламентът за контрол бе изменян дванадесет пъти. Сложността в резултат на многобройните изменения на Регламента за контрол се засилва още повече от факта, че определен брой разпоредби за контрол са съдържат в няколко други отделни регламенти.

Съгласуваност с другите политики и цели на Съюза

Предложението ще допринесе за общата цел на ОПОР или по-точно за устойчивата експлоатация на живите водни ресурси. Освен това то ще допринесе за Стратегията за устойчиво развитие, одобрена от Европейския съвет през юни 2006 г., като се фокусира върху опазването на естествените ресурси. То отговаря също на целите, определени на Световната среща на върха по въпросите на устойчивото развитие през 2002 г. по отношение на управлението на рибарството[5] и принципа на стремеж към по-добро управление на океана, който е водещ при настоящите дискусии за бъдещата морска политика на Общността. Освен това общата цел на реформата на контрола е свързана с четирите главни области, посочени от Комисията, в които понастоящем има възможност за подобряване на прилагането на законодателството на Общността[6].

II. Консултация със заинтересованите страни и оценка на въздействието

Консултация със заинтересованите страни

Методи за консултация, основни целеви сектори и общ профил на респондентите

При подготвяне на предложението бяха проведени няколко консултации с държавите-членки (на равнище министерство и експерти) и с представители на сектора, консултативни органи и всички други заинтересовани страни. На работата по настоящото предложение бе даден тласък със създаването на междуведомствена ръководна група (МРГ) за анализ на общия подход, с работни групи по специфични теми.

1. Държавите-членки

- Комисията изготви неофициален документ, определящ основните аспекти на предложената реформа. Той бе обсъден на неофициална среща на министрите, отговарящи за рибарството, на 18 февруари 2008 г. Предварително бе проведена среща между държавни служители в сектора на рибарството от държавите-членки на 15 януари 2008 г. На 1 февруари 2008 г. бе проведена среща между експерти по контрола върху рибарството от държавите-членки за представяне на целите на реформата.

- ГД „Морско дело и Рибарство“ създаде работна група от експерти от държавите-членки за определяне на хармонизирани процедури за инспекции и стандарти за контрол.

- Бе проведена серия от три срещи на технически експерти относно система за електронно отчитане (ERS) в Лондон, Мадрид и Копенхаген. На свой ред те ще допринесат за по-добро използване на модерните технологии съгласно новия регламент за контрол.

- Във връзка с реформата бяха подписани меморандуми за разбирателство с държавите-членки (Гърция, Италия, Полша, Испания и Швеция). Те отбелязаха промяна в подхода, тъй като съдържат ясно дефинирани критерии за подобряване на системите за контрол на рибарството в съответните държави-членки.

2. Консултативните органи на заинтересованите страни и по-широката аудитория.

- Бе организиран еднодневен семинар на 10 април 2008 г. с представители на регионалните консултативни съвети (РКС) и на Консултативния комитет по рибарството и аквакултурите (ККРА) с цел запознаване с техните виждания относно планираната реформа на политиката за контрол на ОПОР.

- ГД „Морско дело и Рибарство“ също взе участие в семинари относно проследяването, което ще бъде неразделна част от реформата, в контекста на проекта за проследяване на рибните популации и Датския национален институт за водни ресурси (DTU Aqua). ГД „Морско дело и Рибарство“ организира семинар по темата заедно със Съвместния изследователски център в Брюксел на 17 юни 2008 г.

- Реформата бе представена на групата на високо равнище на независимите заинтересовани страни относно административната тежест на нейното заседание на 18 септември 2008 г. Председателят заяви. че групата оценява много високо насоките, скицирани от ГД „Морско дело и Рибарство“, и напълно подкрепя предложената реформа, предвид очакваното намаляване на административната тежест за сектора.

- Бяха проведени широки публични консултации между февруари и май 2008 г. въз основа на работния документ на службите на Комисията, публикуван на интернет страницата на Комисията. В консултативния документ, подготвен от ГД „Морско дело и Рибарство“, се представя кратък анализ на проблема, основан на девет възможни области на действие, посочени в гореспоменатия неофициален документ.

Обобщение на отговорите и подход при вземането им под внимание

Действията на Комисията бяха приети положително от участниците в процеса на консултации. Почти всички изразени становища подчертават, че е целесъобразно да се засилят действията на Общността в тази област. Бяха получени двадесет и пет становища от широк набор от заинтересовани страни. Всички получени становища бяха публикувани на официалната интернет страница на Комисията с посочени автори и произход[7]

Инициативата на Комисията и нейните главни цели получиха широко одобрение от участниците в консултациите. Бе постигнато единодушно съгласие относно необходимостта от реформа на системата за контрол. Много от участниците подчертаха, че културата на спазване следва да бъде главна цел на реформата. По-специално всички заинтересовани страни подкрепят въвеждането на хармонизирани административни санкции, опростяването и рационализирането на правилата и засилването на сътрудничеството и помощта. Неправителствените организации и публичните власти подкрепиха особено реформата като ефикасно средство от гледна точка на екологично устойчивото рибарство. Всички се съгласиха за нуждата от разработване на нов подход за инспектиране и контрол на равнище на ЕО, осигуряващ равностойни условия и насърчаващ засилено сътрудничество между Комисията, органите за контрол на рибарството в държавите-членки и операторите по цялата производствена верига. Те се съгласиха, че Агенцията за контрол следва да играе по-важна и конструктивна роля при координацията и обучението. Неправителствените организации изразиха становище, че на Комисията следва да се предоставят повече инструменти за навременна намеса, докато промишлеността изрази загриженост дали няма по-скоро тя отколкото държавите-членки да понесе цената на мерките срещу държавите-членки и временното спиране на помощта от ЕО.

Събиране и използване на експертни становища

Обхванати научни/експертни области

Комисията използва външни експертни становища, за да подкрепи някои от аргументите в настоящия доклад. От експертите бе поискано да посочат вероятните благоприятни и неблагоприятни последствия от предложените варианти на политика, включително компромисите при постигането на конкурентните цели, така че да могат да бъдат взети политически решения при пълно познаване на проблематиката.

Основни консултирани организации/експерти

Бе сключен специфичен договор (съгласно рамков доклад FISH/2006/09 — Проучвания в областта на ОПОР и Морското дело — Част 4: Проучвания на оценката на въздействието във връзка с ОПОР) между Комисията и външната консултантска агенция MRAG.

Обобщение на получените и използвани становища

- Показателните качествени и количествени анализи показват, че докато някои от предложените мерки са по-съществени от други, пълното прилагане на пакета като цяло с по-скоро задължителен отколкото доброволен инструмент, подобен например на Кодекса за поведение за отговорно рибарство на ФАО, е вероятно най-ефективното средство за постигане на високо ниво на спазване.

- Ако предложените мерки се приложат чрез задължителен регламент и ако държавите-членки прилагат този регламент и съществуващите многогодишни планове за възстановяване, увеличените нетни ползи за промишлеността като резултат от възстановените и по-добре защитени запаси може да бъде от порядъка на 10 милиарда EUR за 10 години. Такива икономически ползи вероятно ще бъдат придружени от нетно увеличение на заетостта до 4 000 нови работни места във всички подсектори. Важният въпрос е как увеличението на производството на риба стимулира нови работни места в съответните сектори и райони.

- Постигането на тези ползи чрез прилагането на нов регламент ще зависи от изместването на фокуса от контрола в морето към по-рентабилни операции на сушата, които първоначално ще изискват по-високи инвестиции по-скоро в операционни процедури отколкото в средства за контрол. Нетните ползи все пак би трябвало да бъдат постигнати бързо, като ще доведат до постепенно намаляване на свързаните разходи в рамките на две или три години след прилагането в резултат на постигане на културата на спазване.

- С увеличаването на ефективността на мерките за контрол и на ефикасността печалбите на ефикасност могат да бъдат прехвърлени на операторите под формата на увеличена рентабилност на риболова и на наличен дял за екипажа и останалите заети лица.

Средства за запознаване на обществеността с експертните становища

Проучването ще бъде достъпно на интернет страницата на ГД „Морско дело и Рибарство“.

Оценка на въздействието

Комисията проведе оценка на въздействието на предложението, като докладът ще бъде достъпен на интернет страницата на ГД „Морско дело и Рибарство“. В този доклад са разгледани следните варианти:

- Вариант 1: Без промяна в политиката. Продължаване на настоящата политика и концентриране върху прилагането и правоприлагането на съществуващата рамка.

Подвариант 1: Без промяна в политиката, запазване на настоящото положение.

Основното допускане за този подвариант е, че настоящата политика за контрол е достатъчна, за да се постигне поведение на спазване за подпомагане на целите на ОПОР, и че основния проблем е слабото прилагане на съществуващите регулаторни изисквания от страна на държавите-членки. Акцентът може да бъде поставен върху по-доброто прилагане на съществуващото законодателство.

Подвариант 2: Прилагане и правоприлагане на съществуващата рамка чрез регламенти за прилагане.

Като алтернатива на обикновеното запазване на настоящото положение този подвариант може да се насочи към приемане на все още негласувано законодателство за прилагане с цел да се осигури пълен набор от технически правила като основа на всеобхватна система за контрол.

Този подход за запазване на статуквото означава допълнителни слоеве от правила, добавени по некоординиран начин към съществуващата вече усложнена рамка без да се разработи нов подход за контрол и инспекции. Неспособността на Комисията ще продължи да се допълва от постоянната снизходителност от страна на националните правни системи към нарушенията, незадоволителното проследяване поради правни или процедурни причини и непълната информация за санкциите и предишното неспазване на правилата.

- Вариант 2: Преработка на Регламента за контрол заедно с Кодекс за поведение

Подход, който комбинира консолидирана правна рамка с инструмент за ориентиране, като „Кодекс за поведение“, би могъл да помогне до известна степен за подобряване на настоящата система за контрол. Някои риболовни райони биха могли да се възстановят в резултат на едностранно действие върху един или повече сегменти на флота, но като цяло този подход няма да промени съдържанието на настоящите разпоредби или да добави нови правни инструменти и ще разчита твърде много на доброволното прилагане от страна на държавите-членки.

- Вариант 3: Регулаторен инструмент под формата на нов задължителен регламент.

Третият вариант, представен за оценка, е прилагането на пакета от реформи чрез регулаторен текст, който ще бъде задължителен на равнище на Общността. Този подход е основан върху създаването на равностойни условия в ЕС. Той ще гарантира еднакво прилагане на правилата на ОПОР в ЕС и недискриминационно отношение към всички рибари. Увеличеният капацитет на инспекторите на Комисията ще затрудни държавите-членки да прикриват слабостите при прилагането на правилата на ОПОР.

- Вариант 4: Централизиране на политиката за контрол на ОПОР на равнище на ЕС с увеличени компетенции на Комисията и на CFCA.

Съгласно този вариант Комисията и Агенцията за контрол ще обединят инспекционните ресурси на държавите-членки и ще разработят всеобщо приети стандарти с дългосрочна цел за създаване на един вид Европейска система за брегова охрана. Все пак този вариант бе отхвърлен сравнително рано, тъй като прехвърлянето на задачи между Комисията и държавите-членки ще надхвърли предвиденото в Договора. От политическа гледна точка е немислимо държавите-членки изведнъж да се откажат от свои пълномощия в полза на наднационален орган. Освен това такъв вариант ще доведе до значително бюджетно увеличение, което Комисията не е в състояние да понесе.

III. Правни елементи на предложението

Съдържание на предложението

Основната идея на предложението е, че политиката за ефикасен контрол следва да бъде глобална и интегрирана и да обхваща всички аспекти на проблема от мрежата до чинията.

Нов, общ подход за контрол и инспекции

Независимо че не следва да се пренебрегва равнището на спазване от страна на риболовните кораби спрямо техническите мерки, трябва да се удаде по-голямо внимание на всеобхватното наблюдение на улова. В този контекст е необходимо по-специално да се постигне следното:

- стандартизирани, координирани инспекционни дейности и процедури при всяка брънка във веригата (в морето, в пристанището, по време на транспорта и при продажбата);

- общи стандарти за специфични мерки за контрол, приложими при възстановяването и многогодишните планове, защитените морски зони и изхвърлянията;

- въвеждане на всеобхватна система за проследяване;

- пълно използване на модерните технологии и ефикасни системи за валидиране на данни с цел провеждането на системни и всеобхватни кръстосани проверки на всички съответни данни;

- стратегическо планиране, определяне на тактически цели и на стратегия на вземане на проби; и

- използване на информация, която позволява идентифициране на рисковете и рационализиране на контрола.

Култура на спазване

В този контекст е необходимо вниманието да се насочи по-специално към:

- опростяване и рационализиране на правната рамка;

- въвеждане на хармонизирани възпиращи санкции;

- въвеждане на система от наказателни точки за нарушенията, извършени от капитани, оператори или бенефициери, притежатели на лицензия за риболов;

- мерки за правоприлагане и придружаващи санкции;

- подобрено сътрудничество между държавите-членки и с Комисията, включително разширяване на мандата на Агенцията на Общността за контрол на рибарството (CFCA);

- модерен подход към прехвърлянето на данни и обмена на информация между държавите-членки и с Комисията или CFCA чрез обезопасени уебсайтове.

Ефективно прилагане на правилата на ОПОР

С цел да се осигури ефективното прилагане на правилата на ОПОР, капацитетът на Комисията да се намесва пропорционално на равнището на неспазване от страна на държавите-членки следва да бъде увеличен. В същото време капацитетът за управление на Комисията следва да бъде усилен. Предложенията включват:

- повторно определяне на правомощията на инспекторите на Комисията;

- планове за действие на държавите-членки, за да се подобри прилагането ако е необходимо;

- правомощия за Комисията да коригира стойностите на улова за държавите-членки;

- забрана за риболовна дейност по инициатива на Комисията;

- по-голяма гъвкавост за Комисията да приспада от квотите в случай на тяхно лошо управление; и

- финансови мерки в случай на лошо управление.

Правно основание

Член 37 от Договора за ЕО.

Принцип на субсидиарност

Предложението попада под изключителната компетентност на Общността. Следователно принципът на субсидиарност не се прилага.

Принцип на пропорционалност

Предложението е в съответствие с принципа на пропорционалност поради следните причини: За да се отговори на настоящите слабости на системата за контрол на ОПОР са необходими мерки, които са пропорционални и пригодени към естеството на съответните дейности. Устойчивата експлоатация на живите водни ресурси е по дефиниция област, която се нуждае от регулиране на равнище на Общността и която не може да бъде администрирана чрез отделни мерки на национално равнище. Като предлага нова рамка за контрол на дейностите на ОПОР, Комисията отговаря на исканията от страна на заинтересованите страни и на държавите-членки за създаване на равностойни условия на равнище на ЕС. Определянето на хармонизирани процедури за инспекции и контрол по същество е проблем, който трябва да бъде решен на равнище на ЕС.

Избор на инструмент

Предложен инструмент: регламент.

Други средства не биха били подходящи поради следните причини: ОПОР е област от изключителната компетентност на Общността. Правилата, приети на равнище на Общността, следва да бъдат еднакви и задължителни, за да бъде избегнато едновременното съществуване на различни стандарти в различните държави-членки. Следователно е обосновано мерките да бъдат предложени под формата на регламент.

IV. Отражение върху бюджета

Предложението няма отражение върху бюджета на Общността.

V. Допълнителна информация

Опростяване

Предложението ще доведе до опростяване на съответното законодателство, както и до подобрения в системата за контрол. През годините в настоящата политика за контрол на ОПОР бяха добавени слоеве от разпоредби, разпръснати между различни регламенти, някои от които се припокриват. Една от целите на настоящото предложение е да внесе яснота по отношение на приложимите правила за контрол. Все пак контролът очевидно продължава да е комплексен въпрос и трябва да се намери равновесие между необходимите задължения, които следва да се запазят, и нуждата да се изясни и намали административната тежест за властите и частния сектор.

В този контекст опростяването има различни аспекти:

- Системата създава единна амбициозна рамка, установяваща принципите, управляващи всички аспекти на контрола, но оставяща на регламентите за прилагане грижата да определят подробни технически правила.

- Системата определя единна рамка, приложима за операторите на Общността и публичните власти, като уеднаквява правилата за инспекция и контрол (включително въвежда хармонизирани санкции), като по този начин допринася за създаването на равностойни условия в ЕС.

Отмяна на съществуващо законодателство

Приемането на предложението ще доведе до отмяна на съществуващо законодателство.

Клауза за преразглеждане/преработка/прекратяване на действието

Предложението включва клауза за преразглеждане.

2008/0216 (CNS)

Предложение за

РЕГЛАМЕНТ НА СЪВЕТА

за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,

като взе предвид предложението на Комисията,

като взе предвид становището на Европейския парламент,

като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет,

като взе предвид становището на Комитета на регионите,

след консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните,

като има предвид, че:

(1) Целта на Общата политика в областта на рибарството, както е определено в Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството[8], е да гарантира, че експлоатацията на живите водни ресурси осигурява устойчиви икономически, екологични и социални условия.

(2) Предвид на това, че успехът на Общата политика в областта на рибарството включва прилагане на ефективна система за контрол, мерките, предвидени в настоящия регламент, се стремят да създадат система на Общността за инспекции, наблюдение, контрол, надзор и правоприлагане с глобален и интегриран подход, за да осигурят спазване на всички правила на Общата политика в областта на рибарството с цел осигуряване на устойчива експлоатация на живите водни ресурси, като обхващат всички аспекти на политиката.

(3) Опитът, придобит при прилагането на Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството[9], показа, че настоящата система вече не е достатъчна за осигуряване на спазването на правилата на Общата политика в областта на рибарството.

(4) Понастоящем разпоредбите за контрол са разпръснати между широк брой припокриващи се и сложни правни текстове. Някои части на системата за контрол са слабо приложени от държавите-членки, от което произтичат недостатъчни и разминаващи се мерки в отговор на нарушения на правилата на Общата политика в областта на рибарството, като по този начин се подкопава създаването на равностойни условия за рибарите в цялата Общност. Съответно съществуващият режим и всички задължения, произтичащи от него, следва да бъдат обединени, рационализирани и опростени, по-специално чрез намаляване на двойното регулиране и на административните тежести.

(5) С оглед на степента на изчерпване на морските водни ресурси за Европейската общност е от жизненоважно значение да приеме необходимите мерки, за да могат всички оператори да придобият култура на спазване на правилата на Общата политика в областта на рибарството и на съобразяване с целите, определени от Световната среща на върха по въпросите на устойчивото развитие през 2002 г., както и със Стратегията за устойчиво развитие на Европейския съвет. За постигане на тази цел правилата за инспекции, наблюдение, контрол, надзор и правоприлагане на мерките за опазване и управление на ресурсите, структурните мерки и мерките относно общата организация на пазара следва да бъдат засилени, хармонизирани и укрепени. Освен това следва да се създадат минимални нива на санкции за специфични сериозни нарушения, както и система от наказателни точки за неспазване на правилата.

(6) Разпределянето на отговорностите между държавите-членки, Комисията и Агенцията на Общността за контрол на рибарството следва да бъде допълнително изяснено. Контролът на спазването на правилата на Общата политика в областта на рибарството следва да бъде първа и най-важна отговорност на държавите-членки. Комисията от своя страна следва да гарантира, че държавите-членки прилагат последователно правилата на Общата политика в областта на рибарството в цялата общност. За тази цел настоящата система на микрорешения следва да бъде постепенно заменена с подход, основан на макроуправление.

(7) Управлението на риболовните ресурси на равнището на Общността се основава най-вече на общия допустим улов (ОДУ), квоти, режими за регулиране на усилието и технически мерки. Следва да бъдат взети подходящите стъпки за да се осигури приемането от страна на държавите-членки на необходимите мерки за прилагане на тези мерки за управление по ефективен начин.

(8) Властите в държавите-членки следва да бъдат в състояние да наблюдават разтоварванията в своите пристанища. За тази цел от риболовните кораби следва да се изисква да уведомяват предварително въпросните власти за своето намерение да разтоварват в техните пристанища.

(9) Информацията, съдържаща се в дневниците на риболовните кораби, следва да бъде проверявана в момента на разтоварването. Съответно от участниците в разтоварване и предлагане на пазара на риба и на продукти от риболов следва да се изисква да декларират количествата, които са разтоварени, трансбордирани, пуснати в продажба или закупени.

(10) За малки риболовни кораби под 10 метра задължението за водене на дневник или попълване на декларация би представлявало прекомерна тежест по отношение на техния риболовен капацитет. С цел да се гарантира адекватно ниво на контрол по отношение на такива кораби, държавите-членки следва да наблюдават техните дейности чрез прилагане на план за вземане на проби.

(11) С цел да се гарантира спазването на мерките на Общността за опазване и търговия, следва да се предприемат стъпки за въвеждане на изискване всички продукти от риболов, транспортирани в рамките на Общността, да бъдат придружавани от транспортен документ, указващ тяхното естество, произход и тегло.

(12) Държавите-членки следва да наблюдават дейностите на своите кораби във и извън водите на Общността. За улесняване на ефективното наблюдение капитаните на риболовни кораби на Общността следва да бъдат задължавани да водят дневник и да подават декларации за разтоварване и трансбордиране.

(13) Трансбордиранията в морето избягват истински контрол от страна на държавата на флага или крайбрежните държави и следователно представляват възможен начин за операторите да транспортират незаконен улов. За подобряване на контрола операциите на трансбордиране във води на Общността следва да бъдат разрешени единствено в определените за целта пристанища.

(14) Когато управлението на ОДУ и квотите се допълва от режим за регулиране на усилието, следва да се предприемат мерки за гарантиране на правилното прилагане на режима.

(15) С цел да се създаде всеобхватен режим за контрол, той следва да обхване цялата верига на производство и продажба. Той следва да включва последователна система за проследяване, допълваща разпоредбите, които се съдържат в Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните[10] и засилен контрол от страна на организациите на производителите. Той също следва да защитава интересите на потребителите като осигурява информация относно търговското обозначение, метода на производство и зоната на улов на всеки етап от пускането на пазара, както е посочено в Регламент (ЕО) № 2065/2001 от 22 октомври 2001 г. за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета по отношение информирането на потребителите на рибни продукти и продукти от аквакултури.[11] Той следва да гарантира наблюдението на организациите на производителите в съответствие с Регламент (ЕО) № 2508/2000 на Комисията от 15 ноември 2000 г. за установяване на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета по отношение на оперативните програми в сектор рибарство[12].

(16) С оглед на изискванията за капацитета на риболовния флот на Общността, съдържащи се в член 13 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, в Регламент (ЕО) № 639/2004 на Съвета от 30 март 2004 г. относно управлението на риболовни флоти, регистрирани в най-отдалечените райони на Общността[13], в Регламент (ЕО) № 1438/2003 на Комисията от 12 август 2003 г. за установяване на подробни правила за прилагане на общностната политика по отношение на флота, определена в глава III на Регламент (EО) № 2371/2002 на Съвета[14] и в Регламент (ЕО) № 2104/2004 на Комисията от 9 декември 2004 г. за установяване на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 639/2004 на Съвета относно управлението на риболовни флоти, регистрирани в най-отдалечените райони на Общността[15], следва да се въведат инструменти за контрол на капацитета на флота, които следва да включват наблюдение на мощността на двигателя и на използването на риболовни съоръжения.

(17) Следва да се приложат ясни, пригодени, специфични мерки за контрол, насочени към многогодишните планове, защитените морски зони и изхвърлянията на специален режим. Процедурата за поставяне и вдигане на забрана за риболов с незабавен ефект за риболовни зони следва да бъде изяснена.

(18) Следва да бъде въведен нов, общ подход за контрол, включващ всеобхватно наблюдение на улова с оглед гарантирането на равностойни условия за риболовния сектор, които вземат предвид различията в сегментите на флота; за тази цел следва да се въведат общи критерии за упражняването на контрол върху риболова и по-специално стандартизирани и координирани процедури за инспекции в морето, на суша и по цялата търговска верига. Като част от този нов подход следва да се изяснят съответните отговорности на държавите-членки, Комисията и Агенцията на Общността за контрол на рибарството.

(19) Дейностите и методиката за контрол следва да се основават на управление на риска, използващо процедури за кръстосани проверки по системен и всеобхватен начин.

(20) За последователно и ефективно преследване на нарушенията следва да бъде въведена разпоредба, която да позволи използването на докладите от инспекции и надзор, изготвени от инспекторите на Комисията, инспекторите на Общността и длъжностни лица от държавите-членки, по същия начин като националните доклади.

(21) Сътрудничеството и координацията между държавите-членки, с Комисията и с Агенцията на Общността за контрол на рибарството следва да се засилят с цел да се насърчи спазването на правилата на Общата политика в областта на рибарството, по-специално чрез обмен на национални инспектори и усилване на ролята и правомощията на инспекторите на Общността.

(22) Данните от системата за наблюдение на корабите представляват ценен източник за научните становища. Следователно подробните и обобщените данни следва да се предоставят на крайните потребители, както е определено в член 2, буква и) от Регламент (ЕО) № 199/2008 на Съвета от 25 февруари 2008 г. за установяване на общностна рамка за събиране, управление и използване на данни в сектор „Рибарство“ и за подкрепа на научните консултации във връзка с Общата политика в областта на рибарството[16].

(23) Модерните технологии следва да бъдат използвани в пълна степен, тъй като те позволяват ефективно наблюдение, системни и автоматизирани кръстосани проверки по бърз и евтин начин, улесняват административните процедури за националните власти и за операторите, като по този начин позволяват навременни анализи на риска и глобални оценки на цялата съответна информация от контрола. По тази причина системата за контрол следва да позволява на държавите-членки да комбинират използването на различните инструменти за контрол, за да гарантират най-ефикасна методика за контрол.

(24) Следва да бъде създадена интегрирана мрежа за морско наблюдение между системите за надзор, наблюдение, разпознаване и проследяване, използвани за целите на морската сигурност и безопасност, закрилата на морската околна среда, контрола върху риболова, граничния контрол, общото правоприлагане на законите и улесняването на търговията. Мрежата следва да е в състояние да подава непрекъсната информация за дейностите в морската област с цел да подпомогне процеса на вземане на навременни решения. На свой ред това ще позволи на публичните власти, участващи в дейности за надзор, да предоставят по-ефективна и рентабилна услуга. За тази цел данните от системите за автоматично разпознаване, от системите за наблюдение на корабите, посочени в Регламент (ЕО) № 2244/2003 на Комисията от 18 декември 2003 г. за определяне на подробни разпоредби относно системите за наблюдение със сателит на риболовните кораби[17] и от системите за откриване на корабите, събрани в рамките на настоящия регламент следва да бъдат предавани на и използвани от другите публични власти, участващи в горепосочените дейности за надзор.

(25) Гражданите на Общността следва да бъдат възпирани от извършването на нарушения на правилата на Общата политика в областта на рибарството. Тъй като предприетото действие след нарушения на тези правила се различава значително в зависимост от държавата-членка, пораждайки по този начин дискриминационни и нарушаващи конкуренцията правила за рибарите, и предвид на това, че липсата на възпиращи, пропорционални и ефективни санкции в някои държави-членки намалява ефективността на контрола, е уместно да се въведат хармонизирани административни санкции в комбинация със система от наказателни точки, за да се постигне реален разубеждаващ ефект.

(26) Устойчиво високият брой на сериозни нарушения на правилата на Общата политика в областта на рибарството във водите на Общността или от оператори от Общността се дължи до голяма степен на недостатъчно възпиращото ниво на глобите, предвидени в законодателството на държавите-членки по отношение на сериозните нарушения на тези правила. Този недостатък се задълбочава от широкото несъответствие между нивата на наказанията между държавите-членки, което насърчава незаконните оператори да провеждат дейността си във водите или на територията на държавите-членки с най-нисък размер на наказанията. Следователно е уместно да се хармонизират минималните и максималните нива на глобите, определени за сериозни нарушения срещу правилата на Общата политика в областта на рибарството, като се вземе предвид стойността на продуктите от риболов, получени чрез извършването на сериозното нарушение, всяко повторно извършване на нарушение и вредата за риболовните ресурси и съответната морска околна среда. Следва да се определят също незабавни мерки за правоприлагане и допълнителни мерки.

(27) За да се гарантира постигането на целите на Общата политика в областта на рибарството Комисията следва да бъде в състояние да вземе ефективни коригиращи мерки; за тази цел капацитетът за управление на Комисията и нейният капацитет да се намесва по начин, пропорционален на неспазването на правилата от страна на държава-членка, следва да бъдат засилени. Комисията следва да бъде оправомощена да предприема инспекции без предварително уведомление и по независим начин, за да може да проверява операциите по контрола, провеждани от компетентните органи на държавите-членки.

(28) Следва да бъдат предвидени подходящи средства в случай на несправяне със задълженията им съгласно законодателството на ЕО и международното законодателство като държави на флага, пристанищни, брегови или държави, в които се извършва продажбата и за да се гарантира, че държавите-членки предприемат нужните мерки за осигуряване на спазване от страна на своите риболовни кораби и граждани на ОПОР и правилата за контрол; тези средства следва да включват възможността за временно спиране или намаляване на финансовата помощ съгласно Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета от 27 юли 2006 г. за Европейския фонд за рибарство[18] и Регламент (ЕО) № 861/2006 на Съвета от 22 май 2006 г. за установяване на финансови мерки на Общността за прилагането на Общата политика по рибарство[19] в случай на неадекватно прилагане на правилата на ОПОР от страна на държавите-членки.

(29) На Комисията следва да се предоставят правомощия да забранява риболова когато квотата на държава-членка или самият ОДУ са изчерпани. Комисията следва също да бъде оправомощена да приспада от квотите и да отказва прехвърляния или размяна на квоти, за да се гарантира постигането на целите на Общата политика в областта на рибарството от страна на държавите-членки.

(30) Комисията или определеният от нея орган следва да има пряк достъп до риболовните данни на държавите-членки, за да бъде в състояние да проверява дали държавите-членки спазват своите задължения и да се намесва при откриване на несъответствия.

(31) Мандатът на Агенцията на Общността за контрол на рибарството следва да бъде коригиран и разширен, за да обхване одити, инспекции на национални системи за контрол, организация на оперативно сътрудничество, подпомагане на държавите-членки и възможността за създаване на единици за спешно действие, когато е идентифициран сериозен риск за Общата политика в областта на рибарството.

(32) Настоящият регламент не следва да оказва въздействие върху националните разпоредби за контрол, които попадат в неговия обхват, но надхвърлят неговите минимални разпоредби, при условие обаче, че тези национални разпоредби са в съответствие с правото на Общността.

(33) Предвид на това, че Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегламентиран риболо в[20] задължава държавите-членки да вземат необходимите мерки за гарантиране на ефективността на борбата срещу всеки ННН риболов и свързаните с него дейности и предвид на това, че Регламент (ЕО) № …/2008 на Съвета от хх хх хх г. за разрешенията за риболовна дейност от страна на риболовните кораби на Общността извън водите на Общността и за достъпа на кораби на трети държави до водите на Общността [21] установява разпоредби по отношение на разрешенията за риболовните кораби на Общността да извършват риболовна дейност извън водите на Общността и по отношение на разрешенията за риболовните кораби на трети държави да извършват риболовна дейност във водите на Общността, настоящият регламент следва да допълва горепосочените регламенти и да гарантира, че няма да се извършва дискриминация между гражданите на Общността и тези на други държави.

(34) Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение № 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията[22]. Всички мерки, приети от Комисията, за изпълнението на настоящия регламент ще бъдат съвместими с принципа на пропорционалност.

(35) Все пак следва Съветът да е този, който да решава по отношение на задължението за използване на устройства за електронно наблюдение и средства за проследяване като генетичен анализ и други технологии за контрол на рибарството. Тъй като от тези технологии произтичат разходи за националните контролни органи и за съответния сектор, е уместно Съветът да си запази правото за пряко упражняване на изпълнителни правомощия в този специфичен случай. Тъй като Съветът решава за въвеждането на многогодишни планове, е уместно Съветът да решава в този контекст и относно праговия размер, приложим за живото тегло на видовете, които са обект на тези многогодишни планове, над който корабът трябва да бъде задължен да разтовари улова си в определено за целта пристанище. Тъй като Съветът приема годишния ОДУ и Регламента за квотите, е уместно той да определи в този контекст при какво равнище на улова ще се прилагат забрани за риболов с незабавен ефект.

(36) Следва да се гарантира поверителността на данните, събрани и обменени в рамките на настоящия регламент. Такива данни понякога ще представляват лични данни по смисъла на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни и на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни. Нужни са ясни правила за обработката на лични данни от съображения за правна сигурност и прозрачност и за гарантиране на защитата на основните права и по-специално на правото на защита на личния живот на гражданите.

(37) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни има за цел да осигури свободното движение на лични данни в рамките на вътрешния пазар. Тя трябва да се прилага при дейностите за обработка на лични данни, провеждани от държавите-членки при прилагането на настоящия регламент.

(38) Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни трябва да бъде ръководен за обработката на лични данни, провеждана от Комисията при прилагането на настоящия регламент.

(39) Съгласно принципа на пропорционалност е необходимо и уместно за постигането на основната цел за осигуряване на ефективно прилагане на Общата политика в областта на рибарството да се създаде всеобхватна и уеднаквена система за контрол. В съответствие с член 5 от Договора настоящият регламент не надхвърля рамките на необходимото за постигане на поставените цели.

(40) С цел законодателството на Общността да се приведе в съответствие с настоящия регламент следва да се изменят следните регламенти:

- Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г.;

- Регламент (ЕО) № 768/2005 на Съвета от 26 април 2005 г. за създаване на Агенция на Общността за контрол на рибарството и за изменение на Регламент (ЕИО) № 2847/93 за установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството[23];

- Регламент (ЕО) № 423/2004 на Съвета от 26 февруари 2004 г. относно определяне на мерки за възстановяване на запасите от атлантическа треска[24];

- Регламент (ЕО) № 811/2004 на Съвета от 21 април 2004 г. относно въвеждането на мерки за възстановяване на популацията на северна мерлуза[25];

- Регламент (EO) № 2166/2005 на Съвета за установяване на мерки за възстановяването на запасите от южен хек и норвежки омар в Карибско море и Западния иберийски полуостров и за изменение на Регламент (EO) № 850/98 относно опазването на риболовните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми[26];

- Регламент (EO) № 2115/2005 на Съвета oт 20 декември 2005 г. за установяване на план за възстановяването на черната писия в рамките на Организацията за риболов в северозападната част на Атлантическия океан[27];

- Регламент (ЕО) № 388/2006 на Съвета oт 23 февруари 2006 г. за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Бискайския залив[28];

- Регламент (ЕО) № 509/2007 на Съвета oт 7 май 2007 г. за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Западния Ламанш[29];

- Регламент (ЕО) № 676/2007 на Съвета от 11 юни 2007 г. за съставяне на многогодишен план за риболовни дейности, експлоатиращи запасите от писия и морски език в Северно море[30];

- Регламент (ЕО) № 1098/2007 на Съвета от 18 септември 2007 г. за създаване на многогодишен план за запасите от треска в Балтийско море и за риболовните предприятия, които експлоатират тези запаси, за изменение на Регламент (ЕИО) № 2847/93 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 779/97[31];

- Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 г. относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите[32].

(41) Тъй като настоящият регламент ще създаде нов всеобхватен режим за контрол, Регламент (ЕО) № 2847/93 от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството и Регламент (ЕО) № 1627/94 от 27 юни 1994 г. относно постановяване на общите разпоредби за специалните разрешителни за риболов следва да бъдат отменени.

ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

ДЯЛ І ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

Член 1Предмет

Настоящият регламент създава система на Общността за контрол, наблюдение, надзор, инспекции и правоприлагане (наричана по-долу „система на Общността за контрол“) на правилата на Общата политика в областта на рибарството.

Член 2Приложно поле

Настоящият регламент се прилага за всички дейности, извършвани на територията на държавите-членки или във водите на Общността или от риболовните кораби на Общността или, без да се засяга основната отговорност на държавата на флага, от граждани на държавите-членки, свързани с:

а) опазването, управлението и експлоатацията на живите водни ресурси,

б) аквакултурите,

в) преработката, транспортирането и пускането на пазара на продуктите от риболов и от аквакултури.

Член 3Взаимодействие с международни и национални разпоредби

1. Настоящият регламент се прилага без да се засяга действието на специалните разпоредби, които се съдържат в споразуменията в областта на рибарството, сключени между Общността и трети държави или приложими в рамките на регионалните организации за управление на рибарството (RFMO) или подобни споразумения, по които Общността е договаряща страна или недоговаряща сътрудничеща страна.

2. Настоящият регламент се прилага, без да се засягат националните мерки за контрол, които надхвърлят неговите минимални изисквания, при условие че те са съвместими със законодателството на Общността и са в съответствие с Общата политика в областта на рибарството. При поискване от страна на Комисията държавите-членки уведомяват за тези мерки за контрол.

Член 4Определения

За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, установени в Регламент (ЕО) № 2371/2002. Прилагат се също и следните определения:

(1) „Риболовна дейност“ означава търсене на риба, хвърляне, поставяне, изтегляне на риболовно съоръжение, вземане на улов на борда, трансбордиране, задържане на борда, преработка на борда, прехвърляне или поставяне в клетки на риба и на продукти от риболов;

(2) „Правила на Общата политика в областта на рибарството“ означават законодателството на Общността относно опазването, управлението и експлоатацията на живи водни ресурси, относно аквакултурите и относно преработката, транспортирането и продажбата на продукти от риболов и от аквакултури;

(3) „Дейности, обхванати от Общата политика в областта на рибарството“ означават опазване, управление и експлоатация на живи водни ресурси, аквакултури и преработка, транспортиране и продажба на продукти от риболов и от аквакултури;

(4) „Контрол“ означава наблюдение, надзор, инспекции и правоприлагане;

(5) „Инспекция“ означава проверка на място, провеждана от инспектори при спазване на приложимите разпоредби на Общата политика в областта на рибарството, която се записва в доклад от инспекцията;

(6) „Длъжностно лице“ означава лице, упълномощено от национален орган, Комисията или Агенцията на Общността за контрол на рибарството, да провежда инспекции;

(7) „ Лицензия за риболов “ означава официален документ, който предоставя на нейния притежател правото, както е определено в националните правила, да използва определен риболовен капацитет за търговската експлоатация на живите водни ресурси. Тя съдържа минимални изисквания по отношение на идентификацията, техническите характеристики и оборудването на риболовен кораб на Общността;

(8) „ Разрешение за риболов “ означава разрешение за риболов, издадено на риболовен кораб на Общността в допълнение на неговата лицензия за риболов, което му позволява да провежда риболовни дейности във водите на Общността по принцип и/или специфични риболовни дейности през определен период, в дадена зона или за даден вид риболов съгласно специфични условия;

(9) „Система за автоматично разпознаване“ означава автономна и непрекъсната система за морска безопасност и излъчване на информация за движението на корабите, която предоставя средство на корабите да обменят по електронен път с други кораби, намиращи се наблизо, и с властите на брега данни за кораба, включително идентичност, местоположение, курс и скорост;

(10) „Защитена морска зона“ означава всяка зона, която е била ограничена със закон, международно одобрена мярка или всяка друга ефективна мярка, за да се защити част или цялата околна среда в нея;

(11) „Център за наблюдение на риболова“ означава оперативен център, създаден от държава на флага и имащ техническия капацитет да наблюдава от разстояние риболовните кораби, да събира, съхранява, валидира и извършва кръстосани проверки на данните, получени от различните системи за комуникация, и да предостави информацията, ако е уместно, на службите за инспекции на държавата на флага или на крайбрежната държава;

(12) „Трансбордиране“ означава разтоварването на всички или някои продукти от риболов или аквакултури на борда от кораб на друг кораб;

(13) „Риск“ означава вероятността да се случи събитие, което би представлявало нарушение на правилата на Общата политика в областта на рибарството;

(14) „Управление на риска“ означава системното идентифициране на рискове и прилагането на всички необходими мерки за ограничаване на реализирането на тези рискове. Това включва дейности като събиране на данни и информация, анализиране и оценяване на рискове, подготвяне и предприемане на действия и редовен мониторинг и преглед на процеса и неговите резултати, въз основа на национални източници и стратегии, както и на такива на Общността;

(15) „Оператор“ означава физическото или юридическо лице, което оперира или притежава предприятие, извършващо която и да е от дейностите, свързани с който и да е етап от веригите за производство, преработка, пускане на пазара, дистрибуция и търговия на дребно на продуктите от риболов и аквакултури;

(16) „Партида“ означава количество продукти от риболов от дадени видове, които са били предмет на една и съща обработка и могат да са с произход от едно и също място за риболов и от един и същи кораб или от едни и същи дейности, свързани с аквакултури;

(17) „Преработка“ означава процесът, чрез който се приготвя представянето. Тя включва почистване, нарязване на филета, охлаждане, опаковане, консервиране, замразяване, опушване, осоляване, сготвяне, мариноване, изсушаване или приготвяне на рибата за пазара по какъвто и да е друг начин;

(18) “ Търговия на дребно ” означава търговия с и/или преработка на продукти от живи водни ресурси и тяхното съхранение на мястото на продажба или доставка до крайния потребител, и включва терминали за дистрибуция, операции за доставка на храна, заводски столове, заведения за обществено хранене, ресторанти и други подобни операции в областта на хранителните услуги, магазини, центрове за дистрибуция на супермаркети и пунктове за продажба на едро;

(19) „Агенция“ означава Агенцията на Общността за контрол на рибарството, посочена в Регламент (ЕО) № 768/2005 на Съвета от 26 април 2005 г.;

(20) „Интегрирана мрежа за морско наблюдение“ означава мрежа от системи за надзор, наблюдение, разпознаване и проследяване, използвани за целите на морската сигурност и безопасност, закрилата на морската околна среда, контрола върху риболова, граничния контрол, улесняването на търговията и общото правоприлагане на законите.

(21) „Данни от система за наблюдение на корабите“ означава данни за идентичността на риболовен кораб, географското местоположение, датата, часа, курса и скоростта, предадени чрез устройства за спътниково проследяване, инсталирани на борда на риболовните кораби, до центъра за наблюдение на риболова на държавата на флага;

(22) „Данни от система за откриване на кораби“ означава данни, извлечени от изображения, заснети от разстояние и събрани от центровете за наблюдение на риболова, които дават обща представа за присъствието на кораби в дадена морска зона;

(23) „Многогодишни планове“ означават планове за възстановяване, както е посочено в член 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, планове за управление, както е посочено в член 6 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, както и други разпоредби на Общността, приети въз основа на член 37 от Договора за ЕО и предвиждащи специфични мерки за управление за определени рибни запаси за няколко години;

(24) „Крайбрежна държава“ означава държавата, под чийто суверенитет или юрисдикция са водите или пристанищата, в които се извършва дейността.

ДЯЛ IIОБЩИ ПРИНЦИПИ

Член 5Общи принципи

1. Държавите-членки контролират дейностите, извършвани от всяко физическо и юридическо лице в обхвата на Общата политика в областта на рибарството на тяхна територия и във води под техния суверенитет или юрисдикция, по-специално риболов, трансбордирания, прехвърляне на риба в клетки или инсталации за аквакултури, включително инсталации за угояване, разтоварване, внос, транспортиране, пускане в продажба и съхраняване на продукти от риболов.

2. Държавите-членки контролират също и достъпа до водите и до ресурсите, както и риболовните дейности извън водите на Общността, които се извършват от риболовни кораби на Общността под техния флаг, и, без да се засяга основната отговорност на държавата-членка на флага, на своите граждани.

3. Държавите-членки приемат подходящи мерки, разпределят адекватни финансови, човешки и технически ресурси и създават всички административни и технически структури, необходими за гарантиране на инспекциите, наблюдението, надзора и правоприлагането на дейностите, провеждани в обхвата на Общата политика в областта на рибарството. Те предоставят на своите компетентни органи и длъжностни лица всички адекватни средства, за да им позволят да изпълняват техните задачи.

4. Всяка държава-членка гарантира, че контролът, инспекциите, наблюдението, надзорът и правоприлагането се извършват на недискриминационна основа по отношение на секторите, корабите или лицата, избрани за инспекция, и въз основа на управлението на риска.

5. Във всяка държава-членка един орган координира дейностите по контрола на всички национални контролни органи. Той също е отговорен за координирането на събирането и проверката на информацията за риболовните дейности, както и за докладването ѝ на и сътрудничеството с Комисията, с други държави-членки и с трети страни.

6. Плащанията за подпомагане от Европейския фонд за рибарство съгласно Регламент (ЕО) № 1198/2006 на Съвета и като финансов принос на Общността за мерките, посочени в член 8, параграф а от Регламент (ЕО) № 861/2006 на Съвета, зависят от спазването от страна на държавите-членки на техните задължения за осигуряване на съвместимост и правоприлагане на правилата за опазване, контрол, инспекции и правоприлагане съгласно Общата политика в областта на рибарството, свързани или имащи въздействие върху ефективността на финансираните мерки и за използване и поддържане на ефективен режим на инспекции, наблюдение, надзор и правоприлагане за тази цел.

7. Съобразно техните съответни отговорности Комисията и държавите-членки осигуряват постигането на целите на настоящия регламент по отношение на управлението и контрола на финансовата помощ от Общността.

ДЯЛ IIIОБЩИ ПРАВИЛА ЗА ДОСТЪП ДО ВОДИТЕ И РЕСУРСИТЕ

Член 6Лицензия за риболов

1. Риболовен кораб на Общността може да бъде използван за експлоатация на живите водни ресурси с търговска цел само ако има валидна лицензия за риболов.

2. За риболовните кораби на Общността държавата-членка на флага издава и управлява лицензиите за риболов. Тя гарантира, че съдържащата се в лицензията за риболов информация е прецизна и съответства на информацията, вписана в Регистъра на риболовния флот на Общността, посочен в член 15 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.

3. Държавата на флага отнема временно лицензията за риболов на кораб, който е временно спрян от движение с решение на тази държава-членка и чието разрешение за риболов е било временно отнето в съответствие с член 45, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1005/2008.

4. Държавата на флага отнема окончателно лицензията за риболов на кораб, който е обект на мярка за адаптиране на капацитета, посочена в член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 или чието разрешение за риболов е било отнето окончателно в съответствие с член 45, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) № 1005/2008.

Член 7Разрешение за риболов

1. На риболовен кораб на Общността, опериращ във води на Общността, се разрешава да извършва риболовни дейности единствено при условие, че притежава валидно разрешение за риболов, издадено от компетентните органи на държавата-членка на флага. На риболовен кораб на Общността, опериращ във води на Общността, се разрешава да извършва риболовни дейности единствено при условие, че те са указани във неговото валидно разрешение за риболов, когато риболовът или зоните за риболов подлежат на:

a) режим на риболовното усилие;

б) многогодишен план;

в) защитена морска зона;

г) схема на постепенно намаляване на изхвърлянията;

д) експериментален риболов;

е) риболовни дейности с дънни съоръжения в зони, за които не отговаря регионална организация за управление на рибарството;

ж) други случаи, определени в законодателството на Общността.

2. Когато държава-членка има специфична национална схема за разрешителни за риболов, тя изпраща до Комисията по нейно искане обобщение на информацията, която се съдържа в заявленията за разрешение и свързаните общи стойности за риболовното усилие.

3. Когато държавата на флага е приела национални разпоредби под формата на национална схема за разрешения за риболов за разпределянето на отделни кораби на наличните си възможности за риболов, тя изпраща до Комисията по нейно искане информация за корабите, на които е разрешено да извършват риболовна дейност в даден риболовен район.

4. Не се издава разрешение за риболов ако съответният кораб няма лицензия за риболов, получена в съответствие с член 6 или ако лицензията му за риболов е временно или окончателно отнета. Разрешението за риболов се анулира автоматично при окончателно отнемане на лицензията за риболов на кораба. То се отнема временно, когато лицензията за риболов е отнета временно.

5. Форматът и процедурата за издаване на лицензии и разрешения за риболов се приема в съответствие с процедурата, посочена в член 111.

Член 8Маркиране на риболовните съоръжения

1. Капитанът на кораба спазва условията и ограниченията, свързани с маркирането и идентификацията на корабите и техните съоръжения.

2. Подробни правила за маркирането и идентификацията на корабите и техните съоръжения се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 111.

Член 9Система за наблюдение на корабите

1. Държавите-членки използват спътникова система за наблюдение на корабите за ефективно наблюдение на риболовните дейности на риболовните кораби под своя флаг без значение на тяхното местоположение, както и на риболовните дейности в свои води. Държавите-членки осигуряват редовното следене за точността на тези данни и предприемат незабавни действия в случай, че тези данни се окажат неточни.

2. На борда на риболовен кораб с обща дължина над 10 метра се инсталира напълно работещо устройство, което позволява този кораб да бъде автоматично локализиран и идентифициран чрез системата за наблюдение на корабите, като излъчва данни за местоположението през равни интервали. То също позволява на центъра за наблюдение на риболова на държавата-членка на флага да отправя запитвания до риболовния кораб. За корабите с обща дължина между 10 и 15 метра настоящият параграф се прилага от 1 януари 2012 г.

3. Когато риболовен кораб е във водите на друга държава-членка, държавата-членка на флага предоставя данните за този кораб от системата за наблюдение на корабите чрез автоматично предаване на центъра за наблюдение на риболова на крайбрежните държави-членки. Системата за наблюдение на корабите се предоставя също при поискване на държавата-членка, в чиито пристанища е вероятно да бъде извършено разтоварването на улова на риболовния кораб или в чиито води е вероятно риболовният кораб да продължи своите риболовни дейности.

4. Ако риболовен кораб на Общността оперира във водите на трета държава или в зони в открито море, където риболовните ресурси се управляват от международна организация и ако споразумението с тази трета държава или приложимите правила на тази международна организация го предвиждат, тези данни също трябва да се предоставят на тази държава или на тази организация.

5. Държавите-членки предоставят подробни и обобщени данни на крайните потребители по член 2, буква и) от Регламент (ЕО) № 199/2008 на Съвета[33] с цел да се подпомогне научният анализ съгласно условията, определени в член 18 от горепосочения регламент.

6. Корабите на Общността с обща дължина до 15 метра могат да бъдат освободени от изискването да бъдат включени в система за наблюдение на корабите, ако те:

a) оперират единствено в териториалните води на държавата-членка на флага или

б) никога не прекарват в морето повече от 24 часа от момента на тръгването до завръщането в пристанището.

7. На борда на риболовните кораби на трети държави, опериращи във водите на Общността, се инсталира напълно работещо устройство, което позволява този кораб да бъде автоматично локализиран и идентифициран чрез системата за наблюдение на корабите, като излъчва данни за местоположението през равни интервали по същия начин, както риболовните кораби на Общността.

8. Държавите-членки създават и експлоатират центрове за наблюдение на риболова, които наблюдават риболовните дейности и риболовното усилие. Центърът за наблюдение на риболова на дадена държава-членка наблюдава риболовните кораби под неин флаг, независимо в кои води оперират или в кое пристанище се намират, както и риболовните кораби на Общността, плаващи под флага на други държави-членки, и риболовните кораби на трети държави, за които е приложима системата за наблюдение на корабите, опериращи във водите под неин суверенитет или юрисдикция.

9. Всяка държава-членка на флага определя компетентните органи, отговорни за центровете за наблюдение на риболова и взема необходимите мерки, за да гарантира, че нейните центрове разполагат с необходимия персонал, както и с компютърната техника и програмно осигуряване, необходими за автоматичната обработка и електронното предаване на данните. Държавите-членки предвиждат процедури за съхраняване на резервно копие и възстановяване на данните в случай на повреда в системата. Държавите-членки могат да поддържат съвместни центрове за наблюдение на риболова.

10. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата по член 111.

Член 10Система за автоматично разпознаване

1. Риболовен кораб с обща дължина над 15 метра се оборудва с и поддържа в действие система за автоматично разпознаване, която отговаря на стандартите за ефективност, определени от Международната морска организация съгласно глава V, Регламент 19, раздел 2.4.5 от конвенцията SOLAS от 1974 г. в нейната най-нова версия.

2. Държавите-членки използват данните от системата за автоматично разпознаване с цел кръстосани проверки с другите налични данни в съответствие с членове 102 и 103. За тази цел държавите-членки гарантират, че данните от системата за автоматично разпознаване за риболовните кораби под техния флаг са достъпни за техните национални органи за контрол на риболова. Държавите-членки осигуряват редовното следене за точността на тези данни и предприемат незабавни действия в случай, че тези данни се окажат неточни.

Член 11Система за откриване на кораби

1. Държавите-членки използват система за откриване на кораби, която им позволява да сравняват местоположенията, извлечени от изображения, заснети от разстояние и изпратени на земята от спътници или други еквивалентни системи, с данните, получени от системата за наблюдение на корабите или системата за автоматично разпознаване с цел да се оцени присъствието на риболовни кораби в зоната. Държавите-членки гарантират, че техните центрове за наблюдение на риболова разполагат с техническия капацитет да използват система за откриване на кораби.

2. Комисията може да изиска от държава-членка да използва системата за откриване на кораби за даден риболовен район и за даден момент.

Член 12Предаване на данните от операциите по надзора

Данните от системата за наблюдение на корабите, системата за автоматично разпознаване и системата за откриване на кораби, събрани в рамките на настоящия регламент, могат да бъдат предавани на агенциите на Комисията или на други публични власти на държавите членки, които участват в операциите по надзора, за целите на морската сигурност и безопасност, граничния контрол, закрилата на морската околна среда и общото правоприлагане на законите.

Член 13Нови технологии

1. Съветът може да решава въз основа на член 37 от Договора относно задължението за използване на електронни устройства за наблюдение и средства за проследяване като генетичен анализ. С цел оценка и определяне на технологията, която ще се използва, държавите-членки в сътрудничество с Комисията или с органа, посочен от нея, изпълняват пилотни проекти, свързани със средствата за проследяване като генетичен анализ, преди 1 юни 2013 г.

2. Съветът решава въз основа на член 37 от Договора за въвеждането на други нови технологии за контрол на риболова, когато тези технологии водят до подобряване на спазването на правилата на Общата политика в областта на рибарството по рентабилен начин.

ДЯЛ IVНАБЛЮДЕНИЕ НА РИБОЛОВНАТА ДЕЙНОСТ

Глава IНаблюдение на използването на възможностите за риболов

Раздел 1Общи разпоредби

Член 14 Риболовен дневник

1. Без да се засяга действието на специфичните правила, капитаните на риболовни кораби на Общността с обща дължина над 10 метра водят дневник за своите операции, указвайки специално всички количества над 15 kg еквивалентно живо тегло от всички видове, уловени и задържани на борда, датата и съответната географска зона, изразена с препратка към подзона и участък или подучастък или ако е приложимо, статистическия квадрант, в който се прилагат ограничения върху улова съгласно законодателството на Общността, на този улов и типа на използваното съоръжение. Количествата от всеки вид, изхвърлени в морето, също се записват в дневника. Капитанът е отговорен за точността на вписаните в дневника данни.

2. При риболов, който е обект на режим на риболовното усилие, капитаните на риболовните кораби на Общността вписват и отчитат в своите дневници за времето, през което са били в зоната, както следва:

a) За теглените риболовни съоръжения:

i) влизане в и излизане от пристанище;

ii) всяко влизане в и излизане от морски райони, където се прилагат специфични правила за достъп до водите и ресурсите;

iii) улова, задържан на борда по видове в килограми живо тегло в момента на излизане от тази зона или при влизане в пристанище, което се намира в нея.

б) За статични съоръжения:

i) влизане в и излизане от пристанище;

ii) всяко влизане в и излизане от морски райони, където се прилагат специфични правила за достъп до водите и ресурсите;

iii) датата и часа на поставяне или на повторното поставяне на статичното съоръжение в тези зони;

iv) датата и часа на приключване на риболовните операции с използване на статично съоръжение;

v) улова, задържан на борда по видове в килограми живо тегло в момента на излизане от тази зона или при влизане в пристанище, което се намира в нея.

3. Разрешеното допустимо отклонение на оценките, вписани в дневника, на количествата в килограми на рибата, задържана на борда, е 5 %.

4. За да преобразуват теглото на съхранената или преработена риба в живо тегло, капитаните на риболовните кораби на Общността прилагат коефициент на преобразуване, определен в съответствие с процедурата по член 111.

5. Капитаните на риболовни кораби на трети държави, опериращи във водите на Общността, вписват информацията, посочена в настоящия член, по същия начин като капитаните на риболовните кораби на Общността.

6. Подробните правила за прилагането на настоящия член се приемат в съответствие с процедурата по член 111.

Член 15Записване и изпращане на данните от дневника по електронен път

1. Капитанът на риболовен кораб на Общността с обща дължина над 10 метра записва с електронни средства информацията от риболовния дневник и я изпраща по електронен път до компетентния орган на държавата на флага поне веднъж на ден.

2. Параграф 1 се прилага за риболовните кораби на Общността с обща дължина между 15 и 24 метра от 1 юли 2011 г. и за риболовните кораби на Общността с обща дължина между 10 и 15 метра от 1 януари 2012 г. Корабите на Общността с обща дължина до 15 метра могат да бъдат освободени от задължението по параграф 1, ако те:

a) оперират единствено в териториалните води на държавата-членка на флага, или

б) никога не прекарват в морето повече от 24 часа от момента на тръгването до завръщането в пристанището.

Член 16Кораби, освободени от изискванията за риболовен дневник

1. Всяка държава-членка наблюдава, въз основа на извадки, дейностите на риболовните кораби, които са освободени от изискванията, определени в член 14, с цел да се гарантира спазването на правилата на Общата политика в областта на рибарството от страна на тези кораби.

2. За тази цел всяка държава-членка изготвя план за извадки въз основа на методиката, приета от Комисията в съответствие с процедурата по член 111, и го изпраща всяка година преди 31 януари на Комисията, като посочва използваните методи за изготвянето на този план. Планът за извадки не се променя доколкото е възможно с течение на времето и е стандартизиран в рамките на регионите.

Член 17Предварително уведомление

1. Без да се засягат специфичните разпоредби, съдържащи се в многогодишните планове, капитаните на риболовните кораби на Общността или техните представители съобщават на компетентните органи на държавата-членка, чието пристанище или съоръжения за разтоварване желаят да използват, поне 4 часа преди очакваното време на пристигане в пристанището, освен ако компетентните органи са дали разрешение за по-ранно влизане, следната информация:

a) идентификация на кораба;

б) име на определеното пристанище и цел на посещението като разтоварване, трансбордиране, достъп до услуги;

в) разрешение за риболов или, когато е приложимо, разрешение за подпомагане на риболовни операции или трансбордиране на продукти от риболов;

г) дати на риболовния рейс и зоните, в който е бил извършен уловът;

д) очаквано време и час на пристигане в пристанището;

е) количествата от всеки вид, задържани на борда, включително и ако няма такива;

ж) количествата от всеки вид, които ще се разтоварват или трансбордират.

2. Капитанът на риболовен кораб на Общността или негов представител, който записва информацията от дневника с електронни средства съгласно член 15, изпраща предварителното уведомление по параграф 1 по електронен път до компетентния орган на държавата-членка на флага. Информацията от дневника по член 14 и предварителното уведомление по параграф 1 от настоящия член могат да бъдат изпратени в едно съобщение, ако то съдържа цялата изискваща се информация за всяко едно от тях.

3. Когато риболовен кораб на Общността възнамерява да влезе в пристанище на държава-членка, различна от държавата-членка на флага, и е изпратил предварителното уведомление по параграф 1 по електронен път, компетентните органи на държавата-членка на флага препращат незабавно по електронен път предварителното уведомление по параграф 1 на компетентните органи на крайбрежната държава-членка.

4. Комисията може да освобождава в съответствие с процедурата по член 111 някои категории риболовни кораби от задължението по параграф 1 за определен срок, подлежащ на подновяване, или да разпореди друг срок на уведомление, като вземе предвид наред с другите обстоятелства вида на продуктите от риболов, разстоянието между риболовните райони, местата за разтоварване и пристанищата, в които са регистрирани съответните кораби.

Член 18Трансбордиране

Трансбордиранията в морето се забраняват във водите на Общността. Те се позволяват единствено след получаването на разрешение в пристанищата на държавите-членки, определени за тази цел, и съгласно условията, определени в настоящия регламент.

Член 19Декларация за трансбордиране

1. Капитаните или техните представители на трансбордиращия и на получаващия кораб изпращат декларация за трансбордирането възможно най-бързо и не по-късно от 24 часа след трансбордирането,

а) на държавата-членка на флага и

б) ако трансбордирането е било извършено в пристанище на друга държава-членка — на компетентните органи на съответната пристанищна държава-членка.

2. Декларацията за трансбордиране се изпраща ако е възможно по електронен път. Ако изпращането е по електронен път, декларацията за трансбордиране се изпраща само на държавата-членка на флага, дори и когато трансбордирането се извършва в пристанище на друга държава-членка. Държавата-членка на флага препраща незабавно декларациите за трансбордиране на съответните пристанищни държави-членки.

3. Декларацията за трансбордиране указва количеството продукти от риболов по видове, което е било трансбордирано, датата и часа на всеки улов, имената на участвалите кораби и пристанищата на трансбордиране и които са цел на пътуването. Капитаните на двата участвали кораба носят отговорност за точността на тези декларации.

4. Комисията може да освобождава в съответствие с процедурата по член 111 някои категории риболовни кораби от задължението по параграф 1 за определен срок, подлежащ на подновяване, или да разпореди друг срок на уведомление, като вземе предвид наред с другите обстоятелства вида на продуктите от риболов и разстоянието между риболовните райони, местата за разтоварване и пристанищата, в които са регистрирани съответните кораби.

5. Процедурите и формулярите за трансбордиране се определят съгласно процедурата по член 111.

Член 20Разрешение за разтоварване на суша и трансбордиране

1. На риболовните кораби на Общността се разрешава да разтоварват на суша или да трансбордират единствено ако информацията, посочена в член 17, е пълна.

2. Разтоварването не започва, докато не е разрешено от компетентните органи на съответните държави-членки.

3. Разрешението за започване на операции по разтоварване или трансбордиране в пристанище е обект на проверка на пълнотата на съобщената информация, както е предвидено в параграф 1 и когато е приложимо — на приключването на инспекция.

4. Когато дават разрешение за разтоварване на суша, компетентните органи определят уникален номер на разтоварване (ULN) за разтоварването и информират капитана на кораба за него. Ако разтоварването се прекъсне, се поисква позволение преди то да започне отново.

Член 21Декларация за разтоварване на суша

1. Капитанът носи отговорност за точността на декларацията за разтоварване, която посочва поне разтоварените количества от всеки вид, предвидени в член 14, и зоната и датата на улова им.

2. Без да се засягат специфичните разпоредби, които се съдържат в многогодишните планове, капитанът или неговият представител на риболовен кораб на Общността с обща дължина над 10 метра изпраща данните от декларацията за разтоварване на суша по електронен път на компетентните органи на държавата-членка на флага в рамките на 2 часа след приключване на разтоварването.

3. Когато риболовен кораб на Общността разтовари своя улов в държава-членка, различна от държавата-членка на флага, компетентните органи на държавата-членка на флага веднага след получаване препращат по електронен път данните от декларацията за разтоварване на компетентните органи на държавата-членка, в която е разтоварен уловът.

4. Параграф 2 се прилага за риболовните кораби на Общността с обща дължина между 15 и 24 метра от 1 юли 2011 г. и за риболовните кораби на Общността с обща дължина между 10 и 15 метра от 1 януари 2012 г. Корабите на Общността с обща дължина до 15 метра могат да бъдат освободени от задължението по параграф 2, ако те:

a) оперират единствено в териториалните води на държавата-членка на флага, или

б) никога не прекарват в морето повече от 24 часа от момента на тръгването до завръщането в пристанището.

5. За корабите, освободени от задължението по параграф 2, капитанът или неговият представител записват по време на разтоварването и изпращат възможно най-бързо и не по-късно от 24 часа след него декларация за разтоварването на компетентните органи на държавата-членка, където е било извършено разтоварването.

6. Процедурите и формулярите за декларацията за разтоварване на суша се определят съгласно процедурата по член 111.

Член 22Кораби, освободени от изискванията за декларация за разтоварване на суша

1. Всяка държава-членка наблюдава, въз основа на извадки, дейностите на риболовните кораби, които са освободени от изискванията за декларация за разтоварване на суша, определени в член 21, параграфи 1 и 2, с цел да се гарантира спазването на правилата на Общата политика в областта на рибарството от страна на тези кораби.

2. За тази цел всяка държава-членка изготвя план за извадки въз основа на методиката, приета от Комисията в съответствие с процедурата по член 111, и го изпраща всяка година преди 31 януари на Комисията, като посочва използваните методи за изготвянето на този план. Планът за извадки не се променя доколкото е възможно с течение на времето и е стандартизиран в рамките на регионите.

Раздел 2Записване и обмен на данни от страна на държавите-членки

Член 23 Записване на улова и риболовното усилие

1. Всяка държава-членка записва цялата съответна информация за възможностите за риболов, както е посочено в настоящата глава, изразени като улов и като риболовно усилие и запазва оригиналите на тези данни за период от три години или по-дълго в съответствие с националните правила.

2. Преди 15-то число на всеки месец всяка държава-членка уведомява Комисията или посочения от нея орган по електронен път за всички актуализирани данни по параграф 1, записани през предишния месец.

3. Целият улов на запас или група от запаси, които са обект на квота, извършен от риболовни кораби на Общността, се приспада от квотата, прилагана спрямо държавата-членка на флага за въпросния запас или група от запаси, без оглед на мястото на разтоварване.

Член 24Обмен на данни

1. Без да се засяга член 23 държавите-членки, в които се извършва разтоварване, предоставят при поискване от страна на друга държава-членка по електронен път данни за разтоварванията, продажбите, трансбордиранията или транспортирането на продукти от риболов, извършени в техните пристанища или води под техния суверенитет или юрисдикция от риболовни кораби под флага на държавата-членка, която е отправила искането.

2. Тази информация съдържа поне името и външната маркировка за идентификация на въпросния кораб, количествата риба по запас или група запаси, които са били разтоварени, продадени или трансбордирани от този кораб, както и датата и мястото на разтоварване, продажба, трансбордиране или транспорт. Тази информация се изпраща в рамките на четири работни дни след датата на поискване от страна на държавата-членка, освен ако е договорено друго между съответните държави-членки.

3. Държавата-членка, в която е извършено разтоварването на суша, продажбата или трансбордирането, изпраща на Комисията при поискване по електронен път тази информация едновременно с изпращането ѝ до държавата-членка на флага.

Член 25Данни за изчерпване на възможности за риболов

1. Държава-членка незабавно уведомява Комисията, когато установи, че:

a) в резултат на улова на запас или група от запаси, които са обект на квота, извършен от риболовни кораби под флага ѝ, 80 % от квотата се считат за изчерпани, или

б) 80 % от максималното равнище на риболовното усилие за риболовната зона и приложимо за всички или част от риболовните кораби под нейния флаг се считат за достигнати.

2. В такъв случай тя предоставя на Комисията при поискване от нейна страна по-често по-подробна информация от предвиденото в член 23.

Раздел 3Забрана за риболовни дейности

Член 26 Забрана за риболовни дейности от страна на държавите-членки

1. Всяка държава-членка трябва да определи датата, след която:

a) в резултат на улова на запас или група от запаси, които са обект на квота, извършен от риболовни кораби под флага ѝ, квотата се счита за изчерпана;

б) максималното равнище на риболовното усилие за риболовната зона и приложимо за всички или част от риболовните кораби под нейния флаг се счита за достигнато.

2. След датата по параграф 1 съответната държава-членка забранява риболова на този запас или тази група от запаси от страна на корабите под своя флаг, както и задържането на борда, трансбордирането и разтоварването на суша на риба, уловена след тази дата и определя датата, до която трансбордиранията и разтоварванията или окончателните декларации за улова са разрешени.

3. Решението, посочено в параграф 2, се прави публично достояние от съответната държава-членка и незабавно се съобщава на Комисията и на другите държави-членки. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз (серия С). След датата, на която решението е било направено публично достояние от съответната държава-членка, държавите-членки гарантират, че не се извършва задържане на борда, разтоварване на суша, поставяне в клетки или трансбордирания на съответната риба от страна на кораби под флага на съответната държава-членка в техни води или на тяхна територия.

4. Комисията предоставя получените съгласно настоящия член уведомления на разположение на държавите-членки чрез електронни средства.

Член 27Забрана за риболовни дейности от страна на Комисията

1. Когато Комисията счита, че държава-членка не е спазила задължението за съобщаване на ежемесечните данни за възможностите за риболов, както е предвидено в член 23, параграф 2, тя може да определи датата, на която се счита, че 80 % от възможностите за риболов на тази държава-членка са изчерпани и може да определи прогнозната дата, на която възможностите за риболов ще се считат за изчерпани.

2. Въз основа на информацията съгласно член 26 или по своя собствена инициатива, когато Комисията смята, че възможностите за риболов за Общността или за държава-членка трябва да се считат за изчерпани, тя информира съответните държави-членки за това и забранява риболовните дейности в съответната зона, със съответното съоръжение, спрямо съответния запас, група от запаси или от страна на флота, участващ в тези специфични риболовни дейности.

Член 28Коригиращи мерки

1. Когато Комисията е прекратила риболова поради предполагаемото изчерпване на възможностите за риболов за държава-членка или група от държави-членки или за Общността и се установи, че държавата-членка всъщност не е изчерпила своите възможности за риболов, се прилагат следващите параграфи.

2. Ако вредата, претърпяна от държавата-членка, за която риболовът е бил забранен преди изчерпването на нейните възможности за риболов, не е била отстранена, се приемат мерки с цел да се компенсира по подходящ начин причинената вреда в съответствие с процедурата, определена в член 111. Тези мерки могат да включват приспадане от възможностите за риболов на всяка държава-членка, която е надвишила количеството си на улов, като приспаднатите по този начин количества се разпределят съответно на държавите-членки, чиито риболовни дейности са били прекратени преди изчерпването на риболовните им възможности.

3. Тези приспадания и последващото ги разпределение се извършват, като се вземат под внимание като приоритет видовете и зоните, за които са били определени риболовните възможности. Те могат да бъдат извършвани през годината, в която е настъпила щетата или през следващата година или години.

4. Подробните правила за прилагането на настоящия параграф и по-конкретно за определянето на съответните количества, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 111.

Глава IIПроверяване на управлението на флота

Раздел 1Риболовен капацитет

Член 29 Риболовен капацитет

1. Държавите-членки са отговорни за провеждането на необходимите проверки с цел да се гарантира, че общият капацитет, съответстващ на издадените лицензии за риболов от държава-членка в GT и в kW във всеки един момент не е по-висок от максималните равнища на капацитета за тази държава-членка, определени съгласно:

a) член 13 от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета, и

б) Регламент (ЕО) № 639/2004 на Съвета от 30 март 2004 г.[34], и

в) Регламент (ЕО) № 1438/2003 на Комисията от 12 август 2003 г.[35], и

г) Регламент (ЕО) № 2104/2004 на Комисията от 9 декември 2004 г.[36]

2. Подробни правила за прилагането на настоящия член могат да бъдат приети в съответствие с процедурата по член 111 и по-специално по отношение на

a) регистрацията на риболовните кораби;

б) проверката на мощността на риболовните кораби;

в) проверката на тонажа на риболовните кораби;

г) проверката на вида, броя и характеристиките на риболовното съоръжение.

3. Държавите-членки незабавно информират Комисията като част от доклада по член 110 за използваните методи за проверка, заедно с имената и адресите на органите, отговарящи за осъществяване на проверката по параграф 2.

Раздел 2: Мощност на двигателя

Член 30 Проверяване на мощността на двигателя

1. Риболовът се разрешава единствено с риболовни кораби, оборудвани с двигатели, които са с мощност, която не надхвърля вписаната в сертификата на двигателя.

2. Забраняват се манипулации на двигателя с цел да се увеличи мощността му отвъд максималната мощност, вписана в сертификата му.

3. Забранява се използването на нови или заместващи двигатели, които не са били официално одобрени от съответната държава-членка.

4. Държавите-членки гарантират, че сертифицираната мощност на двигателя не е надхвърлена. Държавите-членки информират Комисията като част от доклада, посочен в член 110, за мерките за контрол, които са предприели, за да гарантират, че мощността на двигателя не е надхвърлена.

Член 31Сертифициране на мощността на двигателя

1. Новите двигатели, заместващите двигатели и двигателите, които са претърпели технически изменения, трябва да бъдат официално одобрени от властите на държавите-членки, че не са в състояние да генерират по-голяма мощност от декларираната в сертификата на двигателя. Такива одобрения се издават единствено ако двигателят не е в състояние да генерира по-голяма от декларираната мощност.

2. Властите на държавите-членки могат да възложат сертифицирането на мощността на двигателя на класификационни организации, производители на двигатели или други оператори, разполагащи с необходимия опит за техническо изпитване на мощността на двигателя. Тези класификационни организации, производители или други оператори сертифицират двигатели като неспособни да надхвърлят официално декларираната мощност, единствено ако няма възможност за увеличаване на мощността на двигателя над сертифицираната.

Член 32Кръстосана проверка на мощността на двигателя

1. Държавите-членки предприемат кръстосани проверки на данните, за да проверят съответствието на мощността на двигателя с цялата достъпна за администрацията информация по отношение на техническите характеристики на кораба. По-специално те проверяват информацията, която се съдържа в:

a) записите от системата за наблюдение на корабите;

б) дневника;

в) международния сертификат за предотвратяване на атмосферното замърсяване от двигателя (EIAPPC), издаден за двигателя съгласно разпоредбите на приложение VІ към Конвенцията MARPOL 73/78;

г) свидетелствата за клас, издадени от призната организация за корабни инспекции и проучвания по смисъла на Директива 94/57/ЕО;

д) сертификата от мореходно изпитване;

е) регистъра на риболовния флот на Общността и

ж) всички други документи, предоставящи съответната информация за мощността на кораба или всички свързани технически характеристики.

2. Когато има признаци, че мощността на двигателя на риболовния кораб е по-голяма от мощността, декларирана в лицензията му за риболов, държавите-членки извършват физическа проверка на мощността на двигателя.

Глава III Проверяване на многогодишните планове

Член 33Трансбордирания в пристанище

Риболовните кораби на Общността, извършващи риболовни дейности в риболовни райони, подлежащи на многогодишен план, не прехвърлят своя улов на борда на друг кораб или съд без предварително да са разтоварили улова си с цел да бъде претеглен в тръжен център или от друг оторизиран от държавите-членки орган.

Член 34Определени пристанища

1. При приемането на многогодишен план Съветът може да вземе решение за прагов размер, приложим за живото тегло на видовете, подлежащи на многогодишен план, над който от кораба се изисква да разтовари своя улов в определено за целта пристанище.

2. Когато ще се разтоварва количество, по-голямо от праговото, упоменато в параграф 1, капитанът на риболовния кораб на Общността гарантира, че разтоварването ще се извърши единствено в определено за целта пристанище на Общността. Когато многогодишният план се прилага в рамките на регионални организации за управление на рибарството, разтоварванията могат да се извършват в пристанището на договаряща страна на тази организация.

3. Всяка държава-членка определя пристанища, в които се извършват разтоварванията, посочени в параграф 2.

4. За да може едно пристанище да бъде посочено за определено пристанище, трябва да са изпълнени следните условия:

a) ограничени часове за разтоварване;

б) ограничени места за разтоварване;

в) пълно инспекционно покритие през часовете и на всички места за разтоварване;

г) средното разтоварено количество по тегло на видовете, обект на многогодишен план, трябва да представлява поне 5 % от общите количества, разтоварени в това пристанище. Референтният период за изчисляване на това средно количество се състои от трите предходни години.

Член 35Отделно съхраняване на видове, обект на план за възстановяване

1. Забранява смесването на видове, обект на многогодишен план, с каквито и да са други продукти от риболов в какъвто и да е контейнер при задържането им на борда на риболовен кораб на Общността.

2. Контейнерите с видове, обект на многогодишен план, се маркират съответно с етикет, указващ кода на ФАО на видовете, обект на многогодишен план, и се съхраняват в трюма отделно от другите контейнери.

Член 36Национални програми за контролна дейност

1. Държавите-членки определят национални програми за контролна дейност, приложими към всеки многогодишен план.

2. Държавите-членки определят специфични показатели за инспекция в съответствие с приложение I. Тези показатели се преразглеждат периодично след извършване на анализ на постигнатите резултати. Показателите за инспекция се изменят постепенно, докато не бъдат достигнати определените в приложение I целеви показатели.

Глава IV Проверяване на техническите мерки

Раздел 1Използване на риболовно съоръжение

Член 37 Риболовно съоръжение

1. Всяко риболовно съоръжение, използвано при риболов, трябва да отговаря на техническите спецификации, определени в правилата на Общата политика в областта на рибарството за този вид риболов.

2. В риболовни райони, в които е позволено да се разполага с повече от два вида съоръжения на борда, съоръжението, което не се използва, се съхранява по такъв начин, че да не бъде готово за използване, съгласно следните условия:

a) мрежи, тежести и подобни съоръжения се откачат от техните тралови бордове и теглещи и влачещи въжета и корди;

б) мрежи, които са на палубата или над нея, се закрепват надеждно и

в) парагадите се съхраняват на по-ниските палуби.

Член 38Състав на улова

1. Ако уловът, който се задържа на борда на риболовен кораб на Общността, е бил уловен с мрежи с различни минимални размери на отвора по време на един и същи рейс, съставът на видовете се изчислява за всяка част от улова, която е била уловена при различни условия. За тази цел всички промени в размера на отвора на мрежата, който е бил използван преди това, както и съставът на улова на борда в момента на такава промяна се вписват в дневника и декларацията за разтоварване.

3. В специфични случаи могат да се приемат подробни правила в съответствие с процедурата, посочена в член 111, за воденето на борда на план за разпределяне по видове на преработени продукти, указващ къде се намират в трюма.

РАЗДЕЛ 2Наблюдение на защитените морски зони

Член 39 Система за наблюдение на корабите

1. Когато бъде определена защитена морска зона, местоположенията, ограничаващи географския многоъгълник и съответните локсодроми и местоположенията на кораба се измерват съгласно приложимия стандарт.

2. Риболовните дейности на риболовните кораби на Общността в риболовни зони, където е била определена защитена морска зона, се наблюдават от центъра за наблюдение на риболова на крайбрежната държава, който има система за засичане и записване на влизането, транзита и излизането на корабите от защитената морска зона.

3. В центъра за наблюдение на риболова на крайбрежната държава трябва да има алармена система, която да може автоматично да засича влизането на кораби в защитената морска зона. Алармената система трябва да бъде инсталирана и на борда на кораба, така че да предупреди капитана на кораба преди навлизането му в защитената морска зона.

4. Държавите-членки създават алармена система, когато корабът влиза в контролната защитна зона около защитените зони.

5. Чрез дерогация от член 8, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2244/2003 на Комисията от 18 декември 2003 г. честотата на предаванията на данни е поне веднъж на всеки 15 минути, когато корабът навлиза в контролната зона за безопасност и в реално време, когато корабът навлиза в защитена морска зона.

Член 40Транзит през защитена морска зона

1. Транзитът през защитена морска зона е разрешен за всички риболовни кораби при следните условия:

a) всички риболовни съоръжения, превозвани на борда, са завързани и прибрани по време на транзита; и

б) скоростта по време на транзита е не по-малко от 6 възела.

2. Капитаните на риболовните кораби на Общността, имащи намерение да преминат транзит през защитена морска зона, съобщават следните данни под формата на доклад за транзит на властите на държавата-членка на флага и на крайбрежната държава-членка:

a) името на кораба, външната маркировка за идентификация, радиопозивната на кораба и името на капитана;

б) координатите на географското местоположение на кораба, за който се отнася съобщението;

в) датата и часа на всяко влизане в защитената морска зона, и

г) датата и часа на всяко излизане от защитената морска зона.

Раздел 3 Наблюдение на намаляването на изхвърлянията

Член 41 Регистрация на изхвърлянията

1. Капитанът на риболовния кораб записва всички изхвърляния над 15 kg еквивалентно по обем живо тегло и съобщава незабавно, когато е възможно по електронен път, тази информация на своите компетентни органи.

2. Държавите-членки създават специална схема за наблюдение на риболовните кораби под своя флаг с разрешение за риболов съгласно схема за постепенно намаляване на изхвърлянията.

Член 42Проверки в дневника

За корабите, оборудвани със система за наблюдение на корабите, държавите-членки проверяват редовно дали получената в центъра за наблюдение на рибарството информация съответства на дейностите, записани в дневника, като използват данните от системата за наблюдение на корабите и, когато са достъпни, данните от наблюдатели. Тези кръстосани проверки се записват в електронен вид и се съхраняват за период от три години.

Раздел 4Забрана за риболовни дейности с незабавен ефект

Член 43 Общи разпоредби

1. Когато се достигне прагово равнище на прилов съответната зона се затваря временно за риболовни дейности съгласно разпоредбите на настоящия раздел. Такава забрана с незабавен ефект се установява за фиксиран период от време, който не надхвърля 10 дни.

2. Праговото равнище на прилов се изчислява като процент от живото тегло на всеки от видовете в общия улов от замятане или когато целта на забраната с незабавен ефект е защитата на младите екземпляри на определени видове като процент от броя на младите екземпляри от определени видове спрямо общия брой екземпляри от тези определени видове в това замятане.

Член 44Забрана за риболовни дейности с незабавен ефект от страна на държавите-членки

1. Когато се идентифицира прагово равнище на прилова от който и да е кораб за защита на рибарството на крайбрежната държава-членка или който участва в съвместна операция съгласно съвместен план за разполагане, корабът за защита на рибарството информира незабавно компетентните органи на крайбрежната държава-членка.

2. Когато количеството прилов надхвърля праговото равнище на прилова в което и да е замятане, риболовният кораб променя зоната на риболов с най-малко пет морски мили спрямо всяко местоположение на предходно замятане преди да продължи риболова и информира незабавно компетентните органи на крайбрежната държава-членка. Ако поне три риболовни кораба е трябвало да напуснат риболовна зона в резултат на надхвърляне на праговото равнище на прилова, информацията, получена от тези кораби, се използва от крайбрежната държава-членка за установяване на забрана с незабавен ефект.

3. Въз основа на информацията, получена съгласно параграфи 1 и 2, крайбрежната държава-членка решава за затварянето на съответната зона с незабавен ефект. Тя информира незабавно Комисията, всички държави-членки и третите държави, на чиито кораби е разрешено да оперират в съответната зона, че е била установена забрана с незабавен ефект. Риболовните дейности в такава зона са забранени, както е определено в решението за установяване на прекратяване с незабавен ефект.

Член 45Забрана за риболовни дейности с незабавен ефект от страна на Комисията

1. Въз основа на получената информация, показваща, че е достигнато прагово равнище на прилова, Комисията може да определи зона, която да е временно затворена, ако самата крайбрежна държава-членка не е установила такава.

2. Комисията незабавно информира всички държави-членки и третите държави, чиито кораби оперират в тази зона, и предоставя на своята официална интернет страница карта с координатите на временно затворената зона, уточнявайки продължителността на забраната и условията, управляващи риболова в тази специфична затворена зона.

Член 46Отваряне на временно затворена зона

1. Най-малко 60 часа след като определената зона е била затворена и под контрола на службите за инспекции на крайбрежната държава-членка ограничен брой кораби с научен наблюдател на борда предприемат пробни риболовни операции, за да проверят равнището на прилова.

2. Ако операциите, посочени в параграф 1, не достигнат пов