СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СЦИАЛЕН КОМИТЕТ И КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ Доклад относно политиката в областта на конкуренцията 2011 г. /* COM/2012/0253 final */





СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ, СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СЦИАЛЕН КОМИТЕТ И КОМИТЕТА НА РЕГИОНИТЕ Доклад относно политиката в областта на конкуренцията 2011 г. Въведение 2011 г. беше една бурна година. Финансовата криза се превърна в криза на държавните дългове в части от еврозоната, заплашвайки банковия сектор и фискалната устойчивост на много европейски правителства. Тя също така силно намали кредитните потоци към реалната икономика. В този икономически контекст лоялната конкуренция продължава да бъде неотменно условие за пълната реализация на вътрешния пазар и ключов компонент на общата стратегия за принос към възстановяването на европейската икономика и разцвета на глобално ниво. В съобщението е представено как през 2011 г. Комисията е използвала политиката в областта на конкуренцията като инструмент за разрешаването на финансовата криза и кризата на държавните дългове и как по принцип политиката за конкуренция и действията за прилагането ѝ, предприети през годината, са допринесли за постигането на по-широките цели на политиката на стратегията „Европа 2020“ и са подкрепили растежа, заетостта и конкурентоспособността на икономиката на ЕС. Използвайки нов формат, настоящото съобщение дава по-общ преглед на дейностите на Комисията относно политиката в областта на конкуренцията през 2011 г., с по-специален акцент върху сектора на финансовите услуги, сектора на храните и въздушните превози. Новата структура има за цел да обясни по-добре как Комисията прилага политиката в областта на конкуренцията и как тази политика допринася за европейската икономика и за увеличаването на благоденствието на гражданите на ЕС. В специална част на съобщението, посветена на докладите за междуинституционалните отношения, е представена информация относно непрекъснатия диалог с Европейския парламент и за това как Комисията отговаря на неговите искания. Повече информация може да се намери в по-подробния работен документ на службите на Комисията и на уебсайта на Генерална дирекция „Конкуренция“. 1. Политиката в областта на конкуренцията в настоящия икономически контекст Нестабилните признаци на икономическо възстановяване през 2010 г. и началото на 2011 г. не се запазиха през цялата година. Последните месеци бяха белязани от нарастваща нестабилност и трудности в публичния сектор. Държавите членки продължиха да оказват съдействие на финансовите институции, много от които трябваше да получат подкрепа за ликвидността от страна на централните банки. Публичните дефицити станаха източник на загриженост за риска, свързан с държавния дълг, което доведе до смущения на финансовите пазари. Финансовата криза оказа драматично въздействие върху реалната икономика чрез намаляване на кредитирането на домакинствата и предприятията, със сериозен вторичен ефект от този спад върху инвестициите и заетостта. Няколко държави членки трябваше да въведат строги мерки за икономии и намаляване на публичните си разходи, вместо да продължат да инвестират в мерки, насочени към възстановяване на икономиката. Веднага след като кризата избухна, Съюзът координира Европейския пакет от икономически стимули за насърчаване на възстановяването. Той прилага режима за държавните помощи твърдо, но и гъвкаво, за да се избегне нарушаване на конкуренцията, като същевременно банките се задължават да се преструктурират и по този начин да се справят със слабостите в техния бизнес модел. След тази първа вълна от „спешни мерки“ Комисията стартира програма за реформи за справяне с повече структурни проблеми във финансовия сектор чрез ясна, изчерпателна и последователна схема от мерки с график и крайна дата[1]. Тази програма е свързана с общата стратегия на Комисията за растеж и заетост, тъй като стабилността на финансовия сектор е категорично една от ключовите цели в Годишния обзор на растежа[2]. В допълнение Комисията впоследствие стартира регулаторни инициативи за промяна на регулаторната среда на финансовата система. С тях се набляга на преориентиране на сектора към основната му функция: да отговаря на нуждите от финансиране на предприятията и домакинствата. Как политиката за държавните помощи допринася за финансовата стабилност? Рамката на ЕС за държавните помощи продължава да е уникален координационен инструмент на ниво ЕС. Вследствие на изострянето на кризата с държавния дълг през лятото държавите членки и Комисията да постигнат съгласие по пакет от мерки за укрепване на банковия капитал и осигуряване на гаранции за техните пасиви („пакет за банките“)[3]. На 1 декември, Комисията удължи мерките за държавна помощ във връзка с кризата, предназначени за финансовия сектор, изяснявайки и осъвременявайки нормите за ценообразуването и други условия[4]. Веднага след като ситуацията се стабилизира, за банките ще бъдат установен по-траен набор от правила за държавна помощ. От началото на кризата до 31 декември 2011 г. 1,6 трилиона EUR държавна помощ са били използвани за спасяване и преструктуриране на европейските банки. Комисията прие 39 решения относно преструктурирането, за които тя наблюдава ефективното изпълнение на плановете за преструктуриране. 24 банки все още са в процес на преструктуриране, Комисията също така е одобрила националните схеми в 20 държави членки, които използват комбинация от инструменти, осигурени съгласно режима за кризата. Те включват капиталови инжекции, подкрепа за освобождаване от обезценени активи, и гаранции. През октомври Съветът ЕКОФИН заключи, че рамката на ЕС за държавните помощи трябва да продължи да се прилага като единствения координационен инструмент на ниво ЕС и че в краткосрочен/средносрочен план не са необходими други рамки. Комисията използва инструмента в областта на държавните помощи по начин, който насърчава банковото преструктуриране, като същевременно се поддържат равни условия на пазара. Условия за прилагане на правилата за държавната помощ за банки в кризата бяха определени с тройна цел: запазване на финансовата стабилност, запазване на вътрешния пазар и преструктуриране на бенефициерите на помощта с цел постигане на дългосрочната жизнеспособност. Банките трябваше да се отдалечат от неустойчивите бизнес модели, които се основават на прекомерен ливъридж и на прекалено разчитане на краткосрочното междубанково финансиране на едро, и да бъдат насърчени да се съсредоточат отново върху основния си бизнес. Комисията е единствената институция, която изрично налага условия за споделяне на тежестта при спасителните мерки, като спомага за намаляване на моралния риск в бъдеще. В отговор на призив, отправен от Европейския парламент[5], Комисията изготви работен документ на службите на Комисията, в който се обяснява как чрез политиката за държавните помощи на Комисията се даде отговор на финансовата и икономическа криза[6]. През 2011 г. Комисията продължи подхода си към проблемните банки чрез редица важни решения в областта на държавните помощи. Изпадналият в затруднение ирландски заемодател Anglo Irish Bank[7] е добър пример. Комисията одобри плана, представен от ирландските органи, който предвижда съвместно съкращаване на дейността на Anglo Irish Bank заедно с Irish Nationwide Building Society за период от десет години. Случаят с продължителното лошо състояние на германската Landesbank WestLB[8] е друг открояващ се пример. WestLB в крайна сметка ще бъде разделена; оставащите активи и пасиви ще бъдат прехвърлени към „лошата“ банка, за да бъдат ликвидирани постепенно. До 30 юни 2012 г. WestLB ще спре банковата си дейност и след това ще предоставя само услуги по управление на активи. Само малка част от най-консервативните бизнес дейности на WestLB—услугите, които тя предоставя за малки местни спестовни банки, ще останат на пазара, но те ще бъдат поети от Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba). На банки, които до голяма степен са разчитали на държавна помощ, може да бъде разрешавано да останат на пазара, когато части от техните дейности имат реална перспектива за връщане към жизнеспособност, при условие че те значително намалят своя размер и съществено променят своя бизнес модел, за да се съсредоточат само върху жизнеспособни дейности. Този подход е добре илюстриран с одобрението на преструктурирането на германската банка Hypo Real Estate[9]. Банката ще намали своя балансов отчет до 15 % отпреди кризата и ще премахне постепенно редица от своите бизнес дейности. По подобен начин Комисията също така одобри помощ за преструктуриране за друга германска банка—HSH Nordbank[10], с оглед на ангажимента ѝ за намаляване на нейния балансов отчет с 61 % в сравнение с равнището, съществувало преди кризата, чрез излизане от определени бизнес линии. Комисията също така приложи този подход в контекста на по-малките банки. Например Eik bank[11] в Дания бе разделена на „лоша“ банка, поставена в ликвидация, и на „добра“ банка, която бе предмет на продажба чрез тръжна процедура. Подобна линия на поведение беше възприета за австрийската Kommunalkredit[12], която трябваше да бъде национализирана в спасителна операция. Дейностите на банката бяха разделени на нестратегически дейности (ще бъдат постепенно закрити) и стратегически дейности (съответстващи на около 40 % от балансовия отчет), които ще бъдат приватизирани отново. В случая с ABN Amro Bank[13], необходимостта от държавна помощ произтича главно от специфичния контекст на отделянето: отделяне на дейностите на холандската банка от изпадналата в затруднено положение група Fortis и от бившата ABN AMRO Group. Двете дейности бяха оставени с недостатъчен капитал за справяне с кризата и финансиране на сливането. Комисията взе предвид, че нуждите на банката от помощ не произтичат основно от лошо управление или прекомерно поемане на риск на нейното ниво, и затова само поиска предпазни механизми относно поведението (т.е. тя не изискваше прехвърляне на дейности от банката). Специфичното положение на програмните държави Политиката в областта на конкуренцията допринася за финансовата стабилност и структурните реформи, свързани с програмите за корекции Кризата доведе до съществени икономически дисбаланси в повечето държави членки и от 2010 г. нататък някои нямаха друга възможност освен да поискат външна помощ от страна на Европейската комисия и на Международния валутен фонд (МВФ). Финансовата стабилност е от първостепенно значение за Европейския съюз, тъй като три от тези държави членки (Гърция, Ирландия и Португалия) са също така членове на еврозоната. Така наречените „програмни държави“, са предмет на програми за икономически корекции. Тези програми налагат множество условия, които могат да включват преструктуриране на финансовия сектор и необходимостта от въвеждане на структурни реформи в други сектори на икономиката, администрацията и съдебната система[14]. В икономически структурен аспект програмите могат да включват, inter alia, приватизацията и/или преструктурирането на държавните предприятия. Такива мерки могат да доведат до проблеми в областта на държавната помощ, с които Комисията ще трябва да се бори, така че програмите да могат да бъдат приложени успешно. Приватизационните цели са особено важни за Гърция, Португалия и Румъния. Програмите за тези държави членки също имат за цел да направят прилагането на законодателството в областта на конкуренцията възможно най-ефективно и ефикасно, като националните органи за защита на конкуренцията (НОЗК) изразяват необходимост от увеличаване на правомощията и (човешките) ресурси. Комисията, заедно с МВФ и Европейската централна банка (ЕЦБ), участва активно в преструктурирането на финансовия сектор в програмните държави, за да се гарантира, че масираната помощ, необходима, за да се запази съществуването на тези институции в условията на трудна макроикономическа среда, не води до неоправдано нарушаване на конкуренцията. Комисията разреши удължаване на съществуващите схеми за банкови гаранции и за рекапитализация за трите страни от еврозоната. Комисията се уверява, че държавната помощ е ограничена до необходимия минимум, и че моралният риск е правилно взет предвид, особено чрез изискване банките не само да платят възнаграждение за помощта, която са получили, и евентуално накрая да я възстановят, но също така, че те поемат част от тежестта, свързана с преструктурирането, и предприемат мерки за преодоляване на нарушаването на конкуренцията, породено от помощта. В Гърция положението е много сложно. Банковият сектор страда както от дълбока рецесия, така и от голямо натрупване на държавен дълг. Преструктурирането на банките, които са получили държавна помощ считано от 2009 г. нататък, продължава в много труден контекст. Планът за преструктуриране на Земеделската банка на Гърция (ATE) беше одобрен на 23 май. След обезценката на активите през септември, дължаща се на приноса на ATE в рамките на Участието на частния сектор (УЧС), за което бе взето решение през юли 2011 г., ATE имаше нужда от допълнителна капиталова инжекция от държавата. Рекапитализацията изисква представянето на актуализиран план за преструктуриране на Комисията. Решението на Европейския съвет от 27 октомври да увеличи вноската на частния сектор за спасяването на Гърция чрез увеличаване намаляването на стойността на гръцките облигации от 21 % на 50 % ще се отрази значително на гръцките банки, пропорционално на държавните облигации, които те притежават. За да запълни получените капиталови нужди, втората програма за Гърция, за която бе взето решение на същия ден, осигурява значително увеличен бюджет за подпомагане на банките, за чието използване Комисията ще следи отблизо. За разлика от Гърция дълговата криза в Ирландия произлиза от банките, понесли големи загуби след спукването на „балона“ с недвижимата собственост. Програмата на ЕК/МВФ/ЕЦБ от 28 ноември 2010 г. разполага с бюджет от 85 млрд. EUR, от които 35 млрд. EUR са заделени за финансовия сектор. Бяха предприети важни стъпки за постигане на целите на програмата за рекапитализация, преструктуриране и намаляване на задлъжнялостта. По отношение на рекапитализацията, органите са извършили обширен анализ на капиталовите нужди на останалите четири ирландски банки (BOI, AIB/EBS и IL&P) чрез преразглеждането на пруденциалната капиталова адекватност (PCAR) за 2011 г. Това преразглеждане включваше анализ на очакваните кредитни загуби от външни независими консултанти. То включва очакваните загуби по кредитните портфейли и разходите за процеса на намаляване на задлъжнялостта, необходими, за да се свият банките до един устойчив размер, и да се намали зависимостта им от финансиране от централната банка. Ирландските органи рекапитализираха банките до крайния срок от програмата 31 юли. Разходите им са значително по-малко от първоначално заделените, поради операции по управление на пасивите, извършени от банките, и частното участие в нарастването на капитала за BOI. През юли ирландските органи представиха плановете за преструктуриране на банките, съдържащи техните цели за намаляване на задлъжнялостта и други действия. Планът за BOI бе одобрен съгласно правилата за държавните помощи на 20 декември, докато останалите в момента се оценяват. През май Съветът ЕКОФИН и Изпълнителният съвет на МВФ се споразумяха за пакет от подкрепящи мерки в размер на 78 млрд. EUR за Португалия. С цел укрепване на доверието във финансовия сектор, програмата изисква банките да намалят методично задлъжнялостта и да постигнат по-високо равнище на капитализация. По този начин беше въведена нова схема за рекапитализация с увеличен бюджет в размер на 12 млрд. EUR (от 3 млрд. EUR). Банките, които са се възползвали от този капиталова подкрепа, ще трябва да представят план за преструктуриране на Европейската комисия в съответствие с правилата за държавните помощи. Официална процедура за държавна помощ беше открита за помощта, предоставена на BPN (Banco Português de Negуcios), която беше национализирана през ноември 2008 г.; официално решение ще бъде взето през пролетта на 2012 г. Как прилагането на антитръстовото законодателството стимулира лоялната конкуренция и прозрачността на финансовите пазари Европа се нуждае от прозрачни, отворени и иновационни финансови пазари Финансовите пазари, като всеки друг пазар, осигуряват по-ефективни услуги, когато са отворени и конкурентоспособни. Това е точно каквото Комисията се стреми да постигне чрез своите антитръстови разследвания на пазара на извънборсови деривати, в сектора на платежните услуги, както и на предоставянето на търговски данни и финансова информация на пазара. Извънборсовите деривати и суаповете за кредитно неизпълнение Липсата на прозрачност по отношение на търговията с извънборсови деривати и финансови инструменти се прояви по време на неотдавнашната финансова криза. Извличайки поуки от кризата, на срещата си на високо равнище в Питсбърг през 2009 г. Г-20 постигна съгласие относно необходимостта от подобряване на прозрачността и надзора на по-малко регулираните пазари, като се обръща по-специално внимание на извънборсовите деривати. Поради това през 2010 г. Комисията предложи да се подобри регламентирането на суаповете за кредитно неизпълнение (CDS[15]) и други извънборсови деривати чрез Регламента за европейската пазарна инфраструктура (EMIR[16]). Освен това през октомври 2011 г., Комисията представи предложения за преразглеждане на Директивата за пазарите на финансови инструменти (MiFID), с цел допълнително увеличаване на прозрачността на извънборсовите пазари[17]. Текущи антитръстови разследвания във връзка със суаповете за кредитно неизпълнение и EURIBOR Политиката в областта на конкуренцията подкрепя тези законодателни инициативи. Липсата на прозрачност на пазара може да работи в полза на някои пазарни участници, които следователно имат стимул за поддържането ѝ, в ущърб на новите участници на пазара и на крайните потребители. По-общо, финансовата информация е от централно значение за финансовите пазари и съществува риск тя да бъде използвана за тайни споразумения в ущърб на трета страна или злоупотреба, така че е оправдана специална бдителност от страна на органите за защита на конкуренцията. През 2011 г. Комисията откри две антитръстови разследвания, които се отнасят до възможни тайни споразумения в ущърб на трета страна и/или злоупотреби с господстващо положение от инвестиционни банки на пазарите за търговски данни за CDS и за клирингови услуги за CDS[18]. Първото антитръстово дело засяга шестнадесет инвестиционни банки и Markit, водещият доставчик на финансова информация за пазара на CDS, където Комисията разследва дали страните са сключили тайни споразумения в ущърб на трета страна и/или може да са злоупотребили с господстващото си положение, за да контролират финансова информация за CDS. Второто дело се отнася за девет банки, дилъри на CDS и ICE Clear Europe, водещата клирингова къща за CDS. Комисията ще проучи по-специално дали преференциалните тарифи, предоставяни от ICE за деветте банки имат ефект на заключването им в системата на ICE, в ущърб на други конкурентни клирингови системи. Освен това през октомври Комисията извърши внезапни проверки в помещенията на редица предприятия, развиващи дейност в сектора на финансови деривативни продукти, свързани с Европейския междубанков лихвен процент (EURIBOR) в редица държави членки, тъй като тя се опасява, че тези дружества могат да са нарушили антитръстовите правила на ЕС. Антитръстовите действия на Комисията и регулаторните мерки взаимно се допълват, тъй като са насочени към осигуряване на сигурни, стабилни и ефикасни финансови пазари. Единната зона за плащания в евро (SEPA) Безпроблемните, ефективни и иновационни пазари за плащания са от ключово значение за доброто функциониране на единния пазар и за икономическата интеграция. SEPA е отличен пример за това как саморегулирането, регулирането и прилагането на конкурентното право могат и трябва да се използват заедно, за да се създадат открити, ефективни и иновационни пазарни структури. Този многостранен подход се оказа много успешен при приемане през 2010 г. на предложение на Комисията за регламент за насърчаване на прехода от настоящата местна схема към новата паневропейска схема за преводи и директен превод в SEPA. Предложеният регламент също разглежда въпроса за таксите за обмен за финансиране на модела за директни дебити на SEPA, тъй като отрасълът изисква по-голяма яснота и предсказуемост относно законността на тези колективни споразумения. Основните цели на предложението на Комисията относно обменните такси включват установяването на равни условия за доставчиците на платежни услуги, изграждането на единен пазар за плащания по преводи и директен дебит, насърчаването на преминаването към директните дебити в SEPA и постигането на ефективни услуги за директен дебит. Регламентът бе приет от Парламента на пленарната сесия на 14 февруари 2012 г. (след приемането на доклад на комисията по икономически и парични въпроси (ECON)[19]) и от Съвета на 28 февруари. Той ще влезе в сила след публикуването си през второто тримесечие на 2012 г. Стандартизацията на електронните плащания Заедно с тези регулаторни инициативи Комисията се опитва да се справи с пречките пред новите участници на пазарите и иновациите чрез антитръстовия контрол, за да се насърчат ефективни общоевропейски системи за плащане, които ще намалят разходите за плащания, ще създадат новаторски начини на плащане и в крайна сметка ще улеснят търговията в целия ЕС. През септември 2011 г., тя започна антитръстово разследване на процеса на стандартизация на плащанията през интернет („електронните плащания“), предприето от Европейския съвет по плащанията (ЕСП)[20]. Разследването ще бъде съсредоточено по-специално върху това дали процесът на стандартизация ограничава навлизането на нови участници на пазара или иновациите, например чрез изключване на нови участници на пазара и на доставчици на разплащателни услуги, които не са контролирани от дадена банка. Секторът на данните за финансови услуги Добре работещите финансови пазари зависят от достъпа до информация и наличието на висококачествени и актуални пазарни данни за цените и структурата на финансовите инструменти. Пазарите за предоставянето на финансова информация често се характеризират с висока степен на концентрация. Това означава, че основните световни финансови институции и доставчици на информационни услуги имат значителна пазарна мощ. Стандартизацията на отрасъла в такива пазари може също да доведе до развитието на de facto пазарни стандартни продукти, услуги, финансови идентификатори и индекси. Понастоящем Комисията разследва редица въпроси в този сектор, включително достъпа до информация или услуги, определянето на стандартите, правата на интелектуалната собственост и оперативната съвместимост между различните продукти или услуги. Законово обвързващи задължения за ISIN Кодовете на международните идентификационни номера на ценните книжа (ISIN) са 12-знакови цифрово-буквени кодове, които служат за еднаквата идентификация на ценни книжа при търгуването и сетълмента, но не съдържат информация, която характеризира финансовите инструменти. Комисията започна разследване, тъй като употребата на регистрите ISIN е била предмет на лицензионна такса, която се е събирала от Standard & Poor 's (S&P) и на 15 ноември направи задължителни петгодишните ангажименти, предлагани от S&P. Тези ангажименти са двойни: на първо място, непреките крайни потребители вече няма да трябва да плащат лицензионни такси на S&P за използване на регистрите ISIN; на второ място, S&P ще представи и нова услуга, състояща се само от регистри ISIN, на цена в размер на 15 000 USD годишно за предоставяне на нова услуга за доставчиците на информационни услуги и преките крайни потребители. Агенциите за кредитен рейтинг (АКР) АКР са дружества, които предоставят кредитни рейтинги за емитентите на някои видове дългови облигации (като правителствата), както и за самите дългови инструменти (напр. държавни дългови инструменти). Тези рейтинги се използват от инвеститорите, емитентите, инвестиционни банки, брокер-дилърите и правителствата. Рейтингите са станали важни параметри за оценка на рисковете, свързани с финансовите инвестиции. При сътресенията на финансовата криза бяха изразени опасения относно пазара на АКР и modus operandi на някои дружества, активни в тази област. През ноември Комисията предложи изменения в съществуващия Регламент относно АКР[21], с цел решаване на определени проблеми, свързани с прекомерното доверие в рейтингите и свързани с конфликтите на интереси, с пазарната структура и с отчетността на АКР. Комисията също така продължава да следи конкуренцията на пазара на АКР, който е с олигополистична структура с високи бариери за навлизане. Досега не са открити признаци за нарушаващи конкуренцията практики в този пазар. Как прилагането на правилата за сливанията на ЕС допринася за поддържане на лоялна конкуренция на финансовите пазари? Търговската инфраструктура и следпазарната инфраструктура за парични активи и деривати, работещи по безопасен, ефективен и конкурентен начин, са основни компоненти на модерните и динамични капиталови пазари, които в крайна сметка позволяват на дружествата и инвеститорите да останат конкурентоспособни на европейско и световно равнище. Тъй като фондовите борси са основни действащи лица на капиталовите пазари, конкуренцията между тях е от изключително значение. Конкуренция при обмена на европейските финансови деривати На 29 юни Deutsche Börse (собственикът inter alia на Франкфуртската фондова борса) и NYSE Euronext (собственикът inter alia на фондовите борси в Ню Йорк, Амстердам, Брюксел, Париж и Лисабон) уведомиха официално за своето предложено сливане Комисията съгласно Регламента на ЕС за сливанията (EUMR)[22]. Операцията щеще да обедини двете водещи европейски фондови борси, активни по цялата верига на търговията, клиринга и сетълмента на финансови инструменти (както за парични инструменти, така и за деривати). След първоначално проучване на пазара, Комисията започна задълбочено разследване, като обърна специално внимание на търговията с деривати, тъй като сделката щеще да обедини двете най-големи борси за деривати[23] в европейски финансови деривати. Комисията стигна до заключението, че сливането ще доведе до почти монополна позиция в областта на борсово търгуваните европейски финансови деривати, водеща до по-малко възможности за свободна конкуренция и до по-малко иновации. Клиентите, които щяха да бъдат засегнати от това, включват пенсионните фондове, взаимните фондове и банките за операции на дребно, както и професионалните брокери и инвестиционните банки. При липсата на достъп до разширените следпазарни клирингови системи на дружеството след сливането (т.е. при наличието на затворен „вертикален силоз“) навлизането на конкурентни дериватни платформи щеще да е по-трудно на пазар, вече характеризиращ се с високи бариери пред навлизащите. Уведомяващите страни заявиха, че сливането ще доведе до значително повишаване на ефективността. Всякакви такива ползи обаче ще бъдат значително по-малко от тези, за които твърдят уведомяващите страни, и те биха могли отчасти да бъдат постигнати без сливането. Във всеки случай всяко повишение на ефективността не би било достатъчно съществено, за да компенсира щетите за потребителите, предизвикани от сливането и от създаването на почти монополна ситуация, и е малко вероятно ползите да бъдат напълно прехвърлени към потребителите. Уведомяващите страни представиха предложения за мерки за преодоляване на проблемите, посочени от Комисията, които бяха в крайна сметка счетени за недостатъчни. 2. Политиката в областта на конкуренцията в по-широк контекст В този контекст, основната част от действията на Комисията относно политиката в областта на конкуренцията и прилагането ѝ през 2011 г. бяха насочени към последиците от кризата на финансовите пазари. Въпреки това прилагането на политиката за конкуренция и застъпничеството за нея служат също за други по-широкообхватни и дългосрочни цели, като например подобряване на благоденствието на потребителите, подкрепа на растежа в ЕС, на заетостта и на конкурентоспособността и в съответствие със стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж[24]. В стратегията се посочват конкретни цели, които да бъдат постигнати през следващото десетилетие в области като заетостта, образованието, миграцията, използването на енергия и иновациите, както и основните етапи за ефективно използване на ресурсите, за да се преодолее въздействието на финансовата криза и ЕС да стъпи отново на пътя на икономическия растеж. Конкуренцията и силната политика в областта на конкуренцията, разработени и прилагани от Европейската комисия и държавите членки в рамките на Европейската мрежа по конкуренция (ЕМК), играят основна роля в това да се гарантира, че целите на „Европа 2020“ могат да бъдат постигнати, тъй като конкуренцията има пряко въздействие върху основните двигатели за растеж на производителността. Стабилна рамка за прилагане на правилата за конкуренцията 2011 г. също бе важна година за въпросите, свързани с провеждането на справедлив процес и отнасящи се до институционалната рамка на ЕС за прилагане на законодателството в областта на конкуренцията. Както Европейският съд по правата на човека (ЕСПЧ)[25], така и Съдът[26] потвърдиха, че институционалната рамка за прилагане на законодателството в областта на конкуренцията, по която административен орган като Комисията взема решения, които подлежат на пълен съдебен контрол, осигурява подходяща защита на основните права на лицата, засегнати от тези решения. Комисията се е ангажирала да продължи да подобрява своето производство за разследване и прозрачността. Това се вижда от приемането на пакет от мерки през 2011 г.[27], който се състои от най-добри практики при производствата по членове 101 и 102[28] (подобни най-добри практики са вече достъпни в сферата на контрол на сливанията и държавните помощи), от преработения мандат на служителя по изслушването[29] (разширяване на ролята на служителя по изслушването през фазата на разследване), както и от работния документ на службите на Комисията относно представяне на икономически доказателства[30]. Целта на този пакет е да се увеличи прозрачността и се помогне на страните в тяхното взаимодействие с Комисията и служителите по изслушването в антитръстовите разследвания и разследванията на сливания. По-добри правила за компенсациите за задължения за обществени услуги Новият пакет за услугите от общ икономически интерес (УОИИ)[31] предоставя на държавите членки по-проста, по-ясна и по-гъвкава рамка за подпомагане доставката на висококачествени обществени услуги на гражданите. Държавите членки разполагат с голяма свобода да определят кои услуги са от общ интерес, но Комисията трябва да гарантира, че публичното финансиране, предоставено за предлагането на такива услуги, не нарушава ненужно конкуренцията в единния пазар. Преди от задължението за уведомяване на Комисията бяха освободени само болниците и социалните домове, но с настоящия пакет от него са освободени много повече социални услуги, независимо от размера на получената компенсация. Услугите трябва да отговорят на социални нужди (здравни и дългосрочни грижи, грижи за деца, достъп до/повторна интеграция на пазара на труда, социално жилищно настаняване, грижи за уязвими групи и социално приобщаване на тези групи). От друга страна, Комисията ще предприеме засилен контрол на други услуги от общ икономически интерес, за които обезщетението надхвърля 15 млн. EUR годишно. 2.1. Как конкуренцията повишава благоденствието на потребителите? В трудни моменти може да има призиви за създаване на протекционистични линии на защита. Както историята потвърди обаче, прилагането на правилата за конкуренция и застъпничество за нея не може да бъдат намалени във време на икономическа криза, тъй като всякакво отслабване на рамката за конкуренция би влошило тенденцията за растеж в средносрочен и дългосрочен план. Потребителите са по-добре, когато имат достъп до отворени и конкурентни пазари Борбата срещу тайните споразумения в ущърб на трета страна и злоупотребите с господстващо положение е постоянен приоритет за Комисията. През 2011 г. Комисията прие четири решения за картели, в това число две за потребителски продукти (в сферата на търговията с детергенти за бита и екзотични плодове), с които наложи глоби за над 614 млн. EUR на 14 предприятия[32]. Три от тези четири решения са споразумения. Споразуменията са важни, тъй като те позволяват на Комисията да действа по-бързо, като водят до ползи по отношение на време и ресурси. Те също така допринасят за нарастване на възпиращия ефект на борбата с картелите на Комисията. Потребителите са и основните бенефициери на решението, прието срещу полския далекосъобщителен оператор, което ще влезе в сила през юни, за възпрепятстване развитието на конкуренцията на пазарите за широколентов достъп в Полша за период от повече от четири години[33]. Комисията откри делото по своя собствена инициатива през 2009 г., след като констатира, че Полша е с едно от най-ниските нива на навлизане на широколентовите връзки в Европа, че потребителите са пострадали от по-ниските скорости за връзка и че месечните цени на рекламираните Mbit/s са били много по-високи от цените в другите държави членки (и са сред най-високите в ОИСР). Комисията също така защитава конкуренцията и повишава благоденствието на потребителите чрез прилагането на своята политика за сливанията, като се постига баланс между икономическите ползи от сливането и други параметри като цени, избор, качество или иновации. Този подход доказа своята ефективност в сектора на информационните технологии, където Комисията проучи и одобри сливания между конкуренти на вече концентрирани пазари, като например отрасъла за производство на твърди дискове[34], и плановете на някои дружества за промяна на техния бизнес модел (като придобиването от производителя на чипове Intel на производителя на ИТ системи за защита McAfee, при условие че бъдат поети ангажименти за осигуряване на оперативна съвместимост)[35] или за диверсифициране на тяхното портфолио от дейности (като придобиването от Microsoft, производител на операционни системи, на доставчика на гласови и визуални съобщения по интернет Skype)[36]. Също се очаква потребителите да се ползват от по-голям избор и по-добри цени при пътуване с железопътен транспорт по някои европейски маршрути след одобряването на съвместни предприятия, прокарващи пътя за въвеждането на нови високоскоростни услуги по маршрута Париж-Милано[37] и Виена-Залцбург[38], които се конкурират със съществуващите железопътни услуги, предоставяни от утвърдените оператори. Повишаване благоденствието на потребителите: практическият пример на хранителния сектор Растящите и колебливи цени на храните могат да имат отрицателно въздействие върху европейската икономика Начинът, по който прилагането на правилата за конкуренция и застъпничеството за нея може да допринесе ефективно за подобряване на благоденствието на потребителите, е добре илюстриран по отношение на сектора на храните, където гражданите се сблъскват с реалността на пазара ежедневно. Разходите за храна представляват голяма част от бюджетите на гражданите, като възлизат средно на около 14,1 % от общите разходи на едно домакинство в ЕС през 2011 г[39]. Веригата на предлагането на храни свързва три важни отрасъла на европейската икономика: 1) селскостопанското производство; 2) хранителната промишленост; и 3) дистрибуцията (на едро и дребно). Те играят важна роля в европейския икономически, социален и политически живот и са фактори, които допринасят в значителна степен за добавената стойност на ЕС, търговията и заетостта, особено в селските райони[40]. От около средата на 2007 г. насам цените на храните са се увеличили значително на всички нива от веригата на снабдяване и потребителските цени на храните се превърнаха в основен фактор за общата инфлация[41]. Същевременно променливостта на цените, особено на производствените цени на хранителни стоки, също се засили. Комисията предприе действия в няколко направления Нарастването и нестабилността на цените на храните привлякоха вниманието на политиците и регулаторите относно потенциалните проблеми по веригата на предлагането на храни, за което бяха предприети действия. На ниво ЕС, Комисията създаде през 2010 г. Форум на високо равнище за подобряване на функционирането на веригата на предлагането на храни, с мандат до края на 2012 г[42]. Форумът обединява редица инициативи на Комисията в различни области на политиката. Той установи редица експертни платформи с цел съсредоточаване върху различни аспекти на веригата на доставка на храни. Сред тези платформи, три са от особен интерес от гледна точка на политиката в областта на конкуренцията: i) платформата за договорните отношения между търговци; ii) експертната група за разработване на механизъм за мониторинг на цените на храните; и iii) платформата за конкурентоспособността в хранително-вкусовата промишленост. Например работата на платформата за договорните отношения между търговци е в отговор на безпокойството относно нееднаквите възможности при договаряне на условията по веригата за предлагане на хранителни стоки, което често е въпрос, повдиган във връзка с прилагането на законодателството в областта на конкуренцията. В рамките на тази платформа заинтересованите страни се споразумяха относно общите принципи на справедливост по отношение на търговските взаимоотношения в сектора на храните, както и относно примери за лоялни и нелоялни търговски практики, които обаче не са обхванати от законодателството на ЕС в областта на конкуренцията. Работата по тази платформа е в ход. Реформите на общата политика в областта на рибарството (ОПР) и общата селскостопанска политика (ОСП), представени от Комисията през 2011 г., също имат значителни последици за конкуренцията в тези сектори[43]. По-специално правилата на ОСП играят значителна роля за конкуренцията нагоре по веригата на предлагането на храни. Въпреки че членове 101 и 102 от ДФЕС се прилагат за селскостопански продукти, чрез предложението за ОСП се запазват някои дерогации от член 101 от ДФЕС, въпреки общата цел за увеличаване на пазарната ориентация на ОСП. Неравните възможности за договаряне на условията също са проблем в дискусиите относно реформата на ОСП, тъй като много от заинтересованите страни подчертаха, че първичните производители на храни нямат възможности за договаряне на условията поради високата степен на фрагментираност на селскостопанския сектор в сравнение с другите нива на веригата на предлагането на храни. Това становище също се изразява в последните доклади на Европейския парламент относно реформа на ОСП[44]. За да отстрани липсата на възможности при договаряне на условията, предложението на ОСП има за цел да се засили ролята на организациите на производителите (ОП) във всички сектори на селскостопанското производство. Тъй като членовете на ОП са независими селскостопански производители и производството им е интегрирано в различна степен в ОП, от съществено значение е да се гарантира, че ОП функционират по насърчаващ конкуренцията начин. Органите за защита на конкуренцията гарантират, че пазарите на храни функционират добре за потребителите... Високите цени на храните са резултат от няколко фактора, които са извън обхвата на политиката в областта на конкуренцията. Неотдавнашните увеличения на цените могат да се обяснят предимно с растящите цени на суровините, което увеличение се прехвърля по веригата за доставка на храни, което води до по-високи потребителски цени. Въпреки това законодателството в областта на конкуренцията играе важна роля, за да се гарантира, че пазарите за храни функционират добре в полза на потребителите. В този дух много НОЗК в ЕС са провели разследвания в сектора на храните през последните години, с цел да се изясни как тези пазари функционират, за да се установят потенциалните проблеми и да се предложат решения. На ниво търговия на дребно пазарите на храни са често национални или регионални по своя обхват. НОЗК играят ключова роля за прилагането на законодателството за конкуренцията в този сектор. ГД „Конкуренция“ си сътрудничи тясно с НОЗК в рамките на ЕМК за по-нататъшното разработване на съгласуван и общ подход и за да се гарантира, че пазарите на храни ще останат конкурентоспособни и ще функционират ефективно. Един от резултатите на това сътрудничество е подготовката на доклад на ЕМК относно най-важните действия по прилагане, застъпничество и мониторинг, предприети от европейските органи за защита на конкуренцията през последните осем години[45]. Проектът на доклада илюстрира впечатляващата работа на НОЗК в тази област, с проведени около 170 дела за прилагане на антитръстовото законодателство, 1300 дела за контрол на сливанията и около 100 действия за мониторинг на пазара (включително провеждане на секторни проучвания, пазарни проучвания и становища за застъпничество). Делата и действията за мониторинг обхванаха редица продукти и сектори на всички нива в хранителната верига. Както е посочено в доклада, зърнените храни, млечните продукти и една категория на мултипродуктите са най-често разследваните сектори при делата за нарушаване на антитръстовите правила. Основните опасения за конкуренцията са били свързани с неправомерно поведение на картели, но касаят и вертикални ограничения и злоупотреби с господстващо положение. Основната цел на действията за мониторинга на пазара е била по-добро разбиране на функционирането на пазарите на храни, като начина, по-който цените са преминали по различните нива на веригата на предлагането на храните. НОЗК в резултат на тези дейности отправиха няколко препоръки за подобряване на конкуренцията на съответните пазари. Някои от тях са създали и принципи за договорните отношения между търговци на дребно и доставчиците. Заедно с НОЗК Комисията също прилага правилата на конкуренцията в сектора на храните, по-специално чрез разследване и налагане на глоби на незаконни картели, както и чрез контрол на сливанията. Например, през октомври Комисията прие решение, с което се констатира, че групите Chiquita и Pacific Fruit са прилагали картел с фиксиране на цените за продажбите си на банани в Южна Европа[46]. Дружествата са определяли седмични продажни цени и обменяли информация за цените по отношение на техните търговски марки. …и че консолидацията не вреди на конкуренцията Секторът на храните е предмет на текущата глобализация и консолидация, както е отразено в редица уведомленията за сливания, които Комисията е разгледала през 2011 г[47]. По-специално консолидацията може да бъдат наблюдавана в сектора на млечните продукти, където Комисията одобри три предложени концентрации[48]. В случая на закупуването от Arla на Allgäuland, Комисията започна задълбочено разследване, но в крайна сметка реши, че ангажиментиte, предложени от нотифициращата страна, не са необходими; предложената трансакция бе одобрена безусловно. Отраслите за производство на портокалов сок[49] и захар също бяха обект на прегледа на сливанията през 2011 г. Текуща консолидация в сектора на захарта Секторът на захарта е концентриран пазар с високи пречки за навлизане на него. Регулаторната реформа на сектора на захарта ускори динамиката на пазарите, което доведе до по-малък брой участници, извършващи дейност в няколко държави членки. Комисията реши да задълбочи своето разследване на придобиването на контрол от Südzucker върху търговеца на захар ED&F MAN[50], тъй като предварително разследване посочи възможните ограничения за конкуренцията на пазарите на бяла захар, по-специално в Южна Европа, за вноса на сурова тръстикова захар за рафиниране за цялото Европейско икономическо пространство (ЕИП)[51]; и за пазара на меласа, особено в Централна Европа. Решението на Комисията се очаква през април 2012 г. 2.2. Начинът, по който политиката в областта на конкуренцията подкрепя растежа, заетостта и конкурентоспособността В напредналите икономики, общата факторна производителност е основният източник на растежа. През последните години възникна широк консенсус по отношение на основните двигатели на общата факторна производителност: основани на знанието иновации и икономика, която да улеснява динамичното преразпределяне на производствените фактори между различните сектори и отрасли. Конкурентните пазари създават най-добри условия за дългосрочен успех на предприятията. Силната политика в областта на конкуренцията е ключов елемент на последователна и интегрирана политика за насърчаване на конкурентоспособността на европейската промишленост. Научни изследвания, развойна дейност и иновации Конкуренцията е основен двигател на иновациите и на общата факторна производителност Чрез стимулиране на технологичните иновации и иновациите в методите на производство, било то постепенни или революционни, политиката в областта на конкуренцията може да допринесе значително за производителността и икономическия растеж. Картелите водят до невъзможност на промишлеността да преоткрие себе си и насочват фокуса на дейността по-скоро към максимизиране извличането на печалба, отколкото върху иновациите. Разследването от Комисията на предполагаемите практики на някои издателства за осъществяване на колективен контрол върху разработването на електронни книги, които могат да са в ущърб на перспективата за развитието на конкурентен и цифров единен пазар в тази област, е пример за действията на Комисията в тази област[52]. В силно иновационна среда утвърдените предприятия също могат да се изкушат да контролират процеса на иновациите в своя полза и в ущърб на новите участници. Прилагането на антитръстовото законодателство трябва да гарантира, че доминиращите дружества не могат да използват своето господстващо положение с цел предотвратяване навлизането на по-малки конкурентни предприятия с жизнени нови идеи. Текущото разследване на Комисията срещу Google по отношение на дейностите на предприятието в областта на търсенето онлайн, онлайн рекламирането, свързано с търсене в интернет и посредничеството в онлайн рекламирането, свързано с търсене в интернет[53], показва ангажимента на Комисията за прилагане на правилата за конкуренция в областта на бързо развиващия се сектор на цифровите технологии с оглед осигуряване правилното им функциониране като част от по-широките цели на програмата за цифрово развитие. Комисията разглежда по-специално твърденията, че Google снижава класацията на неплатените резултати от търсения на конкуриращи се доставчици на услугата търсене, като в същото време третира преференциално резултатите от своите собствени вертикални услуги за търсене, както и твърденията, че това предприятие налага задължения за изключителност за рекламните си партньори и ограничава преносимостта на данни за рекламни онлайн кампании към конкурентни рекламни онлайн платформи. Аналогично фармацевтичният сектор се развива чрез научноизследователската и развойната дейност и е строго регулиран. Както показва докладът на Комисията за проучването на фармацевтичния сектор, някои от основните проблеми за конкуренцията в сектора са свързани с потенциалното неоправдано забавяне или блокиране на навлизането на генерични лекарства и разработването и стартирането на иновационни лекарства[54]. С оглед на глобалния характер на фармацевтичната промишленост, запазването на стабилна конкуренцията в този сектор е необходимо не само от вътрешни съображения, но също така и за да се подобри осигуряването на достъпни и иновационни лекарства за нуждаещите се в развиващите се страни. Ето защо споразуменията и договорните споразумения за забавяне на навлизането на пазара на генерични продукти поради това бяха в центъра на вниманието през 2011 г., като Комисията започна две дела[55] в този контекст. Размерът на държавната помощ в подкрепа на разходите за научни изследвания, развойна дейност и иновации се е увеличил от 6,2 млн. EUR през 2005 г. на 10,9 млн. EUR през 2010 г. (+ 75 %). Предоставена индивидуално или в рамките на схеми тази помощ допринася за създаване на работни места и за увеличаване на конкурентоспособността на Европа. През 2011 г. Комисията разреши държавите членки да отпуснат помощ за тези цели в поне 33 случая, касаещи опазването на околната среда, 43 случая, отнасящи се до регионалното развитие, 20 случая, свързани с научните изследвания и развитието, и в поне 11 случая, свързани с подкрепа за МСП[56]. По-екологичен растеж Европа се нуждае от конкурентоспособни цени на енергията, сигурност на снабдяването, инвестиции в инфраструктурата и енергийни източници, които отговарят на екологичните цели В съответствие с целта за подпомагане на устойчивия растеж, Комисията започна да подготвя насоки за третирането на държавната помощ по отношение на схемата за търговия с емисии (ETS). Те ще имат за цел постигането на три цели: предотвратяване на съществен риск от изтичане на въглерод, поради увеличението на разходите за CO2 в цената на електроенергията; запазване на ценовите сигнали, създадени от ETS на ЕС за постигане на икономически ефективна декарбонизация; и минимизиране на нарушенията на конкуренцията на вътрешния пазар чрез избягване надпреварата за субсидии в ЕС във време на икономическа несигурност и бюджетна дисциплина. Чрез политиката в областта на конкуренцията се насърчава най-ефективното използване на съществуващи технологии и ресурси Цифрите показват нарастващо търсене на енергия от устойчиви източници за задоволяване на енергийните потребности. Комисията е разрешила съвместни предприятия в областта на соларната енергия (както термална така и фотоволтаична)[57] и в областта на енергията от вятъра[58]. Държавите членки са предоставили финансиране на мерките за насърчаване на използването на енергия от възобновяеми източници съгласно хоризонталните насоки за помощи за околната среда[59], като в същото време няколко държави членки са се насочили към насърчаване използването на екологични автомобили и на екологично чисти продукти. Мрежови индустрии Работата на Комисията в областта на антитръстовата дейност е насочена към подобряване на функционирането на пазара в ключови сектори на икономиката като мрежовите индустрии. Политиката в областта на конкуренцията насърчава ефективните и интегрирани услуги и възпрепятства сегментирането на пазара Окончателното установяване на единния пазар не може да стане реалност, ако предприятията сключват споразумения за подялба на пазара по националните граници. Споразуменията, които включват клаузи за неконкуренция, излагат на риск интеграцията на единния пазар. Поради това Комисията изпрати изложение на възраженията си на Telefónica и на Portugal Telecom, тъй като тези дружества са се съгласили да не се конкурират на своите съответни телекомуникационни пазари на Иберийския полуостров[60]. Растежът е също в сърцевината на политиката в областта на държавните помощи в сектора на телекомуникациите. През 2011 г. Комисията разследва отпускането на почти 2 млрд. EUR държавни средства за финансиране разгръщането на широколентови мрежи и мрежи от следващо поколение в различни европейски страни. В резултат на това са одобрени 18 схеми за помощ за изграждане на нова телекомуникационна инфраструктура в райони с недостатъчно обслужване в Европа. Те допринасят за намаляването на изоставането от по-развитите държави в световен мащаб, увеличават конкурентоспособността на пазарите и в крайна сметка водят до нови услуги за потребителите. Политиката в областта на конкуренцията улеснява динамичното преразпределение на ресурсите (на входа и на изхода) В енергийния сектор, прилагането на правилата за конкуренция може да допринесе за решаване на проблемите, свързани със сигурността на доставките, чрез улесняване на достъпа до пазара и насърчаване на инвестициите. През 2011 г. Комисията започна официално разследване срещу доставчика на електроенергия ČEZ по подозрение, че предприятието може да е злоупотребило с господстващото си положение, като е възпрепятствало навлизането на конкуренти на чешкия пазар за електроенергия[61]. Комисията също така извърши внезапни проверки в помещенията на газови компании в Централна и Източна Европа относно съществуването на поведение, което би могло потенциално да изключи конкуренти от предоставяне на алтернативни източници на природен газ, или би могло да включва злоупотреба с господстващо положение при доставките на газ, например чрез налагане на изключително високи цени. Подобряване на функционирането на сектора на въздушния транспорт: ролята на политиката в областта на конкуренцията Пътническият въздушен транспорт е бил по-малко засегнат от финансовата криза от въздушния транспорт на стоки Днес пътуването със самолет се взема за даденост. Броят на пътниците се утрои между 1980 и 2000 г. и се очаква тази стойност да се удвои до 2020 г. През 2010 г. броят на пътниците, превозвани по маршрути, включващи летища в ЕС, достигна 777 милиона, което е увеличение с 3 % в сравнение с 2009 г. Около две трети от тези пътувания са в рамките на ЕС. Този постоянен растеж показва ползите от либерализацията на пазара, подкрепена от политиката в областта на конкуренцията. Прогнозите сочат, че през следващото десетилетие въздушният трафик ще продължи да нараства с около 4 % годишно[62]. Гражданският въздушен транспорт допринася значително за европейската икономика, тъй като включва повече от 150 редовни пътнически превозвачи, мрежа от над 450 летища и около 4,5 млн. работници и служители[63]. Със своите дейности той дава 1,5 % от БВП на ЕС. Фактът, че секторът на гражданският въздушен транспорт е нараснал значително от началото на 90-те години насам е главно в резултат на либерализирането на сектора, което е довело до намаления на цените и навлизането на многобройни нови предприятия. Броят на маршрутите в рамките на Съюза се е увеличил със 140 % между 1992 и 2010 г. През 2010 г. 13,1 милиона тона товари са били превозени по въздух, 20 % от тях в рамките на ЕС. Това представлява увеличение от 16 % в сравнение с 2009 г., когато европейските въздушни товарни превози бяха силно засегнати от срива на търговията в резултат на финансовата криза. Либерализацията стимулира конкуренцията и увеличи избора за пътниците, но … Процесът на либерализация на въздушния транспорт е в относително напреднала фаза. След окончателното изграждане на единния пазар по отношение на въздушния транспорт през 1997 г. редица нови авиокомпании навлязоха на пазара и се развиха много бързо, повишавайки конкуренцията и осигурявайки по-широк избор за пътниците. Това намери отражение и в относително рязкото увеличение в броя на пътниците по регионалните летища. При все това, през последните няколко години конкурентната позиция на регионалните летища изглежда отслабена: летища с по-малко от пет милиона пътници годишно вече имат темпове на растеж, които са подобни на тези на по-големите летища. … консолидацията предизвиква опасения относно различни форми на сътрудничество между авиокомпаниите Същевременно е налице значителна консолидация между авиокомпаниите, по-специално защото предходната пазарна структура, основаваща се на съществуването на национални превозвачи, доказа неефективността си на отворения европейски пазар. Проведени бяха няколко сливания, в частност включващи някои от по-малките и/или по-малко ефективни национални превозвачи, които бяха защитени в миналото от законоустановени монополи. Също се развиха по-свободни и различни форми на сътрудничество, които варират от двустранни споразумения за съвместно използване на кодове до съюзи (голям брой авиокомпании, в рамките на Европа и извън нея са част от основните три съюза, Оneworld, Star Alliance и SkyTeam) или съвместни предприятия; ограниченията върху чуждестранните инвестиции в различните юрисдикции (например ЕС и САЩ) са основна причина за популярността на такива по-свободни форми на сътрудничество между международните превозвачи. При разследванията на сливания и антитръстовите разследвания на Комисията през 2011 г. бяха взети предвид както последиците за конкурентоспособността на засилената концентрация на предоставените услуги по определени маршрути, така и конкурентното влияние на координацията между авиокомпаниите. Комисията предлага нов регламент за слотовете, имащ за цел увеличаване на конкуренцията През март Комисията прие цялостна стратегия за определяне на пътна карта към конкурентоспособна и ефективно използваща ресурсите транспортна система[64]. Пътната карта съдържа 40 конкретни инициативи, насочени към повишаване на мобилността, като същевременно се намалят въглеродните емисии в транспорта с 60 % до 2050 г. Приетият през декември 2011 г. „Пакет за по-добри летища“ се концентрира върху предизвикателството, свързано с капацитета. В контекста на растящото претоварване на летищата и поради ограниченото развитие на нова значителна летищна инфраструктура, достъпът до летищните слотове, които са оскъден ресурс, ограничава конкуренцията. Една от тези инициативи е предложението за нов регламент за слотовете[65], прието на 1 декември, което има за цел да улесни навлизането на пазара на нови участници и насърчава по-ефективното използване на капацитета на летищата. Предложеният регламент укрепва независимостта на координаторите на слотове, предвижда увеличение на изискваната степен на използване на слотовете, и изрично позволява вторичната търговия със слотове, което ще насърчи навлизането на конкуренти в ущърб на утвърдилите се на пазара. В същото време органите за защита на конкуренцията ще трябва да гарантират, че повишеното улесняване на вторичната търговия не може да се използва от страна на утвърдилите се на пазара авиокомпании за засилване на техните позиции. „Пакетът за по-добри летища“ съдържа също нов Регламент относно наземните услуги[66], имащ за цел повишаване на ефективността и общото качество на наземното обслужване чрез осигуряване на засилена конкуренция в този сектор. Ангажиментите относно слотовете бяха предложени като корективни мерки при дела в областта на сливанията и при антитръстови дела В редица дела за сливания и антитръстови дела, страните предложиха слотове като начин за улесняване на навлизането на конкуренти, като по този начин се стремяха да разсеят опасенията, повдигнати от органите за защита на конкуренцията. Ангажиментите относно слотовете са особено ефективни на претоварените летища, когато достъпът до слотове е от основно значение за способността на авиокомпаниите да се конкурират. Ангажиментите относно слотовете бяха изпълнение от съвместно предприятие, което е трансатлантическа авиокомпания, но … През 2010 г. British Airways, American Airlines и Iberia, членове на съюза Oneworld, се споразумяха да координират графиците на полетите, тарифите и капацитета по маршрутите между Европа и Северна Америка. Разследването на Комисията на това съвместно предприятие доведе до решение, с което бяха направени задължителни ангажиментите, поети от тримата превозвачи[67]. Впоследствие няколко конкуренти подадоха искания за слотове или други специални мерки, предлагани от съдружниците в съвместното предприятие. След разглеждането им Комисията одобри на 20 декември 2010 г. искането за слотове на Delta Airlines, позволявайки на това предприятие да започне нови услуги по линията от „Хийтроу“ в Лондон до Бостън и Маями. През 2011 г. Комисията продължи да разследва договорености в рамките на съюзите Star[68] и SkyTeam[69] и започна две разследвания[70] за проверка на законността на споразумения за съвместно използване на кодове съответно между Lufthansa и Turkish Airlines и между TAP Air Portugal и Brussels Airlines. …бяха счетени за недостатъчни в предложеното сливане между Aegean и Olympic Запазване на избора на потребителя и ценовата конкуренция по гръцките маршрути На 26 януари Комисията забрани предложеното сливане между Aegean Airlines и Olympic Air, двете най-големи авиокомпании в Гърция, за което беше получено уведомление през юни 2010 г. Както и при предишни сливания на авиокомпании Комисията анализира комбинирания ефект от предложеното сливане върху индивидуалните маршрути, по които оперират двете дружества. Комисията установи, че предложеното сливане би имало за резултат почти монополно положение на пазара за новосъздаденото предприятие по девет от маршрутите, включително тези между Атина и Солун, Хераклион или Родос, в ущърб на повече от 4 млн. пасажери, които пътуват по тези маршрути всяка година. Като част от пакета с компенсационни мерки Olympic и Aegean предложиха да се направят достъпни за всички потенциални нови участници определени слотове за излитане и кацане в Атина и други гръцки летища. Комисията обаче прецени, че тези мерки са недостатъчни, тъй като нито Атина, нито никое друго от гръцките летища са претоварени. Действително, за разлика от предишни дела за авиокомпании, проблемът не беше наличността на слотове. Проблемът беше, че дори и с налични слотове няма дружество, което реалистично би могла да навлезе на пазара. Следователно предоставянето на слотове нямаше да направи по-вероятна или да улесни появата на нов участник по тези маршрути. При липсата на каквито и да било подходящи мерки Комисията нямаше друг избор, освен да забрани предложеното сливане [71]. Появата на нискотарифни въздушни превозвачи и тяхната привлекателност за регионалните летища … Секторът на въздушния транспорт драматично се промени през последните години, особено поради огромното увеличение на броя на нискотарифните въздушни превозвачи от 2005 г. насам. Тези превозвачи спечелиха значителни пазарни дялове, но също се ползваха от значителна публична подкрепа. Например в редица случаи публичните органи предложиха схеми на отстъпки за нискобюджетните превозвачи за използване на регионалните летища, които също са се възползвали от публични средства. Освен това е възможно някои предишни национални превозвачи да не могат да оцелеят през настоящата икономическа криза, поради което те поискаха публична подкрепа. Затова не е изненадващо, че Комисията е получила жалби от конкуренти. … подхранват размисъла върху Насоките за въздухоплаването. С настоящата законодателна рамка, която се състои от Насоките за въздухоплаването от 1994 г.[72] и 2005 г.[73], се обръща внимание на тези опасения главно чрез въвеждане на критерии за съвместимост за оценката на инвестиционната помощ за летищната инфраструктура и за държавните първоначални помощи за авиокомпании, извършващи полети от регионални летища. През 2011 г. Комисията започна обществена консултация относно прилагането и евентуалното преразглеждане на тези насоки. Комисията обмисля приемането на нови насоки през 2012 г., които ще вземат предвид положителното въздействие на летищата и авиокомпаниите върху регионалното развитие, като същевременно се избягва нарушаване на условията на конкуренцията и дублиране на нерентабилни летища. Комисията увеличава контрола на държавната помощ за регионални летища и нискобюджетни превозвачи, и … Понастоящем по-голямата част от регионалните летища в Европа не носят печалба и могат да оцелеят само благодарение на субсидиите, които получават от местните органи. Само 8 % от летищата в ЕС—27 са частна собственост, докато 77 % са публични, а други 14 % имат смесена собственост. Закриването на летище обаче може да не е приемлив вариант поради важната роля, която регионалните летища играят в местното/регионалното развитие. При все това контролът на държавните помощи трябва да гарантира, че публичната собственост не облагодетелства несправедливо някои летищата и авиокомпании в ущърб на други, като по този начин се допринася за коректно разпределение на публичните ресурси. Важно е да се отбележи, че редица съдебни решения в сектора подкрепиха тази по-строга роля на прегледа на държавната помощ. В неотдавнашното си решение по делото за летището в Leipzig/Halle, Общият съд потвърди, че строителството на летищната инфраструктура подлежи на контрол на държавните помощи, тъй като тя е неразривно свързана с експлоатацията на летището като стопанска дейност[74]. През 2011 г. Комисията откри официални процедури по разследване на държавната помощ в шест случая[75] на инвестиционна помощ и на първоначална помощ за авиокомпании или регионални летища. Повечето от тези дела включват схеми за намаление на летищните такси, предоставяни на нискобюджетните превозвачи, често в комбинация с маркетингови споразумения със съмнителна стойност за летищата. …продължава разследването на помощта за преструктуриране на национални превозвачи В същото време съществуващите въздушни превозвачи бяха консолидирани и преструктурирани, което доведе до образуване на важни дела, свързани с държавната помощ. Откриването на официална процедура по разследване относно помощта за преструктуриране за чешкия и малтийския национален превозвач (Czech Airlines (ČSA)[76] и Air Malta[77]) са два добри примери. 2.3. Как Комисията насърчава културата на конкуренция? Прилагането и застъпничеството са двете направления на ефективната политика в областта на конкуренцията Познаването на ползите от конкуренцията е от съществено значение за да могат гражданите да използват своите възможности като потребители, за да могат предприятията да се конкурират въз основа на своите качества и за да могат създателите на политики на европейско, на национално, регионално и местно равнище да представят инициативи за подкрепа на устойчивия растеж. Дружествата и държавите членки трябва да познават правилата и да ги спазват … Пазарите функционират по-добре, когато потребителите правят информиран избор между предлаганите продукти и услуги, предприятията се въздържат от антиконкурентни споразумения и практики и публичните администрации разбират как конкуренцията може да допринесе за справяне с по-широките икономически проблеми. В периоди на забавяне на икономическия растеж е особено важно лицата, разработващи политиките, да разбират полезното въздействие на конкуренцията върху растежа и вредите, които могат да произтекат от разхлабване на правилата. За увеличаване на осведомеността за правилата и за насърчаване на усилията за спазването им от дружествата, Комисията издаде брошура, озаглавена „Спазването на правилата е важно“ и постави на своя уебсайт рубрика, която насочва читателите към наличните материали относно ефективните стратегии за спазване на правилата[78]. През 2011 г. беше постигнат допълнителен напредък, за да се гарантира, че решенията за възстановяване на държавна помощ на Комисията се прилагат ефективно и незабавно от засегнатите държави членки. Целта на възстановяването е да се възобнови положението, съществувало на пазара преди предоставянето на помощта, за да се гарантира, че се поддържат равностойните условия на вътрешния пазар. Процентът на неправомерната и несъвместима помощ, които все още подлежат на възстановяване, е спаднал от 75 % в края на 2004 г. до около 12,3 % на 31 декември 2011 г., докато размерът на възстановената неправомерна и несъвместимата помощ се е увеличил от 2,3 млрд. EUR през декември 2004 г. на 12,3 млрд. EUR. Процедурите за нарушения и съдебните производства срещу държавите членки, които не изпълняват решенията за възстановяване на държавна помощ, се оказаха ефективни. През 2011 г. пет случая са приключени след съдебно обжалване пред Съда; 29 от 45 заведени дела са все още предмет на съдебен спор. …докато органите за защита на конкуренцията засилват своето сътрудничество в рамките на ЕС и в международен аспект Както Комисията, така и НЗОК играят важна роля при насърчаването на културата на конкуренция. Те си съдействат не само по дела, но също така и върху развитието на политиките чрез различни форуми в рамките на Европейската мрежа по конкуренция (ЕМК). Подгрупи, активни през 2011 г., обхванаха сектори като хранителната промишленост, финансовите услуги и фармацевтичните продукти. Глобализираният пазар има необходимост от насърчаване на културата на конкуренция в международен план, и Комисията насърчава конвергенцията на материалноправните и процедурни правила. Сключени бяха споразумения за сътрудничество с органите за защита на конкуренцията на САЩ, Канада, Япония и Корея. В момента се обсъждат по-задълбочени споразумения с швейцарските и канадските органи, с цел увеличаване на ефективността и ефикасността на сътрудничеството по воденето на делата. 3. Диалогът с другите институции по въпросите на конкурентцията 3.1. Структуриран диалог с Европейския парламент Въпреки че Комисията има пълни компетенции за прилагане на законодателството на ЕС в областта на конкуренцията, което подлежи на контрол на европейските съдилища, комисарят, отговарящ за конкуренцията, и неговите служби участват в постоянен структуриран диалог по въпросите на конкуренцията с Европейския парламент, по-специално с неговата Комисия по икономически и парични въпроси (ECON). Структуриран диалог с Комисията по икономически и парични въпроси През 2011 г. комисарят, отговарящ за конкуренцията посети три пъти Комисията по икономически и парични въпроси, за да вземе участие в структурирания диалог, да представи работната програма на Комисията за 2011 г. (март), годишния доклад на Европейската комисия за политиката на конкуренцията (юли) и работната програма на Комисията за 2012 г. (ноември). Той също така присъства на изслушване относно колективната защита на потребителите и на среща с работната група по конкуренцията. 3.2. Последващи действия по Резолюцията на Парламента относно доклада за политиката на конкуренция за 2009 г. През януари 2011 г. Парламентът прие своята Резолюция относно доклада за политиката на конкуренция за 2009 г. на Комисията[79]. В тази резолюция, той формулира поредица от искания към Комисията. В допълнение към своя официален отговор на резолюцията, комисарят по конкуренцията, отговори с писмо до председателя на Комисията по икономически и парични въпроси през март, а неговите служби също така представиха подробен отговор на всички въпроси, поставени от Европейския парламент в резолюцията му. Теми, обхванати от резолюцията на Европейския парламент Парламентът беше особено заинтересован от дейностите на Комисията, свързани с финансовата и икономическа криза, и прикани Комисията да извърши оценка на временните мерки за държавни помощи, въведени по време на кризата. В отговор ГД „Конкуренция“, изготви подробен работен документ на службите на Комисията относно временните правила за държавната помощ по време на финансовата и икономическа криза[80], предаден от комисаря, отговарящ за конкуренцията, на председателя на Комисията по икономически и парични въпроси през септември. В своята резолюция Парламентът също така припомни своите предишни искания към Комисията да предложи законодателство, което да улесни индивидуалните и колективните искове за ефективно обезщетение за вреди вследствие на нарушение на антитръстовите закони. В своя отговор на призива на Парламента за съгласуван подход в различните сектори през март Комисията стартира публична консултация относно колективната защита на потребителите. Работната програма на Комисията за 2012 г. включва също предложение относно исковете за обезщетение за вреди при нарушаване на антитръстовите правила, която комисарят, отговарящ за конкуренцията, възнамерява да представи през 2012 г. пред колегията. 3.3. Диалогът на ГД „Конкуренция“ с Комисията по икономически и парични въпроси (ECON) на Парламента ГД „Конкуренция“ организира два семинара за асистенти и политически съветници на членовете на Комисията по икономически и парични въпроси през 2011 г. Първият (през февруари) обхвана основните теми в работна програма в областта на конкуренцията за 2011 г[81]. Вторият (през юли) беше организиран едновременно с представянето от комисаря, отговарящ за конкуренцията, на годишния доклад за конкуренцията за 2010 г. Освен това генералният директор на ГД „Конкуренция“ говори на открито заседание на координаторите на Комисията по икономически и парични въпроси през месец май. Публичните консултации и оценките на въздействието ГД „Конкуренция“ предоставя информация за започването на публични консултации на секретариата на Комисията по икономически и парични въпроси и, по-общо, приветства навременния принос на Парламента. Службите на ГД „Конкуренция“ са на разположение, за да осведомяват европейските депутати за аспекти от особен интерес. Отговорите на публичните консултации, поръчаните проучвания на ситуацията, на оценките на въздействието на Комисията, както и всички свързани с тях работни документа на службите на Комисията са публикувани в интернет. Цялата информация за текущи и предишни публични консултации и оценки на въздействието е достъпна на уебсайта на ГД „Конкуренция“[82]. Комисарят, отговарящ за конкуренцията, и неговият персонал участваха в срещите на Интергрупата за обществени услуги, посветени на УОИИ, преди започването на обществената консултация през март. Комисарят представи първоначалните идеи на Комисията пред Комисията по икономически и парични въпроси през март, докладва отново пред Комисията по икономически и парични въпроси през юли и впоследствие през ноември. По време на процеса Комисията измени своето първоначално предложение, за да приеме някои от предложенията на Парламента. Членовете на Комисията по икономически и парични въпроси също изразиха опасения относно политиката на Комисията в областта на глобите и в отговор службите на ГД „Конкуренция“ обясниха методологията за налагане на глоби в семинари и чрез подробен отговор на писмото на депутат от Европейския парламент. Политиката на Комисията в областта на глобите През 2011 г. ГД „Конкуренция“ публикува известие относно глобите[83], с което се стреми да обясни причините за глобите и начина на тяхното изчисляване. Тя също така публикува брошура за спазването на правилата от дружествата, с която се обръща внимание и на важността на насърчаването на спазването на тези правила, както и на осигуряването на ефективен възпиращ ефект. Комисията също така публикува преразгледания си пакет с най-добри практики през октомври. В него са очертани мерките за увеличаване на прозрачността на антитръстовите разследвания. По-специално, всички изложения на възраженията, в които са изложени аргументите на Комисията на ранния етап на делото и по които страните могат да отговорят в детайли, включват понастоящем посочване на параметрите на евентуални глоби. Евродепутатите често задават въпроси на Комисията относно индивидуални текущи дела за конкуренция, на които Комисията не е в състояние да отговори поради изискването за поверителност на процедурите по разследване. Текущи разследвания и секторни проучвания Персоналът на ГД „Конкуренция“ се среща редовно с членовете на Европейския парламент по тяхно искане, за да обясни процедурните стъпки в хода на разследването, както и за да има обща дискусия в даден конкретен сектор, доколкото това е възможно в рамките на задължението за поверителност за страните. Парламентът също така вече многократно призова за секторни проучвания в редица области, което беше отбелязано от Комисията. Комисията разполага с набор от инструменти за прилагането на законодателството на ЕС в областта на конкуренцията, като например разследвания на индивидуални случаи, секторни проучвания и работа с други генерални дирекции по регулаторни мерки. Секторните проучвания изискват много ресурси и понякога същите цели могат да се постигнат ефективно чрез други видове разследване. 3.4. Диалогът на ГД „Конкуренция“ с ЕИСК Комисията също така поддържа информиран Европейския икономически и социален комитет (ЕИСК) за важните инициативи в областта на политиката и участва в заседания на неговите проучвателни групи и специализирани секции. В допълнение към това на 4 октомври комисарят, отговарящ за конкуренцията, присъства на заседанията на секцията „Единен пазар, производство и потребление“, на което той представи работен документ на службите на Комисията относно временните правила за държавната помощ по време на финансовата и икономическа криза. На 7 декември ЕИСК прие становище за Доклада за политиката на конкуренция за 2010 г[84]. [1] Пътната карта за тази програма беше първо посочена в съобщението на Комисията от 4 март 2009 г. „Движеща сила за възстановяването на Европа“, като плановете са описани подробно в съобщението от 2 юни 2010 г. „Регулиране на финансовите услуги за постигане на устойчив растеж “. [2] Съобщение на Комисията от 23 ноември 2011 г. „Годишен обзор на растежа за 2012 г.“. [3] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/125621.pdf [4] Съобщение на Комисията относно прилагането от 1 януари 2012 г. на правилата за държавни помощи за мерките за помощ в полза на банки в контекста на финансовата криза, OВ C 356, 6.12.2011 г., стр. 7—10; IP/11/1488. [5] Приети текстове, P7_TA(2011)0023. [6] Работен документ на службите на Комисията „Ефектите на временните разпоредби за държавната помощ, приети в контекста на финансовата и икономическа криза“; публикуван на следния адрес: http://ec.europa.eu/competition/publications/reports/temporary_stateaid_rules_en.html [7] Дело SA.32504 Общ план за преструктуриране на Anglo Irish Bank и Irish Nationwide Building Society, решение от 29 юни 2011 г.; IP/11/801. [8] Дело SA.29590, WestLB, решение от 20 декември 2011 г. [9] Дело SA.28264 Помощ за преструктуриране на Hypo Real Estate, решение от 18 юли 2011 г., ОВ L 60/2012 г.; IP/11/898. [10] Дело SA.29338 Преструктуриране на of HSH Nordbank AG, решение от 20 септември 2011 г. [11] Дело SA.31945, Помощ за ликвидация на Eik Banki P/F и Eik Bank Denmark A/S, решение от 6 юни 2011 г., OВ C 274 17.9.2011 г., стp. 3—6; IP/11/677. [12] Дело SA.32745 Преструктуриране на Kommunalkredit Austria AG, решение от 23 юни 2011 г., ОВ C 239, 17.8.2011 г., стp. 1—3; IP/11/389 [13] Дело SA.26674 Помощ за преструктуриране на ABN AMRO, решение от 5 април 2011 г., ОВ L 133, 20.5.2011 г., стр.1—46; IP/11/406. [14] В допълнение към тези членове на еврозоната, Румъния и Латвия също са засегнати. [15] CDS се търгуват между финансови институции или инвеститори. Те са деривативи, първоначално създадени за осигуряване на защита на инвеститорите, в случай че дружество или държава, където те са инвестирали, не изпълняват своите плащания. Те се използват също като спекулативни инструменти. [16] Предложение на Комисията за Регламент на Европейския парламент и на Съвета относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции, 15 септември 2010 г., COM/2010/0484 окончателен - COD 2010/0250 *; IP/10/1125. [17] IP/11/1219, 20.10.2011 г. [18] Дело COMP/39730 CDS (Суапове за кредитно неизпълнение) – клиринг и дело COMP/39745 CDS —информационен пазар; IP/11/509. [19] Проектодоклад относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета за определяне на техническите изисквания за преводите и директните дебити в евро, както и за изменение на Регламент (ЕО) № 924/2009 г. (COM (2010) 0775 — С7-0434/2010 – 2010/0373 (COD)) — доклад Essayah, http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+REPORT+A7-2011-0292+0+DOC+XML+V0//BG [20] Дело COMP/39876 EPC online payments, образуване на производството на 5 октомври 2011 г.; IP/11/1076. [21] Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно агенциите за кредитен рейтинг, ОВ L 302, 17.11.2009 г., стр. 1—31. [22] Дело COMP/m.6166 Deutsche Börse / NYSE Euronext, ОВ C 199, 7.7.2011 г., стp. 9. [23] Дериватите са финансови договори, чиято стойност е производна на даден базов актив или променлива величина, като например акции, лихвени проценти или валути. Дериватите обикновено се използват за хеджиране, инвестиционни цели и общо управление на риска на финансовите пазари. Клирингът играе важна роля в търговията с деривати. Целта на клиринга е да се овладее рискът за търгуващите страни в междинния период между търгуването и сетълмента. [24] http://ec.europa.eu/europe2020/index_bg.htm [25] Решение на Европейския съд по правата на човека от 27 септември 2011 г. по дело A. Menarini Diagnostics S.R.L. срещу Италия (Приложение № 43509/08), параграфи 57—67. [26] Дела C-272/09 P KME Germany AG и други срещу Комисията, C-386/10 P Chalkor AE Epexergasias Metallon срещу Комисията и C-389/10 P KME Germany AG и други срещу Комисията, решения от 8 декември 2011 г. [27] Съобщението за медиите и често задаваните въпроси са достъпни на следния уебсайт http://ec.europa.eu/competition/antitrust/legislation/legislation.html [28] Най-добри практики при производствата по членове 101 и 102 от ДФЕС, ОВ C 308, 20.10.2011 г., стр. 6—32, на разположение на адрес: http://ec.europa.eu/competition/antitrust/legislation/legislation.html [29] Мандат на служителя по изслушването, ОВ L 275, 20.10.2011 г., стр. 29. [30] Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събирането на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от ДФЕС, и при сливания, на разположение на следния адрес: http://ec.europa.eu/competition/antitrust/legislation/legislation.html [31] Вж. Съобщение на Комисията за прилагането на правилата за държавна помощ на Европейския съюз към компенсацията, предоставена за предоставянето на услуги от общ икономически интерес, ОВ С 8, 11.1.2012 г., стр. 4—14. Решение на Комисията от 20 декември 2011 г. относно прилагането на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз за държавната помощ под формата на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес (нотифицирано под номер C(2011) 9380), ОВ L 7, 11.1.2012 г., стр. 3—10. Съобщение на Комисията „Рамка на Европейския съюз за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги (2011 г.)“, ОВ C 8, 11.1.2012 г., стр. 15—22, достъпно на следния адрес: http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/sgei.html [32] Дела COMP/39579 Детергенти за широка употреба, решение от 13 април 2011 г., ОВ C 193, 02.07.2011, стр. 14—16, COMP/39482 Екзотични плодове, решение от 12 октомври 2011 г., COMP/39605 CRT Glass, решение от 19 октомври 2011 г.; IP/11/1214 и COMP/39600 Хладилни компресори, решение от 7 декември 2011 г. [33] Дело COMP/39525 Telekomunikacja Polska, решение от 22 юни 2011 г., ОВ С 324, 9.11.2011 г., стр. 7—10; IP/11/771. [34] Дела COMP/M.6214 Seagate Technology / the HDD business of Samsung Electronics, решение от 19 октомври 2011 г.; IP/11/1213 и COMP/M.6203 Western Digital Ireland / Viviti Technologies, решение от 23 ноември 2011 г.; IP/11/1395. [35] Дело COMP/m.5984, Intel / McAfee, решение от 26 януари 2011 г., ОВ C 98, 30.3.2011 г., стp. 1; IP/11/70. . [36] Дело COMP/M.6281, Microsoft/Skype, решение от 7 октомври 2011 г., ОВ C 341, 22.11.2011 г., стр. 2; IP/11/1164. [37] Дело COMP/М.6150 Veolia Transport/Trenitalia/JV, решение от 20 юли 2011 г., ОВ C 249, 26.8.2011 г., стр. 3; IP/11/917. [38] Дело COMP/M.6269 SNCF/HFPS/Wehinger GmbH/Rail Holding, решение от 20 юли 2011 г., ОВ C 222, 28.7.2011 г., стp. 1. [39] Вж. предварителните данни от ГД „Земеделие“, актуализирана информация от юни 2011 г. относно последните тенденции в развитието на цените на селскостопанските стоки и храните в ЕС, стр. 6, графика 5/, която е на разположение на интернет адрес: http://ec.europa.eu/agriculture/analysis/markets/foodprices/food06_2011_en.pdf [40] За преглед вж. доклада относно конкурентоспособността на европейската селскостопанска и хранително-вкусова промишленост от 17 март 2009 г. („Доклад за конкурентоспособността“), стр. 59, който е на разположение на следния интернет адрес: http://ec.europa.eu/enterprise/ sectors/food/files/high_level_group_2008/documents_hlg/final_report_hlg_17_03_09_en.pdf [41] Когато се разглеждат общите данни за ЕС е важно да не се забравя, че промените в цените на храните често силно варират не само между различните държави членки, но и за различните продукти, вж. напр. ГД „Земеделие“, януари 2012 г., Актуализация на последните тенденции в развитието на цените на селскостопанските стоки и храните в ЕС, стр. 3, таблица 4, който е на разположение на интернет адрес: http://ec.europa.eu/agriculture/analysis/markets/foodprices/food01_2012_en.pdf [42] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/food/competitiveness/forum_food/index_en.htm [43] http://ec.europa.eu/fisheries/reform/index_bg.htm и http://ec.europa.eu/agriculture/cap-post-2013/legal-proposals/index_en.htm [44] Вж. напр. Резолюция на Европейския парламент от 7 септември 2010 г. относно справедливи доходи за земеделските производители: По-добре функционираща верига на предлагането на храни в Европа (2009/2237 (INI)), достъпна на следния адрес: http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P7-TA-2010-0302&language=EN&ring=A7-2010-0225; Общата селскостопанска политика през 2020 г.: подготовка за бъдещите предизвикателства в областта на хранителното снабдяване, природните ресурси и териториалния баланс (2011/2051 (INI)), достъпна на следния адрес: http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+REPORT+A7-2011-0202+0+DOC+XML+V0//BG [45] Ще бъде публикуван през второто тримесечие на 2012 г. [46] Дело COMP/39482 Екзотични плодове, решение от 12 октомври 2011 г. [47] През 2011 г. Комисията получи 16 уведомления във връзка с предложени концентрации в агрохранителния сектор. [48] Дела COMP/M.6119 Arla/Hansa, решение от 1 април 2011 г., ОВ C 122, 20.4.2011 г., стр. 6; IP/11/397, M.6242 Lactalis/Parmalat, решение от 14 юни 2011 г., ОВ C 209, 15.7.2011 г., стр. 14; IP/11/397 и M.6348 Arla Foods/Allgäuland, решение от 7 ноември 2011 г., ОВ C 343, 23.11.2011 г., стр. 14; IP/11/2011. [49] Дело COMP/M.5907 Votorantim /Fischer/JV, решение от 4 май 2011 г.; IP/11/531. [50] Дело COMP/M.6286 Südzucker/ED&F Man, решение от 9 ноември 2011 г., ОВ C 335, 16.11.2011 г., стр. 2; IP/11/1327. [51] ЕС, Исландия, Лихтенщайн и Норвегия. [52] Дело COMP/39847 Ebooks,; IP/11/1509. [53] Дело COMP/39740 Foundem/Google и свързани с него дела; IP/10/1624. [54] За повече подробности относно тези въпроси вж. окончателния доклад за разследването в отрасъла от 2009 г., достъпен на http://ec.europa.eu/competition/sectors/pharmaceuticals/inquiry/index.html; IP/09/1098, 8.7.2009 г. [55] Дело COMP/39686 Cephalon; IP/11/511, 28.4.2011 г. Дело COMP/39685 Fentanyl; IP/11/1228. , 21.10.2011 г. [56] Тези цифри се отнасят за случаите, когато декларираната цел е основната цел на помощта. Цифрите за подкрепа за МСП включват също помощ за инжекции от рисков капитал в малки и средни предприятия. Цифрите се отнасят за решения, с които помощта е била преценена за съвместима с вътрешния пазар, но също така до шест решения, с които Комисията е установила, че въпросната държавна помощ не е представлявала помощ. [57] Дела COMP/M.6112 Good Energies/NEIF/Newco, решение от 13 април 2011 г., ОВ C 122, 20.4.2011 г., стр. 6, COMP/M.6238 RREEF/SMAG/OHL/Arenales, решение от 10 август 2011 г., ОВ C 255, 31.8.2011 г., стр. 1, COMP/M.6303 Antin/RREEF/Andasol 1&2, решение от 22 август 2011 г., ОВ C 253, 30.8.2011 г., стр. 1 и COMP/M.6273 Samsung/Korea Development Bank/KNS Solr, решение от 3 август 2011 г., ОВ C 236, 12.8.2011 г., стр. 6. [58] Дела COMP/M.6233 FOEW/Dong Energy/Novasion/Aalborg Universitet/Universal Foundation, решение от 27 юли 2011 г., ОВ C 228, 3.8.2011 г., стр. 4, COMP/M.6176 Mitsubishi Corp/Barclays Bank/ Walney Topco I&II/SheringhamsShoal Topco, решение от 29 август 2011 г., ОВ C 261, 3.9.2011 г., стр. 1, COMP/M.6155 GEM/DEME/Electrawinds Offshore/SRIWE/Z-Kracht/Power@sea/Rent a Port Energy, решение от 6 юни 2011 г. и COMP/M.6206 Iberdrola/Caja Rural de Navarra/Renovables de la Ribera, решение от 30 юни 2011 г., ОВ C 198, 6.7.2011, стр. 1. [59] Насоки на Общността относно държавната помощ за защита на околната среда , ОВ C 82, 1.4.2008 г., стр. 1-33. [60] Дело COMP/39839 Telefónica и Portugal Telecom; IP/11/1241, 25.10.2011 г. [61] Дело COMP/39727 CEZ; IP/11/891, 15.7.2011 г. [62] „Факти и ключови развития в сектора на въздушния транспорт, Европейска комисия“ — ГД „Мобилност и транспорт“. Документът е на разположение на адрес http://ec.europa.eu/transport/air/doc/03_2009_facts_figures.pdf [63] „Flightpath 2050: Визията на Европа за авиацията“. Доклад на групата на високо равнище относно изследванията в областта на авиацията. [64] Пътна карта за постигането на Единно европейско транспортно пространство – към конкурентоспособна транспортна система с ефективно използване на ресурсите, Бяла книга на Европейската комисия COM (2011 г.) 144 окончателен, 28.3.2011 г. [65] Предложение за Регламент на Европейския парламент и на Съвета относно общите правила за разпределяне на слотовете на летищата в Европейския съюз (преработен текст), Европейска комисия, COM(2011) 827 окончателен, 1.12.2011 г. [66] Предложение за Регламент на Европейския парламент и на Съвета относно наземните услуги на летищата на Съюза и за отмяна на Директива 96/67/ЕО, Европейска комисия, COM (2011) 824 окончателен, 1.12.2011 г. [67] Дело COMP/39596 BA/AA/IB, Решение относно ангажиментите от 14 юли 2010 г., ОВ C 278, 15.10.2010 г., стр. 14—15. [68] Дело COMP/39595 Continental/United/Lufthansa/Air Canada. Вж. MEMO/09/168, 20.4.2009 г. [69] Дело COMP/37984 SkyTeam [70] Дела COMP/39794 Lufthansa/Turkish Airlines и COMP/39860 Brussels Airlines/TAP Air Portugal. IP/11/147, 11.2.2011 г. [71] Дело COMP/M.5830 Olympic/Aegean Airlines; IP/11/68, 26.1.2011 г. [72] Насоки за прилагане на членове 92 и 93 от Договора за ЕО и член 61 от Споразумението за ЕИП относно държавните помощи в сектора на въздухоплаването (ОВ C 350, 10.12.1994 г., стр. 5). [73] Насоки на Общността за финансирането на летища и за предоставянето на държавни първоначални помощи за авиокомпании, опериращи на регионални летища, ОВ C 312, 9.12.2005 г., стр. 1-14. [74] Съединени дела T-443/08 и T-455/08, Freistaat Sachsen и други срещу Комисията, решение на Общия съд от 24 март 2011 г. [75] Дела SA.31662 Предполагаема държавна помощ за летището в Timisoara, авиокомпании, използващи това летище, и WIZZ AIR, решение от 22 юли 2011 г., ОВ C 270, 13.9.2011 г., стр. 11—31, SA.29064 Незаконна държавна помощ от Ирландия за Aer Lingus, Aer Arann и Dublin Airport Authority, решение от 13 юли 2011 г., ОВ C 306, 18.10.2011 г., стр. 10—16; IP/11/874, SA.30743 Финансиране на инфраструктурни мерки на летище Leipzig/Halle, решение от 15 юни 2011 г., ОВ C 284, 28.9.2011 г., стр. 6—23, SA.32833 Frankfurt-Hahn – Предполагаема държавна помощ за летището и Ryanair, решение от 13 юли 2011 г.; IP/11/874, SA.22932 Жалба на Air France срещу помощ, предоставена на Ryanair от Марсилия, решение от 13 юли 2011 г., OВ C, стр. 334, 15.11.2011 г., стр. 8—61; IP/11/874 и SA.30931 Схема за развитие на летищна инфраструктура в Румъния, решение от 23 юни 2011 г., ОВ C 207 13.7.2011 г., стр. 3—15. [76] Дело SA.30908 CSA - Czech Airlines — План за преструктуриране, решение от 23 февруари 2011 г., ОВ С 182, 23.6.2011 г., стр. 13—28; IP/11/214. [77] Дело SA.33015 Air Malta plc. [78] Вж. http://ec.europa.eu/competition/antitrust/compliance [79] Приети текстове, P7_TA(2011)0023. [80] Работен документ на службите на Комисията за въздействието на временните правила за държавна помощ, приети в контекста на финансовата и икономическа криза SEC (2011) 1126 окончателен (5.10.2011 г.). [81] Включени бяха въпросите за услугите от общ икономически интерес, насоките за оздравяване и преструктуриране, проведеното от Комисията допитване до обществеността относно колективната защита на потребителите и глобите. [82] http://ec.europa.eu/competition/index_en.html [83] Достъпно на http://ec.europa.eu/competition/antitrust/compliance/factsheet_fines_nov_2011_en.pdf [84] Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Доклад на Комисията - Доклад за политиката на конкуренция за 2010 г“, 7 декември 2011 г., ОВ C 43, 15.2.2012 г., стр. 25—29. Достъпен на http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.int-opinions.19680