BG Официален вестник на Европейския съюз C 140/22

Становище на Европейския комитет на регионите — „Зелен план за действие за МСП и Инициатива за зелена заетост“

(2015/C 140/05)

Докладчик : г-жа Satu Tietari (FI/АЛДЕ), член на Общинския съвет на Säkylä Отправни документи : Съобщение „Зелен план за действие за МСП“, COM (2014) 440 final Съобщение относно „Инициатива за зелена заетост: оползотворяване на потенциала на зелената икономика за създаване на работни места“ COM(2014) 446 final

I. ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

ЕВРОПЕЙСКИЯТ КОМИТЕТ НА РЕГИОНИТЕ

1. през последните години терминът „зелен“ заема все по-централно място в разработването на политиките, тъй като екологичната проблематика се превърна в хоризонтален и всеобхватен въпрос. Съгласно стратегията „Европа 2020“ за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж преходът към „зелен“ икономически модел с ниски въглеродни емисии и ефективно използване на ресурсите е от първостепенно значение;

2. една от централните теми в тези две съобщения е концепцията за „зелена икономика“, която се дефинира като модел, който да „гарантира растеж и развитие, да защитава здравето и благосъстоянието на човека, да осигурява достойни работни места, да намалява неравенствата и да инвестира и да опазва биологичното разнообразие, включително екосистемните услуги, които то предлага, а именно природния капитал — поради неговата непреходна стойност и съществен принос за човешкото благосъстояние и икономическия просперитет“ (1);

3. преходът към зелена икономика ще окаже пряко въздействие не само върху конкурентоспособността на отделните предприятия, но и върху европейската икономика като цяло. Ресурси не достигат. Във все повече области потреблението нараства, вследствие на което се достига прагът на поносимост за околната среда. Своевременният преход към зелена икономика в ЕС е не само желателен, но и необходим за опазването и укрепването на конкурентоспособността и просперитета във възможно най-кратък срок;

4. подкрепя съобщенията на Комисията относно „Зелен план за действие за МСП и Инициатива за зелена заетост“;

5. споделя позицията на Комисията, изразена в двете съобщения, че успешният преход към зелена икономика е решаващ фактор за настоящата и бъдещата конкурентоспособност на Европейския съюз;

6. подчертава централната роля на публичния сектор и на местните и регионалните власти в улесняването на прехода към зелена икономика; публичната администрация трябва не само да дава тласък на прехода към зелена икономика, но и да бъде образец и еталон при прилагането на проекти, програми, законодателство, обществени поръчки и създаването на работни места в контекста на един нов модел на зелена икономика;

7. смята, че е жизненоважно да се продължат усилията за развиване на екологосъобразна конкурентоспособност на МСП чрез подобряване на достъпа до финансиране, предоставяне на повече информация, опростяване на законодателството, намаляване на бюрократичната тежест и укрепване на екологосъобразна бизнес култура;

8. одобрява целта на Инициативата за зелена заетост да спомогне за това политиките в областта на заетостта и околната среда да работят съвместно в подкрепа на прехода към конкурентоспособна и екологосъобразна икономика с ефективно използване на ресурсите;

9. подчертава, че въпросът с уменията е от особено значение за младите хора, които все още страдат от парализиращо високо равнище на безработица от над 22 % и би трябвало да бъдат по-добре подготвени за професиите на бъдещето като цяло и по-специално за „зелените“ работни места;

10. споделя виждането на Комисията за необходимостта от преразглеждане и актуализиране на образователните и обучителните програми, както и на квалификационните системи с цел улесняване на прехода към зелена икономика;

11. посочва, че предприятията се различават значително: някои вече предоставят „зелени“ продукти и услуги, а тези, които предлагат по-традиционни услуги и продукти, също могат да извлекат полза от този преход, като например използват по-екологосъобразни източници на енергия и суровини;

Основни определения

12. смята, че екологичните предизвикателства би трябвало да се разглеждат едновременно като възможност и заплаха за отделните предприятия, техните служители, пазарите на труда и ЕС;

13. счита, че трябва да се изяснят и определят основните термини и цифрови показатели, както и отправната точка за зелената икономика, така че по тях да се постигне обща договореност и те да бъдат съгласувани и недвусмислени;

14. счита, че успешният преход към зелена икономика е от решаващо значение за настоящата и бъдещата конкурентоспособност на ЕС, поради което е жизненоважно да се гарантира съгласуваност в използването на термините;

15. подчертава регионалното измерение на прехода към зелена икономика и ключовата роля на местните и регионалните власти в образованието, инфраструктурата, подкрепата на местните предприятия и създаването на бюра по заетостта; в този контекст отбелязва и вече съществуващите зелени инициативи на местно равнище, които могат да служат като образец за други райони в ЕС;

16. изтъква разнообразните обстоятелства и предизвикателства на местно равнище и отправя искане изключителните обстоятелства на някои региони да бъдат взети предвид при прехода към зелена икономика;

17. подчертава, че петте основни елемента на една успешна зелена икономика са: 1) намаляване, което означава повсеместно намаляване на потреблението на суровини и енергия; 2) използване на чисти източници на енергия, за да се избегне външната зависимост, да се намалят емисиите и да се създадат работни места; 3) ефективност, което означава, че суровините и енергията трябва да се използват по-ефективно по цялата продуктова верига или верига за услуги; 4) работа в мрежа и споделяне на най-добрите практики; съпоставянето между държавите членки и секторите дава възможност за насърчаване на предлагането на зелени продукти и услуги, включително на пазари извън ЕС и 5) достъп до финансиране, което означава, че е от решаващо значение да се осигурят средства и да се намали бюрократичната тежест; кандидатстването за финансиране трябва да бъде просто, лесно за разбиране и полезно и за други области на стопанската дейност;

Цел

18. подчертава, че при оценката в рамките на вътрешния пазар на ЕС се наблюдават значителни различия между отделните сектори и между държавите членки по отношение на ефективното използване на ресурсите и призовава за мерки за насърчаването му посредством споделяне на примери за най-добри практики и неуспехи;

19. отбелязва значението на местните и регионалните власти, и по-специално на общините, за въвеждането на мерките, посочени в предходния параграф, с оглед възможността за тяхното финансиране чрез действащата общностна рамка;

20. смята, че усилията за повишаване на ефективното използване на ресурсите трябва да се отчитат на всички етапи от веригата за създаване на стойност и че това би намалило значително необходимостта от суровини, както и че в дейностите на публичния и частния сектор би трябвало да бъде включен подход, основаващ се на веригата за създаване на стойност;

21. смята, че Зеленият план за действие би трябвало да се съсредоточи върху мерки на европейско равнище, насочени към хармонизиране и укрепване на съществуващите зелени инициативи за подкрепа на МСП на национално и регионално равнище;

22. отбелязва акцента, поставен върху енергията от възобновяеми източници и биогорива — област, в която ЕС разполага с достатъчно информация, ноу-хау и технологии; призовава за премахване на пречките пред развитието, с цел създаване на голям брой висококачествени квалифицирани зелени работни места, и подкрепя НИРДИ в този сектор;

23. подчертава значението на екологичната нагласа и факта, че във всички държави членки все повече преобладават етикетите с произход ЕС;

24. одобрява целта на Европейската комисия за създаване на Европейски център за високи научни постижения в областта на ресурсната ефективност през 2015 г. и за свързването му с партньорска мрежа във всички европейски региони, но призовава Комисията да изясни кои ще бъдат тези партньори и как ще бъдат избрани;

25. подчертава, освен това, необходимостта от привличане на местните и регионалните власти в този процес, тъй като те са в най-добра позиция да разбират специфичните условия и предизвикателства на местно и регионално равнище и да преценяват кои са най-целесъобразните местни участници. Във връзка с това следва да бъде насърчавано картографирането с цел да се определи конкретният потенциал на всеки регион да подпомага местните участници при идентифицирането на инвестиционни клъстери, предприемането на мерки в подкрепа на самостоятелната заетост и създаването на курсове за обучение и специализация, насочени към различните аспекти на зелената икономика;

26. счита, че е необходимо да се определят цели за съобразен с околната среда дизайн на продуктите и призовава за по-голяма екологична отговорност от страна на дружествата;

Визия

27. подчертава, че свързаните с ключовите въпроси опит и умения, необходими за прехода към зелена икономика, би трябвало да бъдат на разположение на всички в отделните държави членки и че трябва да се предприемат мерки за осигуряване на адекватно равнище на ноу-хау на местно равнище;

28. призовава да бъдат положени усилия за по-нататъшно разпространение на принципа на учене през целия живот, което е основен фактор за овладяване на нова информация, тъй като зелената икономика ще наложи промени и прозрачни действия при всички звена от процеса на веригата за създаване на стойност;

29. подчертава, че понастоящем няма достатъчно съответствие между работата и уменията и че системната промяна се осъществява бавно. Проектът ESCO на Комисията е добър пример за опит за осъществяване на връзка между работодатели и работници, които имат необходимата квалификация; още предложения по въпроса за съответствието между работата и уменията са изложени в становището на КР относно „Рамка за качество на ЕС за предвиждане на промените и преструктуриране“ (2);

30. изтъква, че зелената икономика ще включва преход към кръгова икономика с ниски въглеродни емисии, която ще създаде нови и иновативни професии. Това означава, че старите работни места ще бъдат заменени с нови и че професионалните профили ще трябва да бъдат предефинирани;

31. призовава да се насърчи по-мащабното сътрудничество между органите на управление, МСП, сдруженията и образователните институции, тъй като овладяването на нови видове информация ще изисква по-добра целенасоченост и координация на мерките и финансовите инструменти;

32. подчертава значението на научните изследвания и технологичното развитие като начин да се стимулира въвеждането на зелена икономика, като чрез настоящия европейски бюджет се насърчава участието на университетите, МСП и други местни и регионални органи, координирани в качеството им на ключови елементи на знанието (образование, изследвания и иновации) в синергични форми като клъстери или платформи за отворен достъп до иновациите с цел споделяне и взаимно обогатяване на знанията;

33. призовава за това местните и регионалните власти да бъдат привлечени за пълноценно участие в координационните мерки предвид важния опит и правомощия, с които разполагат в тази област. Вече съществуват добри примери за партньорство, в рамките на които местните власти предоставят на предприятия и сдружения консултации по енергийни въпроси, включително във връзка с намирането на субсидии и финансови възможности, препоръки за индивидуални мерки, картографиране на доставчиците на оборудване и услуги, и съдействие при подготвянето на поканите за подаване на оферти;

Стратегия

34. споделя виждането на Комисията, че е необходимо да се преразгледат и актуализират образователните и обучителните програми, както и квалификационните системи, в тясно сътрудничество с държавите членки и местните и регионалните власти, така че те да отчитат и улесняват прехода към зелена икономика, и предлага всички образователни и обучителни курсове да включват поне един модул, посветен на тази тема. Освен това би трябвало да се предприемат стъпки за проучване на начина, по който се наблюдава ефектът от обучението, тъй като е необходимо дългосрочно наблюдение, както на по-високо, така и на по-ниско равнище;

35. изразява загриженост по повод адекватността, предсказуемостта и равнището на обучение във връзка със зелената икономика и „зелените“ умения в различни държави членки. От основно значение е да се следи в държавите членки да се организират обучителни курсове по екологично, правно и бизнес ноу-хау, с които да се гарантира, че служителите разполагат с достатъчно информация и умения;

36. подчертава, че въпросът за уменията е от особено значение за младите хора, които би трябвало да бъдат по-добре подготвени за професиите на бъдещето и по-специално за „зелените“ работни места;

37. изтъква необходимостта от по-широка перспектива и отчитане на дългосрочното въздействие, така че екологичните умения да могат да се съчетават със солидно бизнес ноу-хау. Екологични и ориентирани към бизнеса нагласи би трябвало да се възпитават още в училище, тъй като новите професии ще изискват умения в областта на природните науки, технически и математически умения. Този подход на повишаване на осведомеността трябва да бъде застъпен и в образователните програми, предназначени за възрастни;

38. изразява загриженост, че малко МСП в Европа са запознати с възможността за по-ефикасно използване на ресурсите или с конкретните икономически предимства, които може да им донесе използването на тези знания;

39. предлага онези местни, регионални и национални органи, които имат данъчни правомощия, да въведат механизми за положителна дискриминация в полза на предприятията, които прилагат принципите и понятията, свързани със зелената икономика, в контекста на корпоративната социална отговорност, включително по-ниски налози и данъци, обществени поръчки и данъчни преференции;

40. призовава информацията за обучения и за възможностите за финансиране да бъде приспособена за МСП в различните сектори, тъй като те невинаги осъзнават необходимостта от обучение в областта на зелената икономика;

41. призовава да се създадат стимули за доизграждане на уменията, тъй като това е от съществено значение за придобиването на нова информация и ноу-хау. Трябва да се разбере как всички рециклируеми материали могат да се използват отново и да се превърнат в нови иновационни материали, и какви са правилата и изискванията;

42. отбелязва, че за последните пет години разходите за суровини са нараснали при 75 % от МСП в ЕС и че са необходими спешни мерки за изпитване и систематично разпространение на нови методи за защита на конкурентоспособността на предприятията;

43. препоръчва различните сектори да проучат допълнително възможностите за по-голямо сътрудничество, както и възможностите да използват взаимно опита си по отношение на услугите, продуктите си или техните компоненти. По този начин се разкриват бизнес възможности по-специално за малките предприятия, които биха могли да образуват по-големи стопански единици, като работят в мрежа. Трябва да се съберат примери, а най-добрите практики да се разпространят в държавите членки;

44. препоръчва да се проучи всяка възможност да се помогне на МСП да вкарат отново използваните и излишни суровини в своите производствени вериги и вериги за създаване на стойност, или дори като част от производството на друго предприятие. Пример за това е концепцията за затворена енергийна циркулация, съобразена с местните условия, при която отпадъците, изгубената енергия, топлина, хранителни вещества и CO2 се използват и рециклират обратно в енергия и производство на храни;

45. констатира необходимостта от насърчаване на бизнес сътрудничеството между сектора на екологичните храни и други потенциално свързани сектори: хранително-вкусов сектор, кетъринг, селски туризъм, агротуризъм, екотуризъм, изработване на устойчиви и/или занаятчийски опаковки, устойчиво строителство, традиционно производство на храни и др.;

46. препоръчва да се организира кампания за повишаване на осведомеността на гражданите на ЕС относно устойчивото развитие, като се изтъкнат възможностите всеки лично да повлияе на обема и третирането на отпадъците;

47. отбелязва, че местите власти играят решаваща роля за постигането на целите на ЕС в областта на емисиите. Добър пример за това е финландският проект „Kohti hiilineutraalia kuntaa“ (Към неутрален по отношение на въглерода град), чиято цел е да ангажира местните действащи лица — местния съвет, жители и предприятия — с намаляването на емисиите на парникови газове. Целта на проекта е да се идентифицират нови и иновационни подходи, създаващи работни места, основани на устойчиво използване на местните природни ресурси и по-висока енергийна ефективност;

48. препоръчва да се разработят концепции за икономически модели, ориентирани към споделяне или услуги, при които вместо традиционното придобиване на собственост потребителите биха могли да купуват продуктите като услуги и в края на жизнения им цикъл да ги връщат на производителя за повторна употреба;

49. препоръчва да се разработят по-добри методи за изчисление, които да предоставят по-надеждно измерване на потреблението на енергия;

50. съзнава, че създаването на екологосъобразни и все пак успешни в търговски план продукти ще изисква значителни финансови инвестиции както в разработването на такива продукти, така и в пускането на пазара и регистрирането на продуктите и услугите, свързани с тяхното разработване. В бъдеще законодателството ще трябва да може да предостави възможност за бързо развитие на нови иновации, вместо да ги ограничава;

51. предлага да се насърчава използването на системи за управление на околната среда, в частност европейската Схема за екологично управление и одит (EMAS), с цел екологичната култура да залегне в процесите на вземане на решения от предприятията, което ще повиши ефективността им и ще осигури по-добро информиране на обществеността относно тяхната екологосъобразност;

Последици

52. споделя виждането на Комисията, че държавите членки биха могли да намалят разходите за труд, като използват приходите от търговете на схемата на ЕС за търговия с емисии (СТЕ), но подчертава, че в настоящата си форма СТЕ не е напълно ефективна;

53. приветства акцента, който инициативата поставя върху насърчаването на предприемачеството, и изразява отново позицията си, че Европа би трябвало да го представя на младите хора като възможна и обещаваща бъдеща перспектива за професионално развитие;

54. счита, че наред със зелената икономика, социалното предприемачество може да се разглежда като ценна алтернатива на традиционните начини за правене на бизнес както със стопанска, така и с нестопанска цел, и в това отношение приветства желанието на Комисията да улесни достъпа на социалните предприятия до финансиране;

55. счита, че посредством иновации и нова концепция за продуктите, производството и бизнес моделите предприятията биха могли да намалят потреблението на скъпи първични суровини и отпадъците;

56. смята, че въвеждането на единна европейска система за сертифициране на зелената икономика би била от особена полза за предприятията и че в дългосрочен план би осигурила предсказуемост и правна сигурност, тъй като ще има предварителна яснота по отношение на правните тълкувания на редица различни области на правен конфликт;

57. отбелязва, че суровините, водата и енергията представляват 50 % от общите производствени разходи на предприятията (3). Намаляването на тази прекомерна тежест върху разходите на предприятията — чрез преразглеждане на системата на производство, транспорт и разпределение на енергията и чрез повишаване на ефективното използване на ресурсите и на енергийната ефективност — може да доведе до много значителни икономии. Този въпрос придобива още по-голяма актуалност предвид повишението на цените на енергията и на много суровини през последните години;

58. препоръчва операторите на местно и регионално равнище да бъдат информирани целенасочено за потенциала на източниците на финансиране за програмния период 2014-2020 г. и това финансиране да се използва в подкрепа на „зелени“ МСП. Такива например са ЕФРР, ЕСФ, ЕЗФРСР, програмата „LIFE“, Инструментът за финансиране на природен капитал, Инструментът за частно финансиране за енергийна ефективност, COSME и „Хоризонт 2020“;

59. поставя въпроса за въвеждането на екологични данъци и такси като инструменти за насърчаване на съвместната екологична отговорност, които според Комисията възпрепятстват в по-малка степен растежа и ще доведат както до по-добри резултати по отношение на околната среда, така и до по-висока заетост. Държавите членки, които са изпробвали екологични данъци, биха могли да споделят по-широко своя опит, и други държави членки биха могли да последват техния пример;

60. посочва, че Комисията и държавите членки са разработили приложими показатели и инструменти за по-задълбочено разбиране на европейския, националните и регионалните пазари на труда. За да постигнат въздействие, държавите членки би трябвало да използват хармонизирани европейски модули при прилагането и трансфера на данни;

61. отново изтъква наблюдението си, че за да създадат благоприятна среда за развитието на предприятията, публичните власти трябва да инвестират, наред с другото, във висококачествена инфраструктура в областта на транспорта и цифровите технологии и за тази цел те ще се нуждаят от подкрепата на Европейския съюз;

62. съзнава, че МСП не разполагат със знания, мрежи и ИТ умения, поради което трудно могат да се възползват от възможностите, предлагани от предотвратяването на отпадъците и повторното използване на продуктите, суровините и отпадъците в различни вериги за създаване на стойност;

63. подчертава, че високите първоначални разходи за инвестиции може да намалят допълнително интереса към бизнес дейности, свързани с повторно използване и рециклиране на ресурсите, тъй като МСП трябва да възприемат дейностите като рентабилни от търговска гледна точка. Затова трябва да се предприемат данъчни и законодателни мерки за смекчаването на този проблем, както и други видове подкрепа;

64. счита, че е необходимо зелените стандарти, които зачитат биоразнообразието и стимулират прилагането на политики за смекчаване на изменението на климата и приспособяване към него, да бъдат по-широко възприети и разпространени в държавите членки, и че за тази цел е необходима редовна комуникация с потребителите;

65. отчита факта, че принципите, залегнали в стандартите на зелената икономика на равнището на ЕС, следва да бъдат включени във всички дейности на МСП, но също така е жизненоважно крайните ползватели на продуктите, т.е потребителите, да бъдат насърчавани да купуват продукти, сертифицирани като „щадящи околната среда“;

66. посочва, че една по-екологосъобразна верига за създаване на стойност, която включва повторното производство, поправката, поддръжката, рециклирането и екопроектирането, може да предостави на много МСП значителни бизнес възможности, но съществуващите пречки от законодателно, институционално, техническо и културно естество възпрепятстват МСП да се възползват от тях; затова тези пречки трябва да бъдат премахнати, а ако това не е възможно, трябва да се намерят начини за преодоляването им.

Брюксел, 12 февруари 2015 г. Председател на Европейския комитет на регионите Markku MARKKULA

(1) Определение от Решение № 1386/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 ноември 2013 година относно Обща програма на Европейския съюз за действие за околната среда до 2020 година „Да живеем добре в пределите на нашата планета“. OВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 171–200.

(2) (CDR 1319/2014).

(3) Europe INNOVA (2012) Guide to resource efficiency in manufacturing: Experiences from improving resource efficiency in manufacturing companies (Ръководство за ефективно използване на ресурсите в производството: опит от повишаването на ефективното използване на ресурсите в производствени предприятия), стр. 6. Публикацията е достъпна тук.