BG Официален вестник на Европейския съюз C 18/24

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Достъп на потребителите и семействата до кредитиране — злоупотреби“ (становище по собствена инициатива)

2011/C 18/05

Докладчик: г-н CAMPLI

На 16 юли 2009 г. Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността си, да изготви становище по собствена инициатива относно:

„Достъп на потребителите и семействата до кредитиране – злоупотреби“.

Специализирана секция „Единен пазар, производство и потребление“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие своето становище на 30 март 2010 г.

На 462-ата си пленарна сесия, проведена на 28 и 29 април 2010 г. (заседание от 28 април 2010 г.), Европейският икономически и социален комитет прие настоящото становище със 75 гласа „за“, 1 глас „против“ и 1 глас „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1 Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) счита, че създаването на единна, прозрачна и цялостна регулаторна рамка в областта на достъпа до кредитиране е от стратегическо значение.

1.2 ЕИСК отправя искане към Европейската комисия да проучи най-добрия начин за елиминиране на пропуските в настоящата регулаторна рамка, по-специално по отношение на предлаганите кредитни продукти, заблуждаващите рекламни практики, прозрачността на условията, кредитните посредници, асиметричната информация и финансовото ограмотяване на заинтересованите страни.

1.3 ЕИСК приканва държавите-членки да създадат Надзорен орган за нелоялните търговски практики, който да разполага с конкретни правомощия в областта на кредитирането.

1.4 Комитетът препоръчва Европейската система за бързо предупреждение (RAPEX) да обхване пускането на „токсични“ финансови и кредитни продукти на европейския финансов и кредитен пазар.

1.5 ЕИСК приканва Европейската комисия и държавите-членки да анализират по-задълбочено незаконните и/или криминални практики в областта на кредитирането, по-специално с оглед на грабителските и лихварските практики, както и на конкретните инициативи в рамките на европейското пространство на правосъдие.

1.6 ЕИСК препоръчва изготвянето на специфично европейско законодателство, включващо различните видове кредитни посредници и определящо следните техни аспекти: определения, изисквания и задължения за поведение, независимо от пуснатия продукт и от това дали кредитирането се развива като основна или като спомагателна дейност.

1.7 ЕИСК препоръчва създаването на специфично законодателство за надзор на дейностите, практиките и поведението на тези, които извършват посредническа дейност в допълнение към други дейности от различно естество, например дистрибуторите.

1.8 ЕИСК отправя искане изискванията за регистрация на различните финансови и кредитни посредници в европейска мрежа на националните регистри да бъдат определени въз основа на европейски оперативни стандарти за професионализъм, спазване на правилата за пруденциален надзор и етичност, включително общностни правила за отстраняване на субекти, които имат вредно за потребителите поведение и които извършват злоупотреби или незаконни действия.

1.9 Комитетът счита, че е важно да се проучи възможността финансовите и кредитните продукти да бъдат включени, със съответното изменение и адаптиране, в обхвата на общностните разпоредби относно отговорността, предвидени в Директива 85/374/ЕИО и нейните изменения.

1.10 ЕИСК препоръчва въвеждането на подходящи гами от „сертифицирани“ или „стандартизирани“ кредитни продукти на европейския пазар, в допълнение към вече съществуващото предлагане, с цел да се насърчава по-голямата прозрачност и лоялната конкуренция както между практиките, така и между продуктите, при предлагането на потребителски кредити.

1.11 ЕИСК счита, че е изключително важно провеждането на европейска информационна и образователна кампания, насочена към потребителите, техните сдружения и обслужващите ги специалисти, относно придобитите от потребителите права в областта на кредитирането и финансовите услуги, а така също и укрепването на европейските мрежи за съдебно и извънсъдебно разрешаване на споровете (алтернативно разрешаване на спорове - ADR) (1).

1.12 ЕИСК счита, че е важно в сътрудничество с властите да бъдат създадени и популяризирани мрежи на гражданското общество за изучаване на ситуации на социално изключване и бедност вследствие на кредитиране и свръхзадлъжняване, оказване на помощ и осъществяване на надзор във връзка с тези ситуации.

1.13 По-специално ЕИСК препоръчва въвеждането на общи процедури на европейско равнище за справяне със ситуациите на свръхзадлъжняване, въз основа на които следва да бъдат предприети и публични мерки за подкрепа и/или подпомагане на хората.

1.14 ЕИСК препоръчва Комисията да проведе официално проучване, за да разгледа възможностите и начините за въвеждане на цялостни европейски разпоредби относно лихварството и за да изготви по-задълбочен анализ на общите принципи и основни елементи, които могат да бъдат полезни за фиксирането на европейски диапазон на лихвените проценти, при които дадена ситуация може да се определи като лихварство.

1.15 ЕИСК препоръчва да бъдат въведени общи процедури за насърчаване създаването на национални системи за борба с лихварството, координирани въз основа на европейска правна рамка.

1.16 ЕИСК призовава издаването на кредитни карти да бъде строго регулирано на равнище Общност, с цел да се предотврати грабителското поведение, насърчаващо свръхзадлъжняването, като се въведе задължението титулярът и емитентът на кредитната карта да се договарят за кредитните лимити.

1.17 Законодателството на Общността трябва да гарантира в целия ЕС пълна и прозрачна защита на данните, предоставени от клиента, особено при връзките по интернет.

1.18 Тъй като счита, че информацията и образованието, насочени към потребителите, включително чрез образователни форми и практики, започващи от основното училищно образование, са от стратегическо значение, ЕИСК препоръчва да бъдат насърчавани и подкрепяни инициативите на гражданското общество за предоставяне на прозрачна и разбираема информация.

1.19 Накрая ЕИСК препоръчва да се насрочи по-ранна дата за проверка на ефективността на Директива 2008/48/ЕО (предвидена да се извърши за пръв път до 12 юни 2013 г.) и да се скъсят периодите на проверка от пет на три години.

2. Въведение

2.1 В условията на световната финансова криза вниманието беше насочено на първо място към това как да бъде възстановена стабилността и ликвидността на финансовите пазари, а след това към това как да бъде укрепена тяхната стабилност и обновена регулаторна им структура, за да бъдат предотвратени в бъдеще нови случаи на неефективност на пазара.

2.2 Въпреки че тази дейност продължава и трябва да стане по-интензивна, ЕИСК е убеден, че понастоящем всички усилия трябва да бъдат посветени на целта за възстановяване на доверието на европейските граждани във финансовата система и тяхното спокойно отношение към различните видове достъп до кредитиране.

2.3 В действителност финансовата криза предизвика последваща икономическа криза, която понастоящем води до значителни загуби на работни места, икономически дейности, лични и семейни доходи.

2.4 В този контекст се наблюдава увеличение на социалното и финансовото изключване и на бедността (2).

2.5 Кредитирането е важен инструмент за потребителите и семействата, като им позволява да посрещнат разходите, необходими за един нормален и подреден живот. В този смисъл достъпът до кредитиране на разумни цени е основен инструмент за социалното включване.

2.6 Въпреки това кредитирането не трябва да бъде разглеждано, нито насърчавано като заместител на доходите или допълнителен източник на доходи за потребителите и семействата.

2.7 Най-голямото предизвикателство пред икономическата, данъчната и социалната политика е осигуряването на отговорен достъп до кредитиране, без да се създава ситуация на зависимост.

2.8 За постигането на тази цел е необходима правна рамка, насочена към предотвратяването на безотговорните действия, свързани с отпускане и взимане на заеми, и премахването на всички видове асиметрична информация между заемодатели и потребители.

3. Предмет на становището

3.1 В настоящото становище се разглеждат злоупотребите при предлагането на кредит, а също и незаконните практики, пред които са изправени потребителите и които допринасят за разпространението на социалното изключване и бедността. Не се разглеждат конкретни въпроси, които са били предмет на други становища на ЕИСК.

3.2 Ето защо целта на становището е да се разгледа настоящата правна рамка, за да се определят съществуващите пропуски, поради които се допускат злоупотреби, а така също и да се предложат евентуални решения на европейските и националните власти. Наред с това в настоящото становище е включен и първоначален преглед на незаконните явления, които засега не попадат в обхвата на тази правна рамка. Това са малко познати явления и справянето с тях е трудно – те граничат със злоупотребите и често пъти са следствие от тях. Накрая становището има за цел да посочи евентуалната роля на гражданското общество в разрешаването на установените проблеми.

3.3 Неотдавна в рамките на едно публично изслушване (3) Комисията заяви: „Финансовата криза показа до какви вреди за потребителите, кредитните институции, финансовата система и икономиката като цяло могат да доведат безотговорни практики на отпускане и вземане на заеми. Решени сме да се поучим от евентуалните грешки, за да гарантираме, че дейностите по отпускане и получаване на заеми се извършват по отговорен начин“ (г-н McCreevy, комисар по вътрешен пазар и услуги). В рамките на същото изслушване Комисията поясни: „Наш дълг е да си отворим очите за порочните механизми, които доведоха до безотговорни действия, свързани с отпускане и вземане на заеми, които нанасят финансови вреди на голям брой наши граждани“ (г-жа М. Кунева, комисар по защита на потребителите).

3.4 Следователно крайната цел на становището е да допринесе и за подобряването на функционирането на единния пазар, като направи оценка на това кои решения могат да бъдат предложени на общностно равнище и кои могат да се изпълняват на национално равнище, но винаги в обща рамка. В действителност ЕИСК счита, че проблемите на наднационално равнище трябва да бъдат решавани на същото равнище, за да се избегне фрагментирането на единния пазар.

4. Настоящата регулаторна рамка – пропуски и перспективи за действие

4.1 По отношение на договорите за потребителски кредит, основното законодателство на европейско равнище е представено от Директива 2008/48/ЕО (ДПК). Директивата ДПК представлява регулиране чрез пълна хармонизация, т.е. държавите-членки не могат да запазват или въвеждат национални разпоредби, които се различават от тези в директивата, дори ако това би защитило потребителите им в по-голяма степен. В директивата се установява общата рамка на правата на потребителите в областта на потребителските кредити, която обаче не се прилага за ипотечните кредити.

4.2 В допълнение към тази рамка, в Директива 2005/29/ЕО относно нелоялните търговски практики от страна на търговците към потребителите се установява обща рамка за определяне и санкциониране на нелоялните търговски практики. По отношение на „финансовите услуги“ тя представлява регулиране чрез минимална хармонизация, което позволява на държавите-членки да въвеждат по-големи ограничения или по-строги правила за защита на своите потребители.

4.3 По отношение на ипотечните кредити не съществуват европейски разпоредби. Националните разпоредби варират в зависимост от различните култури и вътрешни пазари. Съществува обаче Европейски кодекс за добри практики относно преддоговорната информация, която трябва да бъде предоставяна на потребителите, както и стандартен модул за информация на потребителя (ESIS). Въпреки това този кодекс е само доброволен инструмент, като приложението му е силно ограничено.

4.4 ЕИСК признава, че настоящите правила предоставят редица възможни решения за борба със злоупотребите при отпускането на кредити. Въпреки това все още съществуват важни пропуски, които следва да бъдат отстранени на европейско равнище. Националните и европейските власти също следва да положат още много усилия, включително по отношение на прилагането и на системите за санкциониране.

4.5 Освен това ЕИСК отбелязва, че финансовата криза достигна толкова големи размери включително поради търговския натиск, оказван върху заетите в кредитния и финансовия сектор. Постигането на все по-високи цели по отношение на продажбите, независимо от това дали продуктите отговарят на кредитния профил на потребителя, доведе до разпространение на „токсичните“ продукти както в портфейлите на предприятията, така и в тези на потребителите, а в някои случаи - и на общинските служби.

4.6 ЕИСК счита, че това явление се дължи включително на системите за насърчаване и раздаване на премии на висшите ръководители, чиито възнаграждения в някои случаи нараснаха прекомерно. В действителност се стигна до съотношение 1 към 400 между годишната заплата на изпълнителен директор и тази на служител в една от големите финансови институции. Независимо от всички ангажименти и тържествени обещания от страна на държавните и правителствени ръководители от ЕС, ЕИСК констатира, че все още не са налице ефикасни и конкретни мерки по тези въпроси.

4.7 Преди всичко в настоящата правна рамка по отношение на договорите за кредит не съществува задължението предлагането да се адаптира към нуждите на потребителите. Директива 2008/48/ЕО (член 8) въвежда целесъобразното задължение за оценка на кредитоспособността на потребителя. Член 5, параграф 6 постановява единствено, че за да може потребителят да прецени дали предлаганият кредит е подходящ, кредиторите му дават подходящи пояснения, ако е необходимо - чрез разясняване на преддоговорната информация, съществените характеристики на предлаганите продукти и специфичния ефект, който те могат да окажат върху потребителя. Също така се предоставя възможност на държавите-членки до известна степен да адаптират начина, по който разпоредбата се прилага на практика, но в този член не се съдържат правила за адаптиране на продукта към нуждите.

4.8 Тази липса на правила доведе до злоупотреби, при които предлаганите на потребителя продукти понякога не са адаптирани към нуждите. Подобен е случаят с предлагането на един единствен вид кредит или на безразборното предлагане на кредитни/дебитни карти за покупката на продукти в някои големи магазини (дистрибутори).

4.9 Във връзка с това ЕИСК подчертава необходимостта предлагането на кредитни карти да бъде ясно разграничено от това на търговските продукти или свързаните с тях практики за насърчаване на потреблението.

4.10 По отношение на информацията в рекламите, Комитетът отбелязва, че в действащата нормативна уредба има изисквания относно основната информация, необходима за сключване на договори за кредит (Директива 2008/48/ЕО, от член 4 нататък), но не съществуват конкретни изисквания по отношение на заблуждаващи, агресивни и други практики, които водят до задлъжняване (4).

4.11 ЕИСК осъзнава, че в една пазарна икономика самият пазар би трябвало да намери количествения и качествения баланс между предлагане и търсене. Когато обаче пазарът се окаже неефективен в намирането на подходящи решения, трябва да се намесят властите, които носят отговорност за осигуряването на адекватен отговор на нуждите на обществото.

4.12 Комитетът счита, че едно възможно решение би било въвеждането на подходящи гами от „сертифицирани“ или „стандартизирани“ кредитни продукти на европейския пазар. Подобни продукти могат да допълнят тези, които вече се предлагат. По този начин потребителите биха получили възможността да определят по-добре кой е най-достъпният и подходящ за техните нужди продукт (5).

4.13 Следователно ЕИСК счита, че е необходимо Комисията да направи по-задълбочено проучване на правните и процедурните основания за увеличаване на прозрачността на европейския пазар чрез „сертифицирани“ или „стандартизирани“ кредитни продукти и за създаване на европейска система за бързо предупреждение, чрез която да се следи за пускането на „токсични“ финансови и кредитни продукти на европейския финансов и кредитен пазар.

4.14 От друга страна би било важно да се увеличи отговорността на кредиторите така, че да се ограничат продуктите, които не са подходящи за нуждите на потребителите. За тази цел Комитетът счита, че е необходимо въвеждането на общи процедури на европейско равнище за справяне със ситуациите на свръхзадлъжняване, въз основа на които следва да бъдат предприети и мерки за подкрепа и/или подпомагане на хората, изпаднали в положение на свръхзадлъжняване, включително в резултат на злоупотребите, извършени от кредиторите.

4.15 Друго явление, което не се разглежда от европейското законодателство, е лихварството. В някои държави-членки (Испания, Франция, Италия, Португалия) лихварството е регулирано, но не във всички страни е така.

4.16 Също така неотдавнашни проучвания (6) показват, че регулирането на лихварството може да окаже положително въздействие в борбата със социалното изключване и бедността, а също така и в борбата със злоупотребите.

4.17 ЕИСК счита, че Комисията би трябвало да проведе официално проучване с цел проверка на възможностите и начините за въвеждане на цялостни европейски разпоредби относно лихварството. По-специално ЕИСК счита, че е целесъобразно да се изготви по-задълбочен анализ на общите принципи или основни елементи, които могат да бъдат полезни за фиксирането на европейски диапазон на лихвените проценти, при които дадена ситуация може да се определи като лихварство.

4.18 За да бъде укрепен и оползотворен многогодишният опит на някои държави-членки, ЕИСК счита, че би било полезно приемането на европейска правна рамка за насърчаване създаването на национални системи за борба с лихварството и за подпомагане на лицата, които са станали жертви на лихварство.

4.19 Комитетът отбелязва, че по-голямата част от злоупотребите в областта на кредитирането се извършват в отношенията между (кредитните) посредници и потребители.

4.20 Във връзка с това ЕП поиска (7) да се създаде общностна рамка, за да се изяснят и хармонизират отговорностите и задълженията на кредитните посредници въз основа на принципа „еднаква дейност, еднакви рискове, еднакви правила“, с оглед осигуряването на защита на потребителите и предотвратяването на непрозрачни практики в продажбите и некоректни форми на реклама, които нанасят вреди в частност на най-уязвимите и най-малко информираните потребителски групи. ЕИСК споделя тази позиция и счита, че тя би спомогнала за прочистване на предлагането на пазара и за по-енергична борба срещу злоупотребите, безотговорното кредитно посредничество и престъпната посредническа дейност на лихварите („loan sharks“).

4.21 ЕИСК счита, че могат да се осигурят прозрачност, надеждност и професионализъм чрез създаването на регистър на кредитните посредници със следните аспекти: задължителни критерии за вписване; контрол, поверен на органи, които се състоят от професионални сдружения на банките, финансовите посредници и сдружения на потребителите и които са под наблюдението на надзорните органи; вписване на причините за преустановяване, заличаване, отстраняване; установяване на солидарна отговорност в случай на доказани щети, нанесени вследствие на криминални деяния.

4.22 Явления като кредит чрез кратко текстово съобщение (SMS), насочен към младежите, „лесните“ кредити по телефона, кредитите, отпускани за покриване на разходите до получаване на доходите, или безразборното предлагане на кредитни/дебитни карти прикриват извършването на злоупотреби. Борбата срещу подобни злоупотреби трябва да се води с всички средства. В подобни ситуации Директива 2005/29/ЕО относно нелоялните търговски практики предлага различни възможни решения за проблемите, свързани с безотговорното предлагане на кредити. Тези решения биха могли да бъдат адаптирани и включени в разпоредбите относно договорите за потребителски кредит.

4.22.1 ЕИСК призовава финансовите дружества, които издават кредитни карти, да бъдат строго регулирани (промоционални оферти, максимално равнище на общото задлъжняване, възраст на потенциалния титуляр, прозрачност на извлеченията от сметката), за да се предотврати грабителско поведение, насърчаващо свръхзадлъжняването.

4.22.2 По-специално лимитите по кредитните карти би трябвало да се определят по договаряне с титуляра. Всяко последващо увеличение на тези лимити би трябвало да се прави само след изрично споразумение между титуляра и емитента на кредитната карта.

4.23 За да бъде ефективно обаче, законодателството трябва да се прилага по-строго (8). Предвид новата ситуация, създала се вследствие на световната финансова криза, ЕИСК отбелязва необходимостта да се насрочи по-ранна дата за проверка на ефективността на Директива 2008/48/ЕО (предвидена да се извърши за пръв път до 12 юни 2013 г.) и да се скъсят периодите на проверка от пет на три години. По-специално, в областта на нелоялните търговски практики при предлагането на кредити, ЕИСК счита, че е важно на национално равнище да се създаде орган за пазарно регулиране, който да разполага с достатъчни и конкретни правомощия и технически ресурси в областта на кредитирането.

4.23.1 В частност, ЕИСК отправя искане за създаване на по-солидна законодателна рамка, за да се гарантира пълната и прозрачна защита на данните, предоставени от клиента, особено на тези, активирани по интернет и електронната поща.

4.24 Въпреки резервите, изразени в предишни становища по този въпрос (9), ЕИСК счита, че е целесъобразно да се разгледа възможността посредниците на ипотечни кредити също да бъдат задължени да използват стандартния модул за информация на потребителя ESIS и показателите за лихвените проценти, както в директивата за потребителските кредити, с цел по-голяма интеграция на европейския пазар на ипотечните кредити и всеобхватна защита на потребителите и семействата.

4.25 По отношение на консултациите в областта на потребителските кредити, ЕИСК насърчава подкрепата за организациите на гражданското общество и особено тези на потребителите, предназначена за развитието на консултантска дейност, която би дала възможност на лицата, кандидатстващи за кредит, да получат обективно, прозрачно и професионално мнение относно съответствието между предлаганите продукти и конкретните нужди.

4.26 ЕИСК подчертава, че дейността на кредитните консултанти би трябвало да бъде регулирана, за да се осигури най-вече високо равнище на прозрачност и независимост както от заемодателите, така и от посредниците.

4.27 За да се решат всички тези проблеми, ЕИСК счита, че е необходима единна, хармонична и последователна регулаторна рамка на равнище Европейски съюз, чиито принципи и правила да бъдат прилагани за всички кредитни продукти.

5. Злоупотреби и/или незаконни практики в областта на кредитирането

5.1 ЕИСК счита, че следва да се решават едновременно проблемите, свързани с широкия спектър от дейности, скрити зад дружества за посредничество и финансови услуги, които служат като параван за грабителски и лихварски практики, както и криминални практики по отношение на лихвени проценти и форми на изнудване. Без да претендира за пълнота и изчерпателност, Комитетът визира следните случаи:

— некоректни заеми, отпускани на потребители и семейства, които изпитват затруднения и са преминали прага на толерираната задлъжнялост;

— заеми, отпускани с цел разоряване на клиента и присъщи на криминалните организации, например лихварството.

5.2 Ползването на неправомерен кредит може да се осъществява под различни форми:

— даване на пари или вещи под формата на „нерегистриран“ заем, като се извлича максимална печалба от възможностите за ликвидност на отделните лица и срокът на тези заеми се удължава максимално;

— неправомерно финансиране, при което печалбата на заемодателя се осигурява посредством незачитане на етичните кодекси, прилагане на нелоялни договорни условия, липса на прозрачност на условията и оказване на все по-голям натиск по отношение на изискваните гаранции;

— заеми, които обикновено представляват форма на злоупотреба при извършването на небанкова дейност;

— заеми, които представляват очевидна форма на лихварство, придобиват различни криминални измерения и се отпускат при конкретни обстоятелства.

5.3 ЕИСК счита, че потенциалът за увеличаване на случаите на неправомерно кредитиране се основава на факта, че много семейства и потребители са изключени от „правомерния“ кредитен пазар, включително поради отпускането на безотговорен кредит, което ги е поставило в ситуация на зависимост и изключителна уязвимост.

5.4 ЕИСК признава, че проблемите, свързани с ниските доходи на семействата и различните форми на подтикване към потребление, които наред с останалите причини са в основата на слабостта, принуждаваща семействата да прибягват към незаконни заеми и неофициални финансови пазари, не могат да бъдат решени единствено чрез регулация в областта на кредитирането.

5.5 От друга страна злоупотребите и/или незаконните практики в кредитирането много често придобиват криминален характер и следователно би трябвало да бъдат регулирани чрез конкретни инициативи в областта на криминалното право, осъществявани в контекста на европейското пространството на правосъдие и прилагани от органите на полицията. Пълната изпълнителна сила в целия ЕС на национални съдебни решения относно изземването на имущество, придобито чрез лихварство и криминално изнудване, би могла да има важен принос в борбата срещу тези явления (10).

5.6 ЕИСК отчита факта, че по този въпрос не съществуват достатъчно данни, които да обхващат цялата територия на ЕС и да дават възможност за опознаване на явлението във всички негови качествени и количествени аспекти, и поради това препоръчва Комисията да изготви съвместно с държавите-членки подробен сравнителен анализ на тези случаи.

6. Ролята на гражданското общество

6.1 Гражданското общество и по-специално сдруженията на потребителите и благотворителните организации следва да играят важна роля в определянето, изучаването и надзора на проблемите, свързани със злоупотреби и/или незаконни практики при отпускането на кредити на потребителите и семействата.

6.2 Следователно ЕИСК счита, че е важно в сътрудничество с властите да бъдат създадени или популяризирани мрежи на гражданското общество с цел изучаване на ситуации на социално изключване и бедност вследствие на кредитиране и свръхзадлъжняване, оказване на помощ и осъществяване на надзор във връзка с тези ситуации. Тези мрежи имат ключова роля за обмена на информация и добри практики, включително в рамките на хармонизираната система за подаване на жалби.

6.3 ЕИСК отбелязва, че в тази област вече съществуват добри практики като „наблюдаван социален кредит“ или Европейската мрежа за финансово приобщаване „EFIN“ и че тези добри практики трябва да бъдат насърчавани и възприети в целия ЕС.

6.4 ЕИСК счита, че информацията и образованието, насочени към потребителите, включително чрез образователни форми и практики, започващи от основното училищно образование, са област, в която държавите-членки и гражданското общество разполагат с отлични инициативи (11). Това са важни дейности за развитието на финансова грамотност на европейско равнище в целия ЕС.

6.5 ЕИСК счита, че е важно тези дейности да бъдат насърчавани и развивани, но подчертава, че предоставянето на информация за продуктите е задължение на кредиторите, а образованието – задължение на властите. Наред с това ЕИСК счита, че инициативите на гражданското общество в областта на предоставянето на прозрачна и разбираема информация и в образователната сфера ще бъдат ефикасни, ако допълват една единна и всеобхватна регулаторна рамка.

6.6 В рамките на публичното изслушване, организирано от ЕИСК на 28 януари 2010 г. в Брюксел, в което взеха участие квалифицирани представители на гражданското общество на национално и европейско равнище, беше подчертана необходимостта злоупотребите и/или незаконните практики да бъдат поставени под европейски контрол както по отношение на регулирането и оказването на помощ на жертвите, така и по отношение на политиките в сферата на образованието, обучението и информирането на всички заинтересовани страни.

6.7 За да се стимулира социалната пазарна икономика в областта на кредитирането, ЕИСК счита, че е важно да се създават и развиват предприятия на социалната икономика, като кооперациите (12). Властите носят също така отговорност за осигуряване на подкрепа и за насърчаване на създаването и функционирането на тези видове предприятия (13).

Брюксел, 28 април 2010 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Mario SEPI

(1) Системата FIN-NET (Financial Dispute Resolution Network).

(2) Вж. „Second joint assessment by the SPC and the European Commission of the social impact of the economic crisis and of policy responses“ – SPC/2009/11/13 FINAL; „Eurobarometer survey on poverty and social exclusion – 2010, European Year for Combating Poverty and Social Exclusion“; „Commission Communication - Joint Report on Social Protection and Social Inclusion“ на следния уебсайт: http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=757&langId=en.

(3) Публично изслушване относно „Responsible lending & borrowing“, Брюксел, 3 септември 2009 г.

(4) Добро определение за „заблуждаващи“ (член 6) или „агресивни“ (член 8) действия се дава в Директива 2005/29/ЕО относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители.

(5) Вж. в тази връзка: ISO 22222 (Personal financial planning – 2005 г.); UNI-ISO (Лично финансово, икономическо и имуществено планиране – 2008 г.); AENOR –UNE 165001 (Etica. Requisitos de los productos financieros socialmente responsables – 2009 г.). Вж. също така ECO/266 – „Социално отговорни финансови продукти“.

(6) Вж. „Usura“ („Лихварство“) – Окончателен доклад на Социално-икономическата обсерватория на престъпността, Национален съвет по икономика и заетост (CNEL) – Рим, 2008 г.

(7) Резолюция на ЕП от 5.6.2008 г. – „Секторно проучване относно банкирането на дребно“.

(8) Държавите-членки трябва да се съобразяват с разпоредби на Общността, приети преди 12 юни 2010 г.

(9) ОВ C 27, 3.2.2009 г., стр. 18 и ОВ C 65, 17.3.2006 г., стр. 13.

(10) „Изправени пред явления, които вече са придобили световен мащаб, правителствата и институциите могат да продължат да се преструват, че не ги виждат, или да приемат решения, ограничени на национално равнище. Но само ако можеха да си дадат сметка за импулса, който създаването на „Европейска заповед за задържане“ даде за издирването на укриващи се лица, биха се насочили с последователни и бързи стъпки към изготвянето на общи инструменти за разследване и правораздаване и към създаването на минимални елементи от наказателното право, общи за всички държави-членки, като се започне от обезщетението за престъпления, свързани с криминалните организации“ (вж. F. Forgione, „Mafia export“, Милано, 2009 г.).

(11) UNI (Предложение за стандарт за финансово образование на гражданите – изисквания към услугите), януари 2010 г.

(12) Вж. „Resilience of the Cooperative Business Model in Times of Crisis“ („Устойчивост на кооперативния предприемачески модел по време на криза“), МОТ, 2009 г.

(13) Вж. ОВ C 318, 23.12.2009 г., стр 22.