[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ |

Брюксел, 2.3.2009

COM(2009) 94 окончателен

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

относно подписването от Европейската общност на Протокола към Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване по специфични въпроси за железопътните подвижни състави, приет в Люксембург на 23 февруари 2007 година

(представена от Комисията)

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. Цел на настоящото предложение

Комисията предлага Общността да подпише Протокола към Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване по специфични въпроси за железопътните подвижни състави (наричан по-нататък „протокола за железопътните подвижни състави“ или „протокола от Люксембург“), приет на дипломатическа конференция, провела се в Люксембург от 12 до 23 февруари 2007 г. под съвместната егида на Международния институт за унифициране на частното право (UNIDROIT) и Международната организация за международни железопътни превози (OTIF). В дипломатическа конференция участваха 42 държави и 11 международни организации. Европейската комисия участва в преговорите от името на Европейската общност въз основа на указанията на Съвета, приети на 28 февруари 2003 г. Две от държавите-членки — Люксембург и Италия, подписаха протокола в края на конференцията.

2. Конвенцията от Кейптаун и протокола за железопътните подвижни състави

2.1. Обхват

Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване (наричана по-нататък „конвенцията от Кейптаун“ или „конвенцията“) и Протоколът по специфични въпроси, свързани с оборудване за въздухоплавателни средства (наричан оттук нататък „протоколът за въздухоплавателните средства“), бяха приети на дипломатическа конференция, провела се в Кейптаун от 29 октомври до 16 ноември 2001 г. в Кейптаун.

Конвенцията определя единни правила относно учредяването и правните последици от международните гаранции (договор за учредяване на обезпечение, договор за продажба с уговорка за изкупуване или договор за лизинг) по отношение на някои категории подвижно оборудване, посочени в протоколите, които се отнасят към следните категории: въздухоплавателни средства, железопътни подвижни състави и космически средства.

Инструментът се състои от основната конвенция, която определя правните норми, приложими към всички категории подвижно оборудване, и няколко протокола по специфични въпроси, които съдържат особени правила по отношение на отделните видове оборудване.

Тези протоколи могат да изменят конвенцията, когато особените характеристики на съответния сектор го изискват. Съответно протоколът има предимство пред конвенцията, що се отнася до всяка отделна категория подвижно оборудване. Задълженията на държавите-членки по конвенцията се различават в зависимост от протокола, към който се присъединяват. Конвенцията се прилага към дадена категория подвижно оборудване само след като съответният протокол е влязъл в сила и само между страните по този протокол. Конвенцията и протоколът обаче се разглеждат и тълкуват заедно като един единствен документ.

Конвенцията се прилага, когато длъжникът се намира в договаряща се държава (член 3), тъй като различните протоколи предвиждат специфични критерии за определяне на приложимото право (т.е. държавата по регистрация). Гаранцията, установена от конвенцията (членове 1 и 2), се отнася както до вписания обект, така и до акцесорните права и обезщетението, а съответният протокол може да предвижда конвенцията да се прилага към продажбата на обект (член 41 от конвенцията). Конвенцията утвърждава правата на титулярите на тази единна реална гаранция по отношение на обекти от подвижното оборудване в случай на неизпълнение от страна на длъжника (членове 8—15). Накрая, конвенцията създава международна система, която позволява на кредиторите да вписват гаранции по отношение на различни категории обекти от подвижното оборудване (членове 16—26), като се дава предимство на вписаната гаранция на кредитора (член 29).

Протоколът за железопътните подвижни състави установява някои правила за предимството и изпълнителната сила на вписаните международни гаранции за някои видове кредитори, които финансират железопътните подвижни състави — т.е. длъжникът, потенциалният продавач или лизингодателят. Освен това протоколът предоставя на кредиторите специфични средства за защита на правата при неизпълнение (член VII) и три варианта относно средствата за защита на правата при несъстоятелност на длъжника (член IX). Съгласно глава III до международния регистър има достъп чрез интернет и се създава надзорен орган. Накрая, при определени условия член XXV позволява на договарящите се страни да направят декларации по отношение на освобождаванията на обществените услуги.

2.2. Цели на протокола за железопътните подвижни състави

Този инструмент има за цел да улесни финансирането на железопътни подвижни състави с висока стойност, като създава особено силна международна гаранция за кредиторите (продавачи на кредит и институции, които предоставят кредити за такива продажби), която им дава „абсолютно“ предимство по отношение на тези обекти, вписани в международен регистър.

Такъв инструмент, по който страни са много от основните търговски партньори на Общността, вероятно ще бъде от голяма полза за европейската железопътна промишленост, както и за европейските банки и правителства, като се насърчават инвестициите на капитали в железопътния сектор и като се благоприятства създаването на истински лизингов пазар. Преди Общността да може да се възползва от него обаче, е необходимо тя да подпише и да ратифицира протокола за железопътните подвижни състави

3. Правомощия на Общността

Конвенцията от Кейптаун и нейните протоколи са смесени споразумения, които попадат частично в обхвата на изключителната компетентност на Общността. През 2002 г. Комисията представи две предложения за подписването и сключването от Общността на конвенцията от Кейптаун и на протокола за въздухоплавателните средства. През юли 2008 г. Комисията представи преразгледано предложение за сключването само на тези международни инструменти, тъй като вследствие на тяхното влизане в сила срокът, през който те бяха открити за подписване, изтече.

Общността е компетентна по някои въпроси, уредени от протокола за железопътните подвижни състави, и които засягат Регламент (ЕО) № 44/2001 от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела[1], Регламент (ЕО) № 1346/2000 от 29 май 2000 г. относно производството по несъстоятелност[2] и Регламент (EО) № 593/2008 от 17 юни 2008 г. относно приложимото право към договорни задължения (Рим I)[3]. Освен това съществува законодателство на Общността по въпроси, уредени от протокола за железопътните подвижни състави, и които засягат Директива 2008/57/ЕО от 17 юни 2008 г. на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (преработена версия)[4] и Регламент (ЕО) № 881/2004 от 29 април 2004 г. за създаване на Европейска железопътна агенция[5]. По тези причини държавите-членки не могат да подпишат протокола за железопътните подвижни състави самостоятелно.

На 28 февруари 2003 г. Съветът упълномощи Комисията да проведе преговори по време на дипломатическата конференция в Люксембург от името на Общността относно разпоредбите на протокола за железопътните подвижни състави, които попадат в обхвата на изключителната компетентност на Общността и засягат правото на Общността.

Съгласно член XXII от протокола за железопътните подвижни състави „регионални организации за икономическа интеграция“ могат да подписват, приемат, утвърждават или да се присъединяват към инструмента. За целите на протокола за железопътните подвижни състави „регионална организация за икономическа интеграция“ се разбира като организация, която има компетентност по някои въпроси, уредени от протокола, и може да го подписва. Това определение ще позволи на Общността да подпише този инструмент, при условие че получи необходимото одобрение от общностните институции. В съответствие с член XXII, параграф 3 всяко позоваване в протокола на „договаряща се държава/договарящи се държави“ или на „държавите — страни по конвенцията“ се отнася също така до Общността, когато контекстът го изисква.

В член XXII, параграф 2 от протокола за железопътните подвижни състави при подписването, приемането, утвърждаването или присъединяването от Общността се изисква да прави обща декларация, посочваща въпросите, уредени от протокола за железопътните подвижни състави, които попадат в обхвата на компетентността на Общността. За тази цел в приложението се съдържа проект на декларация. Текстът бе изготвен въз основа на настоящите правомощия на Общността, предоставени съгласно Регламенти (ЕО) № 44/2001 от 22 декември 2000 г., (ЕО) № 1346/2000 от 29 май 2000 г. и № 593/2008 от 17 юни 2008 г., Директива 2008/57/ЕО от 17 юни 2008 г. на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (преработена версия) и Регламент (ЕО) № 881/2004 от 29 април 2004 г.

Предвид гореизложеното Комисията предлага Съветът да приеме приложеното решение, упълномощавайки подписването на Протокола към Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване по специфични въпроси за железопътните подвижни състави, като направи посочената по-горе декларация, чийто текст се съдържа в приложението.

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

относно подписването от Европейската общност на Протокола към Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване по специфични въпроси за железопътните подвижни състави, приет в Люксембург на 23 февруари 2007 година

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 61, буква в) във връзка с член 300, параграф 2, алинея първа от него,

като взе предвид предложението на Комисията[6],

като има предвид, че:

(1) Общността работи за изграждане на единно съдебно пространство, основаващо се на принципа на взаимно признаване на съдебни решения.

(2) Протоколът към Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване (наричана по-нататък „конвенцията от Кейптаун“) по специфични въпроси за железопътните подвижни състави (наричан по-нататък „протоколът за железопътните подвижни състави“), приет на 23 февруари 2007 г. в Люксембург, има полезен принос за правната уредба на международно равнище. По тази причина е желателно възможно най-скоро да започне прилагането на разпоредбите на този инструмент, засягащи въпроси от обхвата на изключителната компетентност на Общността.

(3) Комисията проведе преговори във връзка с протокола за железопътните подвижни състави от името на Общността по отношение на частта, попадаща в обхвата на изключителната компетентност на Общността.

(4) В член XXII, параграф 1 от протокола за железопътните подвижни състави се предвижда, че регионални организации за икономическа интеграция, които имат компетентност по някои въпроси, уредени от протокола за железопътните подвижни състави, могат да подписват протокола.

(5) Протоколът остава открит за подписване до влизането си в сила

(6) Някои от въпросите, уредени от Регламент (ЕО) № 44/2001 от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела[7], Регламент (ЕО) № 1346/2000 от 29 май 2000 г. относно производството по несъстоятелност[8], Регламент (ЕО) № 593/2008 от 17 юни 2008 г. относно приложимото право към договорни задължения (Рим I)[9], Директива 2008/57/ЕО от 17 юни 2008 г. на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (преработена версия)[10] и Регламент (ЕО) № 881/2004 от 29 април 2004 г. за създаване на Европейска железопътна агенция[11], са предмет и на протокола за железопътните подвижни състави.

(7) Общността има изключителна компетентност по някои въпроси, уредени от протокола за железопътните подвижни състави, докато държавите-членки имат компетентност по други въпроси, уредени от този инструмент.

(8) Ето защо Общността следва да подпише протокола за железопътните подвижни състави. В член XXII, параграф 2 от протокола за железопътните подвижни състави се предвижда, че при подписването, приемането, утвърждаването или присъединяването си дадена регионална организация за икономическа интеграция следва да направи декларация, в която се посочват въпросите, уредени от споменатия протокол, по отношение на които на тази организация е прехвърлена компетентност от нейните държави-членки.

(9) Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането и прилагането на настоящото решение.

(10) В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, Дания не взема участие в приемането на настоящото решение и не е обвързана с него, нито има задължението да го изпълнява,

ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

Член 1

1. В зависимост от евентуалното му сключване на по-късна дата подписването на Протокола към Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване по специфични въпроси за железопътните подвижни състави, приет в Люксембург на 23 февруари 2007 г., с настоящото се одобрява от името на Общността.

2. В настоящото решение названието „държави-членки“ означава всички държави-членки с изключение на Дания.

Член 2

С настоящото председателят на Съвета е оправомощен да определи лицата, които са упълномощени да подпишат от името на Европейската общност Протокола към Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване по специфични въпроси за железопътните подвижни състави, ако е изпълнено условието, посочено в член 3.

Член 3

При подписване на протокола за железопътните подвижни състави Общността ще направи декларацията, посочена в приложение, в съответствие с член XXII, параграф 2 от протокола.

Текстът на протокола е приложен към настоящото решение.

Съставено в Брюксел на […] година.

За Съвета

Председател

ПРИЛОЖЕНИЕ

Декларация съгласно член XXII, параграф 2 относно компетентността на Европейската общност по въпроси, уредени от Протокола към Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване по специфични въпроси за железопътните подвижни състави („протокол за железопътните подвижни състави“), приет на 23 февруари 2007 г. в Люксембург, по отношение на които държавите-членки са прехвърлили своята компетентност на Общността

1. В член XXII от протокола за железопътните подвижни състави се предвижда, че регионални организации за икономическа интеграция, които са съставени от суверенни държави и имат компетентност по някои въпроси, уредени от протокола, могат да подпишат протокола, при условие че направят декларацията, посочена в член XXII, параграф 2. Общността реши да подпише протокола за железопътните подвижни състави и съответно прави такава декларация.

2. Настоящите членове на Европейската общност са Кралство Белгия, Република България, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Република Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската република, Румъния, Република Словения, Словашката република, Република Финландия, Кралство Швеция, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия.

3. Въпреки това, тази декларация не се отнася до Кралство Дания в съответствие с членове 1 и 2 от протокола относно позицията на Дания, приложен към договорите.

4. Настоящата декларация не е приложима за териториите на държавите-членки, в които Договорът за създаване на Европейската общност не се прилага, и не накърнява актове или позиции, които могат да бъдат приети във връзка с протокола за железопътните подвижни състави от заинтересованите държави-членки от името на тези територии или в интерес на същите.

5. Държавите-членки на Европейската общност са ѝ прехвърлили компетентност по въпроси, които засягат Регламент (ЕО) № 44/2001 от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела[12], Регламент (ЕО) № 1346/2000 от 29 май 2000 г. относно производството по несъстоятелност[13], Регламент (ЕО) № 593/2008 от 17 юни 2008 г. относно приложимото право към договорни задължения (Рим I)[14], Директива 2008/57/ЕО от 17 юни 2008 г. на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (преработена версия)[15] и Регламент (ЕО) № 881/2004 от 29 април 2004 г. за създаване на Европейска железопътна агенция[16].

6. Що се отнася до системата за номерация на подвижните състави, Комисията прие чрез решението си 2006/920/ЕО (Решение на Комисията от 11 август 2006 г. относно техническата спецификация за оперативна съвместимост по отношение на подсистемата „Експлоатация и управление на трафика“ на трансевропейската конвенционална железопътна система) система за номерация, която е подходяща за целите на идентифицирането на подвижните състави, както е посочено в член V, параграф 2 от протокола.

Освен това, що се отнася до обмена на данни между държавите-членки на Общността и международния регистър, Комисията постигна значителен напредък с решението си 2007/756/ЕО (Решение на Комисията от 9 ноември 2007 г. за приемане на обща спецификация на националния регистър на подвижния състав, предвиден в член 14, параграфи 4 и 5 от Директиви 96/48/ЕО и 2001/16/ЕО). В съответствие с това решение държавите-членки на ЕО поддържат национални регистри на подвижния състав и дублирането на данните с тези от международния регистър следва да бъде избегнато.

7. Обхватът на компетентността, която държавите-членки са прехвърлили на Европейската общност по смисъла на Договора създаване на Европейската общност, подлежи по своята същност на непрекъснато развитие. В рамките на Договора компетентните институции могат да вземат решения, които определят степента на компетентност на Общността. По тази причина последната си запазва правото да изменя по съответен начин настоящата декларация, без това да представлява необходимо условие за упражняването на компетентността ѝ по въпроси, уредени от протокола за железопътните подвижни състави.

[1] ОВ L 12, 16.1.2001 г., стр. 1.

[2] ОВ L 160, 30.6.2000 г., стр. 1.

[3] ОВ L 177, 4.7.2008 г., стр. 6.

[4] ОВ L 191, 18.7.2008 г., стр. 1.

[5] ОВ L 220, 21.6.2004 г., стр. 3.

[6] ОВ С […], […] г., стр. […].

[7] ОВ L 12, 16.01.2001, стр. 1. Регламент, последно изменен с …

[8] ОВ L 160, 3.6.2000 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с …

[9] ОВ L 177, 4.7.2008 г., стр. 6.

[10] ОВ L 191, 18.7.2008 г., стр. 1.

[11] ОВ L 220, 21.6.2004 г., стр. 3.

[12] ОВ L 12, 16.1.2001 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с …

[13] ОВ L 160, 3.6.2000 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с …

[14] ОВ L 177, 4.7.2008 г., стр. 6.

[15] ОВ L 191, 18.7.2008 г., стр. 1.

[16] ОВ L 220, 21.6.2004 г., стр. 3.