BG Официален вестник на Европейския съюз C 185/55

Становище на Европейския комитет на регионите — План за действие относно интеграцията на граждани на трети държави

(2017/C 185/08)

Докладчик: Karl VANLOUWE (BE/EA), член на Фламандския парламент и на Сената Отправен документ: Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите — План за действие относно интеграцията на граждани на трети държави COM(2016) 377 final

ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

ЕВРОПЕЙСКИЯТ КОМИТЕТ НА РЕГИОНИТЕ

Обща рамка и основни принципи

1. приветства Плана на Европейската комисия за действие относно интеграцията на граждани на трети държави (1) в контекста на постоянно нарастващото многообразие на европейските общества и необходимостта от пълното им интегриране в нашето общество; и подчертава значението на интеграцията, която е двупосочен процес, в който участват както граждани на трети държави, така и приемащата общност;

2. счита, че интеграцията трябва да се разглежда като динамичен, интерактивен и преходен процес, който позволява на гражданите на трети страни да станат пълноценни участници в приемащата общност и да работят за своята самостоятелност; насърчава взаимодействие и участие в приемащата общност;

3. подчертава, че интеграцията е компетентност на държавите членки, както е определено в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (2), която дава възможност да бъдат установени мерки на европейско равнище за стимулиране и подкрепа на действията на държавите членки с цел насърчаване на интеграцията на граждани на трети държави, пребиваващи законно на тяхна територия, като се изключи хармонизирането на законите и разпоредбите на държавите членки; призовава за продължаване на усилията за следене за спазването на принципа на субсидиарност и припомня, че действията на държавите членки в тази сфера трябва да бъдат в съответствие с достиженията на правото на ЕС, включително общите основни принципи за интеграция на имигрантите в ЕС;

4. отбелязва, че същинската политика на интеграция се осъществява преди всичко на политическите равнища, които са близо до гражданите. Затова е силно препоръчително да се използва подходът на многостепенно управление, разбира се с особен акцент върху местните и регионалните власти, предвид факта, че те са изправени непосредствено пред предизвикателствата и възможностите, породени от интеграцията;

5. обръща внимание върху политическия дебат относно значението на това да се използва правилна терминология по отношение на различните категории новопристигнали граждани. Планът за действие разглежда единствено интеграцията на новопристигнали граждани (мигранти, бежанци, лица, ползващи се със субсидиарна закрила), които са граждани на държави извън ЕС и пребивават в ЕС законно. Следователно той не се отнася за граждани на държави — членки на ЕС, чиито родители или баби и дядовци са с мигрантски произход от трети държави, както и за граждани на ЕС, които са упражнили правото си на свободно движение, включително членовете на техните семейства;

6. подчертава, че интеграцията като област на политиката не може да се разглежда изолирано сама за себе си и по дефиниция засяга различните класически политики като образование, заетост, социално подпомагане, здравеопазване, жилищно настаняване и т.н., и поради това в идеалния случай интеграционните политики се прилагат хоризонтално, при което във всяка политическа област се обръща внимание на предизвикателствата и възможностите, породени от интеграцията;

7. подчертава, че интеграцията е двустранен процес, който следва да се вписва в рамка от права и задължения както за гражданите на трети държави, така и за приемащата общност, като и едните, и другите трябва да поемат своите отговорности;

8. подчертава, че в идеалния случай интеграцията следва да бъде крайният елемент на политика в областта на убежището и миграцията, и че поради това Планът за действие не трябва да бъде разглеждан отделно например от предложенията на Европейската комисия относно Общата европейска система за убежище (3) и новата рамка за партньорство с трети държави в рамките на Европейската програма за миграцията (4);

9. като се има предвид, че заетостта дава съществен принос за социалната интеграция на гражданите на трети държави, отбелязва също така връзката със „синята карта“ в предложението на Комисията относно законната миграция при преразглеждането на Директивата относно условията за влизане и пребиваване на граждани на трети държави за целите на трудова заетост, изискваща висока степен на умения (5);

Предизвикателства и възможности във връзка с интеграцията

10. изразява съгласие с анализа на Комисията, че неинтеграцията би означавала огромна загуба както за гражданите на трети държави, така и за приемащото общество, а обществената и икономическата цена на неинтеграцията може да се окаже далеч по-висока от инвестициите, необходими за интеграционни политики, и от потенциала, произтичащ в резултат от тях;

11. е убеден, че успешната политика в областта на интеграцията е едно от необходимите условия за справяне с относително по-ниските постижения на гражданите на трети държави по отношение на пазара на труда, образованието, доходите, жилищното настаняване, здравеопазването, гражданското участие и социалното сближаване, както е видно от показателите на ОИСР (6);

12. присъединява се към призива на Комисията за по-индивидуализиран подход и е убеден, че интеграционните политики трябва да зачитат в по-голяма степен голямото многообразие сред различните групи граждани на трети държави и техните различни потребности. Следователно успешната интеграционна политика се основава на индивидуализиран подход, а не изхожда от идеята за универсално решение. Следва, наред с останалото, да се имат предвид езиковите умения, културната среда, образованието, очакваната продължителност на пребиваване, причините за миграция, уменията, трудовият опит, евентуални преживени травми и др. Местните и регионалните власти са в добра позиция, за да отговорят на тези значителни различия сред гражданите на трети държави и на техните специфични потребности, и могат да предложат в тази област платформа за обмен на знания и опит. В този контекст Комитетът на регионите насочва към добри практики, при които се работи посредством индивидуализирани подходи за интеграция и гражданска ориентация, напълно пригодени към нуждите на гражданите на трети държави;

13. приветства убедеността на Комисията и Европейския парламент (7), че политиката на интеграция като цяло, и включването в пазара на труда на бежанци в частност, не бива да се води за сметка на политиката, насочена към други уязвими групи в приемащото общество;

Изграждане на сплотени общества

14. подчертава, че европейските общества се основават на фундаментални норми и ценности като демокрацията, принципите на правовата държава, свободата на изразяване, свободата на изповедание, равенството между мъжете и жените, правата на човека, солидарността, толерантността и др., и приветства факта, че връзката между интеграцията и тези норми и ценности беше обсъдена на заседанието на Съвета по общи въпроси на 24 май 2016 г. относно принципите на правовата държава (8); призовава предстоящите председателства на ЕС (Малта, Естония) да продължат този диалог с цел да се развие по-задълбочено разбиране сред държавите членки, институциите на ЕС, местните и регионалните власти и гражданското общество относно защитата на тези норми и ценности и начина за превръщането им в елемент за интеграция;

15. изразява убеждението си, че за да бъде интеграцията успешна, е необходимо както гражданите на трети държави, така и приемащото общество да разбират и приемат тези европейски норми и ценности. Това съответства на идеята, че е най-добре интеграционните политики да се съчетават с гражданското интегриране и изграждането на общност и че следователно трябва да бъдат разработвани подходящи инструменти за изграждане на взаимно разбирателство и те да бъдат подпомагани на различни равнища с подходяща подкрепа на европейско равнище, включително гражданско образование не само посредством стандартни курсове, но и чрез новаторски формати на преподаване;

16. подчертава необходимостта от задълбочаване на механизмите, които укрепват, от една страна, солидарността и сътрудничеството между всички европейски региони и, от друга страна, сътрудничеството между различните администрации и специализираните участници, от друга. Повишаването на осведомеността на правителствата на държавите членки, които са компетентни в областта на убежището, е основно предизвикателство;

17. във връзка с това посочва добрите практики на гражданско интегриране, при които на гражданите на трети държави се предлагат курсове за социална ориентация, които интерактивно ги запознават с европейските норми и ценности и с начина на живот в приемащото общество. Целта е те да бъдат подкрепени в овладяването на инструментите, необходими им за да станат пълноценни членове на обществото;

18. предлага всички инициативи в различни държави — членки на ЕС, където гражданите на трети държави следва да подпишат декларация за ангажимент, която включва, наред с останалото, основни норми и ценности, да бъдат идентифицирани и оповестени на равнището на ЕС, като се проучи по какъв начин тези инициативи влияят на съответното общество и се споделят резултатите и опитът от подобни схеми, за да се даде възможност на местните и регионалните власти да се възползват от тях; подчертава, че не само гражданите на трети страни, но и местното население следва да се ангажира активно с тези основни норми и ценности;

19. припомня, че интеграцията е двупосочен процес, при който приемащата държава също трябва да изпълни своята роля. Във връзка с това приемащите общества трябва да дадат на гражданите на трети държави възможност да станат активни участници, като отстраняват бариерите пред тях и им осигуряват достъп до основни услуги. Те следва също така да организират процеса на интеграция по такъв начин, че гражданите на трети държави да опознаят обществото, в което живеят. По-специално при миграцията на семейства приемащото общество може да изиграе важна роля в процеса на интеграция. На първо място тук става въпрос за държавите членки и местните и регионалните власти, но освен тях важни партньори в интеграционните политики са неправителствените организации, гражданското общество, частният сектор, религиозните общности или общностите на етнически малцинства в приемащото общество;

20. отбелязва също така отговорността на всички тези различни действащи лица за подготовката на приемащото общество за пристигането на граждани на трети държави и насърчаване на приемането, и във връзка с това изтъква значението на коректното предоставяне на информация на приемащото общество;

Приоритети на политиката в подкрепа на интеграцията

Мерки преди заминаване и преди пристигане

21. е убеден, че процесът на интеграция, доколкото това е възможно, трябва да започне във възможно най-кратък срок, дори докато гражданинът на трета държава се намира все още в своята страна на произход;

22. посочва, че владеенето на езика на приемащата държава е безусловно необходимо за успешната интеграция и че изучаването на нов език често отнема време. Затова някои държави — членки на ЕС, вече организират езикови курсове или изпит преди пристигането на граждани на трети държави в приемащата държава. По този начин периодът, в който гражданинът на трета държава не може да се изразява в приемащата държава на местния език, се съкращава максимално или дори липсва, което улеснява взаимодействието с местната общност. Това, разбира се, не може да бъде условие за предоставяне на закрила на бежанци или на лица, които имат право на субсидиарна закрила;

23. отбелязва, че за да се постигне индивидуализиран подход, първоначалните интервюта с гражданите на трети държави са необходими инструменти, за да се получи по-добра представа за техните очаквания, както и за очакванията на приемащото общество. Тези първоначални интервюта следва, доколкото е възможно, да се извършват поне частично в държавата на произход, така че гражданинът на трета държава да може веднага след пристигането си в приемащото общество изцяло да се съсредоточи върху същинската си интеграция;

24. подчертава значението на съпътстващите мерки в рамките на осведомяването на приемащото общество преди пристигането на граждани на трети държави, по-специално в общностите, където се презаселват бежанци;

Образование

25. приветства акцента, който Комисията поставя върху образованието като една от основните политически области за воденето на успешни политики в областта на интеграцията, и призовава в това отношение да продължи да се зачита принципът на субсидиарност;

26. подчертава, че изучаването на официалните езици на приемащото общество е от приоритетно значение, за да бъдат гражданите на трети държави и техните деца в най-кратък срок в състояние да си взаимодействат с приемащата общност, с цел да могат да ползват своите права и да бъдат в състояние да изпълняват своите задължения. Важно е и тук да се прилага индивидуализиран образователен подход въз основа на профила на гражданина на трета държава и неговите специфични нужди;

27. насочва към добрите практики в областта на подготвителните учебни курсове за чуждоезични новопристигнали в основното и средното образование, при които училищата могат да предложат индивидуализиран подход на гражданите на трети държави в отделен клас, посредством допълнителна подкрепа в традиционния клас, или под смесена форма (9);

28. насочва към добри практики по отношение на мерките за преодоляване на езиковите бариери, като например социални писмени и устни преводачи, които в сферата на образованието помагат на учители и наставници да направят така, че гражданите на трети държави, които все още не са овладели езика на приемащата държава, да могат активно да взаимодействат с учебните заведения, в които се обучават децата им;

29. приветства предложението на Комисията да проучи по-задълбочено дали и кой може да изнася курсове за гражданско образование в средното образование предвид необходимостта от информация относно законодателството, културата, нормите и ценностите на приемащото общество; и предлага това да се направи и по отношение на образованието за възрастни и професионалното обучение;

30. призовава да се обърне допълнително внимание на целевата група граждани на трети държави на възраст между 16 и 18 години, които често са към края на задължителното си обучение и в много случаи не разполагат с необходимите инструменти, за да започнат професионално обучение или по-горна степен на образование или да навлязат успешно в пазара на труда;

Интеграция на пазара на труда и достъп до професионално обучение

31. приветства факта, че включването в пазара на труда е един от приоритетите на Комисията във връзка с възможността гражданите на трети държави да бъдат в състояние да се установят и да станат част от обществото, предвид предизвикателствата, произтичащи от общо взето по-ниското равнище на заетост на гражданите на трети държави и особено на жените, в сравнение с това на гражданите, родени в приемащата държава (10);

32. призовава да се създадат системи, евентуално чрез възможности за стажове, както и да се осигурят консултации за професионално ориентиране и правна помощ, при които гражданите на трети държави да получават възможно най-бързо достъп до пазара на труда. Това открива възможността за практикуване на езика посредством контакти с колеги и по този начин се създават мрежи, които могат да доведат до назначаване или до възможност да се издържат сами;

33. във връзка със системите за обучение и интеграция на пазара на труда приветства мерките, чрез които на гражданите на трети страни, които отдавна не са в училищна възраст, се дава шанс да придобият основно професионално обучение и да подобрят своята готовност за обучение;

34. е убеден, че една целенасочена икономическа миграция може да спомогне за посрещане на предизвикателствата на застаряването на активното население, необходимостта от конкретна работна сила и натиска върху системите ни за социална сигурност, но подчертава, че приемането и съответната интеграция на бежанците и принципът на събиране на семейството следва да се разглеждат на първо място като мерки в интерес на приемното общество и мигранта, основаващи се на основните права и международните задължения, а не да бъдат представяни погрешно като решение на нашите проблеми на пазара на труда;

35. признава необходимостта да може бързо и правилно да бъдат оценявани уменията и квалификациите в областта на академичното образование и професионалното обучение на гражданите на трети държави, тъй като това е от приоритетно значение, за да им се даде възможност да участват на пазара на труда или да се подготвят за това чрез професионално обучение. Ето защо Комитетът очаква, наред с останалото, изготвянето на предложенията на Комисията в рамките на нейната нова европейска програма за умения (11);

36. изтъква във връзка с преразглеждането на директивата за синята карта (12), че за нашите европейски икономики е от съществено значение да привличаме висококвалифицирана работна ръка за заемането на действително вакантни работни места;

37. приветства тристранната социална среща на високо равнище на 16 март 2016 г. относно бежанската криза, но призовава да се вземе предвид и приносът на сектора на образованието, тъй като той е важен партньор, който може да спомогне за напредъка на дебата относно включването (в пазара на труда);

Достъп до основни услуги

38. отново изтъква, че трябва да се прави ясно разграничение между (икономически) мигранти и бежанци или лица, ползващи се от субсидиарна закрила, особено в политическия дебат относно достъпа до основни услуги, като се има предвид, че различните целеви групи имат различни потребности, което изисква коренно различен подход; подчертава обаче, че необходимостта да се даде възможност за успешна интеграция се отнася до всички граждани на трети страни, пребиваващи законно в ЕС;

39. подчертава, че държавите членки отговарят за оформянето на своите системи за социална сигурност, и отбелязва политическите дебати в някои държави членки, в които на преден план се изтъква принципът на сигурност, и поради това се застъпва за постепенното разширяване на някои социални права, включително и за гражданите на трети държави, въз основа на направените вноски;

40. призовава в контекста на здравеопазването за по-силен акцент върху аспекта на психичното здраве, което може да е от значение преди всичко при приемането и интеграцията на бежанци, преживели война или други травми, по-специално деца и млади хора;

41. съзнава, че държавите членки имат право да изискват от мигрантите, които нямат право на закрила съгласно международното право, след като пристигнат в приемната общност, да могат да се грижат сами за издръжката си и следователно да не трябва да прибягват до системата за социална сигурност;

42. посочва, че винаги трябва да се обръща достатъчно внимание на социалното жилищно настаняване, въпреки факта че наемателите, независимо дали са граждани на трети държави или не, трябва да станат самостоятелни, което ще им даде възможност да намерят жилища на частния пазар;

43. приветства факта, че Комисията е на мнение, че нито една интеграционна политика не бива да се води за сметка на политиката, насочена към други уязвими групи в приемащата общност;

Активно участие и социално приобщаване

44. приветства факта, че в тази част от плана ѝ за действие Комисията очертава картата на активното гражданство, според която гражданите на трети страни не остават безкрайно новопристигнали, а във възможно най-кратки срокове стават част от приемащото общество, независимо от своята националност, и затова насърчава не само интеграционните политики, но и политиката на гражданско интегриране и изграждане на общност;

45. изразява съгласие с Комисията, че при интеграцията не става въпрос само за овладяване на езика и намиране на работа, но и за активното участие в общностния живот и гражданското общество. Също толкова важно е интеграцията на гражданите на трети държави да не бъде предлагана или налагана само от политическото равнище, а в този процес да бъде привлечено и гражданското общество;

46. счита, че в допълнение към формалното обучение по официалните езици на приемащата общност чрез образование, взаимодействието с гражданското общество предоставя на гражданите на трети страни една необходима неформална рамка за използване и упражняване на новите езици, и че така по много практичен начин гражданинът на трета държава овладява официалните езици на приемащата държава;

47. също както Комисията, е убеден, че когато гражданите на трети държави се включват в гражданското общество на приемащата държава, се насърчават диалогът и взаимното разбирателство между новопристигнали и приемащо общество, постига се по-добро възприемане от страна на приемащото общество и дискриминацията и расизмът намаляват;

48. подкрепя призива на Комисията към държавите членки да гарантират прилагането на правата на защита срещу дискриминация и расизъм и призовава да се води активна политика в областта на равните възможности и недискриминацията, за да се засили споделеното гражданство;

Инструменти на политиката в подкрепа на интеграцията

Координация на политиките

49. приветства усилията на Комисията, в процеса на превръщане на съществуващата Мрежа от национални точки за контакт по въпросите на интеграцията в Европейска мрежа за интеграция да засили обмена на добри практики, по-специално в сътрудничество с гражданското общество и местните и регионалните власти;

50. призовава Комисията да гарантира, че Европейската мрежа за интеграция ще се превърне в платформа, чрез която да се насърчават и подпомагат действия в областта на сътрудничеството и съвместната отговорност на държавно, регионално и местно равнище при определянето на интеграционните политики, координацията и разделението на правомощията (13);

Финансиране

51. изразява съжаление (без да се засяга фактът, че това е в областта на тяхната компетентност), че държавите членки в контекста на многогодишната финансова рамка за периода 2014—2020 г. са заделили по-малко средства за интеграция чрез своите национални програми по линия на фонд „Убежище, миграция и интеграция“ (ФУМИ), докато нуждите са нараснали, не на последно място, поради настоящата миграционна криза, кризата с лицата, търсещи убежище, и хуманитарната криза;

52. приветства факта, че Комисията се стреми в проектобюджета за 2017 г. да постигне повишение на финансовата подкрепа от ЕС за държавите членки във връзка с интеграционните политики по линия на ФУМИ;

53. изразява убеденост, че следва да се намерят възможности за взаимодействие между различните европейски фондове, които могат да подпомогнат интеграционните политики. На първо място, разбира се, става въпрос за ФУМИ, но в рамките на фонд „Вътрешна сигурност“ (ФВС), Европейския социален фонд (ЕСФ), Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), Европейския фонд за морско дело и рибарство (ЕФМДР) и Фонда за европейско подпомагане на най-нуждаещите се лица (FEAD) също трябва да е възможно финансирането на някои проекти в областта на интеграцията (14);

54. настоятелно призовава Европейската комисия да проучи, в рамките на политиката на сближаване след 2020 г., възможността за създаване на конкретна тематична цел, свързана с интеграцията, за да се гарантира по-ефективно и целенасочено съсредоточаване на ресурси от ЕСИ фондове за проекти, свързани с интеграцията. Що се отнася до програмния период 2014—2020 г., на управляващите органи би трябвало да бъдат предоставени възможно най-ясни и подробни допълнителни насоки относно това кои действия в сферата на интеграцията могат да бъдат финансирани по линия на ЕСИ фондове.

55. призовава да се гарантира, че държавите членки, местните и регионалните органи и гражданското общество ще могат възможно най-лесно да представят предложения за националните си програми в рамките на различните фондове, и затова приветства, наред с останалото, предложението на Комисията да отдаде по-голям приоритет на използването на партньорските механизми;

56. призовава за по-широко използване на Interreg в подкрепа на проекти за интеграция, включително чрез адаптиране на правилата и приоритетите на съответните оперативни програми. Подчертава централната роля, която европейското териториално сътрудничество може да играе за подобряване на политиките за интеграция, особено на местно равнище, като насърчава синергиите и обмена на добри практики;

57. призовава Комисията да облекчи тежката администрация и бюрокрация в механизмите за контрол на различните европейски фондове, които се използват за проекти в областта на интеграцията, така че държавите членки, местните и регионалните власти да могат ефективно да инвестират цялата си енергия в интеграционните политики по места, без да се засягат основателно строгите проверки, които гарантират, че публичните средства се изразходват ефективно;

58. призовава Комисията, индивидуализираният подход, който се изисква в политиката на интеграция, да бъде включен също и в механизмите за контрол в различните европейски фондове, използвани за проекти в областта на интеграцията, без да се засягат основателно строгите проверки, които гарантират, че публичните средства се изразходват ефективно;

Ролята на местните и регионалните власти

59. отбелязва още веднъж, че същинската интеграционна политика се провежда на местно и регионално равнище и тези равнища са най-непосредствено изправени пред предизвикателствата и възможностите, породени от интеграцията;

60. поради това приканва Комисията да взема предвид специфичните нужди на местните и регионалните власти и да ги привлича и подкрепя, по-силно от преди, в интеграционната политика, която се изготвя, провежда или насърчава на европейско равнище;

61. настоятелно призовава Комисията да насърчава и подкрепя финансово държавите членки и регионите при изпълнението на мерките в полза на интеграцията, особено в областта на образованието и професионалното обучение, включването в пазара на труда и жилищното настаняване и да улеснява обмена на добри практики, вече прилагани от регионите, които са въвели мерки за интеграция, като например децентрализиран прием;

62. в този контекст призовава Комисията да разглежда Комитета на регионите, в качеството му на консултативен орган на ЕС, съставен от представители на европейските регионални и местни власти, като привилегирован партньор, но да насърчава и други форми на партньорство с местните и регионалните власти, техните сдружения и други партньорства, мрежи и платформи (например Евро-Средиземноморската асамблея на регионалните и местните власти и Конференцията на регионалните и местните власти за Източното партньорство, съвместните консултативни комитети, работните групи, Конференцията на периферните морски региони, Съвета на европейските общини и региони и др.), за да получава възможно най-широк кръг от мнения от местните и регионалните власти;

63. призовава Комисията да привлича активно Комитета на регионите в своята подкрепа за обмена на добри практики с местните и регионалните власти в областта на интеграционните политики, които се прилагат преди заминаване или пристигане, както и във връзка с образованието, пазара на труда и професионалното обучение, достъпа до основни услуги и активното участие и социално приобщаване; във връзка с това обръща внимание, наред с останалото, върху сравнителното проучване на интеграционните политики, което извърши Комитетът на регионите (15);

64. призовава Европейската комисия да продължи да отбелязва напредък по въпроса с непридружените ненавършили пълнолетие лица в миграционния процес — въпрос, който е от компетентността на някои региони, и я приканва да насърчава пред държавите членки солидарно разпределение на тежестите и отговорностите между европейското, националното и регионалното равнище. Затова с нетърпение очакваме новата всеобхватна стратегия на Комисията, която трябва да бъде приложена като последващо действие във връзка с Плана за действие относно непридружените непълнолетни лица (2010—2014 г.), така че да се отчете положението на липсващите и непридружените лица;

65. приветства Комисията за това, че се позовава конкретно на мрежата SHARE и нейния проект „Share City Curriculum“ (16), посредством който местните и регионалните власти получават достъп до набор от инструменти, които им помагат при мерките в областта за интегриране в приемащото общество в рамките на презаселването на бежанци;

66. призовава Комисията да включи Комитета на регионите активно в новата Европейска мрежа за интеграция, Европейския форум за миграцията, партньорството във връзка с интегрирането на граждани на трети държави в контекста на Програмата за градовете в ЕС (17), както и при прегледа и по-нататъшното прилагане на т.нар. показатели за интеграция.

Брюксел, 8 декември 2016 г. Председател на Европейския комитет на регионите Markku MARKKULA

(1) COM(2016) 377 final

(2) Член 79, параграф 4 от ДФЕС.

(3) COM(2016) 272 final; COM(2016) 270 final и COM(2016) 271 final.

(4) COM(2016) 385 final.

(5) COM(2016) 378 final.

(6) Показатели за интеграция на имигрантите 2015 г., ОИСР (2015 г.).

(7) „Интеграцията на бежанци е нужна, но не за сметка на уязвими групи“, съобщение за пресата на Европейския парламент: 20160530STO29645 (2016 г.).

(8) Неофициален документ на председателството за заседанието на Съвета (Общи въпроси) на 24 май 2016 г. — Диалог относно принципите на правовата държава (13 май 2016 г.).

(9) http://www.flanderstoday.eu/education/okan-schools-help-youngsters-feel-home-flanders

(10) Евростат: Интеграция на мигрантите на пазара на труда в ЕС (2016 г.).

(11) COM(2016) 381 final.

(12) Вж. бележка под линия 5.

(13) Член 79, параграф 4 от ДФЕС.

(14) Synergies between the Asylum Migration and Integration Fund and other EU financial instruments in relation to asylum seekers and other migrants (Взаимодействие между фонд „Убежище, миграция и интеграция“ и други финансови инструменти на ЕС по отношение на търсещите убежище и други мигранти), Европейска комисия (2015 г.).

(15) „Регулаторна рамка за заетост и финансиране на политиките на ЕС в областта на миграцията и интеграцията“, Европейски съюз (2016 г.).

(16) http://resettlement.eu/sites/icmc.tttp.eu/files/Introduction%20City%20Curriculum.pdf.

(17) http://urbanagendaforthe.eu/partnerships/inclusion-of-migrants-and-refugees/.