BG Официален вестник на Европейския съюз C 54/72

Становище на Европейския комитет на регионите — Реформа на собствените ресурси на ЕС в следващата МФР за периода след 2020 г.

(2018/C 054/13)

Докладчик: Isabelle Boudineau (FR/ПЕС), заместник-председател на Регионалния съвет на Нова Аквитания

ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ

ЕВРОПЕЙСКИЯТ КОМИТЕТ НА РЕГИОНИТЕ

Историческа възможност за реформиране на системата на собствените ресурси

1. припомня, че съгласно член 311 от ДФЕС „Съветът си осигурява средствата, необходими за постигане на неговите цели и успешното изпълнение на неговите политики. Без да се засягат другите приходи, бюджетът се финансира изцяло от собствени ресурси“;

2. подчертава предизвикателствата, пред които ще бъде изправен бюджетът на ЕС след 2020 г., за да отговори на променящите се предизвикателства в областите с европейска добавена стойност, по-специално с оглед на необходимостта от укрепване на политиките в областта на отбраната и борбата с тероризма, управлението на миграцията и бежанците, борбата с изменението на климата, и да посрещне демографските предизвикателства, наред с другите вече подкрепени приоритети в рамките на многогодишната финансова рамка (МФР);

3. отбелязва, че излизането на Обединеното кралство от ЕС ще окаже влияние върху бъдещето на бюджета след 2020 г., което ще се изрази по-конкретно в намаление от приблизително 10 милиарда евро годишно (1) и закъснения по отношение на графика на преговорите за следващата МФР, които вече бяха отложени за лятото на 2018 г.;

4. припомня, че КР вече е изразил позиция в подкрепа на основна реформа на собствените ресурси (2);

5. приветства публикуването на окончателния доклад на групата на високо равнище за собствените ресурси (доклада Monti), по-специално препоръките относно принципа на европейска добавена стойност и принципа на субсидиарност, но изразява съжаление, че в доклада не е разгледан размерът на европейския бюджет с оглед на приоритетите, определени от ЕС;

6. счита, че конкретните обстоятелства, свързани с кризите, излизането на Обединеното кралство от ЕС и процеса на размисъл относно бъдещето на Европа, както и препоръките, съдържащи се в доклада Monti, предоставят възможност за създаване на визия, по-специално относно приоритетите, които трябва да бъдат финансирани в средносрочен и по-дългосрочен план в рамките на бюджета на ЕС, и за реформиране на системата за финансиране на бюджета на ЕС;

7. приема със задоволство публикуването на Документа за размисъл на Комисията относно бъдещето на финансите на ЕС, по-специално частта „приходи за финансиране на политиките на Съюза“. Оценява положително упоменатото в писмото за намерения на Комисията до Европейския парламент и Съвета от 13 септември 2017 г. желание за провеждане на реформа на собствените ресурси. КР обаче желае да бъдат представени конкретни предложения успоредно с предложението за МФР или в неговите рамки (до май 2018 г.). Освен това КР призовава Съвета и държавите членки да се присъединят към амбициозните усилия за дълбока реформа на настоящата система на собствени ресурси, за да я опростят и направят по-справедлива и по-прозрачна;

Бюджет на ЕС, ограничен от логиката на „справедлива възвръщаемост“ (juste retour)

8. припомня, че от няколко десетилетия националните вноски, изчислявани въз основа на брутния национален доход (БНД), се превърнаха в основни ресурси за бюджета на ЕС (3);

9. счита, че съществуващата система е неоптимална именно защото е прекомерно зависима от националните вноски, и насърчава правителствата да приемат само комбинациите от разходи, които увеличават предполагаемите им нетни печалби по отношение на публичните финанси. Този подход води до пренебрегване на ползите от единния пазар или някои европейски политики и до съсредоточаване единствено върху процента на възвръщаемост. Това подхранва също така разделение между държавите членки „нетни вносители“ и „нетни получатели“, което изглежда изкуствено, доколкото при изчислението се вземат предвид само публичните финанси, а не положителните външни последици за реалната икономика на държавите членки. Този подход не отчита и цената на „отказа от Европа“;

10. отбелязва, че в рамките на годишната процедура по приемане на бюджета, компромисите между институциите често водят до намаляване на бюджета спрямо амбициите, определени от МФР. Това води до нарастващо разминаване между поетите задължения и плащанията, което предизвиква криза с плащанията;

Реформа за повече прозрачност, опростяване и връзка с гражданите

11. констатира, че сложността на структурата на бюджета на ЕС и неговата система на финансиране, по-специално механизмите за отстъпки и за корекция, вреди на яснотата в действията на ЕС и подхранва криза на доверието на гражданите спрямо ЕС. Във връзка с това призовава за отпадане на цялата система от корекции и отстъпки;

12. счита, че липсата на доверие между гражданите, държавите членки и институциите на ЕС обяснява отчасти прекомерната сложност, свързана с управлението на европейските структурни и инвестиционни фондове. За по-добро възприемане на ЕС от страна на гражданите, европейските политики, по-специално политиката на сближаване, трябва задължително да бъдат опростени след 2020 г.;

13. припомня липсата на хармонизация и прозрачност относно начина, по който са представени вноските на държавите членки в бюджета на ЕС. Към момента само четири държави членки декларират вноските си в бюджета на ЕС в националните си сметки, но като разход, а не като инвестиция;

Към увеличаване на реалните собствени ресурси, по-предвидим и балансиран бюджет

14. счита, че целта на тази реформа трябва да бъде създаването на по-ясен, далновиден и балансиран бюджет, който да отговаря на европейските предизвикателства и да е основан едновременно на по-голям дял на новите собствени средства и на намаляване на националните вноски, като се следи да се сведе до минимум допълнителната данъчна тежест за данъкоплатците; Главната цел е да се предложи по-прозрачно и разбираемо за гражданите разпределение на собствените ресурси, по-самостоятелен и по-демократичен бюджет, с по-активното участие на Европейския парламент, по-конкретно, що се отнася до приходната част на бюджета на ЕС. Освен това тази реформа трябва да включва КР и да отчита териториалното измерение в разискванията относно бюджета на ЕС;

15. счита, че реформата следва да разгледа въпроса за размера на МФР. В рамките на реформата е необходимо да се постигне съгласуваност между всички приоритети, определени от ЕС, и приемането на МФР, която да отговаря на тези амбиции;

16. подчертава, че многогодишната финансова рамка след 2020 г. трябва да бъде съсредоточена върху бъдещите предизвикателства, като същевременно в бюджета се включат провизии за рискове. Това е важно, за да се запази стратегическата ѝ насоченост и сигурността при планирането за местните и регионалните власти, както и с цел преодоляване на евентуалните кризи и избягване на създаването на ad hoc фондове извън МФР;

17. счита, че установяването на връзка между събираните данъци и някои приоритетни политики на ЕС би имало възпитателно въздействие, което би улеснило възприемането. КР препоръчва да се запази принципът на универсалност на бюджета на ЕС (4). При все това би могла да се проучи възможността за по-гъвкав от „правилото за неотнасяне“ подход;

18. счита, че всяко предложение относно бюджета след 2020 г. следва да включва, от една страна, реформи по разходната част, за да се вземат предвид новите европейски приоритети, да се осигури ефективно използване на средствата от ЕС, но също и за да се повиши степента на усвояване, и от друга — по приходната част, за да се увеличат новите собствени ресурси. Тези реформи трябва при всяко положение да гарантират достатъчно средства, за да се осигури приемственост в политиките, които са допринесли в най-голяма степен за изграждането на Европа, а именно: единна селскостопанска и продоволствена политика, политиката на сближаване и развитие на селските райони и социална програма, основана на създаването на качествена заетост за всички граждани на ЕС;

19. подчертава, че принципът на субсидиарност и концепцията за европейска добавена стойност трябва да бъдат взети под внимание при реформата. КР настоява да се проучат „тестовете за субсидиарност“, предложени в доклада Monti. Ще трябва обаче да се гарантира, че принципът на субсидиарност няма да бъде използван с цел повторно национализиране на европейските политики и че няма да се одобряват повече трансфери на средства към държавите членки, което би могло да отслаби политиките, които са допринесли най-много за европейското изграждане, а именно: единната селскостопанска политика, политиката на сближаване и развитие на селските райони и социална програма, основана на създаването на качествени работни места за гражданите на ЕС;

20. подчертава, че степента на събиране на „традиционните“ собствени ресурси като мита или приходи от борбата с измамите, засягащи финансовите интереси на Съюза, зависи от лоялното сътрудничество на държавите членки;

21. подчертава, че реформата на собствените ресурси трябва да се разглежда във връзка с възможността за създаване на фискален капацитет за държавите членки от еврозоната;

22. счита, че е от съществено значение, предвид строгите изисквания към държавите членки в рамките на пакета от шестте акта, пакета от двата акта и фискалния пакт (запазване на структурното салдо, замразяване на разходите, намаляване на дела на дълга), те да продължат да разполагат с достатъчна свобода с цел осигуряване на необходимите (национални) постъпления посредством независимо определяне на данъчното си законодателство, за да могат да покриват в достатъчна степен понякога несъразмерно увеличаващите се разходи (например в социалната сфера, здравеопазването или грижите);

Становище относно новите собствени ресурси, представени в доклада Monti

23. препоръчва новите собствени ресурси да бъдат проучени и предложени под формата на „пакет“, обединяващ различни данъци, с цел да се балансира въздействието от новите собствени ресурси на всички равнища на управление, както и по отношение на предприятията и гражданите;

24. приветства варианта за европейски данък за дружествата с обща консолидирана корпоративна данъчна основа (ОКООКД). В предходно свое становище КР беше приветствал положителното въздействие на ОКООКД върху икономическия растеж, заетостта и равенството в областта на данъчното облагане, както и върху публичните финанси, включително на местните и регионалните власти. Освен това, в допълнение към този данък, КР приканва институциите да обмислят възможността за създаване на данък, насочен към мултинационалните дружества. Подкрепя подхода на Комисията до пролетта на 2018 г. да представи, като продължение на своето съобщение от 21 септември 2017 г.„Към справедливо данъчно облагане на цифровата икономика“, предложение за директива за определяне на правилата за облагане на печалбите на цифровата икономика на равнището на ЕС. Припомня обаче, че обхватът на хармонизацията на данъчната политика на равнището на ЕС е ограничен от разпоредбите на член 113 от ДФЕС до елементите, необходими за функционирането на вътрешния пазар, и до условия на лоялна конкуренция и че правомощието за определяне и събиране на данъците продължава да бъде основен аспект на суверенитета на държавите членки;

25. счита, че реформираният ДДС би могъл да допринесе за увеличаване на собствените ресурси. Действащият ДДС страда от прекомерна сложност и следва да бъде реформиран съгласно схемата, предложена от групата на високо равнище, като се прилага единна европейска ставка на хармонизирана и по-широка основа. Тази реформа обаче не трябва да има отрицателно въздействие върху гражданите и по-слабо развитите държави членки;

26. подкрепя въвеждането на данък върху финансовите сделки (ДФС), който ще позволи на държавите членки да намалят националните си вноски (5). Ограниченият брой държави членки, подкрепящи ДФС, и липсата на предсказуемост по отношение на приходите обаче ограничават неговия потенциал;

27. счита, че може да се предвиди собствен ресурс, основан на сеньоража, въпреки рисковете, свързани с волатилността и факта, че той се отнася единствено за държавите членки от еврозоната;

28. счита, че данъците върху въглеродните емисии на национално равнище, данъкът, който би могъл да бъде създаден на европейско равнище, и данъкът, произтичащ от схемата за търговия с емисии на равнището на ЕС, носят значителни ползи, по-специално за стимулиране на намаляването на емисиите на CO2, за допринасяне за изпълнението на Парижкото споразумение и за по-тясно обвързване с европейските цели за устойчиво развитие в областта на климата и околната среда. Секторите на промишлеността и транспорта обаче ще бъдат засегнати. Подобни данъци биха могли да създадат ново разделение между по-слабо развитите в икономическо отношение държави членки, чиято икономика е с по-висок въглероден интензитет, и по-развитите държави членки, чиито икономики разполагат с възможността да използват по-чисти средства за производство на енергия. Освен това въвеждането на такива въглеродни данъци трябва да предвижда механизми за компенсация за островите и най-отдалечените региони, които са изцяло зависими от въздушния и морския транспорт, и въпреки всичко ангажирани в намаляването на емисиите;

29. счита, че данъкът върху електроенергията очевидно би имал предимството да бъде „ясен и разбираем“ и в съответствие с целите на ЕС в областта на енергийната ефективност, но се опасява, че той би бил непопулярен и в ущърб на домакинствата в неравностойно икономическо положение. Ето защо този данък не трябва да се прилага за домакинствата;

30. предлага да се отхвърли данъкът върху горивата. Освен че ще бъде трудно приет от гражданите, този данък ще има отрицателно въздействие на местно равнище. Той е източник на доходи за някои местни и регионални власти;

31. счита, че данъкът върху полетите, предложен от Комисията през 2011 г. (6), би могъл да бъде преразгледан и препоръчва неговото прилагане за вътрешноевропейските полети;

32. призовава Комисията да извърши подробна оценка на въздействието на новите собствени ресурси и тяхното отражение върху бюджетите на национално и поднационално равнище и върху гражданите;

Реформа, залегнала в графика на МФР след 2020 г.

33. приканва Комисията да представи законодателно предложение за МФР след 2020 г., което да предвижда амбициозна реформа на собствените ресурси. Тази реформа ще трябва да се извършва постепенно, в рамките на Договорите на ЕС, като се запазят националните вноски в по-малка степен;

34. отбелязва, че сроковете, свързани с излизането на Обединеното кралство от ЕС и с новия мандат на Европейския парламент и на Комисията, биха могли да забавят графика за предложенията за бюджета на ЕС след 2020 г.; призовава Комисията, в случай на значителни закъснения, да предложи удължаване на МФР в съответствие с член 312, параграф 4 от ДФЕС, за да се избегне неблагоприятно въздействие върху функционирането на европейските публични политики, по-специално върху политиката на сближаване.

Брюксел, 11 октомври 2017 г. Председател на Европейския комитет на регионите Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) „Brexit and the EU Budget: Threat or Opportunity?“ („Брексит и бюджетът на ЕС: заплаха или възможност?“) http://www.delorsinstitute.eu/media/brexiteubudget-haasrubio-jdi-jan17.pdf

(2) Становище CdR 2016/0009 относно „Средносрочен преглед на многогодишната финансова рамка (МФР)“.

(3) В бюджета за 2017 г. 69,63 % от приходите се формират от националните вноски.

(4) http://ec.europa.eu/budget/financialreport/2011/overview/budget_management/index_en.html

(5) Становище на КР — „Обща система на данък върху финансовите сделки“, CdR 332/2011.

(6) „Финансиране на бюджета на ЕС: доклад относно функционирането на системата на собствените ресурси“, (SEC(2011) 876 final).