BG Официален вестник на Европейския съюз C 345/91

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Съобщение на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, Следващи стъпки към устойчиво европейско бъдеще — Европейски действия за устойчивост“

(COM(2016) 739 final)

(2017/C 345/15)

Докладчик: Etele BARÁTH

Консултация Европейска комисия, 8.12.2016 г. Правно основание член 304 от Договора за функционирането на Европейския съюз Решение на Пленарната асамблея 13.12.2016 г. Компетентна секция „Земеделие, развитие на селските райони, околна среда“ Приемане от секцията 15.6.2017 г. Приемане на пленарна сесия 5.7.2017 г. Пленарна сесия № 527 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 124/0/7

1. Заключения и препоръки

1.1. ЕИСК изразява разочарованието си от съобщението „Следващи стъпки към устойчиво европейско бъдеще“, тъй като то създава впечатлението, че всички основни цели и изискванията на Програмата на ООН до 2030 г. за устойчиво развитие вече са включени и разгледани в съществуващите политики на ЕС. Съобщението не въвежда в политиките на ЕС предизвиканата с Програмата до 2030 г. промяна на парадигмата, насочена към нов модел на развитие, който в дългосрочен план да бъде по-устойчив в икономическо отношение, по-приобщаващ в социално и по-жизнеспособен в екологично. Както беше посочено от Европейския център за политическа стратегия (1), а също и от ЕИСК в предходни становища, подобна промяна на парадигмата е спешно необходима за правилното прилагане на 17-те цели за устойчиво развитие (ЦУР) в ЕС, като се вземат предвид нарастващото социално неравенство и високото равнище на безработица в Европа, както и неустойчивият екологичен отпечатък на икономиката ѝ.

1.2. ЕИСК винаги е приветствал изразената водеща роля на Комисията при създаването на Програмата на ООН за устойчиво развитие до 2030 г. Сега, когато става въпрос за практическо осъществяване на 17-е цели за устойчиво развитие, ЕИСК има усещането, че липсва такова конкретно ръководство от страна на ЕС, тъй като Съюзът не е представил амбициозна пътна карта за действие за изпълнението на ЦУР с времеви хоризонт до 2030 г., нито пък е показвал воля да извърши критичен преглед и промяна на настоящите политики.

1.3. До момента Програмата до 2030 г. не е използвана като възможност за отправяне на ново, проактивно, преобразяващо и положително послание за Европа, за каквото призовават ЕИСК, ЕП и множество участници от гражданското общество: нова визия за по-устойчива и социално приобщаваща Европа в полза на своите граждани и непренебрегваща никого, дългосрочна визия, основаваща се на ценностите, превърнали Европа в успешен модел, а именно: солидарност и права на човека, социална справедливост и равенство, демокрация и участие, предприемачество и екологична отговорност. Нито в Бялата книга на Комисията за бъдещето на Европа, нито в Римската декларация по повод на 60-ата годишнина на ЕС се отчита в достатъчна степен значението на европейското устойчиво развитие за европейските граждани.

1.4. ЕИСК изразява съжаление във връзка с факта, че Комисията не е започнала процес на участие, водещ към всеобхватна и интегрирана стратегия за устойчива Европа през 2030 г. и след това. Такава стратегия е необходима, за да се осигурят нужната дългосрочна перспектива, координация и съгласуваност на политиката за изпълнение на Програмата на ООН до 2030 г. Тя би трябвало да бъде част от една нова, единна дългосрочна стратегическа политическа рамка за периода след 2020 г.

1.5. ЕИСК изразява загриженост по повод на липсата на координация между ЕС и държавите членки за изпълнението на Програмата до 2030 г. Гореспоменатата всеобхватна стратегия би трябвало да служи като обща рамка за координирани действия.

1.6. ЕИСК оценява работата, която Комисията извърши за определянето на потенциалния принос, който нейните десет приоритета могат да дадат за изпълнението на Програмата до 2030 г. Въпреки това ЕИСК подчертава, че планирането на политиките на ЕС с оглед на ЦУР трябва да бъде допълнено от задълбочен анализ на реалните пропуски, които в момента се наблюдават в ЕС по отношение на изпълнението на ЦУР. Само една практическа проверка ще даде възможност на ЕС да определи областите, в които са необходими предварителни действия, и да направи критичен преглед на ефективността на настоящите политики на ЕС, що се отнася до изпълнението на ЦУР.

1.7. ЕИСК приветства решението на Комисията да създаде многостранна платформа по въпросите на изпълнението на целите за устойчиво развитие в ЕС (2). ЕИСК подчертава необходимостта да се гарантира, че заинтересованите страни от неправителствения сектор са в състояние да си сътрудничат с представители на институциите в тази платформа на равни начала за внедрвяване на многостранния подход от Програмата на ООН до 2030 г. в политиката на ЕС по отношение на устойчивото развитие. Платформата трябва да включва широк кръг от заинтересовани страни от неправителствения сектор в цялостния цикъл на изпълнението на ЦУР в ЕС от разработването на нови политически инициативи, дългосрочни стратегии и дейности за повишаване на осведомеността до прегледа и мониторинга на изпълнението на политиките и обмена на най-добри практики. Платформата би трябвало също да улесни сътрудничеството и партньорствата с участието на множество заинтересовани страни. ЕИСК ще подкрепя дейността на платформата, като определи член, който да представлява ЕИСК в платформата, като предоставя експертен опит, както и като улеснява контактите с гражданското общество и допринася с други дейности.

1.8. Що се отнася до насърчаването на устойчивото развитие, ЕИСК счита, че многогодишната финансова рамка след 2020 г. трябва да бъде приведена в съответствие с приоритетите на стратегията на ЕС за устойчиво развитие. Съюзът би трябвало да увеличи значително дела на собствените ресурси и приходи и да направи прилагането по-ефективно и ефикасно.

1.9. ЕИСК счита, че е абсолютно необходимо в допълнение към общоприетия показател за БВП, който до момента е доказал значението си, да се въведат други показатели, способни да измерват не само икономическия растеж, но и неговите въздействия и резултати, свързани с благоденствието на гражданите и доброто състояние на околната среда (3), тъй като жизнеспособността на желания процес на развитие до 2030 г. може да се гарантира единствено чрез осъществяване и оценяване на комплексни социални и екологични промени.

2. Увод

2.1. С програмата на ООН за устойчиво развитие до 2030 г. световните лидери се споразумяха през 2015 г. за безпрецедентно широк план за действие за прекратяване на бедността, опазване на планетата, гарантиране на правата на човека и осигуряване на просперитет за всички. 17-те цели за устойчиво развитие (ЦУР) до 2030 г. изискват преобразяващи промени от всички страни, както развиващите се, така и развитите.

2.2. Въз основа на резултатите от няколко конференции, през 2016 г. в набор от три становища ЕИСК изложи препоръките си за изпълнението на Програмата до 2030 г. в ЕС (4).

2.3. Със съобщението „Следващи стъпки към устойчиво европейско бъдеще“ (5) Комисията представи своя подход към изпълнението на Програмата до 2030 г. като част от вътрешните и външните политики на ЕС. Съобщението беше придружено от редица други документи, по-специално Съобщение относно нов европейски консенсус за развитие и Съобщение относно подновено партньорство с държавите от АКТБ. ЕИСК изрази по-конкретно мнението си относно тези съобщения в отделни становища (6).

3. Общи бележки

3.1. Според уводната част на съобщението, ЕС е твърдо решен да има водеща роля в прилагането на Програмата до 2030 г. (7)

3.2. Комисията обаче не се е справила с предизвикателството да прояви лидерство, като представи амбициозна пътна карта за изпълнението на ЦУР.

3.3. Със съобщението не се постига нейната цел, посочена в работната програма на Комисията за 2016 г., за представяне на „нов подход за осигуряване на икономическо развитие в Европа и социална и екологична устойчивост след 2020 г., както и за интегрирано изпълнение на ЦУР в европейските вътрешни и външни политики“.

3.4. Съгласно съобщението отговорът на ЕС във връзка с Програмата до 2030 г. включва два подхода: цялостно интегриране на ЦУР в настоящите политики на ЕС и размисъл върху дългосрочното изпълнение на ЦУР след 2020 г.

3.5. ЕИСК признава усилията на Комисията, отразени в това съобщение, за свързване на ЦУР с настоящите политики на ЕС и десетте работни приоритета на Комисията. Съобщението обаче се концентрира твърде много върху текущата дейност по политиките на ЕС. Комисията не възприема Програмата до 2030 г. като призив за критичен преглед и промяна на своите собствени политики. В съобщението не е отразена олицетворяваната от ЦУР промяната на парадигмата, (8): „нов модел на развитие, който да бъде икономически по-устойчив, по-приобщаващ в социално отношение и по-жизнеспособен в екологично отношение в дългосрочен план и който да гарантира, че ресурсите на нашата планета ще се разпределят справедливо между увеличаващото се население на света“ (9).

3.6. До момента нито Комисията, нито Съветът са използвали Програмата до 2030 г. като възможност за определянето на ново, проактивно, преобразяващо и положително послание за Европа, за каквото призовават ЕИСК, ЕП (10) и множество участници от гражданското общество — нова визия за по-устойчива и социално приобщаваща Европа, която е в полза на своите граждани и не пренебрегва никого (11). Нито Бялата книга на Комисията за бъдещето на Европа, нито Декларацията от Рим на лидерите на 27 държави членки по повод на 60-ата годишнина на ЕС не отразяват в достатъчна степен значението на дългосрочното устойчиво развитие за европейските граждани, както и необходимостта това да бъде постигнато от обединена Европа.

3.7. Освен това съобщението не осигурява спешно необходимата рамка за бъдещите действия за изпълнението на Програмата до 2030 г. За момента Комисията не планира да стартира отворен за широко участие процес за създаването на всеобхватна и интегрирана стратегия за устойчива Европа до 2030 г. и след това, за каквато призовава ЕИСК (12). Към момента хоризонтът на европейските стратегически рамки е 2020 г. Това е неприемливо не само с оглед на времевия хоризонт 2030 г., определен от Програмата на ООН, и на още по-дългосрочната перспектива на Парижкото споразумение относно изменението на климата, но също и предвид продължителността на процеса на икономическа и социална модернизация. Би трябвало да бъде създадена единна всеобхватна стратегия за периода след 2020 г., въз основа на десетте работни приоритета на Европейската комисия, стратегията „Европа 2020“ с нейните седем водещи инициативи и 11-те тематични цели на политиката на сближаване на ЕС, и те да се интегрират в многогодишната финансова рамка след 2020 г.

3.8. Комисията не прилага изцяло подхода на участие на множество заинтересовани страни, определен в Програмата до 2030 г. За разлика от процеса, довел до приемането на Програмата до 2030 г., подходът на Комисията до момента не е много прозрачен и приобщаващ.

4. Конкретни бележки

4.1. Планиране на европейските политики, допринасящи за ЦУР (точка 2.1 от съобщението)

4.1.1. Това планиране изглежда чиста формалност: то е компилация от политики на ЕС, които по един или друг начин са насочени към въпроси, свързани със 17-те ЦУР. Планирането не отразява в достатъчна степен реалностите в Европа. С него не може да бъде обосновано заключението на Комисията, че към всичките 17 ЦУР има насочени европейски действия, тъй като не е извършена никаква оценка, за да се установи дали тези политики наистина са ефективни или са подкопани от противоречиви мерки. Например се посочва, че стратегията „Европа 2020“ е насочена към ЦУР относно бедността и неравенството, но не се споменава фактът, че съответните водещи цели на „Европа 2020“ няма да бъдат постигнати.

4.1.2. Поради това планирането на политиките на ЕС трябва да бъде допълнено с подробен анализ на пропуските, за да се прецени в какво точно положение се намира ЕС по отношение на изпълнението на ЦУР (13). Само една практическа проверка ще даде възможност на създателите на европейските политики да определят правилните приоритети за изпълнението на ЦУР. Заключенията, до които Комисията е достигнала вследствие на процеса на планиране, не са надеждни и не се основават на факти.

4.1.3. Заедно със съобщението Евростат публикува първоначален статистически преглед на настоящото положение в държавите — членки на ЕС, по отношение на ЦУР (14). Комисията обаче не се е опитала по никакъв начин да създаде необходимите връзки между процеса на планиране, статистическите факти и определянето на политически приоритети за изпълнението на ЦУР.

4.1.4. ЕИСК се надява, че въвеждането на цялостна рамка за мониторинг на изпълнението на ЦУР в ЕС ще даде възможност за основан в по-голяма степен на факти подход за определяне на основните пропуски и предизвикателства за ЕС по отношение на Програмата до 2030 г.

4.1.5. Както вече беше посочено от ЕИСК, областите, в които ЕС трябва да положи най-много усилия за постигането на ЦУР, са свързани с намаляването на неговия отпечатък върху околната среда и създаването на по-приобщаваща в социален план Европа: ЦУР 12 (устойчиво потребление и производство), ЦУР 13 (действия във връзка с климата); ЦУР 14 и 15 (опазване на екосистемите); ЦУР 2 (устойчиво селско стопанство); ЦУР 9 (инвестиции в инфраструктура и иновации); ЦУР 10 (намаляване на неравенството); ЦУР 8 (достойни условия на труд и заетост), ЦУР 1 (намаляване на бедността); ЦУР 5 (равенство между половете); ЦУР 4 (образование) (15).

4.2. Приносът на десетте приоритета на Комисията към Програмата до 2030 г. (точка 2.2 от съобщението)

4.2.1. Съобщението на Комисията показва как десетте работни приоритета може да допринесат за изпълнението на ЦУР. Въпреки това Комисията би трябвало да има смелостта и да преразгледа/адаптира своите работни приоритети, в случай че това е необходимо, за да използва в пълна степен всички потенциални взаимодействия с работата по изпълнението на ЦУР.

4.2.2. ЕИСК счита, че би трябвало да се обърне повече внимание на културното измерение на устойчивото развитие и на ролята на съобщението за популяризирането на Програмата до 2030 г.

4.3. Управление (точка 3.1 от съобщението)

4.3.1. ЕИСК препоръчва заедно с дългосрочната стратегия за прилагането на Програмата до 2030 г. да бъде въведена рамка за управление и координация, за да се осигури съгласуваност между централизираните и децентрализираните мерки и да се приобщи организираното гражданско общество както на национално, така и на регионално равнище.

4.3.2. Европейският семестър би трябвало да бъде превърнат в инструмент на вертикална, многостепенна координация по отношение на изпълнението на ЦУР в рамките на държавите членки (16). За съжаление, в своето съобщение Комисията не използва възможността за по-нататъшно развитие на европейския семестър в тази посока.

4.3.3. ЕИСК счита, че макар че от 2010 г. устойчивото развитие получи централно място в стратегията „Европа 2020“, не е постигната съгласуваност между икономическите, социалните и екологичните цели. Механизмите, които гарантират съгласуваност на политиката с оглед на устойчивото развитие, трябва да бъдат засилени.

4.3.4. ЕИСК приветства по-интегрирания подход в новата структура на Комисията и координиращата роля на първия заместник-председател при осъществяването на работата по изпълнението на ЦУР. Координационните звена в рамките на Комисията обаче ще трябва да разполагат с достатъчен капацитет, за да могат да осъществяват тези процеси с подходящата динамичност.

4.3.5. От лидерите на ЕС зависи да се възползват от потенциала за по-добро управление, да укрепят управлението, да разберат значението на метода за междусекторна координация, имащ за цел да подобри взаимодействията и евентуално да предаде контрола на социално-икономическите участници по време на подготвителния етап, така че „участието“ да стане по-ефективно. Така те ще могат да се възползват от забележителните латентни сили, които ще се проявят в процеса на изпълнение.

4.3.6. В съобщението на Комисията за съжаление не се разглежда въпросът за признаването и подобряването на този процес.

4.4. Финансиране (точка 3.2 от съобщението)

4.4.1. Създаването на многогодишната финансова рамка за периода след 2020 г. трябва да бъде използвано като възможност за съгласуване на разходването на средствата на ЕС с изпълнението на приоритетите за устойчиво развитие в ЕС.

4.4.2. ЕИСК признава, че би трябвало ЕС да доразвие системата си за финансово подпомагане, която да подобрява икономическите резултати на териториално, регионално и местно равнище и да способства за общото благо, като същевременно се отчитат изискванията за устойчивост. Икономическият просперит би трябвало да представлява икономическата основа на ЦУР, но е необходимо да се въведе правна уредба за гарантиране на постигането на социалните и екологичните цели. ЕИСК счита, че реформата на европейската данъчна система може да затвърди увеличението на размера на бюджетните ресурси и да насърчи по-доброто изпълнение на Програмата до 2030 г.

4.4.3. Комисията поставя особен акцент върху въпросите, свързани с устойчивото финансиране. Според ЕИСК от особено необходимо е да се създадат правилните рамкови условия за частните и публичните инвеститори за мащабни дългосрочни инвестиции в модернизацията на инфраструктурата и иновациите. Тези инвестиции са нужни, за да се улесни преходът към по-устойчива икономика (17).

4.5. Измерване на напредъка (точка 3.3 от съобщението)

4.5.1. ЕИСК оценява намерението на Комисията да извършва подробен редовен мониторинг на ЦУР в контекста на ЕС и да използва широка гама от текущи процеси на мониторинг, осъществявани в Комисията, агенциите, Европейската служба за външна дейност и държавите членки. Липсва обаче конкретна информация за това как точно ще изглежда тази система за мониторинг.

4.5.2. ЕИСК приветства работата на Евростат по набора от показатели за мониторинг на изпълнението на ЦУР в ЕС. ЕИСК подчертава, че решенията относно мониторинга, и по-специално относно разработването на показателите, имат значителни политически последствия. Ето защо по-нататъшното развитие на показателите трябва да бъде обсъдено и с гражданското общество да бъдат проведени консултации по прозрачен начин.

4.5.3. ЕИСК очаква след публикуването на редовен доклад за мониторинга на ЦУР от Евростат и след изминаването на достатъчно време, така че организациите на гражданското общество да могат да се консултират със своите членове, чрез многостранната платформа на заинтересованите страни да бъде проведен диалог по заключенията от процеса на мониторинг и необходимите мерки за преглед на политиката.

4.5.4. Няколко проучвания на ЕИСК потвърждават мнението, че е абсолютно необходимо в допълнение към общоприетия показател за БВП, който до момента е доказал значението си, да се въведе друг показател, способен да отразява не само икономическия растеж, но и неговите въздействия и резултати (брутен вътрешен резултат). Мониторингът на желания процес на развитие до 2030 г. трябва да се основава на комплексен набор от икономически, социални и екологични показатели (18).

4.5.5. Рамката за мониторинг следва да бъде свързана и с европейския семестър.

4.5.6. Програмата на ООН до 2030 г. изисква правителствата да установят рамка за мониторинг и преглед, създавайки по този начин инструменти за пълния политически цикъл на изготвяне, изпълнение, мониторинг и преглед на стратегиите. В съобщението етапът на преглед не е взет предвид. Това може да се дължи на факта, че липсват всеобхватна стратегия и план за действие за изпълнението на ЦУР, които биха могли да бъдат обект на редовен преглед.

4.6. Споделена отговорност и подход, изискващ участието на множество заинтересовани страни

4.6.1. ЦУР изискват участието на множество заинтересовани страни. Те могат да бъдат приложени на практика само ако гражданското общество, предприятията, синдикатите, местните общности и другите заинтересовани страни поемат активна роля и проявят ангажираност. Механизмите за основано на участие управление трябва да гарантират приобщаването на гражданското общество на всички равнища: от местното и националното до европейското равнище и равнището на ООН. ЦУР изискват институциите и заинтересованите страни да си сътрудничат по интегриран начин в различните сектори.

4.6.2. С неотдавнашно решение Комисията създаде многостранна платформа по въпросите на изпълнението на целите за устойчиво развитие в ЕС (19). ЕИСК приветства този нов проект и предлага да помогне за успеха на платформата.

4.6.3. Въпреки това ЕИСК изразява разочарование, че в своето съобщение Комисията не дава отговор на предложението на ЕИСК за създаването на Европейски форум за устойчивото развитие в партньорство с Европейската комисия и на неговите препоръки относно това как да се създаде подобен форум (20). Тези препоръки се основаваха на резултатите от презентации за предложения форум, представени в рамките на конференции, работни групи на Съвета, в Комисията и по време на консултации със заинтересованите страни, участниците в които са изразили подкрепа за форума.

4.7. ЕИСК оценява факта, че в своето решение за създаване на многостранна платформа Комисията разшири задачите на платформата по отношение на проследяването на изпълнението на ЦУР и обмена на добри практики и предвиди за представителите на гражданското общество консултативна роля в размисъла относно дългосрочното изпълнение на ЦУР, както и участие в мониторинга и прегледа на прилагането на политиките. Платформата би трябвало също да улесни сътрудничеството и партньорствата с участието на множество заинтересовани страни. ЕИСК смята, че този вид платформа за участие трябва да играе ключова роля в новия вид европейското управление, което би трябвало да се характеризира с взаимна ангажираност.

Брюксел, 5 юли 2017 година. Председател на Европейския икономически и социален комитет Georges DASSIS

(1) Стратегическа бележки на EPSC, Sustainability Now! A European Vision for Sustainability („Устойчивост сега! Ново европейско виждане за устойчивост“, 20 юли 2016 г.; Становище на ЕИСК относно „Европейски форум на гражданското общество в подкрепа на устойчивото развитие“ (ОВ C 303, 19.8.2016 г., стp.73), становище на ЕИСК относно „Устойчиво развитие: картографиране на вътрешните и външнитеполитики на ЕС“ (ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр.41).

(2) C(2017) 2941 final

(3) Становище на ЕИСК относно „Насочени към развитието нови мерки за изпълнение и управление — оценка на европейските структурни и инвестиционни фондове и съответни препоръки“ (ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 1); вж. също ОИСР, Measuring wellbeing and progress: Well-being Research „Измерване на благодонествието и напредъка: изследвания“ http://www.oecd.org/statistics/measuring-well-being-and-progress.htm

(4) Становище на ЕИСК относно „Европейски форум на гражданското общество в подкрепа на устойчивото развитие“, (ОВ C 303, 19.8.2016 г., стp.73); становище на ЕИСК относно „Устойчиво развитие: картографиране на вътрешните и външнитеполитики на ЕС“ (ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр.41), Становище на ЕИСК относно „Програмата до 2030 г. — Европейският съюз се ангажира да подкрепя целите за устойчиво развитие на глобално равнище“ ( ОВ C 34, 2.2.2017 г., стр.58).

(5) COM(2016) 739 final

(6) Становище на ЕИСК относно „Програмата до 2030 г. — ангажимент на Европейския съюз към устойчивото развитие в глобален мащаб“ (ОВ C 34, 2.2.2017 г., стр. 58).

(7) COM(2016) 739 final, стр. 3.

(8) „We need to turn around our economies“ („Необходимо е да пренасочим нашите икономики“), реч на заместник-председателя на Комисията Frans Timmermans на срещата на високо равнище на ООН на 27 септември 2015 г.

(9) ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 41, параграф 3.4.

(10) Резолюция от 12 май 2016 г. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P8-TA-2016-0224+0+DOC+XML+V0//BG

(11) Общ апел към европейските лидери от европейски организации на гражданското общество и синдикати, 21 март 2017 г., „The Europe we want“ („Европа, която искаме“) https://concordeurope.org/wp-content/uploads/2017/03/EuropeWeWant_Statement_English_201703.pdf?1855fc; Изявление на Solidar „Our Common Future“ („Нашето общо бъдеще“) http://www.solidar.org/en/news/statement-our-common-european-future.

(12) ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 41, параграф 1.5.

(13) ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 41, параграф 1.7.

(14) Евростат, „Sustainable Development in the European Union“ („Устойчивото развитие в Европейския съюз“), 2016 г.

(15) ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 41, параграф 4.1.

(16) ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 41, параграф 1.11. ((SC/046 Годишен обзор на растежа за 2017 г., ОВ C 173, 31.5.2017 г., стр. 73).

(17) Становище на ЕИСК относно „Устойчиво развитие: картографиране на вътрешните и външните политики на Европейския съюз“ (ОВ C 487, 28.12.2016 г., стр. 41); вж. също Становище на ЕИСК относно „Дългосрочното финансиране“ (ОВ C 327, 12.11.2013 г., стр. 11) и Зелената книга на правителството на Обединеното кралство https://www.gov.uk/government/uploads/system/uploads/attachment_data/file/220541/green_book_complete.pdf

(18) Вж. повече относно: показателя на действителния напредък (GPI), индекса „Щастлива планета“, индекса на екологичния отпечатък и др.

(19) C(2017) 2941 final.

(20) Становище на ЕИСК относно „Европейски форум на гражданското общество в подкрепа на устойчивото развитие“, (ОВ C 303, 19.8.2016 г., стр. 73).