СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА относно консултация във връзка с възможностите за риболов през 2015 година съгласно общата политика в областта на рибарството /* COM/2014/0388 final */





СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И ДО СЪВЕТА относно консултация във връзка с възможностите за риболов през 2015 година съгласно общата политика в областта на рибарството Въведение Възможностите за риболов през 2015 година ще бъдат определени за първи път съгласно новата обща политика в областта на рибарството (ОПР)[1]. Определянето на възможностите за риболов трябва да допринесе за постигането на целите на новата ОПР. Възможностите за риболов, които са определени в съответствие с целта за максимален устойчив улов, съчетани с останалите инструменти за управление, предвидени съгласно новата ОПР, следва да гарантират, че риболовните дейности са екологично устойчиви в дългосрочен план и се управляват по начин, който съответства на целите за постигане на икономически и социални ползи и ползи за заетостта, както и за осигуряване на продоволственото снабдяване. Възможностите за риболов трябва да бъдат определени в съответствие с член 2, параграф 2 от ОПР и с целта за постепенно възстановяване и поддържане на популациите от рибни запаси над нивата на биомаса, които позволяват максимален устойчив улов. Целта за максимален устойчив улов следва да бъде постигната до 2015 г., доколкото е възможно, и постепенно и във все по-голяма степен най-късно до 2020 г. за всички запаси. Тази цел ще допринесе и за постигането на добро състояние на околната среда до 2020 г., както е предвидено в Рамковата директива за морска стратегия[2] и в ОПР. С оглед постигането на тази цел предложенията на Комисията ще бъдат насочени към възможно най-бързото свеждане на въздействието на риболовните флотове върху запасите (смъртност от риболов) до необходимите равнища, при които запасите ще могат да се възстановят до нива на биомаса, позволяващи максимален устойчив улов. Когато това бъде постигнато, ако е целесъобразно, Комисията ще предложи мерки, които да позволят по-нататъшно възстановяване на запасите. През 2015 г. също така ще влезе в сила задължението за разтоварване на сушата за някои видове риболов[3]. Трябва да бъдат определени възможностите за риболов за запасите, за които се отнася задължението за разтоварване, като се вземе предвид промяната на възможностите за риболов, които отразяват улова, а не разтоварванията на сушата[4], при условие че това не трябва да представлява заплаха за целта за максимален устойчив улов, нито да доведе до повишаване на смъртността от риболов в рибарството. За основа на своите предложения за възможностите за риболов Комисията ще използва най-добрите налични научни становища за постигането на максимален устойчив улов, получени от Международния съвет за изследване на морето (ICES) и от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР). За запасите, за които липсват такива становища, в предложенията на Комисията ще бъде приложен подходът на предпазливост съгласно член 2, параграф 2 от ОПР. По искане на Комисията ICES е изготвил становище за рамката за оценяване на доброто състояние на околната среда за всички запаси от риби и ракообразни, които са обект на промишлен риболов (дескриптор 3 от Рамковата директива за морска стратегия)[5]. Ще бъде положен още труд, за да се покаже по какъв начин максималният устойчив улов допринася за постигането на доброто състояние на околната среда и съответно да се гарантира съгласуваност при изпълнението на ОПР и на Рамковата директива за морска стратегия. В настоящото съобщение се определят принципите, на които ще се основават предложенията на Комисията за възможностите за риболов за 2015 година[6]. Заинтересованите страни се приканват да представят своите становища пред Комисията до 30.9.2014 г. В член 50 от ОПР се посочва, че Комисията ежегодно докладва пред Европейския парламент и пред Съвета относно постигнатия напредък към максимален устойчив улов и относно състоянието на рибните запаси. Настоящото съобщение има за цел също така да предостави посочената информация. Новата ОПР и предложенията за общ допустим улов за 2015 г. Управление чрез многогодишни планове Съгласно новата ОПР е необходимо да бъдат приети многогодишни планове. Създадена бе междуинституционална работна група, която да реши въпроса с междуинституционалната безизходица и да допринесе за разработването и въвеждането на многогодишни планове съгласно новата ОПР. Работната група приключи работа през април 2014 г. и представи доклад пред европейските институции. Докладът се основава на разпоредбите на новия регламент за ОПР, свързани с многогодишните планове. Тези планове следва да предоставят солидна и дългосрочна рамка за управление, като гарантират устойчивост на рибарството с висок и стабилен улов за риболовната промишленост и същевременно вземат предвид екосистемния подход при управлението на рибарството, свеждайки до минимум отрицателното въздействие на риболовните дейности върху морската екосистема. Целта за максимален устойчив улов и сроковете за нейното постигане заемат централно място в плановете. Целта за максимален устойчив улов ще бъде изразена в определени диапазони и следва да включва предпазни референтни равнища на опазване. Решенията, взети съгласно плановете, трябва да бъдат основани на най-добрите налични научни становища. Плановете следва да позволяват проявата на гъвкавост при ежегодните решения за възможностите за риболов. При необходимост плановете следва да позволяват приемането на алтернативни мерки за опазване по отношение на определени запаси, което може да бъде свързано с регионализация. В случай на смесен риболов в плановете следва да бъдат посочени видовете, които са водещи за рибарството, и да се гарантира, че всички запаси се управляват в съответствие с целта за максимален устойчив улов. Въз основа на посочения по-горе доклад Комисията ще предложи многогодишни планове във възможно най-кратък срок и ще анализира необходимостта от адаптиране на вече изготвените предложения за планове въз основа на най-актуалните научни становища. Също така Комисията смята да представи нови предложения за замяна на съществуващите планове за възстановяване или управление, които са постигнали своите цели или трябва да бъдат заменени с оглед на тяхното адаптиране към новата ОПР. Запаси с оценка на максималния устойчив улов С ОПР се цели нивата на максимален устойчив улов да бъдат постигнати до 2015 г., когато това е възможно. В съответствие с това Комисията възнамерява да предложи през 2015 г. нива на общ допустим улов (ОДУ), които да отговарят на максималния устойчив улов по отношение на все по-голямата група от запаси, за които се извършва пълна оценка и се правят прогнози за максималния устойчив улов. При последните оценки групата включваше 46 вида запаси от основен интерес за ЕС в североизточната част на Атлантическия океан и в Балтийско море (вж. по-долу, както и приложение I). Данните за последните три години за Средиземно и Черно море бяха взети предвид, но не е известен броят на запасите в тези морета, за които не е направена оценка. Евентуално забавяне при постигането на целта след 2015 г. (но не по-късно от 2020 г.) би било приемливо само ако постигането на целта за максимален устойчив улов до 2015 г. би довело до сериозни рискове за социалната и икономическата устойчивост на засегнатите риболовни флотове. Това е в съответствие с реформираната ОПР. Когато съществуват многогодишни планове и те са в съответствие с максималния устойчив улов, Комисията ще продължи да ги прилага. Когато съществуващите планове вече не са приложими (например поради факта, че е постигната друга цел, различна от максималния устойчив улов), Комисията ще приеме предложения за възможности за риболов въз основа на максималния устойчив улов. Опростяването на управлението е един от приоритетите на новата ОПР. Комисията ще разгледа въпроса за добавената стойност на управлението чрез ограничаване на риболовното усилие като система, действаща в допълнение на ОДУ. Тя планира да премахне инструментите за управление, които нямат добавена стойност за постигането на целите на новата ОПР. По отношение на запасите с оценка на максималния устойчив улов, които се поделят с трети държави или се управляват от регионални организации за управление на рибарството, Комисията ще се стреми да постигне съгласие с нашите партньори за прилагане на същия подход. Други запаси Когато научните сведения не са достатъчни, за да бъдат определени тези равнища, следва да бъдат обмислени възможностите за използване на приблизителни параметри. По-долу са описани пет възможни ситуации. Във всеки един от случаите Комисията възнамерява да направи предложения, които са основани на научни становища и не излагат на риск необходимостта от опазване на съответните запаси. Запаси, за които са налични данни, позволяващи определянето на заместител на показателя за максимален устойчив улов Посочената категория запаси включва запаси, за които са налице голямо количество данни, направена е аналитична оценка и са изготвени прогнозни тенденции. В общия случай съществува заместител на показателя за максимален устойчив улов. Подходът за определяне на ОДУ ще бъде подобен на случая, когато имаме запаси с пълна оценка на максималния устойчив улов. Комисията планира да направи допълнителна оценка на необходимостта и възможностите за увеличаване на знанията за тези запаси с оглед извършването на пълна оценка на максималния устойчив улов в близко бъдеще. Запаси, при които за разработването на заместител на показателя за максимален устойчив улов тенденциите са изготвени на базата на проучване или на динамични редове за улова За този вид запаси становището на ICES включва само количествени аспекти: предлагани ограничения на улова поради липсата на оценка на максималния устойчив улов. За своите предложения Комисията възнамерява да използва най-новите становища на ICES за посочените видове запаси и ще разгледа ситуацията за всеки отделен случай, като вземе предвид подхода на предпазливост. В близко бъдеще тя планира да направи оценка за всеки вид запас на необходимостта и възможностите за увеличаване на знанията за тези запаси с оглед определянето на заместители на показателя за максимален устойчив улов. Запаси с презумпция за стабилност През декември 2013 г. Съветът и Комисията се съгласиха, че е желателно ОДУ за 25 вида запаси да останат непроменени, освен ако в научно становище бъде посочена необходимост от промяна. В общия случай това са запаси, уловени само като прилов или с ниска степен на оползотворяване на квотите, за чието състояние е налице ограничена информация и които имат малко стопанско значение. Запаси, за които липсват научни становища При липса на научни становища следва да бъде прилаган подходът на предпазливост съгласно член 2, параграф 2 от ОПР. Той се прилага по системен, предварително определен и прозрачен начин. Дълбоководни запаси През 2014 г. Съветът ще определи възможностите за риболов за дълбоководни запаси за периода 2015—2016 г. Дълбоководните запаси трябва да бъдат управлявани устойчиво предвид чувствителния характер на някои от тези запаси и дълбоководни морски видове. За много видове запаси все още липсват достатъчно знания и данни, за да може да бъде извършен научен анализ. Наложително е подходът на предпазливост да бъде спазван по системен, предварително определен и прозрачен начин в съответствие с член 2, параграф 2 от ОПР. При изготвянето на своите предложения Комисията надлежно ще вземе предвид ангажиментите съгласно резолюции 61/105 от 2006 г., 64/72 от 2009 г. и 66/68 от 2011 г. на ООН, както и Международните насоки на Организацията по прехраната и земеделието към ООН за управлението на дълбоководния риболов в открито море (International Guidelines for the Management of Deep-sea Fisheries in the High Seas) от 2008 г. Задължение за разтоварване на сушата на целия улов През 2015 г. задължението за разтоварване на сушата ще влезе в сила за[7]: · риболова на дребни пелагични видове (скумрия, херинга, сафрид, син меджид, капрова риба, хамсия, атлантическа аргентина, средиземноморска сардина, цаца); · риболова на едри пелагични видове[8] (червен тон, риба меч[9], бял тон, дебел тон, син и бял марлин); · риболова за промишлени цели (мойва, пясъчна змиорка, норвежки паут и други); · риболова на сьомга в Балтийско море; и · най-късно от 1 януари 2015 г. — за видовете, определящи за съответния вид риболов, и не по-късно от 1 януари 2017 г. — за всички останали видове по отношение на риболова в Балтийско море. Във връзка с изпълнението на задълженията за разтоварване на сушата държавите членки си сътрудничиха на регионално равнище. Също така Парламентът и Съветът разглеждат предложение на Комисията за привеждане в съответствие на регламентите за техническите мерки и за контрола с правилата относно задължението за разтоварване на сушата. По отношение на засегнатите видове риболов при определянето на възможностите за риболов следва да се вземе предвид промяната, която се състои в отразяване на улова, а не на разтоварванията. Посочените корекции могат да бъдат свързани с адаптации на ОДУ в зависимост от обема на данните за предишно изхвърляне на улов и от необходимостта да се избегне увеличаването на смъртността от риболов. Комисията поиска от ICES да включи в съответните оценки на запасите и прогнози за улова наличните данни за изхвърлянето на улов при въпросните видове риболов. ICES ще използва наличните данни за изхвърлянето на улов в близкото минало, доколкото те са валидирани за използване в оценките и становищата за 2015 г. Очаква се това да доведе до коригиране на възможностите за риболов за запасите, обхванати от задължението за разтоварване на сушата през 2015 г. Особено важно е посочените корекции да останат съвместими с постигането на целта за максимален устойчив улов. Съгласно новата ОПР държавите членки се насърчават да изпълняват пилотни проекти за подготовка за задължението за разтоварване на сушата. Това следва да бъде осъществено в рамките на наличните възможности за риболов. Държавите членки могат да използват националните си квоти в подкрепа на пилотни проекти за подобряване на данните. Това ще бъде от помощ за възможностите за риболов след 2015 г. В новата ОПР се предвиждат някои мерки за допълнителна гъвкавост, които да бъдат използвани при управлението на запасите за видовете риболов, за които се прилага задължението за разтоварване на сушата[10]. Гъвкавостта по отношение на квотите в две последователни години, гъвкавостта между видовете (при определени условия уловът на един вид може да бъде отчетен спрямо квотата на целевия вид), минималните изключения и изключенията на основание висок процент на оцеляване са от значение за възможностите за риболов. При изготвянето на бъдещите предложения за възможностите за риболов ще бъде взета предвид информацията относно посочените разпоредби за гъвкавост. Средиземно море Целта за максимален устойчив улов се отнася и за средиземноморските запаси, които не се управляват посредством ОДУ. Комисията и държавите членки понастоящем извършват преглед, за да преценят дали целите, заложени в приетите съгласно регламента за Средиземно море[11] национални планове за управление, съответстват на целта за максимален устойчив улов. По-долу са изброени плановете, които до този момент са приети или предстои да бъдат приети в най-скоро време: ХЪРВАТИЯ – Траулери ХЪРВАТИЯ – Мрежи гъргър КИПЪР – Траулери ГЪРЦИЯ – Мрежи гъргър ГЪРЦИЯ – Траулери ФРАНЦИЯ – Траулери ФРАНЦИЯ – Мрежи „gangui“ ФРАНЦИЯ – Брегови сейнери ИСПАНИЯ – Траулери ИСПАНИЯ – Мрежи гъргър ИСПАНИЯ – Лодкови сейнери Murcia ИСПАНИЯ – Лодкови сейнери Baleares ИСПАНИЯ – Лодкови сейнери Cataluña ИСПАНИЯ – Драги Andalucía ИТАЛИЯ – Ограждащи мрежи (4 плана) ИТАЛИЯ – Траулери (8 плана) ИТАЛИЯ – Лодкови сейнери Liguria-Tuscany СЛОВЕНИЯ – Траулери СЛОВЕНИЯ – Мрежи гъргър МАЛТА – Траулери МАЛТА – Мрежи гъргър (2 плана) Развитие на състоянието на запасите Прекомерният улов в европейските води на Атлантическия океан, Северно и Балтийско море е намалял. При запасите с оценки на максималния устойчив улов прекомерният улов е спаднал от 94 % от запасите през 2003 г. до 63 % през 2009 г. и 41 % през 2012 г. Наблюдава се увеличаване на дела на запасите, за които е била изготвена оценка. Броят на запасите, при които съгласно наличните прогнозни оценки се практикува риболов на равнища, съответстващи на максималния устойчив улов, се е увеличил от само 2 през 2003 г. на 13 през 2009 г. и 27 през 2012 г. (вж. приложение Ia). Броят на запасите с пълни оценки на максималния устойчив улов се е увеличил от 34 през 2005 г. на 35 през 2009 г. и 46 през 2014 г. В резултат от въвеждането от ICES на нови методи през 2013 г. е отбелязан значителен напредък в броя на запасите с количествени становища — от 59 през 2003 г. на 71 през 2014 г. С бързо нарастващия брой на запасите, за които се изготвят оценки, става все по-ясно, че прекомерният улов все още преобладава в Средиземно море — виж фигури 1—3. Необходимо е да бъдат взети бързо ефикасни мерки за постепенното прекратяване на това явление. Фигура 1. Брой на запасите, за които оценката от 2007 до 2012 г. е известна, за Средиземно море (по подрегиони) и за Черно море. Фигура 2. Брой на запасите, за които оценката от 2007 до 2012 г. е известна, по видове риболов в Средиземно и Черно море Фигура 3. Брой на запасите, за които оценката от 2007 до 2012 г. сочи прекомерен улов, по видове риболов в Средиземно и Черно море В приложение Iв е включен предварителен анализ. За някои области е направена оценка само за част от ресурсите. Въпреки подобренията напоследък все още е обширна частта от Средиземно и Черно море, за която липсват данни. Наличната в момента информация за състоянието на другите рибни запаси в различните райони е следната[12]: Пелагични запаси в североизточната част на Атлантическия океан При повечето запаси от херинга (Северно море, водите на запад от Шотландия, Ирландско море и Келтско море) се практикува риболов на нивото на максималния устойчив улов или в неговите граници. През 2014 г. бяха определени ОДУ, които във всички случаи съответстват на максималния устойчив улов. По отношение на други видове запаси ситуацията се е влошила: на североизток от Ирландия се наблюдава прекомерен улов на западен сафрид и херинга. Фарьорските острови, Норвегия и ЕС постигнаха споразумение за устойчиво управление по отношение на скумрията. В становището си от 2014 г. ICES посочи, че е възможно запасите да са се увеличили значително. Северно море, Skagerrak и Kattegat В Skagerrak и в зоната Fladen grounds в Северно море уловът на сайда, пикша, морска писия и норвежки омар съответства на нивата на максималния устойчив улов. При всички други запаси се наблюдава прекомерен улов или състоянието им не е известно. Въпреки че напоследък се забелязва увеличаване на размера на запасите и намаляване на смъртността от риболов, запасите от треска в Северно море съвсем леко надвишават граничните стойности на биомасата и все още са далеч от нивото на предпазливост. Смъртността от риболов продължава да бъде над нивата на максимален устойчив улов. Количествата изхвърляна риба намаляват, но все още са около 25 % от общия обем разтоварвания на сушата. В Kattegat запасите от треска са изключително ниски и е възможно да бъдат необходими още мерки в допълнение към по-ниските ОДУ и усилия. Балтийско море Съветът предприе стъпки в съответствие с представената на форума BALTFISH обща позиция на дирекциите на държавите членки от региона на Балтийско море за определяне на ОДУ в съответствие с научните становища. Уловът на херинга в централната част на Балтийско море и в Ботническо море, както и на цаца в Балтийско море, се извършва в съответствие с максималния устойчив улов. В последното становище обаче се посочва, че предвиденият в действащия план показател за смъртност от риболов по отношение на запасите от треска в западната част на Балтийско море е далеч от целта за максимален устойчив улов. Развитието на запасите от треска в източната част не позволява използването на съществуващите модели за извършване на оценка. През 2014 г. Комисията ще предложи нов многогодишен план за Балтийско море. Водите на запад от Шотландия, Ирландско море и Келтско море Във водите на запад от Шотландия някои запаси от бяла риба, различни от пикша, все още са на ниски нива. Изхвърлянето на улова все още е високо и е необходимо да се предприемат действия за намаляването му. Държавите членки изготвиха технически мерки за намаляване на смъртността сред треската и за избягване на нежелан улов, като някои от тези мерки доведоха до намаляване на нежелания улов (напр. в Ирландско море). Други мерки все още са предмет на оценка и е необходимо да бъдат доразработени. С изчезването на ефекта от неотдавнашното солидно попълване на запасите с млади риби възможностите за риболов в Келтско море намаляха. В съответствие със становището за максималния устойчив улов възможностите за риболов за треска и меджид бяха намалени значително. За пикшата периодът на попълване на запасите беше по-кратък, но изхвърлянето на улова също представляваше проблем. Бе направен преглед на мерките за селективност, въведени в Келтско море през 2012 г., но НТИКР не представи заключение относно приноса на тези мерки за целите на опазване на запасите. Налице е основано на максималния устойчив улов становище за всички запаси от норвежки омар с изключение на една функционална единица, в т.ч. в Porcupine Bank, за която остават в сила сезонната (едномесечна) забрана за улов и отделната подкатегория за ОДУ. ICES предостави оценки за максималния устойчив улов за 18 вида запаси, като при 14 от тях в становището се препоръчваше намаляване, често значително, на възможностите за риболов. При 12 от тези видове запаси становището за максималния устойчив улов бе отразено при възможностите за риболов за 2014 г. Дълбоководни видове За повечето дълбоководни запаси не са налице прогнози поради липсата на данни. Съгласно най-новите становища на ICES по отношение на повечето запаси риболовната дейност през периода 2015—2016 г. трябва да намалее или да не се позволява тя да се разширява, освен ако не е известно, че запасите са устойчиви. Основните видове, които будят загриженост, са атлантическият големоглав, дълбоководните акули, северният пагел, и някои запаси от гренадир. ICES отбелязва, че множество риболовни дейности, насочени към дълбоководните видове, са смесени с относително голям прилов на нецелеви видове. При определянето на ОДУ за целевите видове следва да се вземе предвид въздействието върху видовете от прилова. Иберийско-Атлантическа зона и Бискайският залив Съществуват недостатъчно оценки на запасите в Бискайския залив и Иберийско-Атлантическата зона. При южния хек, мегрима и морския дявол се наблюдава подобрение. Докато при южния хек попълването на запасите е добро, все още запасите от този вид са обект на прекомерен улов и неговата устойчивост в дългосрочен план е изложена на риск. През 2012 г. Комисията извърши одит на системите за регистриране на улова и на усилието на държавите членки. Бяха договорени последващи действия и се наблюдава подобрение на контрола. Становището с препоръка за преустановяване на улова на норвежки омари в Кантабрийско море остава в сила. Средиземно море и Черно море Между 2007 и 2012 г. Генералната комисия по рибарство за Средиземно море (GFCM) и НТИКР направиха над 300 оценки. Броят на запасите, за които са изготвени оценки, се е увеличил от 29 през 2007 г. на 104 през 2012 г. Въпреки това знанията все още са ограничени, тъй като общият брой на запасите, които са обект на промишлен риболов, е значително по-висок. Броят на запасите, за които са изготвени оценки, е по-голям в западните и централните части, отколкото в източната част на басейна. Налице са малко сведения за състоянието на запасите в южните подрегиони. Нивата на експлоатация са значително над целите за максимален устойчив улов. При 91 % от 97 вида запаси е налице прекомерен улов. Най-често срещаните дълбоководни запаси, при които се наблюдава прекомерен улов, са тези от мерлуза, барбуня и океанска розова скарида. Дребните пелагични видове средиземноморска сардина и хамсия са два вида запаси, при които обикновено се наблюдава прекомерен улов. В Черно море е известно състоянието на 7 вида запаси, като 5 от тях са обект на свърхексплоатация. От запасите, управлявани по системата на ОДУ, при калкана е налице прекомерен улов, а цацата е обект на устойчива експлоатация от 2007 г. насам. Далекомигриращи рибни запаси в Атлантическия океан и в Средиземно море Тези запаси включват червен тон, бял тон, тропическа риба тон, риба меч и марлини. За тях се изготвя оценка и те се управляват от Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT). Повечето видове риба тон живеят дълго и оценките не се извършват ежегодно. Наличната информация за природозащитния статус на различните видове запаси е разнородна и все още са налице редица неясноти. Съгласно най-новите оценки (2013 г.) за атлантическата риба меч запасът се е възстановил след прекомерния улов в началото на XXI век. През 2013 г. бе изготвена оценка и за северноатлантическия бял тон. Нивата на смъртност от риболов са под това на максималния устойчив улов, въпреки че биомасата на запасите трябва да продължи да се възстановява до нива, които ще позволяват максимален устойчив улов. През последните години запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море се увеличиха. Налице е значителна несигурност в оценката, но изпълнението на изготвения от ICCAT план за възстановяване доведе до намаляване на смъртността от риболов. Понастоящем се изчислява, че този показател е под равнището на максималния устойчив улов. Уловът при настоящите нива на ОДУ вероятно ще позволи пълното възстановяване на запасите в средносрочен план. Промени в икономическата ситуация В последните години икономическите показатели на флотовете на ЕС във всички зони постепенно са се подобрили, като маржът на нетната печалба се е увеличил от 1 % през 2008 г. на 6 % през 2011 г. Въпреки че като цяло разходите са се увеличили през 2011 г. поради повишаването на цените на горивата, приходите са нараснали в по-голяма степен, отколкото разходите. Брутната добавена стойност, генерирана през 2011 г., е била 3,4 милиарда EUR (+ 4 % спрямо 2010 г.), брутната печалба е била 1,3 милиарда EUR (+ 7 % ), а нетната - 410 милиона EUR (+ 22 %). През 2011 г. риболовният флот на ЕС е разтоварил на сушата по-малко стока, но е наложил по-висока цена при първата продажба. Тъй като флотът на ЕС е силно диверсифициран, тази тенденция не се наблюдава при всички негови сегменти. Опитът от преминаването към риболов, съобразен с максималния устойчив улов По-долу са представени някои примери за преминаване към риболов, съобразен с максималния устойчив улов. При риболова на треска в Балтийско море се наблюдава значително подобрение на икономическите показатели на зависимите от треската флотове, свързано с изпълнението на плана за управление на треската, благодарение на което нивото на риболов се е доближило до максималния устойчив улов. Като цяло уловът се е запазил в стабилни граници и размерът на запасите е започнал да се увеличава, което е довело до повишаване на рентабилността. Разходите за риболов са намалели поради по-ниското изразходване на гориво и по-малките капиталови разходи. В периода 2008—2011 г. брутната стойност, добавена от представителни плавателни съдове, се е увеличила с над 40 %. През 2011 г. посочените флотове са генерирали брутна печалба, която е шест пъти по-висока в сравнение с 2008 г., или 40 % по-висока спрямо 2009 г. По отношение на риболова на морски език и пикша в Северно море преминаването към риболов, съобразен с максималния устойчив улов, означава, че по-голямата част от флотовете са успели да запазят своята рентабилност, независимо че до 2011 г. разходите за гориво са се увеличили с 32 %. Това се дължи на факта, че от 2008 до 2011 г. разтоварването на пикша се е увеличило с 51 %, докато свързаните с риболова разходи са спаднали значително, когато запасите са станали по-богати. Риболовът на морски език в западната част на Ламанша се извършва на нивата на максималния устойчив улов още от 2009 г. насам. Оттогава до 2013 г. размерът на запаса се е увеличил с 16 %, а уловът - с 24 %. До 2011 г. цените на морския език и на другите целеви видове, включени в плана за управление, са се повишавали. По-голямата стабилност в риболова може да е довела до значителни подобрения на възможностите за инвестиции във флотовете. График Работата е планирана съгласно графика по-долу. Регламент относно възможностите за риболов || Становища || Предложение на Комисията || Евентуално приемане от Съвета Запаси в Атлантическия океан, Северно море, Антарктика и други зони || Края на юни — края на октомври || Октомври || Декември Балтийско море || Края на май || Август || Октомври Черно море || Края на октомври || Ноември || Декември Дълбоководни морски видове || Май — юни || Септември || Ноември Заключение В настоящото съобщение са изложени основните принципи във връзка с определянето на възможностите за риболов за първи път след влизането в сила на новата ОПР. Държавите членки, консултативните съвети и заинтересованите страни се приканват да се запознаят с представените насоки и да представят на Комисията препоръки и предложения, така че възможностите за риболов за 2015 г. действително да допринесат за постигането на целите на новата ОПР. ПРИЛОЖЕНИЕ Iа – Научни становища относно запасите в североизточната част на Атлантическия океан и прилежащите води[13] Безопасните биологични граници са от значение за прилагането на член 15, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. * В сравнение с все по-големия дял на запаси, за които се изготвя количествено становище. Запасите, за които е предоставено неколичествено становище, не са включени в таблица 5. В анализа не са включени: дълбоководни морски видове, в т.ч. молва, менек и капрова риба; ОДУ за прилов на херинга; ОДУ, свързан с друго решение за същия вид запас (напр. сайда във водите на запад от Шотландия); ОДУ, които представляват обмен на възможности за риболов с трети държави; ОДУ извън североизточната част на Атлантическия океан; ОДУ, при които е налице нерегламентиран риболов на същия вид запас (напр. син меджид преди 2006 г.); запаси, за които е налице становище, но не и ОДУ (напр. селдова акула), ОДУ, при които основният инструмент за управление е бил управлението на риболовното усилие (напр. пясъчна змиорка). Когато даден показател за ОДУ обхваща два вида, за които е налице оценка (напр. мегрим, морски дявол, VII и VIII), анализът се отнася до по-многобройните от двата вида, обхванати от ОДУ. Методът, използван за събиране на тази информация за европейските води на Атлантическия океан, не е променян от предишното издание на настоящия доклад, въпреки че заглавията на някои колони с години бяха променени, така че да се отрази фактът, че данните са събрани и измерванията са направени две години преди годината, през която са изпълнени препоръките от становището. Приложение Iб. Състояние на запасите по отношение на Fmsy[14] Фигура 1: Процентно съотношение в тегловно изражение на разтоварените на сушата в ЕС дълбоководни видове, уловени на ниво Fmsy или под него (светлосиво), над Fmsy (=прекомерен улов) (черно) или с неизвестно състояние (защриховано). В Средиземно море не е направена цялостна оценка за дела на улова на запаси с неизвестно състояние, но по приблизителни изчисления той обхваща между 70 % и 85 % от разтоварванията. В заглавието на всяка фигура са посочени разтоварванията, за които е изготвена оценка (в тонове (t) или хиляди тонове (Kt)). Фигура 2: Процентно съотношение в тегловно изражение на разтоварените на сушата в ЕС на пелагични видове, уловени на ниво Fmsy или под него (светлосиво), над Fmsy (=прекомерен улов) (черно) или с неизвестно състояние (защриховано). В Средиземно море не е направена цялостна оценка за дела на улова на запаси с неизвестно състояние, но по приблизителни изчисления той обхваща между 70 % и 85 % от разтоварванията. В заглавието на всяка фигура са посочени разтоварванията, за които е изготвена оценка (в тонове (t) или хиляди тонове (Kt)). Фигура 3: Процентно съотношение на дълбоководни видове, уловени на ниво Fmsy или под него (светлосиво), над Fmsy (=прекомерен улов) (черно) или с неизвестно състояние (защриховано). В Средиземно море не е направена цялостна оценка за дела на улова на запаси с неизвестно състояние. Фигура 4: Процентно съотношение на пелагични видове, уловени на ниво Fmsy или под него (светлосиво), над Fmsy (=прекомерен улов) (черно) или с неизвестно състояние (защриховано). В Средиземно море не е направена цялостна оценка за дела на улова на запаси с неизвестно състояние. Анализът на фигури 1—4 обхваща годината с най-актуалните данни за улова. За средиземноморските запаси състоянието на запаса се счита за известно в продължение на не повече от три години след последната оценка. [1] Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (ОВ L 354, 28.12.2013 г., стр. 22). [2] Директива 2008/56/EО, OВ L 164, 25.6.2008 г., стр. 19—40. [3] Риболовът на дребни и едри пелагични видове, риболовът за промишлени цели, риболовът на сьомга и на видовете, определящи за съответния вид риболов във водите на Съюза в Балтийско море (член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013). [4] Член 16, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. [5]http://www.ices.dk/sites/pub/Publication%20Reports/Advice/2014/Special%20Requests/EU_Draft_recommendations_for_the_assessment_of_MSFD_Descriptor3.pdf [6] За запасите от дълбоководни видове позоваването на 2015 г. следва да се разбира като позоваване на 2015—2016 г., тъй като възможностите за риболов за този вид запаси се определят за период от 2 години. [7] Целият улов на видове, за които се прилагат ограничения на улова, а в Средиземно море - и уловът на видове, за които се прилага минимален размер съгласно определеното в приложение III към Регламент (ЕО) № 1967/2006 на Съвета от 21 декември 2006 г. относно мерките за управление на устойчивата експлоатация на рибните ресурси в Средиземно море, за изменение на Регламент (ЕИО) № 2847/93 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1626/94 (ОВ L 409, 30.12.2006 г., стр. 11)–. . [8] Без да се засягат задълженията по силата на международни актове. [9] В Средиземно море, в зависимост от задълженията по силата на международни актове. [10] Член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. [11] Регламент (ЕО) № 1967/2006 на Съвета. [12] Можете да намерите пълен анализ на състоянието на рибните запаси в Атлантическите и прилежащите води на адрес www.ices.dk, а за всички области — на адрес https://stecf.jrc.ec.europa.eu. [13] За изготвянето на становищата са използвани данни и измервания, направени две години преди годината, за която се отнася становището. [14] Предварителен анализ. Комисията е поискала НТИКР да направи методологичен преглед.