Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Туризъм и транспорт/Последващи действия“

(становище по собствена инициатива)

(2022/C 275/01)

Докладчик: Panagiotis GKOFAS

Решение на Пленарната асамблея 25.3.2021 г. Правно основание член 32, параграф 2 от Правилника за дейността становище по собствена инициатива Компетентна секция „Единен пазар, производство и потребление“ Приемане от секцията 3.2.2022 г. Приемане на пленарна сесия 23.2.2022 г. Пленарна сесия № 567 Резултат от гласуването („за“/„против“/„въздържал се“) 185/2/7

1. Заключения и препоръки

1.1. Европейският социален и икономически комитет (ЕИСК) приветства извънредните усилия, положени съвместно от институциите на ЕС през 2021 г., за представяне на предложения за политики и мерки, насочени към подпомагане на възстановяването на предприятията и осигуряване на работни места в европейските сектори на туризма, транспорта и пътуванията, които са екосистемите, най-силно засегнати от пандемията от COVID-19 ( 1 ) . Въздействието на пандемията и последиците за икономиката и обществото обаче все още не са напълно ясни. Трябва да се положат значителни усилия да се гарантира, че през следващите месеци ЕС ще продължи да подхожда координирано, като предоставя недвусмислена подкрепа за МСП по отношение на кредитите и финансирането, както и информация за ваксинирането и мерки за безопасност, за да се гарантират безопасен туризъм, пътувания и транспорт и постепенно възстановяване на туристическите потоци (чрез прилагане на Европейската система от показатели за туризма (ETIS) и безопасност за туризма ( 2 ) ).

1.2. Туризмът няма да се върне на равнището си отпреди пандемията: глобалната взаимозависимост и по-екологичните и по-цифрови тенденции в поведението на потребителите ще определят новите бизнес модели. ЕИСК счита, че краткосрочните, средносрочните и дългосрочните мерки, необходими на равнището на ЕС и държавите членки/на регионално равнище, са:

1.2.1. Краткосрочни мерки: — Гарантиране, че в плановете за възстановяване на ЕС и на държавите членки се отчитат надлежно секторът на хотелиерството, ресторантьорството и кетъринга (HORECA) и микропредприятията от целия туристически спектър, особено ресторантите, за да се гарантира тяхното оцеляване. ЕС и националните правителства трябва да подкрепят изцяло спешните мерки за финансова подкрепа, инициативите за пряко финансиране и Временната рамка за държавната помощ за периода след 2022 г.; — Запазване на мерките за финансова подкрепа за микропредприятията, по-специално тези в сектора HORECA, продължаване на финансирането от ЕС и на националното финансиране до декември 2022 г. и след това, без да се подценява въздействието, което настоящата криза с персонала ще окаже върху темпа на възстановяване; — Разширяване на програмата SURE за 2022 г. и отлагане на всички данъчни задължения към властите, включително тези, възникнали по време на пандемията, особено за микропредприятията в HORECA; — Създаване на специален бюджет за туризма в многогодишната финансова рамка (МФР) и подобряване на условията и хармонизираните процедури за достъп до средствата по линия на националните планове за възстановяване и устойчивост (НПВУ): например цифровизиране и трансформиране на инфраструктурата по по-устойчив начин, прилагане на принципа „Мисли първо за малките!“ и принципа на еднократност, включване на практика на микропредприятията с по-малко бюрократични процедури, както и въвеждане на прозрачни тръжни процедури за туристическите предприятия и местните органи по туризма (3); — Изпълняване на необходимите условия за интегриране на микропредприятията от секторите на туризма и транспорта в банковата система и финансовия сектор чрез гаранционни схеми на ЕС от ЕС и от ЕЦБ; — Подобряване на координацията в цяла Европа, по-добро хармонизиране (благоприятно за МСП) на протоколите за здравословни и безопасни условия, улесняване на пътуванията на гражданите и предприятията от ЕС в държави извън ЕС, запазване на отворените граници, свеждане до минимум на ограниченията за пътуващите и увеличаване на броя на стратегиите и плановете за координация между ЕС и националните правителства с цел възстановяване на международните туристически потоци и преките чуждестранни инвестиции; — Насърчаване на всички институции на ЕС, социалните партньори, организациите на гражданското общество и изследователските и академичните органи да допринесат за провеждането на „Година на устойчивия туризъм“ през 2022 г. и да популяризират мрежа от изложения и панаири в ЕС, посветени на устойчивия туризъм и транспорт на международните пазари; — Въвеждане на бюджетен ред за „туризъм“ във всички проекти по TEN-T — европейски транспортни коридори; — Въвеждане на хармонизирана система за намалена ставка на ДДС за целия сектор на хотелиерството, ресторантьорството и туризма, която трябва да бъде благоприятна за МСП и да има прозрачни процедури, инструменти и процедури за достъп до финансиране (обслужване на едно гише, онлайн инструменти, туининг програми с представителни организации на МСП) и специален бюджетен ред, по-конкретно за микропредприятията; — Създаване на омбудсман/орган, който да наблюдава прилагането на мерките на ЕС за възстановяване и достъпа до ликвидност, по-специално за микропредприятията и малките предприятия в сектора на туризма и транспорта, както и други специфични задължения (4); — Разработване на механизъм на ЕС за наблюдение на предоставянето на подкрепа за микропредприятията и МСП по текущата многогодишна финансова рамка (2021—2027 г.).

1.2.2. Средносрочни мерки: — Избягване на свръхзадлъжнялост и загуба на кредитоспособност на предприятията (5); — Предоставяне на правомощия на работна група за надзор на прилагането и въздействието на мерките за възстановяване, по-специално на тези, насочени към микропредприятията и малките предприятия в секторите на туризма и транспорта; — Наблюдение на НПВУ на държавите членки, за да се гарантира, че са включени реформи, свързани с туризма; — Създаване на механизъм на ЕС за наблюдение на предоставянето на подкрепа за микропредприятията и МСП по текущата многогодишна финансова рамка (2021—2027 г.); — Създаване на специален бюджетен ред на ЕС за туризма, който да отразява както значението на тази екосистема, така и нейните нужди след кризата с COVID-19; — Създаване на силен „Европейски туристически алианс“ за обединяване на инициативи и оптимизиране на финансирането. ЕИСК трябва да участва пълноценно в този алианс.

1.2.3. Дългосрочни мерки: — Разработване на дългосрочен стратегически план на ЕС за туризма: ускоряване на прехода към издръжлив и по-устойчив бизнес модел в туризма, например включване на МСП в публични/частни партньорства; — Отдаване на приоритет на професионалното образование и обучение на МСП на национално/регионално равнище, като същевременно се усъвършенстват програмите за мобилност при чиракуването в секторите на туризма и транспорта с акцент върху цифровите умения и уменията за устойчивост (6), по-специално в новите дестинации и отдалечените райони; — Формулиране на политики на ЕС от „следващо поколение“ в областта на туризма и транспорта, които да осигурят предвидимост и да създадат доверие за устойчиво възстановяване; — Разработване на нови форми на финансиране за микропредприятията, по-специално за предприятията в HORECA и ръководените от жени предприятия, с цел справяне със съвременните предизвикателства (7) и възстановяване от въздействието на пандемията от COVID-19, както и проучване на начините, по които могат най-добре да бъдат подпомогнати тези предприятия, както беше предложено от Нейно величество кралица Максима Нидерландска и от GPFI (8).

1.3. ЕИСК счита, че по-голямата част от неговите препоръки, отправени в становището му от 18 септември 2020 г.„Туризмът и транспортът през 2020 г. и след това“ ( 9 ) , все още са последователни и приложими, и че те не са взети предвид в достатъчна степен от Европейската комисия в нейните планове и консултации.

1.4. ЕИСК отправя въпрос към ЕС/държавите членки/регионалните институции, социалните партньори и организациите на по-широкото гражданско общество дали се ангажират да възобновят инвестициите в дългосрочен план, като възприемат всеобхватен подход, за да подкрепят изграждането на рамка за синя икономика и съвместна програма за туризма за 2030/2050 г., да идентифицират подходящите начини за финансиране и отпускане на кредити, тъй като след пандемията няма да има парични потоци за МСП в туризма. При тези условия е невъзможно МСП да инвестират в синята икономика, докато не се възстановят и могат да плащат задълженията си.

1.5. От решаващо значение е да се въведат нови политики, като се заделят достатъчно финансови средства за спасяване на сектора, и да се разработи дългосрочна, устойчива, интелигентна и отговорна европейска политика за туризма. Освен това ЕИСК подчертава, че е важно да има специален бюджетен ред на ЕС за туризма и да се гарантира подходящо управление, за да се осъществяват стратегически политически действия, включително да се създаде Европейска агенция по туризма, която да извършва следните дейности: — създаване на общо европейско пространство на данни, за да може повече данни да бъдат на разположение за ползване; — въвеждане на европейска статистическа програма за събиране на показатели с цел правилно проследяване на политиките в областта на туризма и насърчаване на обмен на добри практики на ЕС и учебни програми в областта на устойчивия туризъм (напр. Академия на ЕС за устойчив туризъм за МСП); — възстановяване на международното сътрудничество на ЕС със Световната организация по туризъм (UNWTO), ОИСР и работната група на Г-20 за туризма със създаването на Европейска академия по туризъм специално за МСП и програми за обучение на обучаващи, в съответствие със стандартите на горепосочените организации.

1.6. ЕИСК подкрепя възприемането на по-всеобхватен подход на политиката и търсенето на устойчиви решения за гарантиране на бъдещето на туризма и транспорта въз основа на следните три основни изисквания и възможности: — възстановяване на доверието и осигуряване на възможност за възстановяване, за да се улесни постепенното възобновяване на пътуванията и общата свързаност на транспорта в рамките на ЕС, както и с държавите извън ЕС; — извличане на поуки от опита от пандемията и въведените практики, приемане на специален набор от (благоприятни за МСП) показатели и хармонизиране на данните както за въздействието на пандемията върху секторите на туризма и транспорта, така и за свързаните с пандемията тенденции в тези сектори на равнището на ЕС и на регионално и международно равнище; — отдаване на приоритет на програмата за устойчиво развитие, за да се предоставят дългосрочни насоки за бъдещето на туризма в ЕС/международния туризъм.

1.7. ЕИСК предлага в рамките на ЕС или на национално равнище да се създаде постоянна експертна работна група на високо равнище „Ликвидност и инвестиции за микропредприятията и малките предприятия“, включваща екосистемите на туризма и транспорта, която би могла да улесни и подпомогне прилагането на мерки за възстановяване и да действа като механизъм за наблюдение на ЕС с необходимите независими и прозрачни данни за ликвидните потоци на микропредприятията и техния достъп до средства.

1.8. ЕИСК насърчава институциите на ЕС, държавите членки, регионите и социалните партньори от ЕС и на национално равнище да извършат основно преосмисляне, да въведат съвместни програми за качество и по-ефективни инструменти на политиката в рамките на rescEU и намаляването на риска от бедствия, както и да обменят най-добри практики за участието на гражданското общество в управлението на кризи и в предотвратяването на човешки и икономически загуби ( 10 )

1.9. ЕИСК счита, че без доверието на потребителите секторът на туризма и пътуванията ще изостане от общата тенденция за икономическо възстановяване. Ключов фактор за възстановяване на доверието и увереността е осигуряването на силна защита на правата на потребителите в рамките на Директивата относно пакетните туристически пътувания и свързаните пътнически услуги (ДПТП) ( 11 ) , чието преразглеждане следва да бъде съсредоточено върху отстраняването на слабостите в законодателството на ЕС относно правата на пътуващите, както показа пандемията.

1.10. Въпреки че законодателството на ЕС в областта на пътуванията дава на пътуващите правото на парично обезщетение, много държави членки прилагат национални извънредни мерки в пряко противоречие с това право, като принуждават потребителите да приемат ваучери и/или като удължават законоустановените срокове за възстановяване на платените суми. От съществено значение е правото на ЕС да се спазва и прилага. За почти две години пандемията оказа пряко и катастрофално финансово въздействие и върху туристическите предприятия, особено върху микропредприятията.

1.11. Поради това ЕИСК призовава Комисията да проучи осъществимостта на предложение за адаптиране на директивата по такъв начин, че в бъдещи случаи на форсмажорни обстоятелства/бедствени ситуации като пандемията държавите членки да създадат колективни гаранционни фондове, за да се отчетат по-добре интересите за оцеляване на туристическите предприятия, като се гарантира, че потребителите получават подходящо обезщетение.

2. Въведение и общи бележки

2.1. Туризмът в ЕС и в световен мащаб няма да се върне на равнището си отпреди пандемията. Все още не са напълно проявени въздействието на пандемията и нейните последици за обществото и икономиката. Преди COVID-19 туризмът пряко или косвено възлизаше на близо 10 % от БВП на ЕС, осигуряваше около 22,6 милиона работни места и превърна ЕС във водещата туристическа дестинация в света с 563 милиона посещения на чуждестранни туристи и 30 % от световните постъпления през 2018 г. Като посрещна 30 % от международните пристигания, през 2018 г. ЕС беше най-популярната туристическа дестинация в света. През 2018 г. в ЕС-27 имаше 600 000 обекта за туристическо настаняване, а общият брой резервации за нощувки възлезе на 1 326 049 994 нощувки.

2.2. По изчисления на Съвместния научноизследователски център (JRC) на Европейската комисия секторът на туризма отговаря за повече от 6 % от общата заетост в ЕС. Освен това туризмът допринася много повече за заетостта в някои региони и често е единствената форма на заетост за нискоквалифицираната работна ръка. Например в Крит (Гърция), Адриатическа Хърватия (Хърватия), Вале д’Аоста (Италия) и на Канарските острови (Испания) туризмът съставлява повече от 30 % от общата регионална заетост.

2.3. След различните вълни на пандемията през 2020 г. и 2021 г. вече проличават мащабът на въздействието на COVID-19 върху заетостта и опустошителните социални последици в секторите на туризма и транспорта: липса на международен туризъм, недостатъчно и нестабилно търсене на стоки/услуги, свързани с туризма (поради моделите на потребление и промените в поведението в областта на туризма по време на COVID-19), все по-голям брой фалити на предприятия и нарастваща задлъжнялост (която не се ограничава единствено до туристическите дружества), трудности при достъпа до мерки за ликвидност и неефективни ответни действия от страна на публичните администрации. Кампанийните мерки за възстановяване, злоупотребите с ограничителните мерки чрез зелен паспорт и неспособността на независимите органи на властта да гарантират еднакви права на туристите/пътуващите и предприятията, сложността и честата липса на надеждна информация за туристите относно действителното състояние на здравеопазването и безопасността на местно равнище, както и сложните бюрократични процедури за мобилност в рамките на вътрешните граници на ЕС, също не спомагат за възстановяване на трансграничната мобилност и за стимулиране на икономическото възстановяване.

2.4. Важно е да се отбележи, че според неотдавнашния доклад на Службата на ЕП за парламентарни изследвания (EPRS) ( 12 ) въздействието на пандемията от COVID-19 върху различните туристически дестинации в Европейския съюз е „асиметрично и силно локализирано“.

2.5. Както се вижда от фигури 1 и 2 в доклада на EPRS, по време на пандемията приносът на туризма към заетостта и БВП значително е намалял. В Италия например приносът на туризма за БВП е намалял наполовина през 2020 г. (в сравнение с 2019 г.), като е спаднал от 13,1 % на 7 %, а 337 000 работни места са били изгубени. В сравнение със САЩ в няколко държави — членки на ЕС (например Германия, Италия и Франция), се наблюдава по-голяма загуба по отношение на БВП, но те са понесли по-малки загуби по отношение на заетостта.

2.6. Двадесет и един месеца след началото на пандемията в Европа глобалните екосистеми на туризма и транспорта все още са изправени пред безпрецедентна криза ( 13 )

2.7. Освен това в ЕС наблюдаваме „нови“ модели на пътуване до работното място и на пазаруване в градските райони, адаптирани към наложените от правителството ограничения на пътуванията, като например повече ходене, колоездене, пътуване с автомобил и онлайн пазаруване за сметка на пътуването с обществен транспорт. В много държави от ЕС в резултат на ограниченията във връзка с COVID-19 възрастните хора в частност не успяха да допринесат за търсенето на сезонен туризъм и транспорт.

2.8. Пътуванията с железопътен транспорт, круизни кораби, пътнически кораби и самолети понесоха загуби в съответствие със спада от 70 % в търсенето на международния туризъм, което доведе до загуба на приходи и работни места в двата сектора и в секторите, които зависят от тях (например секторите на промишлеността и търговията на дребно). Въпреки че въздействието върху товарния транспорт до момента е умерено, през следващите години се очаква този сектор да се свие, особено ако икономиката е в рецесия. Поради това тези сектори следва да получат подходящо внимание в плановете за възстановяване на ЕС и на държавите членки.

2.9. Редом с тези явления, неотдавнашните пожари в Южна Европа и наводненията в Северна Европа също показаха — извън трагичните човешки и икономически загуби — че конвенционалните политики и съществуващият нестабилен механизъм rescEU не постигат очакваните резултати и доказват, че са неподходящи за моделите на дългосрочно устойчиво развитие.

3. Относно политиките на ЕС в областта на туризма и транспорта от „следващо поколение“

3.1. Необходим е подход от „следващо поколение“, който е хармонизиран в по-голяма степен и основан на европейските и националните варианти на политиката за краткосрочна, средносрочна и дългосрочна устойчивост и за пълното възстановяване на туризма и транспорта. Ключовите споделени принципи следва да заемат централно място в една нова политическа, социална и икономическа програма на ЕС с цел: — възстановяване на доверието в екосистемите на туризма и транспорта в ЕС (които се състоят предимно от микропредприятия и самостоятелно заети лица) сред работниците, членовете на обществото, туристите/пътуващите и частните и публичните инвеститори от ЕС и в глобален план; — спомагане за преосмислянето на съществуващите екосистеми на секторите на туризма и транспорта в ЕС с цел насърчаване на устойчивостта и възстановяването към постигане на „троен преход“ (здравен, цифров, екологичен); — връщане към равнищата на търсене преди COVID-19 и насърчаване на нови инвестиции, които са достъпни за МСП, в устойчив и дългосрочен растеж в секторите след периода 2021—2027 г.

3.2. Неотдавнашният пакет на Европейската комисия „Подготвени за цел 55“ дава възможност на ЕС да постигне целите на континента за намаляване на емисиите от парникови газове, залегнали в Европейския законодателен акт за климата. Предложенията в пакета засягат и европейските транспортни и туристически екосистеми. Ако тези мерки не са разработени с оглед на правилната политика, предложенията няма да доведат до политики на ЕС в областта на туризма и транспорта от „следващо поколение“. Напротив, предложените мерки биха могли да доведат до значително увеличение на регулаторните разходи за предприятията от ЕС, било то големи или малки, и биха могли да засегнат тяхната конкурентоспособност по отношение на транспортните и туристическите дружества, разположени около границите на ЕС, като по този начин изложат на риск работните места в ЕС в тези сектори. Вследствие на това регионите на ЕС, които са силно зависими от туризма, ще бъдат особено тежко засегнати. Поради това в новия подход от „следващо поколение“ следва да се обърне внимание на въздействието на този законодателен пакет върху разходите за европейските транспортни и туристически екосистеми и да се гарантира, че тяхната (международна) конкурентоспособност няма да пострада. Само по този начин може да се запази европейската заетост и конкурентоспособност, да се избегне изместването на въглеродни емисии и да се гарантира успехът на новия подход от „следващо поколение“.

4. Добро начало: нова осъзнатост в ЕС

4.1. До края на 2022 г. следва да се гарантира пълноценно използване на гъвкавостта, заложена във временната рамка за държавната помощ, а важната програма за безработицата SURE следва да действа за същия период. Въпреки това социалните участници и организациите на МСП следва да бъдат по-ангажирани, за да може пакетът да отговори на очакванията по отношение на въздействието и ефективността.

4.2. От друга страна, за схемите за ликвидност, финансиране и рекапитализация, които са на разположение на малките предприятия и МСП в HORECA, все още е спешно необходима политическа намеса за удължаване на тези мерки и програми до края на периода 2022—2023 г.

4.3. Както представените НПВУ, така и новата многогодишна финансова рамка (2021—2027 г.), се нуждаят от укрепена и хармонизирана система от общи методологии и обмен на политически практики (включително европейския семестър), за да се гарантира необходимото симетрично икономическо възстановяване на ЕС, лоялната конкуренция между публичните и частните субекти (по-специално ресторантите и МСП в HORECA) на национално/регионално/местно равнище, социалното сближаване и приобщаване.

4.4. В НПВУ ще се определи как ще се разпределят и изразходват средствата в рамките на съществуващите срокове. В зависимост от това в коя държава от ЕС се развива, туризмът е обхванат или чрез специфични за сектора мерки за неговото модернизиране, или чрез хоризонтални мерки, които се отнасят за всички сектори. Поради тези причини разработихме краткосрочна до средносрочна/дългосрочна рамка с четири основни стълба на политиката, на които ще се основават нашите окончателни заключения и препоръки:

4.5. СТЪЛБ I: ликвидност, възстановяване на заетостта и на доверието на бизнеса

4.5.1. Тъй като няма ясна и актуална информация за очакваното въздействие на финансовата подкрепа, отпусната по програмата за възстановяване на Европейската комисия в рамките на Европейския инвестиционен фонд (ЕИФ) за микропредприятията и МСП, ЕИСК изразява своята загриженост и предлага: — създаване на работна група за надзор на прилагането на мерките за възстановяване, по-специално на тези, насочени към микропредприятията и малките предприятия в секторите на туризма и транспорта; — наблюдение на НПВУ на държавите членки, за да се оцени дали са включени реформи, свързани с туризма; — създаване на механизъм на ЕС за наблюдение на предоставянето на подкрепа за микропредприятията и МСП по текущата многогодишна финансова рамка (2021—2027 г.); — създаване на специален бюджетен ред за туризма, който да отразява както значението на тази екосистема, така и нейните нужди след кризата с COVID-19; — прилагане на схеми за предоставяне на втори шанс и схеми за ранно предупреждение за туристическите и малките транспортни предприятия, както и на нова, лесна за ползване програма за платежоспособност за МСП; — тези различни инициативи и предложения следва да бъдат обединени в „Европейски туристически алианс“, който да позволява по-добро насочване на проблемите, решенията и финансирането. ЕИСК ще даде своя принос, като участва в обсъжданията и работата на този алианс.

4.6. СТЪЛБ II: мрежи от знания и подготвеност, здравеопазване и безопасност, намаляване на рисковете

4.6.1. Туризмът оказва въздействие върху икономиката, природната и застроената среда, местното население в посещаваните места и върху самите посетители. Изпълнението на политиките за повишаване на устойчивостта на туризма и за реализиране на потенциала му за постигане на целите за устойчиво развитие се възпрепятства от липсата на статистически данни за устойчивостта на туризма. Ако устойчивостта на туризма е приоритет, трябва да превърнем в приоритет и нейното измерване.

4.6.2. Световната организация по туризъм (UNWTO), в сътрудничество със Статистическия отдел на ООН (UNSD), помага на водещите държави и институции да разработят статистическа рамка за измерване на устойчивостта на туризма. Международните агенции подчертават нарастващата необходимост от измерване на устойчивостта на туризма във всичките ѝ измерения — икономическа, социална и екологична, а ЕС може да допринесе с опита на държавите членки и да определи хармонизиран стандарт в това отношение.

4.7. СТЪЛБ III: средносрочни/дългосрочни пътища за преход:

4.7.1. Промишлената стратегия на ЕС трябва допълнително да ускори екологичния и цифровия преход и да повиши устойчивостта на промишлените екосистеми на ЕС, чийто основен компонент са микропредприятията и МСП, особено в секторите на туризма и транспорта. Съвместното създаване на „пътища за преход“ за туризма с организациите на гражданското общество, социалните партньори, всички публични и регулаторни органи следва да бъде придружено от всеобхватен подход, необходим за съпоставянето на устойчиви сценарии и за преосмислянето на политическите решения в областта на туризма, HORECA и транспорта на равнището на ЕС и на национално и регионално равнище.

4.8. СТЪЛБ IV: управление и ресурси : ролята на организациите на гражданското общество в политиките от „следващото поколение“ в областта на устойчивия туризъм и транспорт (НПВУ).

4.9. Европейската комисия определи седем водещи инициативи, за които насърчава държавите от ЕС да предложат инвестиции и реформи. Няколко от тези инициативи, като посочените по-долу, могат да доведат до инвестиции в туризма: — саниране: обновяване на туристическата инфраструктура с цел подобряване на нейните енергийни характеристики (сгради с почти нулево потребление на енергия), достъпността и управлението на ресурсите, както и разработване на кръгови бизнес модели (например за управление на храните и отпадъците) и устойчиви преки чуждестранни инвестиции или такива от ЕС; — преквалификация и повишаване на квалификацията: предоставяне на обучение на предприемачите в туризма, по-специално на микропредприятията, работниците и управителите на дестинации, в подкрепа на екологичния и цифровия преход; — модернизиране: подпомагане на цифровизацията на публичните администрации, отговарящи за политиката в областта на туризма, и насърчаване на обмена на данни между публичните администрации, управителите на дестинации и предприятията; — зареждане и презареждане: инвестиране в чиста мобилност и подобряване на свързаността с туристическите дестинации, по-специално с горещите точки в туризма (например воден транспорт, автобуси, обществен транспорт); — въвеждането на специален бюджетен ред „Туризъм“ в проектите по TEN-T (европейски транспортни коридори) ще позволи да се отчетат неговите особености.

4.10. Държавите членки и институциите на ЕС ще се нуждаят от силна рамка за партньорство с европейските/националните/регионалните и социалните партньори (социален диалог). От организациите на гражданското общество от ЕС и на национално равнище и от другите заинтересовани страни ще се изисква да играят проактивна роля с добавена стойност на всички равнища (освен пълноценното им участие в европейския семестър, надзора на пазара и т.н.), с някои общи дългосрочни цели, общи срокове и ново икономическо сближаване, гарантиращо социално приобщаване. Налице е спешна необходимост от предварително планиране и предприемане на действия чрез задълбочена преоценка, конкретна съвместна политическа програма и национални ангажименти, за да се разработи по-устойчив, привлекателен и взаимосвързан бизнес модел в областта на туризма и транспорта, който ще бъде подходящ за новото търсене на световния пазар и за променения начин на живот.

Брюксел, 23 февруари 2022 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Christa SCHWENG

(1) Съобщението на Комисията „Часът на Европа: възстановяване и подготовка за следващото поколение“ (COM(2020) 456 final), подкрепата по политиката на сближаване за периода 2021—2027 г. и пакет от мерки за здраве и безопасност, като например ваксинационната политика, цифровия COVID сертификат на ЕС, минималния стандарт за Европейския туристически знак за безопасност от COVID-19 и др.

(2) https://s3platform.jrc.ec.europa.eu/digitalisation-and-safety-for-tourism?p_l_back_url=%2Fsearch%3Fq%3Dtourism.

(3) Основните области на интерес в „прехода в туризма“ за организациите на микропредприятията и МСП и по-широкия кръг заинтересовани страни са: по-екологичен туризъм (кръгов туризъм, достъпен туризъм за всички, въглеродно неутрална мобилност, знания за устойчивостта, устойчиво потребление), цифровизация (анализ на данни и привличане на нови клиенти чрез управление на преживяването в реално време, цифров целогодишен туризъм и виртуални преживявания, технологично обезпечени дестинации, трансформация на съвместното създаване на стойност, цифрово овластяване и информация за доставчиците на туристически услуги и потребителите) и гъвкавост (способност за адаптиране на променящата се сфера на туризма, повишаване на квалификацията и запазване на качествения труд в туризма, управление на дестинациите в подкрепа на благосъстоянието на всички, капиталова подкрепа, достъпност и социално въздействие на туризма върху изменението на климата, застаряването на населението и цифровото разделение).

(4) Допълнителни задължения, които да изпълнява омбудсманът/органът: да наблюдава дейностите на държавите членки във връзка с техните НПВУ, за да оцени дали свързаните с туризма реформи са били последователно изпълнени, да наблюдава схемите за „втори шанс“ и „ранно предупреждение“ за туризма и малките транспортни предприятия и нова лесна за използване програма за платежоспособност за МСП, и да създаде условия за специален бюджетен ред за туризма, отразяващ както значението на тази екосистема, така и нейните нужди след кризата с COVID-19.

(5) Действия: преструктуриране на дълговия капитал, укрепване на способностите на микропредприятията за обединяване и създаване на клъстери, насърчаване на собствения капитал и предоставяне на данъчни стимули за частните инвеститори, както и подпомагане на механизми за ранно предупреждение за малките предприятия, изложени на риск от несъстоятелност.

(6) Препоръка на Съвета от 15 март 2018 г. относно Европейска рамка за качествено и ефективно чиракуване (ОВ C 153, 2.5.2018 г., стр. 1).

(7) Нейно величество кралица Максима, в качеството си на специален съветник на генералния секретар на ООН за приобщаващи финанси за развитие (UNSGSA), направи изказване на срещата на високо равнище на Г-20 в Рим на 31 октомври 2021 г., www.unsgsa.org.

(8) Глобалното партньорство за финансово приобщаване е приобщаваща платформа за всички държави от Г-20.

(9) ОВ C 429, 11.12.2020 г., стр. 219.

(10) Рамка на ООН от Сендай за намаляване на риска от бедствия за периода 2015—2030 г.; Демонстрационни центрове на мрежа от знания и подготвеност за МСП, https://www.europeansmeacademy.eu/news/improving-preparednes-response-to-eu-natural-and-man-made-disasters/.

(11) Директива (ЕС) 2015/2302 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 г. относно пакетните туристически пътувания и свързаните пътнически услуги (ОВ L 326, 11.12.2015 г., стр. 1).

(12) Служба на ЕП за парламентарни изследвания, Relaunching transport and tourism in the EU after COVID-19 („Възстановяване на транспорта и туризма в ЕС след COVID-19“), февруари 2021 г.

(13) Кризата е засегнала най-тежко малките предприятия и самостоятелно заетите лица в съответните вериги за създаване на стойност и вериги на доставки, както и работниците и обществата и техния капацитет за устойчивост.