BG    BG BG 
BG    BG  КОМИСИЯ  НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ  ОБЩНОСТИ  
Брюксел , 13.10.2008 
SEC(2008) 2599  
  
РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
Съпътстващ  документ  към 
 
предложението  за Регламент  на Европейския  парламент  и на Съвета  
относно  трансграничните  плащания  в рамките  на Общността  
  
ОБОБЩЕНА  ОЦЕНКА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
{COM(2008) 640} 
{SEC(2008) 2598} 
BG 2   BG 1. ВЪВЕДЕНИЕ  
Гладкото  и ефективно  функциониране  на платежната  система  е ключово  за вътрешния  
пазар . Ефективните  платежни  системи  са от системно  значение  за европейската  
конкурентоспособност , улесняването  на икономическите  операции  и провеждането  на 
паричната  политика . През  2000 година  интегрирането  на пазарите  на плащания  в ЕС 
беше  откроено  като една  от ключовите  мерки  за постигане  на целите , заложени  в 
Лисабонската  програма . 
Със създаването  на Икономическия  и паричен  съюз  (ИПС ) се наложи  необходимостта  
от модерна , стабилна  и ефективна  платежна  инфраструктура , която  да подпомага  
трансграничните  плащания  по електронен  път в рамките  на ЕС. При липсата  на 
инициативи  от страна  на сектора  на платежни  услуги  за разработването  на 
паневропейски  обработващи  плащанията  инфраструктури  и за намаляването  на таксите  
за трансграничните  плащания , Комисията  реши  да действа .  
На 31 декември  2001 година  влезе  в сила  Регламент  (ЕО) № 2560/2001 на Европейския  
парламент  и на Съвета  относно  трансграничните  плащания  в евро  („Регламент  2560”). 
Той касае  кредитните  преводи , тегленето  на пари  в брой  от банкомат  и плащанията  с 
карти  в евро  до 50 000 EUR. С него  се гарантира , че разходите  на клиента  за 
извършването  на трансгранично  плащанепо  електронен  път в евро  са същите  като на 
аналогично  плащане  в евро , извършено  в границите  на държавата -членка , в която  той 
се намира . Регламент  2560 може  да бъде  считан  за начална  стъпка  в изграждането  на 
интегриран  пазар  на плащанията  в евро . 
Настоящата  оценка  на въздействието  се основава  на широкообхватна  подготвителна  
работа  и консултации , извършени  от Комисията , и е резултат  от заключенията  в 
доклада  от февруари  2008 г. до Европейския  парламент  и до Съвета  за прилагането  на 
Регламент  (ЕО) № 2560/2001 относно  трансграничните  плащания  в евро . В доклада  във 
връзка  с регламента  бяха  откроени  три основни  проблема , които  се разглеждат  
подробно  в настоящата  оценка . Това  са: 
– рискът  от високи  такси , фрагментиране  на пазара  и непоследователна  правна  рамка  
за трансграничните  преки  дебити ;  
– ниската  ефективност  при трансграничните  плащания , нехармонизираните  
конкурентни  условия  и високите  разходи  в резултат  на задълженията  за отчитане , 
основано  на уреждането  на задълженията  по плащанията , за статистически  
цели ; 
– липсата  на национални  компетентни  органи , натоварени  с прилагането  на 
регламента , както  и на органи  за извънсъдебно  разрешаване  на спорове  във 
връзка  с него . 
Освен  това, в оценката  на въздействието  се отчита  конюнктурата  на финансовите  
пазари  на дребно , включително  постепенното  изграждане  на единната  зона за плащания  
в евро  (ЕЗПЕ ), както  и ангажимента  на Комисията  да съгласува  текста  на регламента  с 
Директива  2007/64/ ЕО на Европейския  парламент  и на Съвета  относно  платежните  
услуги  във вътрешния  пазар  (Директива  относно  платежните  услуги  – ДОПУ ). 
BG 3   BG 2. ОПРЕДЕЛЯНЕ  НА ПРОБЛЕМА  
2.1. Риск  от високи  такси , фрагментиране  на пазара  и непоследователна  
правна  рамка  за трансграничните  преки  дебити  
При приемането  на регламент  2560 трансграничните  преки  дебити  не съществуваха . 
Поради  това те не бяха  обхванати  от него . Все пак ДОПУ  предоставя  необходимата  за 
създаването  на трансгранични  преки  дебити  правна  рамка . Ако преките  дебити  се 
изключат  от обхвата  на преразгледания  регламент , би се получила  сериозна  
несъгласуваност  на вътрешния  пазар , тъй като различни  тарифи  за трансграничните  и 
националните  операции  биха  били  възможни  единствено  за този важен  инструмент  на 
плащанията  по електронен  път. 
преките  дебити  съставляват  около  25% от всички  безналични  платежни  операции  в ЕС. 
Според  прогнозите  на Комисията  стойността  на трансграничните  преки  дебити  би 
достигнала  сравнително  бързо  250 млрд . EUR годишно . 
Фактът , че преките  дебити , за разлика  от други  средства  за плащане  по електронен  път, 
понастоящем  не са обхванати  от Регламент  2560, представлява  непосредствен  риск  от 
наличие  на различно  тарифиране  на трансграничните  и националните  преки  дебити . В 
контекста  на ЕЗПЕ  и ДОПУ  отделните  финансови  институции  могат  свободно  да 
налагат  различни  такси  на трансгранична  основа . Съществува  голяма  вероятност  
увеличените  възможности  за печалба  да доведат  до прилагането  на такава  стратегия . 
Различията  в тарифите  биха  изкривили  функционирането  на важна  част от пазара  на 
плащания  в ЕС, удължавайки  настоящата  му фрагментираност  по държави . Ако 
тарифите  за трансграничните  и националните  преки  дебити  не бъдат  уеднаквени , не би 
имало  стимул  за доставчиците  на платежни  услуги  да преминат  бързо  към модерни  и 
нискоразходни  инфраструктури  за целите  на ЕЗПЕ , тъй като всеки  разход  би могъл  да 
бъде  прехвърлен  на частните  потребители  или на бизнеса . 
2.2. Ниска  ефективност  на трансграничните  плащания , нехармонизирани  
конкурентни  условия  и високи  разходи  поради  задълженията  за отчитане  
за статистически  цели , основано  на уреждането  на задълженията  по 
плащанията  
Законодателството  на Общността  и актовете  на Европейската  централна  банка  изискват  
от държавите -членки  да събират  статистическа  информация  по отношение  на 
платежния  баланс . Възприетата  методология  обаче  се различава  в отделните  държави -
членки . Използваните  методи  могат  да бъдат  класифицирани  в две широки  категории : 
– системи , основани  на пряко  отчитане  и преки  проучвания , с които  се събира  
информация  направо  от националните  предприятия  и домакинства , участващи  в 
икономически  дейности ; 
– системи , основани  на уреждането  на задълженията  по плащанията  (сетълмънт ), с 
които  се събира  информация  чрез посредници  (например  банките , които  изпълняват  
платежните  нареждания ). 
С регламент  2560 уреждането  на задълженията  по плащанията  по банков  път в размер  
до 12 500 EUR се освобождава  от задължение  за отчитане  за целите  на статистическото  
изготвяне  на платежния  баланс . Това  ускори  преминаването  към системи , основани  на 
пряко  отчитане , тъй като при този метод  няма  праг . 
BG 4   BG В началото  на 2008 г. 14 държави -членки  използваха  пряко  отчитане  и преки  
проучвания  за изготвяне  на статистиката  за платежния  баланс , а 13 държави -членки  
разчитаха  на отчитане  за целите  на платежния  баланс , основано  на уреждането  на 
задълженията  по плащанията . Шест  държави  от втората  група  решиха  да вдигнат  на 
доброволна  основа  прага  до 50 000 EUR, а останалите  седем  продължиха  да прилагат  
прага  от 12 500 EUR. Седем  от 13-те държави , прилагащи  отчитане  за целите  на 
платежния  баланс , основано  на уреждането  на задълженията  по плащанията , са в 
процес  на преминаване  към метода  на пряко  отчитане  и преки  проучвания .  
Нормативната  уредба  за статистическо  отчитане  е различна  в тези 13 държави -членки . 
Това  сериозно  накърнява  ефикасността  на европейската  система  на плащания , тъй като 
значението  му е, че в много  случаи  напълно  интегрираната  и автоматизирана  обработка  
на трансграничните  плащания , надхвърлящи  прага  за освобождаване , не би била  
възможна . Според  прогнозите  на националните  банкови  сдружения , при около  50% от 
плащанията , чието  отчитане  е задължително , е необходима  мануална  намеса , което  
значително  увеличава  разходите  и необходимото  за обработването  време . 
В резултат  на това, отчитането  за целите  на платежния  баланс , основано  на уреждането  
на задълженията  по плащанията , има ясно  изразен  общностен  аспект , тъй като този 
метод  на събиране  представлява  бариера  пред  създаването  на вътрешен  пазар  на 
плащанията  и запазва  административно  наложеното  разграничение  между  
националните  и трансграничните  плащания . От гледна  точка  на конкуренцията , 
различието  между  плащанията , извършени  в рамките  на дадена  държава -членка , и тези, 
извършени  между  две държави -членки , създава  неравнопоставени  условия  за 
доставчиците  на платежни  услуги , разположени  в различни  държави -членки . Това  
допълнително  ограничава  конкуренцията  като създава  пречки  пред  достъпа  до пазара  
на нови  участници , които  за някои  категории  доставчици  на платежни  услуги  биха  
били  непреодолими . 
Тежестта , причинена  от отчитането  и поддръжката  на необходимата  за това 
инфраструктура , се отразява  съществено  на разходите  за кредитни  преводи . Според  
прогнозата  на италианското  банково  сдружение  например , преките  разходи  за отчитане  
за целите  на платежния  баланс  са около  3,40 EUR за всеки  един  трансграничен  
кредитен  превод . Изчисленията  на испанския  банков  сектор  посочват  сходни  стойности  
(около  3 EUR за кредитен  превод ). 
Освен  това, ползата  и точността  на отчитането , основано  на уреждането  на 
задълженията  по плащанията , могат  постепенно  да спаднат . Когато  проектът  за ЕЗПЕ  
бъде  напълно  осъществен , платежната  информация  няма  да отразява  съответната  
икономическа  операция , тъй като бизнесмените  ще могат  извършват  всичките  си 
плащания  посредством  една  сметка , която  няма  да е задължително  да бъде  открита  в 
държавата -членка , в която  те физически  се намират . Това  на свой  ред може  да се отрази  
неблагоприятно  на надеждността  на информацията  за платежния  баланс , предоставена  
от отчитането , основано  на уреждането  на задълженията  по плащанията , и използвана  
за различни  цели  на европейско  равнище , например  при подготвянето  на търговски  
преговори  или иницииране  на процедури  при прекомерен  дефицит . 
2.3. Липса  на недвусмислено  посочване  на национални  компетентни  органи , 
натоварени  с прилагането  на регламента , както  и на органи  за 
извънсъдебно  разрешаване  на спорове  във връзка  с него   
Органи  за извънсъдебно  разрешаване  на спорове  във връзка  с потребителски  
оплаквания  съществуват  във всички  държави -членки . Въпреки  това, в някои  държави -
BG 5   BG членки  те отказват  да разглеждат  възражения  във връзка  с Регламент  2560 с аргумента , 
че националната  им правна  система  не ги е оправомощила  за това. В резултат  в някои  
страни  жалбоподателят  все още трябва  да търси  удовлетворение  по съдебен  ред. За 
един  чуждестранен  потребител  това е източник  на трудности  и вероятно  неоправдано  
по отношение  на направените  разходи  и очакваните  ползи .  
По отношение  на компетентните  органи , повечето  държави -членки  съобщиха  
неофициално  на Комисията  посочения  от тях отговорен  компетентен  орган . Все пак, в 
някои  случаи , където  беше  установен  общ проблем  поради  неправилно  прилагане  на 
регламента , някои  държави -членки  отказаха  да го разгледат  с аргумента , че нямат  
правно  задължение  за това.  
3. ЦЕЛИ 
Общата  цел на преразглеждането  на регламента  е постигането  на вътрешен  пазар  на 
плащанията  в евро  с ефективна  конкуренция  и без разлика  между  трансграничните  и 
националните  плащания , в резултат  на което  значително  биха  се намалили  разходите  и 
нараснали  ползите  за европейската  икономика  в глобален  аспект . С оглед  постигането  
на тази обща  цел, бяха  определени  три оперативни  цели : 1) премахване  на 
административните  пречки , възпрепятстващи  ефективното  функциониране  на 
вътрешния  пазар  на плащания ; 2) разширяване  на гарантирането  на еднакво  
тарифиране  на националните  и трансграничните  плащания , така че да бъдат  включени  
и преките  дебити ; 3) осигуряване  на съгласуваност  на законодателството , регулиращо  
европейските  плащания , и прилагането  му в държавите -членки . Това  в средносрочен  
план  би довело  до постигането  на конкретните  цели  за насърчаване  и улесняване  на 
използването  от частните  лица  и бизнеса  на услугите  за извършване  на трансгранични  
плащания  по електронен  път; гарантиране  на хармонизирани  конкурентни  условия , 
засилване  на правната  сигурност  по отношение  на безналичните  плащания  в евро  и 
намаляване  на разходите  на европейските  потребители , предприятия  и доставчици  на 
платежни  услуги  за извършване  на плащания . 
4. ЕФЕКТ  
4.1. Ефект  във връзка  с включването  на преките  дебити  в обхвата  на 
регламента  
Вариантите  за действие  за включване  на преките  дебити  в обхвата  на регламента  са: 1) 
преките  дебити  да не бъдат  включени  в обхвата  на регламента ; 2) насърчаване  на 
секторното  саморегулиране  и/или препоръчване  на регулаторна  мярка  от страна  на 
държавите -членки ; 3) пристъпване  към законотворчество  за разширяване  на обхвата  на 
регламента  за включване  в него  на преките  дебити . 
При вариант  1, доставчиците  на платежни  услуги  имат  възможността  да тарифират  по 
различен  начин  националните  и трансграничните  преки  дебитни  плащания . При много  
от тях вероятността  да се възползват  от нея е голяма . Като  резултат  съществува  риск  
преките  дебити  да не успеят  да разгърнат  напълно  потенциала , който  предлага  
трансграничното  измерение  (биха  се използвали  други , регламентирани  платежни  
инструменти ), като това би намалило  социалните  ползи  (ниски  тарифи ) от вътрешния  
пазар  на плащанията . 
BG 6   BG При вариант  2, секторът  на платежни  услуги  е насърчен  да приеме , саморегулирайки  
се, еднакви  такси  за националните  и трансгранични  преки  дебитни  операции . 
Евентуална  препоръка  към държавите -членки  от страна  на Комисията , в която  те се 
приканват  да уеднаквят  тарифите , би представлявала  допълнително  или успоредно  
възможно  действие . Уеднаквяването  на таксите  вероятно  би обхванало  само  някои  
държави -членки  и/или банки , в резултат  на което  фрагментирането  на европейския  
пазар  на плащания  би се запазило . Социалните  ползи  от вътрешния  пазар  биха  били  по-
ниски  от потенциала  си. 
При вариант  3, начисляваните  такси  както  за трансграничните , така и за националните  
преки  дебити , биха  били  еднакви  във всяка  една  държава -членка . Потребителите  биха  
били  защитени  от евентуално  дискриминационно  таксуване  на трансграничните  преки  
дебити . Европейският  бизнес  би имал  още по-голяма  полза , тъй като предприятията  
също  са бенефициери  на плащанията . В резултат  на уеднаквяването  на тарифите , 
разходите  за платежните  операции  за бизнеса  не биха  зависели  от местоположението  на 
платеца .  
4.2. Ефект  във връзка  с отчитането  за целите  на платежния  баланс  
Вариантите  във връзка  с отчитането  за целите  на платежния  баланс  са: 1) запазване  на 
сегашния  праг  (12 500 EUR) на освобождаване  от задължението  за отчитане ; 2) 
създаване  на доброволна  основа  в рамките  на ЕЗПЕ  на допълнителна  незадължителна  
услуга  (AOS), с която  би се позволило  събирането  на статистическа  информация  от 
уреждане  на задълженията  по плащанията  да продължи ; 3) насърчаване  на доброволни  
корекции  от страна  на държавите -членки ; 4) решаване  по законодателен  път на 
проблемите , свързани  с отчитането  на платежния  баланс , съгласно  три подварианта : 4а) 
увеличаване  на прага  на освобождаване  от задължението  за такова  отчитане  на 50 000 
EUR; 4б) премахване  на наложените  на доставчиците  на платежни  услуги  задължения  
за отчитане  за целите  на платежния  баланс ; 4в) увеличаване  на прага  на освобождаване  
от задължението  за такова  отчитане  на 50 000 EUR, последвано  като втори  етап от 
премахване  от януари  2012 г. на отчитането  за целите  на платежния  баланс , основано  
на уреждането  на задълженията  по плащанията . 
При вариант  1 неравностойните  конкурентни  условия  за доставчиците  на платежни  
услуги  се запазват , като ефективността  на вътрешния  пазар  на плащанията  е 
възпрепятствана  от задължението  за отчитане  на трансграничните  плащания . Частните  
потребители  и бизнесът  в 13-те държави -членки , където  отчитането  се запазва , 
продължават  да заплащат  високи  такси  (пряко  – чрез тарифите  на платежните  услуги  
или косвено  – чрез по-високи  такси  за обслужване  на сметка  и/или други  свързани  с нея 
такси ). 
При вариант  2 отчитането , основано  на уреждането  на задълженията  по плащанията , в 
контекста  на ЕЗПЕ  би могло  да продължи , като би било  възможно  и автоматизирано  
обработване  на плащанията . При този вариант  разходите  за отчитането , основано  на 
уреждането  на задълженията  по плащанията , биха  се намалили , като същевременно  би 
се вдигнал  прагът  на освобождаване  на 50 000 EUR за доброволно  участващите  
държави -членки . Въпреки  това, фиксираните  разходи  от поддържането  на 
необходимата  за целите  на отчитането  инфраструктура  биха  продължавали  да 
представляват  съществена  финансова  тежест  за банките , като разликата  в третирането  
на трансграничните  и вътрешните  плащания  не би била  заличена . Не би била  достъпна  
и информация  за плащанията  с произход  от тези държави -членки , които  не участват  в 
BG 7   BG системата  на допълнителната  незадължителна  услуга  (AOS) (повечето  държави -членки  
не биха  се присъединили  към нея, тъй като за тях това не е необходимо ).  
При вариант  3 отрицателният  ефект , описан  във вариант  1, би бил донякъде  смекчен , 
въпреки  че степента , при която  той би изчезнал , би зависела  от реакцията  на 
държавите -членки .  
Ако прагът  на освобождаване  бъде  увеличен  на 50 000 EUR ( вариант  4а), би се 
постигнала  по-голяма  хомогенност  между  отделните  държави -членки , тъй като 
изкривяването  на конкуренцията  би било  редуцирано , поне  по отношение  на 
плащанията  на дребно . Въпреки  това, запазването  на отчитането  би продължило  да 
представлява  съществена  пречка  за трансграничните  плащания . 
При вариант  4б) разходите  при платежните  операции  биха  били  намалени  до 
максималната  възможна  граница , разликата  от административна  гледна  точка  между  
трансграничните  и вътрешните  плащания  би била  заличена  и биха  били  постигнати  
равностойните  конкурентни  условия  за доставчиците  на платежни  услуги . Би било  
улеснено  използването  на трансгранични  платежни  услуги , особено  за бизнеса .  
При вариант  4в) ползите  са както  при вариант  4б) с тази разлика , че постепенно  биха  
били  премахнати  изискванията  по отношение  на платежния  баланс , като в един  
първоначален  етап би бил вдигнат  прагът  на освобождаване . Това  би позволило  на 
изготвящите  статистиката  по отношение  на платежния  баланс  власти  постепенно  да 
приспособят  методите  си на събиране  на статистическа  информация  към необходимите  
промени , като по този начин  сведат  до минимум  евентуалното  отражение  върху  
качеството  на статистиката  по отношение  на платежния  баланс . 
4.3. Ефект  във връзка  с компетентните  органи  и извънсъдебното  разрешаване  
на спорове  
Вариантите  по отношение  на компетентните  органи  и органите  за извънсъдебно  
разрешаване  на спорове  са: 1) да не се посочват  такива  органи ; 2) да се посочат  такива  
органи , които  да се занимават  с въпросите , свързани  с регламента . 
При вариант  1, липсата  на ясен  начин  за осигуряване  на бързо  и нискоразходно  
разрешаване  на спорове  би имало  неблагоприятно  въздействие  върху  потребителя  и 
ефикасността  на вътрешния  пазар  на плащанията . Би се създала  правна  
несъгласуваност  между  ДОПУ  и регламента , както  и неяснота  при случаите  на 
плащания , попадащи  в приложното  поле  и на двата  акта. По отношение  на 
компетентните  органи , липсата  на ясно  посочена  административна  структура , 
упражняваща  надзор  върху  прилагането  на регламента , би направила  по-времеемко  и 
трудна  задачата  на Комисията  да предложи  успешно  решение  на проблем , свързан  с 
неправилно  тълкуване  или сътресение  на пазара  при прилагането  на регламента . 
При вариант  2, от държавите -членки  би се изисквало  да посочат  компетентните  органи , 
натоварени  с правомерното  прилагане  на регламента  на национално  равнище . 
Потребителите  и бизнесът  биха  могли  да ограничат  правните  разходи  за съдебна  
намеса  и да ускорят  разрешаването  на спорове  във връзка  с плащанията  посредством  
арбитраж  или медиация .  
BG 8   BG 5. ЗАКЛЮЧЕНИЯ  
Предпочитаните  варианти  на политика  от гледна  точка  на Комисията  са следните : 1) 
разширяване  на обхвата  на Регламент  2560 за включване  на преките  дебити ; 2) 
поетапно  премахване  на задълженията  за отчитане , основано  на уреждането  на 
задълженията  по плащанията , до януари  2012 г.; 3) посочване  на компетентни  органи  и 
извънсъдебни  институции  за разрешаване  на спорове . 
За избягване  на всяко  правно  несъответствие  или липса  на яснота  между  предлагания  
изменен  регламент  и ДОПУ , формулировката  и определенията  в него  биха  били  
приведени  в съответствие  с използваните  в директивата .