BG Официален вестник на Европейския съюз C 10/72

Становище на Европейския икономически и социален комитет относно „Насърчаване на устойчива производителност на труда в Европа“

(2008/C 10/19)

На 16 февруари 2007 г. Европейският икономически и социален комитет реши, в съответствие с член 29, параграф 2 от Правилника за дейността, да изготви становище относно Насърчаване на устойчива производителност на труда в Европа.

Специализирана секция „Заетост, социални въпроси, гражданство“, на която беше възложено да подготви работата на Комитета по този въпрос, прие становището си на 17 юли 2007 г. (докладчик: г-жа Kurki).

На 438-ата си пленарна сесия, проведена на 26 и 27 септември 2007 г. (заседание от 26 септември), Европейският икономически и социален комитет прие следното становище със 155 гласа „за“ и 9 гласа „въздържал се“.

1. Заключения и препоръки

1.1 Необходимо е традиционните фактори на икономическия растеж (увеличаването на работната сила, инвестирането в средства за производство, повишаване на образователното ниво) да бъдат допълнени от нови елементи, способни да генерират устойчив растеж. На първо място трябва да се засили ръстът на производителността спрямо сегашните нива. На второ място трябва да се намерят начини, чрез които поне да се спре спадът на предлагането на работна ръка. На трето място следва да се направи по-привлекателен светът на труда.

1.2 Комитетът смята, че Европейският съюз следва да подкрепя усилията на всички държави-членки и предприятия за увеличаване на устойчивата производителност, която е първостепенен елемент от Лисабонската стратегия. Трябва активно да се насърчава идеята, че качествените и социалните иновации на работното място имат много голямо въздействие върху успеха на предприятията. Комитетът предлага този аспект да бъде взет под внимание като част от оценката и реформата на насоките за икономическо развитие и заетост.

1.3 Комитетът би желал да поднови предложението си за създаване на европейски индекс на качеството на трудовия живот. Този индекс може да се основава на установени на базата на изследвания критерии за „добра работа“ и да се измерва и публикува редовно. Подобен индекс може да се използва за изясняване на промените и подобренията в качеството на трудовия живот на европейските граждани, както и за ефекта върху производителността. Същевременно той би могъл да служи като основа за нови инициативи, свързани с подобряването на качеството на трудовия живот.

1.4 Разработването на европейски индекс на качеството на труда изисква създаването на широк форум. Богатият и разнообразен опит на Европейския икономически и социален комитет по отношение на свързаните с промените на работното място предизвикателства и начините да се отговори на тези предизвикателства представлява добра основа за създаването на подобен форум. Обсерваторията на пазара на труда би могла също да проучи този въпрос в рамките на възможностите на работната си програма.

1.5 ЕИСК настоятелно призовава Комисията да поръча допълнителни проучвания относно взаимовръзката между качеството на трудовия живот и производителността на труда. Необходим е по-задълбочен анализ на факторите, които допринасят за устойчива производителност. В рамките на тази дейност различните институции на ЕС и държавите-членки биха могли да се възползват по-добре, отколкото досега, от изследванията и анализите на Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд (Дъблин) и Европейската агенция за безопасни и здравословни условия на труд (Билбао).

1.6 Комитетът смята, че би било полезно в общностните инициативи в областта на иновациите и обучението (например Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации, програмите, свързани със структурните фондове, Интегрираната програма за действие за учене през целия живот на ЕС) да се наблегне на иновациите на работното място и на новите видове професионални умения и ръководни практики. В тази връзка социалните партньори носят важна отговорност за подготвянето, осъществяването и оценката на проектите.

1.7 Комитетът предлага държавите-членки да осъществяват програми, насърчаващи качеството и производителността на труда като част от своите програми за заетост и политики за иновации. В редица държави-членки съществуват национални центрове по производителността и изследователски центрове по труда, които биха могли да участват в подобни инициативи. В това отношение социалните партньори имат ключова роля при планирането на проектите и практическото им осъществяване.

1.8 От първостепенно значение е дискусиите и конкретните инициативи за устойчива производителност да продължат в различните европейски форуми, в държавите-членки и в предприятията. Комитетът може да даде значителен принос към този процес, като представи позициите на гражданското общество по този въпрос, по-специално посредством становищата си относно икономическата политика и политиките по заетостта и иновациите.

2. Въведение

2.1 Устойчивият икономически растеж и високото равнище на заетост са от съществено значение за просперитета на Европа. Целта на Европейския съюз е да „съдейства за устойчивото развитие на Европа, основаващо се върху балансиран икономически растеж и стабилност на цените, силно конкурентна социална пазарна икономика, която има за цел пълна степен на заетост и социален прогрес и високо равнище на защита и подобряване на качеството на околната среда“ (1). Това може да бъде постигнато чрез увеличаване на ръста на производителността във всички сектори на икономиката (2). Ръстът на производителността води до нарастване на благосъстоянието на населението, когато се основава на подобряване на качеството на професионалния живот и на увеличаване на броя на качествените работни места. Устойчивият растеж на производителността може да гарантира баланса на публичните финанси и устойчиво предоставяне на социални и здравни услуги на население, което застарява. Същевременно се създават нови качествени работни места. Ето защо устойчивият растеж на производителността подкрепя икономическите, социалните и екологичните цели на Лисабонската стратегия.

2.2 В следвоенния период производителността на труда в Европа постоянно нараства. Дори и в края на 60-те години производителността на труда за отработен час продължава да расте средногодишно с около 5 %. От 80-те години започва да намалява и в началото на новото хилядолетие годишният ръст достига вече само около 1-2 %. Редица фактори, оказващи различно влияние, могат да обяснят средните вариации на регистрираните в последните години стойности на производителността на труда в държавите-членки. Средният ръст на производителността в Европа се подобри с присъединяването на новите държави-членки, в които началното ниво на производителността беше по-ниско от преобладаващото в старите държави-членки. От 1995 г. обаче броят на работните места с ниска производителност на труда в цяла Европа се увеличава. Става въпрос за ниско платени работни места в сектора на услугите, които не изискват висока професионална квалификация, както и за много дейности, извършвани в рамките на нетипични трудови договори. Тази тенденция допринесе за забавянето на растежа на производителността на труда (3).

2.3 Ръстът на производителността в промишлеността беше най-бърз в отраслите, в които технологиите са основен фактор. Делът на тези отрасли в общото производство е малък, което според Комитета, е симптоматичен признак за потенциални проблеми. Колкото по-голям е техният дял в добавената стойност, толкова повече те допринасят за общата производителност и растежа на реалните приходи в икономиката. Тези отрасли неизменно са лидери в иновациите и модернизацията и разпространението на нови технологии, включително и отвъд националните граници (4).

2.4 Слабият ръст на производителността в секторите на частните и публичните услуги през последните години очевидно е сериозен проблем. Все пак не бива да се забравя, че в тези сектори е по-трудно, ако не и невъзможно, ръстът на производителността да се измерва със същите критерии както в производството. Въпреки нарастващото използване на различни иновации, като например ИКТ приложенията, в сектора на услугите това не е отчетено като ръст на производителността в свързаните с нея статистики. Иновациите в този сектор обикновено се въвеждат по-скоро посредством придобита технология (ИКТ, организационни промени и човешки капитал), отколкото чрез преки разходи на предприятията, работещи в областта на услугите, за научноизследователска и развойна дейност (5). Ето защо механичните изчисления при сравненията на производителността могат да доведат до погрешни изводи, ако не се отчита същинското естество на отделните сектори. Това се отнася и до публичните услуги, където при отчитането на целите, свързани с нарастването на производителността, трябва да се отчитат и общите цели на социалната и публичната политика, както и изискването за осигуряване на среда, която да благоприятства иновациите и ръста на производителността.

2.5 Подобряването на заетостта и нарастването на производителността не се изключват взаимно. Напротив, обединени, те подкрепят целите, залегнали в Лисабонската стратегия, които се отнасят до увеличаването на броя на по-качествените работни места. Според Международната организация на труда работните места с висока производителност на труда са в основата на достойния труд (6). Устойчивият ръст на производителността и увеличаването на равнището на заетост допринасят по подходящ начин за намаляването на дела на недекларирания труд в икономиката.

2.6 Структурата на икономиките в ЕС е в процес на промяна и тенденцията сред производствените фактори е да се придава все по-голямо значение не толкова на физическия, колкото на човешкия капитал. Според Комисията търсенето на работна ръка в ЕС вече се е изместило от търсене на работна сила с традиционни умения в посока на търсене на висококвалифицирана работна сила. Това отразява по-скоро промените в съдържанието на самите работни места, отколкото промени в разпределението на работната сила по отрасли. Между 1995 г. и 2000 г. създадените работни места в бързо развиващи се, интензивно използващи знанието отрасли, представляват повече от две трети от всички нови високо- и средноквалифицирани работни места и много голяма част от новите работни места, изискващи ниска квалификация (7). Секторът, свързан с услуги за предприятията, в частност, увеличи работната си ръка и в бъдеще ще играе ключова роля за създаването на нови работни места и компенсиране на намаляването на заетостта и оптимизирането на производството в производствените отрасли (8).

2.7 За отделния индивид ръстът на производителността означава по-сигурни работни места, по-добри възможности за работниците да напредват в своята работа и да постигнат по-високо ниво на доходи. Това позволява да се повиши квалификацията на работниците и да се подобрява тяхната пригодност за работа в условията на променяща се среда.

2.8 За предприятията увеличаването на производителността е от решаващо значение — това е ключът за тяхната конкурентоспособност. Тъй като цените до голяма степен се определят от световните пазари и производителността не може да бъде увеличавана неограничено чрез традиционното инвестиране в машини и оборудване, трябва да се използват други средства. За предприятията нарастването на производителността означава по-бавно увеличаване на разходите, подобряване на конкурентоспособността по отношение на цените и увеличаване на общия обем на средствата за работни заплати, увеличаване на сигурността на работните места (и следователно и на тяхната привлекателност), промяна на задачите и организацията на работа, постигане на по-висока добавена стойност за потребителите с по-малко средства, подобряване на рентабилността, възможност за растеж и оцеляване на пазара и полагане на основите за инвестиции и развиване на дейностите.

2.9 Икономическият растеж в Европа традиционно зависи от нарастването на работната сила, нивото на инвестиции в средствата за производство и повишаването на образователното ниво. Понастоящем този модел вече не функционира така както би следвало. Предлагането на работна сила вече не се увеличава, а по-скоро намалява. Предприятията не проявяват такава готовност да инвестират във физически капитал като в миналото. Трудът се променя от трудоемък към капиталоемък, а човешкият капитал придобива все по-голямо значение. Физическият нискоквалифициран труд все повече се измества от специализиран труд, изискващ специално обучение. Инвестирането единствено в основно обучение вече не води до такъв голям ръст на производителността като преди.

2.10 Икономическият растеж в някои държави-членки беше стимулиран също и от данъчните мерки (например, намаляване на корпоративния данък и данъчното облагане на заплатите) и доведе до увеличаване на индивидуалното потребление (например политиката по отношение на лихвените проценти, данъчното облагане). Независимо от това, възможностите за използване на тези фактори на растежа са ограничени и те трябва да бъдат оценявани от гледна точка както на данъчната конкуренция, така и на поддържането на публичната инфраструктура.

2.11 Освен горепосочените фактори на растежа, е необходимо да се създадат нови елементи, генериращи растеж. Към материалните фактори за успех се добавят и нематериални, в частност способността на ръководителите да мотивират работниците и да използват техните умения.

2.11.1 На първо място, трябва да се засили ръстът на производителността спрямо сегашните нива. Това изисква политики, които да създават среда, насърчаваща устойчив растеж за предприятията и иновациите и осигуряваща здравословна конкуренция. Това е единственият начин за увеличаване на общия размер на „икономическата торта“.

2.11.2 На второ място, трябва да се намерят начини, чрез които поне да се спре спадът на предлагането на работна ръка. Няколко държави-членки ще загубят около 15 % от работната си сила през следващите десет години. Трябва да се поддържа високо равнище на заетост посредством по-ефективни мерки по отношение на политиката в областта на работната сила, имиграцията и интеграцията на квалифицираните работници, мерки за съчетаване на професионалния и семейния живот и за равнопоставеност между половете, както и посредством реформа на пенсионните системи. Подобряването на качеството на професионалния живот, като например задържането на по-възрастните работници на работа и поддържането на тяхната мотивация са от ключово значение за отлагането на тяхното пенсиониране.

2.11.3 На трето място, следва да се направи по-привлекателен светът на труда. Значителен брой от заетите лица са във възрастовата група между 40 и 54 години, което представлява важно икономическо предизвикателство. Същевременно от първостепенно значение е да се предотврати преждевременното напускане на училище от младите хора и те да бъдат включени в трудовия живот. Трябва да се подобрят качеството на труда и наличието на квалифицирана работна ръка, така че да може да се извлече по-голяма полза от новите технологии, иновациите и изследователската и развойната дейност.

2.12 Европейският съвет многократно подчерта необходимостта от инвестиции за подобряване на качеството на заетостта, (9) в частност посредством показатели за качество. По време на финландското председателство на ЕС беше започната дискусия за значението на производителността за Лисабонската стратегия. Финландия поиска от Европейския икономически и социален комитет да изготви становище относно „Качество на трудовия живот, производителност и заетост в контекста на глобализацията и демографските предизвикателства“ (10). Комитетът прие становището си през м. септември 2006 г.

2.13 Германското председателство продължи дебата за качеството на трудовия живот. Темата за„добрата работа“ представлява конкретен израз на целта на Лисабонската стратегия за създаване на повече и по-качествени работни места (11). На неформалната среща на министрите по заетостта и социалните въпроси в Берлин през м. януари 2007 г. Германия, Португалия и Словения наблегнаха съвместно в своите заключения на значението на насърчаването на „добрата работа“ (12). В заключенията си Европейският съвет от 8 и 9 март 2007 г. подчерта значението на „добрата работа“ за стимулирането на заетостта в държавите-членки и за укрепването на европейския социален модел. За Съвета принципите, които са в основата на понятието за „добра работа“, са правата и участието на работниците, равните възможности, безопасността и опазването на здравето на работното място, както и организация на работата, която взема предвид нуждите на семейството (13).

2.14 Програмите на европейско равнище по един или друг начин отчитат развитието на трудовия живот и възможностите, които предлагат работните места за справяне с предизвикателството, което представлява промяната. За съжаление, те обикновено представят отделни предложения, а не централна отправна точка, която би могла да служи като насока за действие. Освен това координацията между програмите е лоша, така че всеки напредък или липсата на такъв в областта на устойчивата производителност остава незабелязан.

2.15 Основният въпрос е как да се увеличи ръстът на производителността на предприятията по начин, който да подкрепя индивидуалните и колективните ресурси на работниците, като същевременно им помага да запазят трудоспособността си и мотивираността си за работа, изправени пред променящите се условия.

3. Устойчивият растеж на производителността като фактор за успех

3.1 При анализа на производителността и заетостта е важно да се прави разграничение между въздействието в краткосрочен и дългосрочен план. В краткосрочен план може да съществува отрицателна взаимозависимост между растежа на производителността и заетостта. Преструктурирането на промишлеността като че ли води до увеличение на средния ръст на производителността на труда, но до по-ниско равнище на заетост (14). При тези обстоятелства е необходима значителна намеса от страна на политиката на пазара на труда, тъй като уменията на някои работници са остарели и те се превръщат в безработни. Необходими са нови форми на закрила срещу съкращенията и безработицата, така че уменията и знанията на възможно най-голяма част от работниците да могат да бъдат използвани по гъвкав начин. В становището си относно насоките за политиките по заетостта ЕИСК отправя няколко препоръки за засилването на ефективността на политическите мерки (15).

3.2 В дългосрочен план нарастването на производителността на труда може да доведе до повишаване на равнището на заетостта. В частност, комбинираното въздействие на технологиите и някои компоненти на качеството на труда генерират растеж, което води до увеличаване на работните места и повишаване на равнището на заетостта. Това обаче не става автоматично, а зависи по-скоро от способността на промишлеността да увеличи растежа с интензивно използване на работна ръка и да стимулира дългосрочния ръст на производителността, което е свързано както с качеството на труда, така и с удовлетворението от работата (16).

3.3 Съществуват много начини, по които предприятията могат да повишават своята производителност. В частност някои предприятия, чиито акции се търгуват на борсата, оценяват конкурентоспособността в краткосрочен план въз основа на тримесечните приходи и разходи. Логиката на „бързите печалби“ може да бъде лесно разпозната на работното място по липсата на инвестиции в производството и на внимание спрямо уменията и способностите на персонала. В някои случаи предприятията не разполагат с финансови средства за тази цел. Освен това заплатите и условията за работа често отговарят само на минималните изисквания, което може да има сериозни социални последствия в дългосрочен план. Този подход представлява опасност за общата конкурентоспособност на Европа. Европа не може да се пребори с конкурентите си посредством комбинация от нископроизводителен труд, лоши условия на труд и ниски заплати.

3.4 Обикновено ефективността на производствените мощности се подобрява с модернизиране на условията на производство и чрез развиване на организации на производство, които по-добре отговарят на търсенето. Инвестира се в машини и оборудване. В резултат се повишава нивото на производителността като цяло. Производителността може да бъде повишавана постепенно чрез рационализиране и оптимизиране на технологиите и чрез разработване на продукти и услуги посредством прилагането на по-интелигентни методи на производство. Това обаче не е достатъчно, ако липсва истинско сътрудничество на работното място, ако работниците не са мотивирани да работят или ако работната среда се характеризира със слабости, които затрудняват трудовата дейност.

3.5 Поддържането на икономическия растеж изисква по-дълбоки, структурни реформи. Производителността може да бъде увеличена бързо чрез скокообразна стратегическа промяна, при която предприятието реорганизира напълно начина си на функциониране и по този начин поема по нов път на растеж. В този случай работните места, изискващи остарели умения, неизбежно се закриват, но същевременно се откриват нови, които често са по-качествени. Предприятията, които се обновяват, създават нови продукти и нови вериги за добавена стойност. Ключови фактори в този процес са скоростта, иновативността, способността за промяна и участието на персонала в този процес. Комитетът и Консултативната комисия по индустриалните промени (CCMI) активно участват в анализа на структурните промени, създаването на иновации и използването на технологии (17). Комитетът подчерта значението на вътрешната функционална гъвкавост за насърчаването на иновационния процес (18).

3.6 Интересно е да се разгледа производителността като част от резултатите на предприятието. Резултатите могат да включват външни и вътрешни аспекти. Външните резултати показват способността на предприятието да се справя в обкръжаващата го среда. Въпреки това, производителността се вижда най-ясно като вътрешна характеристика на предприятието и дори като характеристика, която се свързва с конкретен индивид, машинна или производствена единица (19).

3.7 Вътрешните аспекти на резултатите на предприятието са иновацията и производителността, необходими предпоставки за които са уменията и ноу-хауто, удовлетвореността на персонала и положителната нагласа към промените, както и технологиите. С тях са свързани качеството и ефективността на разходите. Външните аспекти са конкурентоспособността, удовлетворението на клиентите и пазарният дял, от които зависят ликвидността, рентабилността и платежоспособността (виж Схема 1).

Схема 1: Aспекти на резултатите на предприятието и взаимодействия между тях

3.8 Различните аспекти на резултатите се влияят едни от други по спиралообразен начин. Например увеличаването на производителността води до по-ниски разходи за единица продукция, в резултат на което се подобрява конкурентоспособността на дружеството. Подобрената рентабилност на свой ред означава, че предприятието постига успех на пазара и това води до допълнително увеличаване на рентабилността. В резултат на това предприятието натрупва богатство, което може да бъде изразходвано за обучение, средства за производство и инструменти в помощ на ръководството, т.е. за подобряване на предпоставките за повишаване на производителността. Това може да бъде наречено възходяща спирала на производителността. Аналогично, възможно е да се опише процесът, който води до низходяща спирала на производителността.

3.9 Следователно устойчивата производителност представлява по-широко понятие, което не се ограничава просто до измерване или само до анализиране на производителността на труда. На ниво предприятие производителността е показател за това, доколко успешно предприятието успява да съчетае различните производствени фактори, за да подобри ефективността си и да повиши конкурентоспособността си на пазара. Устойчивата производителност обхваща не само физическата работна среда, но също и психосоциалната работна среда, която е източник на ефективност, креативност и иновативност (20).

3.10 Иновативността на предприятието и на неговия персонал намира отражение в способността за разработване и обновяване на концепциите относно продуктите и услугите, така че те да създават добавена стойност за потребителите. Иновативността представлява също и способността за непрекъснато подобряване на процесите, свързани с функционирането, производството и дистрибуцията, съвместно с персонала и партньорите. Следователно иновацията може да бъде инструмент, част от оборудването, машина, съчетание от тях, модел за услуги, нов начин за извършване на стара задача или различно решение на проблемите. Способността за промяна е ключов елемент за производителността.

3.11 Въз основа на способността им за иновации предприятията могат да бъдат класифицирани в различни категории, в зависимост от степента им на развитие. Те могат съзнателно да развиват способността си за иновации и да се придвижват от едно ниво на друго чрез учене. Колкото по-усъвършенствани са практиките, прилагани от едно предприятие в иновационната му дейност, толкова по-добра е неговата способност за внедряване на иновации (21).

3.12 Повишаването на устойчивата производителност означава, че предприятията и дружествата се подготвят за бъдещи рискове, като прилагат изпреварващ подход по отношение на промените и се адаптират към тях бързо и гъвкаво. В тези предприятия всички са ангажирани с непрекъснатото усъвършенстване на уменията и ноу-хауто, полага се грижа за благосъстоянието на персонала и служителите участват активно във вземането на решенията, особено на такива, които засягат тяхната работа. Работниците са готови и склонни да дадат своя принос и да предоставят уменията си за по-нататъшния успех на предприятието. Отношението на ръководството към персонала се основава на взаимно признаване и сътрудничество, а не на доминираща позиция. Ръководителите са способни да работят в партньорство с потребителите, бизнес мрежите в сектора, в който работи предприятието, и изследователските центрове.

3.13 По отношение на бъдещето от ключово значение за растежа и насърчаването на производителността е способността на работните места да разработят и приложат иновационни технологии, както и бизнес ориентираните, организационни и други социални иновации в трудовия живот, които да ги допълват. Постигнатият по този начин растеж на производителността е устойчив. Той влияе на икономическия растеж по два начина: чрез подобряване на производителността на работните места/предприятията в дългосрочен план и чрез насърчаване на предлагането на работна ръка, тъй като възможностите и желанието на работниците да останат по-дълго на тази работа се увеличават.

4. Устойчива производителност в професионалния живот

4.1 Проучване на Европейската агенция за безопасни и здравословни условия на труд (22) разглежда връзката между качеството на работната среда и производителността. Важен извод на проучването е, че в съвременните условия на засилена конкуренция, успехът на едно предприятие не може да бъде измерван само с бизнес показатели.

4.2 Според проучването удовлетвореността на потребителите, оптимизирането на отношенията в предприятието, способността за иновации и гъвкавите организационни структури са фактори, които придобиват все по-голямо значение. Изводите на проучването показват, че съществува тясна връзка между добрите условия на труд и икономическите резултати на предприятието. Качеството на работната среда оказва силно влияние върху производителността и рентабилността.

4.3 Растежът на производителността в Европа през последните години по никакъв начин не може да се опише като очевидно устойчив по отношение на качеството. Знанията и практическите процедури, прилагани в предприятията за подобряване на качеството на работната среда и за идентифициране на положителните им ефекти, са все още твърде ограничени. Според едно проучване на Европейската фондация за подобряване на условията на живот и труд като цяло няма съществени промени в качеството на труда в една или друга посока (23). Анализи и сравнения на условията в държавите-членки показват, че удовлетворението от работата е свързано със сигурността на работата, с положителната работна атмосфера и добрите възможности за учене и израстване в професионално отношение. Работата се променя сама по себе си по-бързо от очакваното, като започва да се основава все повече на знания и технологии и се ориентира все по-силно към потребителите.

4.4 Горепосоченото проучване показва, че е постигнат много малък напредък по отношение на съчетаването на професионалния и семейния живот. Гъвкавото работно време, приспособено към нуждите на отделните хора, не е широко разпространено. Въпреки че професионалното здраве на работниците в Европа се е подобрило, 35 % от всички работници все още смятат, че тяхното здраве и безопасност са изложени на риск поради работата, която вършат. Интензивността на труда се увеличава, а също и броят на работещите с висока скорост и кратки срокове. Въпреки че професионалната дейност изисква автономност, нивата на автономност не се повишават. Повечето работници смятат работата си за интересна и чувстват, че тя предлага нови предизвикателства. Достъпът до обучение на работното място не се е подобрил. Достъпът е особено труден за по-възрастните и по-ниско квалифицирани работници. Една от най-важните промени, настъпили на работното място, е нарастващото използване на информационните технологии (24).

4.5 За в бъдеще недостигът на работна ръка би могъл да ограничи възможността за нарастването на производителността. Въпреки това е полезно да се има предвид, че работните места на бъдещето и уменията, които те ще изискват, ще се различават от настоящите. Освен това новите начини на организация и по-ефективното прилагане на технологиите ще намалят необходимата работна ръка. Много предприятия работят в мрежа на европейско равнище и мобилността на работниците между отделните държави-членки се увеличава. Ето защо Комитетът предлага въпреки различията в образователните системи държавите-членки да гледат на себе си като на част от европейско „пространство за обучение“ и да отчитат съществуването на европейско измерение на развитието на трудовия живот (25).

4.6 Следователно е необходимо да се проучи по-внимателно какви умения и знания ще бъдат необходими за трудовия живот за в бъдеще, по отношение на работните места както в частния, така и в публичния сектор и как качеството на трудовия живот и свързаните с производителността аспекти биха могли да бъдат включени в образованието и обучението. Структурите, свързани с образователните степени и квалификациите, съдържанието на учебните програми и методите на преподаване и целите на ученето през целия живот следва да се планират и осъществяват на тази основа. Важно е да се гарантира финансовата възможност за участие в образование и обучение. Социалните партньори имат първостепенна роля при обсъждането на тези въпроси и свързаните с тях мерки за приложение. Европейските социални партньори са поставили добри основи с оценката на основните характеристики на ученето през целия живот и националните практики (26).

4.7 Съществува недостиг на умения в области, в които уменията не могат да бъдат измервани. Освен основните умения, ключовите умения на работно място на бъдещето ще бъдат, например, интерактивните умения, самоуправлението, способността за учене и придобиване на нови знания, извличането на същността от комплексния поток информация и уменията, необходими за работа на мултикултурни работни среди и мрежи. В такава среда младите, които напускат преждевременно училище или разполагат с недостатъчно знания, представляват особено предизвикателство.

4.8 По отношение на управлението на предприятията недостиг на умения има най-вече при уменията, свързани със стратегическия бизнес и управлението на иновациите. Управлението на човешките ресурси следва да се разглежда като стратегически аспект на управлението. Тези умения биха могли да действат като нов вид стимул за икономическия растеж.

5. Развиване на устойчивата производителност

5.1 Политически и практически мерки

5.1.1 От потенциала за успех, който предлага устойчивият растеж на производителността, могат да се възползват малките и средни предприятия, както и големите предприятия и техните мрежи от подизпълнители. От това могат да извлекат полза и организации, работещи в сферата на услугите в публичния и третия сектор, които се нуждаят и желаят да постигнат повишаване на производителността по устойчив и качествен начин и да гарантират, че ще продължат да разполагат с висококачествена и професионална работна сила.

5.1.2 Устойчивият растеж на производителността може да бъде насърчен с политически мерки, насочени към цялото общество, предприятията, публичните организации, както и към работните места и отделните хора. Поради широкия им обхват социалните промени, отнасящи се до обучението, професионалните отношения, мерките за съчетаване на професионалния и семейния живот, здравословните и безопасни условия на труд, професионалното здраве, професионалното обучение, професионалната преквалификация, пенсионните обезщетения или възможностите за пенсиониране са от значение в дългосрочен план. Добрите проекти могат да бъдат стимулирани с помощта на законодателството. И напротив, подобренията, свързани с благосъстоянието на работниците на работното място, на равнището на отделния индивид, оказват бързо въздействие, но са недостатъчни сами по себе си и цялостното им въздействие на работното място може да се окаже твърде ограничено.

5.1.3 Устойчивият растеж на производителността може да бъде стимулиран най-добре чрез насърчаване на практики и процедури на предприятията и работните места, които да подкрепят и укрепват индивидуалните ресурси на работниците, ресурсите на работното място и уменията за иновации. Социалните партньори имат специална роля в това отношение.

5.1.3.1 На европейско равнище социалните партньори се споразумяха в новата си работна програма за 2006-2008 г. да направят съвместен анализ на ключовите предизвикателства, пред които са изправени европейските пазари на труда, в частност насърчаването на ученето през целия живот, конкурентоспособността и иновациите (27). На национално ниво, например, централните организации на финландските социални партньори създадоха Кръгла маса за производителността в началото на 2007 г., с цел да насърчат производителността, качеството на трудовия живот и сътрудничеството в областта на производителността. Членовете на кръглата маса са представители на най-висшите изпълнителни органи на всички централни организации на работодателите и служителите и работниците. В някои държави-членки социалните партньори играят активна роля и в националните програми за развитие на предприятията. Във всички държави-членки могат да се намерят добри проучвания на отделни случаи (28).

5.1.4 В някои случаи необходимостта от иновации беше породена от законодателни промени, свързани с опазването на околната среда. Например забраната за използването на азбест ускори необходимостта от разработване на заместващи технологии, по-строгите разпоредби относно шума дадоха тласък на развитието на технически съоръжения с ниски шумови емисии, нуждите от енергийни технологии доведоха до въвеждането на нови съоръжения, а необходимостта от изолация в строителството до разработването на нови материали. Тези разпоредби подкрепиха усилията на предприятията и насърчиха иновациите.

5.1.5 Държавите-членки са приели различни икономически инструменти, създадени за подобряването на условията на труд или за подкрепа на предприятията, инвестиращи в иновационни модели на организацията на работа. Сред използваните инструменти са публичните помощи и субсидии и финансирането (банкови заеми при изгодни условия). Като примери могат да бъде приведени Националната стратегия по заетостта на Ирландия, предприетата от Германия инициатива за ново качество на труда (INQA) и Стратегията за развитие в професионалния живот във Финландия, при всички от които държавните инициативи и публичното финансиране играят централна роля (29). Голямото предимство на такива програми е, че работата по разработването се извършва на работното място. От важно значение за успеха на програмите е на политическо равнище да се поеме сериозен ангажимент към тях, а работниците да са мотивирани да участват в проекти за разработване.

5.2 Европейски индекс на качеството на труда

5.2.1 За да може Европа да отговори на предизвикателствата на глобализацията и да осъществи целите на Лисабонската стратегия, е важно да се проследява подобрението на качеството на труда в държавите-членки и на европейско ниво и тяхната връзка с ръста на производителността. Поради тази причина ЕИСК беше заявил, че за тази цел смята за необходимо да бъде създаден европейски индекс за качеството на труда. Индексът може да бъде разработен, като се приложат различни критерии за „добра работа“ въз основа на съответните проучвания и да бъде редовно компилиран и публикуван (30). Подобен индекс би спомогнал за по-доброто представяне на промените и постигнатия напредък, както и за техните отражения върху производителността и същевременно би могъл да служи като основа за нови инициативи за подобряване на качеството на трудовия живот. Понастоящем качеството на труда и производителността се анализират по много различни начини и различни организации разработват собствени показатели независимо едни от други. В новия европейски индекс биха могли да се включат елементи от тези показатели.

5.2.1.1 В съответствие с Решение на Съвета, през 2003 г. беше направена оценка на постигнатия от държавите-членки напредък, като бяха използвани серия от показатели, отразяващи десет измерения на качеството на труда. Въпреки че е постигнат известен напредък, се оказва, че има място за значително подобрение. Особено разочароващи се оказаха резултатите по отношение на тенденцията, свързана с ръста на производителността. Беше направен изводът, че съществува необходимост от по-решителна политика, по-специално що се отнася до насърчаването на инвестициите на предприятията в обучение и подкрепата на работоспособността на застаряващата работна сила (31).

5.2.1.2 Според Европейската фондация за подобряването на условията на живот и труд (Дъблинската фондация) иновационните предприятия и работните места се характеризират със свобода за придобиване на знания и умения и чувство за автономност на работното място, колективен труд, възможност за последователна смяна на ротационен принцип при изпълнението на задачите и поливалентни умения. Следователно от първостепенно значение е да се засилят уменията на работниците и служителите и да им се даде възможност за активно участие в развитието на производствения процес. Освен това през пролетта на 2007 г. Дъблинската фондация започна ново мащабно проучване относно връзките между иновациите, производителността и заетостта, което ще продължи три години. Първата фаза ще обхване преглед на съществуващите проучвания по тази тема, за да се подготви добавянето на аспекти, свързани с производителността и икономическите постижения към Проучването на Европейските дружества, което ще бъде осъществено от Фондацията през 2008 г. Фондацията участва също така активно в разработването на нов индекс на качеството на труда (32).

5.2.1.3 Проучвания относно значението на качеството на труда за производителността, направени от Европейската агенция за здравословни и безопасни условия на труд, показват ясно, че съществува тясна връзка между качеството на работната среда, производителността и икономическите резултати. Заключението на Агенцията е, че ако не се направи подробен анализ на място на рисковете, свързани с безопасните и здравословни условия на труд, или не се предприеме нищо по отношение на рисковете, е невъзможно да се постигнат целите, свързани с производителността (33). Провежданата тази година европейска разяснителна кампания е посветена на темата за превенцията на мускулно-скелетните дисфункции (МСД). Същевременно ще бъдат показвани и примери за добри практики при интеграцията на хора, засегнати от МСД. Наред с това вече тече подготовката за Европейската седмица 2008, посветена на оценката на рисковете, свързани с работното място.

5.2.1.4 Програмата за развитие на трудовия живот, стартирана от германското председателство, включва изследователски проект за по-точното определяне на понятието „добра работа“. Тази програма също включва индекс на качеството на работните места, разработен от Германската федерация на профсъюзите (DGB). Този индекс се основава на оценките на самите работници, при които те трябваше да определят професионалната си дейност въз основа на 15 критерии. Предвижда се разработването на годишен индекс и първите резултати ще бъдат на разположение през есента на 2007 г. (34)

5.2.2. Разработването на европейски индекс за качеството на труда изисква създаването на широк форум. Богатият и разнообразен опит на Европейския икономически и социален комитет по отношение на свързаните с промените на работното място предизвикателства и начините да се отговори на тези предизвикателства представлява добра основа за създаването на подобен форум. Обсерваторията на пазара на труда би могла също да проучи този въпрос в рамките на възможностите на работната си програма.

Брюксел, 26 септември 2007 г. Председател на Европейския икономически и социален комитет Dimitris DIMITRIADIS

(1) Договор за създаване на Конституция за Европа, член I-3, параграф 3.

(2) Производителността може да се измерва на различни нива, например на ниво национална икономика (макроравнище), на секторно ниво (промишленост, ИКТ), на ниво предприятие/организация на работата/отдел, персонал/професионална група, индивидуална. Общата производителност представлява тази част от ръста на производителността, която не може да бъде обяснена с растежа на „традиционните“ производствени фактори (труд, капитал, суровини, енергия). Тя се явява като резултат от технологичното развитие, обучението на работниците, развитието на организацията или подобрението на ръководните и производствените методи.

(3) Доклад на Работната група на Комитета по заетостта „Enhancing higher productivity and more and better jobs, including for people at the margins of the labour market“ (Стимулиране на по-висока производителност, повече и по-добри работни места, включително и за маргинализираните на пазара на труда), EMCO/18/171006/EN-final, 2006 г.

URL: http://ec.europa.eu/employment_social/employment_strategy/pdf/emco_workgroupprod06_en.pdf

(4) Съобщение от Комисията до Съвета и Европейския парламент: „Productivity — the key to competitiveness of European economies and enterprises“, COM (2002) final (Производителността — ключът към конкурентоспособността на европейските икономики и предприятия, COM (2002) окончателен).

(5) Виж по-горе.

(6) ILO World Employment Report (Доклад на Международното бюро по труда за заетостта в света) 2004-2005 г.:

URL: http://www.ilo.org/public/english/standards/norm/mlc2006/index.htm.

(7) Съобщение от Комисията до Съвета и Европейския парламент: „Производителността — ключът към конкурентоспособността на европейските икономики и предприятия“, COM (2002) окончателен.

(8) Становище на ЕИСК от 13 септември 2006 г. относно „Services and European manufacturing industries: Interactions and impacts on employment, competitiveness and productivity“ (Услугите и европейските производствени отрасли: взаимодействия и последици за заетостта, конкурентоспособността и производителността), докладчик: г-н Calleja (OВ C 318, 23.12.2006 г., стр. 26).

URL: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2006:318:0026:0037:EN:PDF

(9) Европейският съвет от Лисабон от 23 и 24 март 2000 г. постави общата цел за пълна заетост чрез създаването не само на повече, но и на по-качествени работни места.

В заключенията на Съвета от Ница (2000 г.) се заяви необходимостта от насърчаване на качеството във всички области на социалната политика.

Съветът от Стокхолм посочи, че постигането отново на пълна заетост означава съсредоточаване на действията не само върху количествените, но върху качествените измерения на заетостта, и призова качеството на труда да бъде записано като обща цел в насоките по заетостта от 2002 г., както и да се изготвят прецизни количествени показатели в това отношение.

Европейският съвет от Лаакен (2001 г.) изтъкна, че качеството на работните места е понятие с много измерения, както и че показателите, препоръчани от Комитета по заетостта, се основават на десет области, представени в Съобщението на Комисията, и призова за включването им в Европейската стратегия по заетостта от 2002 г. Съобщение от Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите: „Подобряване на качеството на труда — преглед на постигнатия напредък“, COM(2003) 728 окончателен.

(10) Становище на Комитета, прието на 13 септември 2006 г. относно „Качество на трудовия живот, производителност и заетост в контекста на глобализацията и демографските предизвикателства“, докладчик: г-жа Ursula Engelen-Kefer (ОВ C 318, 23.12.2006 г., стр. 167).

URL: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2006:318:0157:0162:EN:PDF.

(11) Политически приоритети на федералното министерство на труда и социалните въпроси по време на германското председателство на Съвета на ЕС през първата половина на 2007 г.

URL: http://www.london.diplo.de/Vertretung/london/en/03/News__and__features/EU__Presidency/Political__priorities__FULL__DownloadDatei,property=Daten.pdf.

(12) Заключения на председателството, изготвени съвместно със следващите две председателства — Португалия и Словения.

URL: http://www.eu2007.de/en/News/Press_Releases/January/0119BMAS1.html.

(13) Европейски съвет от Брюксел, 8 и 9 март 2007 г., Заключения на председателството. Съвет на Европейския съюз.

URL: http://www.consilium.europa.eu/cms3_applications/applications/newsroom/LoadDocument.asp?directory=en/ec/&filename=93140.pdf.

(14) Доклад на Работната група на Комитета по заетостта относно „Enhancing higher productivity and more and better jobs, including for people at the margins of the labour market“ (Стимулиране на по-висока производителност, повече и по-добри работни места, включително и за маргинализираните на пазара на труда), EMCO/18/171006/EN-final, 2006 г.

(15) Становище на ЕИСК от 25 април 2007 г. относно Предложение за Решение на Съвета относно насоки за политиките по заетостта на държавите-членки, докладчик: г-жа O'Neill

http://eescopinions.eesc.europa.eu/viewdoc.aspx?doc=//esppub1/esp_public/ces/soc/soc264/bg/ces608-2007_ac_bg.doc

(16) Виж по-горе.

(17) Становище на ЕИСК от 25 септември 2003 г. относно „Индустриалните промени: ситуация и перспективи“, докладчик: г-н Van Iersel, съ-докладчик: г-н Varea Nieto (OВ C 10, 14.1.2004 г., стр. 105).

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2004:010:0105:0113:EN:PDF

Становище на ЕИСК от 29 септември 2005 г. относно„Социалният диалог и участието на работниците и служителите, ключови елементи за прогнозиране и управление на индустриалните промени“, докладчик: г-н Zöhrer (OВ C 24, 31.1.2006 г., стр. 90).

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2006:024:0090:0094:EN:PDF

Становище на ЕИСК от 14 декември 2005 г. относно Съобщение на Комисията: „Преструктуриране и заетост — прогнозиране и — придружаване на преструктурирането с цел развиване на заетостта: ролята на Европейския съюз“, докладчик: г-н Zöhrer, съ-докладчик: г-н Soury-Lavergne (OВ C 65, 17.3.2006, стр. 58).

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2006:065:0058:0062:EN:PDF

Становище на ЕИСК от 14 септември 2006 г. относно„Устойчивото развитие като двигател на индустриалните промени“, докладчик: г-н Siecker, съ-докладчик: г-н Činčera (OВ C 318, 23.12.2006 г., стр. 1).

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2006:318:0001:0011:EN:PDF

(18) Становище на ЕИСК от 11 юли 2007 г.: „Гъвкавост и сигурност (измерение на вътрешната гъвкавост — колективното договаряне и ролята на социалния диалог като механизъм за регулиране и реформиране на пазарите на труда)“, докладчик: г-н Janson.

http://eescopinions.eesc.europa.eu/viewdoc.aspx?doc=//esppub1/esp_public/ces/soc/soc272/fi/ces999-2007_ac_fi.doc

(19) Rantanen, Hannu. Tuottavuus suorituskyvyn analysoinnin kentässä. Технологичен университет Lappeenranta, Отдел в Lahti, 2005 г.

(20) Проф. Mika Hannula, Технологичен университет Tampere, лекция, 29 януари 2004 г.

(21) Bessant, John (2003 г.): High-Involvement Innovation [„Иновации с висока степен на ангажираност“] (превод на фински Tuomo Alasoini). Способността за иновации има осем измерения:

— в предприятието съществува разбиране за стратегическото значение на иновационната дейност, което ангажира хората и се основава на малки стъпки (understanding)

— в предприятието има процедура, която позволява на хората да участват в дейностите, свързани с иновациите (getting the habit)

— иновационните дейности на предприятието отговорят на стратегическите му цели (focusing)

— ръководството на предприятието осигурява подходящи насоки и подкрепа за иновационната дейност на предприятието (leading)

— структурите, практиките и процесите в предприятието са установени по начин, който позволява възможно най-добро взаимодействие между тях и иновационната дейност и ценностите, които я ръководят (aligning)

— съществува мрежови подход между отделите вътре в и извън предприятието при решаване на проблеми (shared problem-solving)

— подобрената ефективност вследствие на иновациите постоянно се наблюдава, оценява и развива (continuous improvement of the system)

— предприятието е способно да се учи непрекъснато и обстойно от опита си (the learning organisation)

(22) European Agency for Safety and Health at Work: Quality of the Working Environment and Productivity — Working Paper (Европейска агенция за безопасни и здравословни условия на труд, „Качество на работната среда и производителност“, работен документ, 2004 г.).

URL: http://osha.eu.int/publications/reports/211/quality_productivity_en.pdf.

(23) European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions: Fourth European Working Conditions Survey (Европейска фондация за подобряване на условията на живот и труд: „Четвърто проучване на условията на труд в Европа“, 2005 г.).

URL: http://www.eurofound.europa.eu/publications/htmlfiles/ef0698.htm

(24) Виж по-горе.

(25) Становище на ЕИСК от 28 октомври 2004 г. относно„Обучение и производителност“, докладчик: г-н Koryfidis (OВ C 120, 20.5.2005 г., стр. 64).

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2005:120:0064:0075:EN:PDF

(26) Framework of actions for the lifelong development of competencies and qualifications, Evaluation report 2006/ETUC, UNICE, CEEP (Рамка за действия за развитието на уменията и квалификациите през целия живот, Доклад за оценка, 2006 г./Европейска конфедерация на профсъюзите, Съюз на индустриалците към Европейската общност, Европейски център за предприятията с държавно участие).

(27) Work programme of the European Social Partners 2006-2008 (Работна програма на Европейските социални партньори за 2006-2008 г.)

URL: http://www.etuc.org/IMG/pdf/Depliant_EN_HD2006-2008.pdf.

(28) Например по време на изслушването, организирано от проучвателната група на 10 май 2007 г. г-н Santo Portera, финансов директор на малтийското дружество STMicroelectronics обясни как дружеството се справило успешно с предизвикателствата на глобализацията, като е наблегнало на високите етични стандарти в своите дейности, чрез осигуряване и подобряване на уменията на персонала, на благосъстоянието на работното място и организацията на работата и чрез насърчаване на иновациите.

(29) Ирландия: www.workplacestrategy.ie, Cathal O'Reagan, изслушване, състояло се на 10 май 2007 г.

http://inqa.de, Kai Schäfer, представител на германското правителство и председателство, изслушване, състояло се на 10 май 2007 г.

http://www.mol.fi/mol/en/01_ministry/05_tykes/index.jsp.

(30) Виж бележка № 10.

(31) Съобщение от Комисията до Съвета, Европейския парламент, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите: „Подобряване на качеството на труда — преглед на постигнатия напредък“, COM(2003) 728 окончателен.

(32) www.eurofound.europa.eu; Radoslaw Owczarzak, Европейска обсерватория за наблюдение на промените (EMCC), изслушване, състояло се на 10 май 2007 г.

(33) www.osha.europa.eu; Brenda O'Brien, изслушване, състояло се на 10 май 2007 г.

(34) http://inqa.de; Kai Schäfer, представител на германското правителство и председателство, изслушване, състояло се на 10 май 2007 г.