[pic] | ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ |

Брюксел, 5.2.2010

COM(2010)18 окончателен

2010/0015 (NLE)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

XX

за предоставяне на разрешение на държавите-членки да се присъединяват към Конвенцията за международните изложения, подписана в Париж на 22 ноември 1928 г. и допълнена с протоколите от 10 май 1948 г., 16 ноември 1966 г., 30 ноември 1972 г. и измененията от 24 юни 1982 г. и 31 май 1988 г.

EN

.

ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ

1. Контекст на предложението

- Основания и цели на предложението

Република Латвия изрази желание да се присъедини към Конвенцията за международните изложения, подписана в Париж на 22 ноември 1928 г. и допълнена с протоколите от 10 май 1948 г., 16 ноември 1966 г., 30 ноември 1972 г. и измененията от 24 юни 1982 г. и 31 май 1988 г. (наричана по-долу „Парижката конвенция“).

Поради факта, че с Парижката конвенция се урежда материя, попадаща в обхвата на митническото законодателство на Европейския съюз, за присъединяването на дадена държава-членка към Конвенцията е необходимо разрешение от страна на Съюза.

- Общ контекст

Целта на Парижката конвенция е да се регулира честотата, качеството и процедурите на международните изложения, които попадат в обхвата ѝ.

Съгласно член 16 от Парижката конвенция и приложението „Митнически разпоредби за вноса на предмети от участниците в международните изложения“ към нея от държавите, организиращи изложения, се изисква да разрешават временния внос на предмети от участниците в международните изложения. Разрешаването на временен внос е уредено в членове 137—144 от Митническия кодекс на Общността, Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета, и се извършва по отношение на изложенията съгласно член 576 от Правилата за прилагане на Митническия кодекс на Общността, Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията.

Режимът временен внос, уреден в митническото законодателство на Европейския съюз, е напълно съвместим с Парижката конвенция.

Митническото законодателство на Европейския съюз е част от търговската политика, изложена в член 207 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Съгласно член 207 националните мерки, включително сключването на международни споразумения, са допустими само когато за тях е получено специално разрешение от Съюза.

Европейският съюз не може да се присъедини към Парижката конвенция, защото страни по нея могат да бъдат само суверенни държави.

Доколкото с Парижката конвенция се урежда материя, попадаща в обхвата на митническото законодателство на Европейския съюз, за присъединяването на дадена държава-членка към Конвенцията е необходимо разрешение от страна на Съюза.

Досега към Парижката конвенция са се присъединили 24 държави-членки.

2. Консултация със заинтересовани страни и оценка на въздействието

Няма необходимост от консултация със заинтересовани страни нито от оценка на въздействието.

3. Правни елементи на предложението

Правното основание са член 2, параграф 1 и член 207, параграф 4, първата алинея, във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз.

4. Отражение върху бюджета

Няма отражение върху бюджета.

2010/0015 (NLE)

Предложение за

РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА

от […] година

за предоставяне на разрешение на държавите-членки да се присъединяват към Конвенцията за международните изложения, подписана в Париж на 22 ноември 1928 г. и допълнена с протоколите от 10 май 1948 г., 16 ноември 1966 г., 30 ноември 1972 г. и измененията от 24 юни 1982 г. и 31 май 1988 г.

СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 2, параграф 1 и член 207, параграф 4, първата алинея, във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз,

като взе предвид предложението на Комисията[1],

като взе предвид одобрението на Европейския парламент[2],

като има предвид, че:

1. С Конвенцията за международните изложения, подписана в Париж на 22 ноември 1928 г. и допълнена с протоколите от 10 май 1948 г., 16 ноември 1966 г., 30 ноември 1972 г. и измененията от 24 юни 1982 г. и 31 май 1988 г. (наричана по-долу „Парижката конвенция“) се създава Международно бюро по изложенията. Целта на Парижката конвенция е да се регулира честотата, качеството и процедурите на международните изложения, които попадат в обхвата ѝ.

2. Съгласно член 16 от Парижката конвенция и приложението „Митнически разпоредби за вноса на предмети от участниците в международните изложения“ към нея от държавите, организиращи изложения, се изисква да разрешават временния внос на предмети от участниците в международните изложения.

3. Разпоредбите на Парижката конвенция за временния внос на предмети от участниците в международни изложения са от изключителната компетентност на Съюза по отношение на общата търговска политика. В действителност разрешаването на временен внос е уредено в членове 137—144 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността[3] и се извършва по отношение на изложенията съгласно член 576 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността[4].

4. Режимът временен внос, установен в Митническия кодекс на Общността, е съвместим с член 16 от Парижката конвенция и с приложението „Митнически разпоредби за вноса на предмети от участниците в международните изложения“ към нея.

5. Парижката конвенция влезе в сила на 17 януари 1931 г. Не всички държави-членки са страни по Парижката конвенция. Европейският съюз не може да се присъедини към Парижката конвенция, защото страни по нея могат да бъдат само суверенни държави.

6. Държавите-членки, които още не са се присъединили към Парижката конвенция, но желаят да направят това, следва да получат разрешение съгласно изложените в настоящото решение условия.

ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

Член 1

На държавите-членки се разрешава да се присъединяват към Парижката конвенция, що се отнася до тези части от Конвенцията, които са от компетентността на Европейския съюз.

Член 2

Адресати на настоящото решение са държавите-членки.

Съставено в Брюксел,

За Съвета

Председател

[1] OВ C […], […], стр.[…]

[2] OВ C […], […], стр.[…]

[3] OВ L 302, 19.10.1992 г., стр. 1.

[4] ОВ L 253, 11.10.1993 г., стр. 1.