BG    BG BG 
 
BG    BG  КОМИСИЯ  НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ  ОБЩНОСТИ  
Брюксел , 10.9.2009  
SEC(2009) 937 
РАБОТЕН  ДОКУМЕНТ  НА СЛУЖБИТЕ  НА КОМИСИЯТА  
 
Придружителен  документ  към 
РЕГЛАМЕНТ  НА СЪВЕТА  
 
Изменено  предложение  за  
 
РЕГЛАМЕНТ  НА ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  И НА СЪВЕТА  
 
за създаване  на система  „ЕВРОДАК “ за сравняване  на дактилоскопични  
отпечатъци  с оглед  ефективното  прилагане  на Регламент  (ЕО) № […/…] [ за 
установяване  на критерии  и механизми  за определяне  на държава -членка , 
компетентна  за разглеждането  на молба  за международна  закрила , която  е 
подадена  в една  от държавите -членки  от гражданин  на трета  страна  или лице  без 
гражданство ] 
 
(преработена  версия ) 
 
и към 
 
Предложение  за 
 
РЕШЕНИЕ  НА СЪВЕТА  
 
относно  искане  на сравнения  с данни  от „ЕВРОДАК “ от страна  на 
правоприлагащите  органи  на държавите -членки  и Европол  за целите  на 
правоприлагането  
   
РЕЗЮМЕ  НА ОЦЕНКАТА  НА ВЪЗДЕЙСТВИЕТО  
 
  
{COM(2009) 342 окончателен } 
{COM(2009) 344 окончателен } 
{SEC(2009) 936}  
 
BG 2   BG 1. ОПРЕДЕЛЯНЕ  НА  ПРОБЛЕМА  
Съгласно  заключенията  на смесения  комитет  на Съвета  по правосъдие  и вътрешни  
работи  от 12—13 юни 2007 г. бе счетено , че за да се постигне  изцяло  целта  да се 
подобри  сигурността  и да се засили  борбата  срещу  тероризма , трябва  да се даде  достъп  
при определени  условия  до „Евродак “ на полицията  и правоприлагащите  органи  на 
държавите -членки , както  и на Европол , в хода  на задълженията  им във връзка  с 
предотвратяването , разкриването  и разследването  на терористични  престъпления  и 
други  тежки  престъпления . Ето защо  Комисията  бе приканена  да представи  във 
възможно  най-кратки  срокове  необходимите  предложения  за постигане  на тази цел. 
Липсата  на възможност  правоприлагащите  органи  да разполагат  с достъп  до „Евродак “, 
за да се борят  с тероризма  и други  тежки  престъпления , също  бе посочена  като 
недостатък  в съобщението  на Комисията  до Съвета  и Европейския  парламент  относно  
повишената  ефективност , по-пълната  оперативна  съвместимост  и взаимодействието  
между  европейските  бази  данни  в областта  на правосъдието  и вътрешните  работи  от 
24 ноември  2005 г.1  
„Евродак “ е обхващаща  цялата  Общност  система  за сравняване  на дактилоскопични  
отпечатъци  на лица , които  търсят  убежище . Тя бе създадена  с Регламента  за „Евродак “, 
който  влезе  в сила  на 15 декември  2000 г. и който  обслужва  всички  държави , които  
прилагат  законодателството  от Дъблин . Целта  на „Евродак “ е да улесни  прилагането  на 
Регламента  от Дъблин2, който  е насочен  към създаването  на ясен  и приложим  
механизъм  за определяне  на отговорността  по отношение  на молбите  за убежище , да 
предотврати  „пазаруването “ на убежище  и да гарантира  ефективен  достъп  до 
съответните  процедури . Тази  цел се постига  посредством  система  за дактилоскопична  
идентификация  на граждани  на трети  страни , които  попадат  в обхвата  на регламента , 
при строго  дефинирани  и хармонизирани  правила  във връзка  със съхранението , 
сравняването  и заличаването  на дактилоскопични  отпечатъци .  
Базата  данни  съдържа  само  следната  информация : дактилоскопични  отпечатъци , 
държава -членка  по произхода , място  и дата на подаване  на молбата  за убежище , пол, 
референтен  номер , използван  в държавата -членка  по произхода , дата, на която  са взети  
дактилоскопичните  отпечатъци , и дата, на която  те са предадени  на централното  звено . 
В правоприлагането , въпреки  че държавите -членки  разполагат  с успешен  достъп  до 
дактилоскопичните  отпечатъци  на лицата , които  търсят  убежище , на национално  ниво  
изглежда , че достъпът  до базите  данни  с дактилоскопични  отпечатъци  на лицата , които  
търсят  убежище , на другите  държави -членки  е по-проблематичен . 
Въпреки  че понастоящем  съществуват  някои  инструменти  на ЕС, позволяващи  справка  
от една  държава -членка  на дактилоскопични  отпечатъци  и други  данни , свързани  с 
правоприлагането , съхранявани  от друга  държава -членка , бе установена  структурна  
липса  по отношение  на предоставяната  информация  и нейната  проверка  що се отнася  
до трансграничния  обмен  на данни  за лицата , които  търсят  убежище , което  води  до 
прекалено  дълги  и тежки  процедури  за сътрудничество . 
Структурната  липса  по отношение  на предоставяната  информация  и нейната  проверка  
се вижда  от факта , че понастоящем  не съществува  единна  система , до която  
правоприлагащите  органи  имат  достъп  и която  им дава възможност  да определят  
                                                 
1 COM(2005) 597, стр. 6  
2 O В L 50, 25.2.2003 г., стр. 1. 
 
BG 3   BG държавата -членка , която  разполага  с информация  за лице , което  търси  убежище . Ако 
справката  в национална  автоматизирана  система  за идентификация  на пръстовите  
отпечатъци  (AFIS) по силата  на Решение  2008/615/ ПВР  на Съвета  за засилване  на 
трансграничното  сътрудничество , по-специално  в борбата  срещу  тероризма  и 
трансграничната  престъпност  (Решение  от Прюм ), не даде  резултат , не е сигурно , че в 
никоя  държава -членка  няма  информация . Ето защо  правоприлагащите  органи  не само  
че не знаят  дали  има налична  информация  въобще  и в коя държава -членка , но често  
също  дали  тази информация  се отнася  за същото  лице . Служителите  на 
правоприлагащите  органи  знаят  само  дали  информация  се съдържа  в базата  данни  на 
друга  държава -членка , ако съдебните  им органи  отправят  искане  за взаимна  правна  
помощ , с което  се иска  от другите  държави -членки  да пуснат  търсене  в своите  бази  
данни  и да изпратят  съответната  информация  съгласно  Конвенцията  за взаимопомощ  
по наказателноправни  въпроси3. Рамково  решение  2006/960/ ПВР  на Съвета  за 
опростяване  обмена  на информация  и сведения  между  правоприлагащите  органи  
(РР 2006/960) може  да се използва  само  когато  държавата -членка , която  разполага  с 
данните  за лице , което  търси  убежище , е известна . 
Сътрудничеството  се затруднява  допълнително  от факта , че настоящите  инструменти  
не правят  възможно  такава  информация  да се обменя  навреме  и без да се минава  през  
тежки  процедури . Ако търсене  по силата  на Решението  от Прюм  не доведе  до резултат , 
единствената  възможност , с която  разполага  една  държава -членка , е да отправи  
искания  за взаимна  правна  помощ  до всички  други  държави -членки . Без ефикасни  
средства  за определянето  на това дали  информация  е налична  в друга  държава -членка  
или не, действието  на публичните  органи  става  прекалено  скъпо , отнема  време  и 
поради  това сериозно  застрашава  прилагането  на закона . Навременната  наличност  на 
информация  е от особено  значение  за предотвратяване  на вреда  за лица  или стоки  или 
за предотвратяване  на увреждане  на критични  инфраструктури . Бърз  достъп  е 
необходим  и за предотвратяване  на унищожаването  на доказателства  за тежко  
престъпление  или опит  за извършване  на тежко  престъпление .  
2. АНАЛИЗ  НА  СУБСИДИАРНОСТТА  
Правото  на ЕС да действа  в тази сфера  е залегнало  в дял VI от Договора  за Европейския  
съюз  относно  полицейското  и съдебното  сътрудничество  по наказателноправни  
въпроси . Настоящите  инструменти  на ЕС за полицейско  сътрудничество  не са 
достатъчни  за улесняване  на сътрудничеството  между  държавите -членки  при 
извършването  на справки  и обмена  на дактилоскопични  отпечатъци  на лица , които  
търсят  убежище . Без подходящи  мерки  на равнище  ЕС правоприлагащите  органи  няма  
да могат  да преодолеят  съществуващата  структурна  липса  по отношение  на 
предоставяната  информация  и нейната  проверка .  
Трансграничната  престъпност  се увеличава  и представлява  една  от най-сериозните  
заплахи  за нашето  общество  според  Европол . Без адекватно  и ефикасно  сътрудничество  
между  правоприлагащите  органи  на държавите -членки , включително  достъп  до 
съответната  информация , съхранявана  в други  държави -членки , ще бъде  много  трудно , 
ако не и невъзможно , тези органи  да се борят  ефективно  с тази трансгранична  
престъпност . Поради  самото  естество  на тези престъпления  са необходими  
                                                 
3 Акт на Съвета  от 29 май 2000 г. за съставяне  на Конвенция  за взаимопомощ  по 
наказателноправни  въпроси  между  държавите -членки  на Европейския  съюз  в съответствие  с 
член  34 от Договора  за Европейски  съюз  (ОВ C 197, 12.7.2000 г., стр. 1). 
 
BG 4   BG инструменти  на равнище  ЕС, които  да поставят  основите  за сътрудничество  между  
държавите -членки . 
Освен  това действия  на равнище  ЕС ще помогнат  да се осигурят  хармонизирани  
разпоредби  в сферата  на защитата  на данните , докато  при самостоятелни  законодателни  
действия  на държавите -членки  ще бъде  трудно  да се постигне  хармонизирано  ниво  на 
предпазните  мерки .  
Въпреки  че потенциалният  брой  на лицата , които  търсят  убежище  и които  може  да са 
замесени  в трансгранични  терористични  престъпления  или други  тежки  престъпления , 
може  да не е много  голям , самата  тежест  на тези престъпления  и тяхното  отражение  
върху  обществото  и ежедневието  би трябвало  да представлява  достатъчно  основание  за 
действие  на равнище  ЕС. 
3. ЦЕЛИ  НА  ИНИЦИАТИВАТА  
Общи  цели : 
• Предотвратяване , разкриване  и разследване  на терористични  и други  тежки  
престъпления  
• Защита  на жертвите  на терористични  и други  тежки  престъпления . 
Специфични  цели : 
• Повишаване  на сигурността  в ЕС чрез улесняване  на проверката  на самоличността  
на някои  категории  граждани  на трети  страни  и отстраняване  на структурната  липса  
по отношение  на предоставяната  информация  и чрез осигуряване  на навременни  и 
по-леки  процедури  за проверка  на самоличността  на тези лица . 
• Улесняване  на установяването  на самоличността  на жертвите  по същия  начин . 
Посочените  по-горе цели  на политиката  следва  да се преследват , като същевременно  се 
гарантира , че основните  права  винаги  за защитени , особено  правото  на убежище  и 
правото  на защита  на личните  данни , чрез налагане  на условия  и предпазни  мерки  за 
достъпа . 
4. ВАРИАНТИ  НА  ПОЛИТИКАТА  
4.1. Въздържане  от разглеждане  на въпроса  на равнище  ЕС — поддържане  на 
статуквото  (вариант  на политиката  А) 
Този  вариант  на политиката  не налага  ЕС да предприема  действия . Следователно  
процесът  на установяване  на самоличността  и на проверка  ще остане  дълъг ; 
процедурите  ще останат  непропорционално  тежки  и резултатът  от тях ще остане  
несигурен .  
4.2. Регулиране  на достъпа  до „Евродак “ за целите  на правоприлагането  
(вариант  на политиката  Б) 
Този  вариант  на политиката  създава  основата  за условен  достъп  на правоприлагащите  
органи  на държавите -членки , както  и на Европол , до „Евродак “ въз основа  на 
изменение  на Регламента  за „Евродак “ и чрез регулиране  на реалния  достъп  и 
използването  на лични  данни , съхранявани  в „Евродак “, в съпътстващо  предложение  за 
решение  на Съвета . Резултат  от търсене  в базата  данни  ще се съпътства  от видовете  
данни , съдържащи  се в „Евродак “. Исканията  за допълнителна  информация  вследствие  
на получен  след  търсене  резултат  няма  да се регулират  в предложеното  решение  на 
 
BG 5   BG Съвета , а по-скоро  ще се обхващат  от съществуващите  инструменти , като РР 2006/960 и 
взаимната  правна  помощ .  
Съществуват  2 възможни  подварианта : i) да се предоставят  възможности  за търсене  в 
„Евродак “ само  въз основа  на дактилоскопични  отпечатъци  или ii) въз основа  на 
дактилоскопични  отпечатъци  и латентни  отпечатъци . Понастоящем  „Евродак “ не 
предоставя  възможност  за търсене  на базата  на латентни  отпечатъци  и тази функция  
трябва  да се добави  в системата  „Евродак “. При все това търсенето  на базата  на латентни  
отпечатъци  е фундаментална  функция  за случаите  в областта  на правоприлагането , 
където  на местопрестъпленията  обикновено  е възможно  снемането  само  на латентни  
отпечатъци . 
4.3. Регулиране  на достъпа  до „Евродак “ за целите  на правоприлагането , 
както  и обмена  на допълнителна  информация  за лицата , които  търсят  
убежище  (вариант  на политиката  В) 
Този  вариант  на политиката  създава  основата  за условен  достъп  на правоприлагащите  
органи  на държавите -членки , както  и на Европол , до „Евродак “ въз основа  на 
изменение  на Регламента  за „Евродак “ и чрез регулиране  на реалния  достъп  и 
използването  на лични  данни , съхранявани  в „Евродак “, в съпътстващо  предложение  за 
решение  на Съвета . Резултат  от търсене  в базата  данни  ще се съпътства  от видовете  
данни , съдържащи  се в „Евродак “. Предложението  ще създаде  и специфичен  процес , 
при който  след  получаване  на резултат  от търсене  подалата  искането  държава -членка  
може  да поиска  допълнителна  информация  от държавата -членка  по произхода  за 
лицето , което  търси  убежище  и на което  дактилоскопичните  отпечатъци  принадлежат , а 
не да отправя  такова  искане , използвайки  съществуващите  инструменти  като в случая  с 
вариант  на политиката  Б.  
Съществуват  2 възможни  подварианта , както  при вариант  на политиката  Б: i) да се 
предоставят  възможности  за търсене  в „Евродак “ само  въз основа  на дактилоскопични  
отпечатъци  или ii) въз основа  на дактилоскопични  отпечатъци  и латентни  отпечатъци . 
4.4. Регулиране  на достъпа  до националните  данни  за лицата , които  търсят  
убежище , за целите  на правоприлагането  (вариант  на политиката  Г) 
Този  вариант  на политиката  ще създаде  децентрализиран  мрежови  механизъм , който  
позволява  на всяка  държава -членка  автоматично  да търси  в националните  бази  данни  за 
лица , които  търсят  убежище , на всички  останали  държави -членки . Държавите -членки  
следва  да предвидят  отделни  национални  бази  данни , които  ще се използват  само  за 
правоприлагане , както  и отделен  механизъм , който  да свърже  в мрежа  базите  данни  на 
всички  държави -членки . Тази  нова  мрежа  ще копира , от гледна  точка  на съдържанието , 
данните , записани  в „Евродак “, както  и ще възпроизведе  функциите  на самата  
„Евродак “. Този  модел  ще бъде  подобен  на модела  с търсене  и 
получаване /неполучаване  на резултат , създаден  с Решението  от Прюм . Достъп  до 
допълнителна  информация  ще се осигурява  чрез специални  разпоредби  в Решението  за 
„Евродак “ или чрез използването  на съществуващи  инструменти .  
Разходите  за този вариант  на политиката  ще бъдат  несъразмерни . Това  ще наложи  
създаването  на специални  бази  данни  във всяка  държава -членка  и изграждането  на 
сложна  мрежа , която  да свързва  тези бази  данни  на всички  държави -членки . Не би било  
необходимо  и подходящо  да се създаде  изцяло  нова , сложна  техническа  архитектура , 
само  за да могат  правоприлагащите  органи  да търсят  информация , която  вече се 
съхранява  в съществуваща  база данни . Поради  тези причини  този вариант  на 
политиката  не се счита  за пропорционален  и на този етап се отхвърля . 
 
BG 6   BG 5. ОЦЕНКА  НА  ВЪЗДЕЙСТВИЯТА  
Въздействията  на предложените  варианти  на политиката  са оценени  съгласно  следните  
критерии : 
– Повишаване  на сигурността  в ЕС чрез улесняване  на проверката  на самоличността  
на някои  категории  граждани  на трети  страни  и отстраняване  на структурната  липса  
по отношение  на предоставяната  информация .  
– Повишаване  на сигурността  в ЕС и улесняване  на установяването  на самоличността  
на жертвите  чрез осигуряване  на навременни  и по-леки  процедури  за проверка  на 
самоличността . 
– Въздействия  върху  основните  права , въздействие  върху  правото  на убежище  и на 
защита  на личните  данни . 
– Разходи  по изпълнението  за администрациите  на държавите -членки . 
– Бюджет  на ЕС. 
Варианти  на политиката  Б и В ще имат  равностойно  голямо  положително  въздействие  
при повишаването  на сигурността  в ЕС и едни  и същи  въздействия  върху  основните  
права . При все това двата  варианта  на политиката  се различават  що се отнася  до 
разходите  по изпълнението  за администрациите  на държавите -членки , като вариант  на 
политиката  В е по-скъп . Вариант  на политиката  В ще доведе  до допълнителни  разходи  
за създаването  на нова  административна  и техническа  архитектура  за обмена  на 
допълнителната  информация . Тези  разходи  могат  да бъдат  значителни , тъй като 
държавите -членки  трябва  да гарантират , че допълнителната  информация  трябва  да се 
предоставя  в определен  срок . Ще бъде  необходимо  и да се гарантира  навременна  
наличност  при неотложни  обстоятелства .  
6. СРАВНЕНИЕ  НА  ВАРИАНТИТЕ  
Политиката  „без действие “ не подобрява  сигурността  в ЕС. Поддържането  на 
статуквото  означава , че правоприлагащите  органи  ще продължат  да не знаят  дали  
въобще  е налична  информация  за даден  дактилоскопичен  отпечатък , в коя държава -
членка  има информация  и дали  информацията  се отнася  за същото  лице  и ще 
продължат  да не са в състояние  да получат  тези данни . Алтернативата  да се поиска  
хипотетична  взаимна  правна  помощ  от всички  държави -членки  е прекалено  времеемка  
и прекалено  тежка , за да представлява  реалистичен  вариант .  
Варианти  на политиката  Б и В за въвеждане  на необходимите  предложения  за 
позволяване  на достъп  до „Евродак “ на правоприлагащите  органи  притежават  ясно  
предимство , поради  това че спомагат  за повишаване  на сигурността  в ЕС чрез 
улесняване  на проверката  на самоличността  на някои  граждани  на трети  страни  и 
премахване  на структурната  липса  по отношение  на предоставяната  информация , 
осигурявайки  навременни  и по-леки  процедури  за проверка  на самоличността  на тези 
лица  и предоставяйки  възможността  да се търси  в „Евродак “ въз основа  на латентни  
отпечатъци .  
Въпреки  че постигането  на целите  ще бъде  по-ефективно  при вариант  на политиката  В, 
отколкото  при вариант  на политиката  Б, счита  се, че разходите  за осъществяване  на 
вариант  на политиката  В ще бъдат  високи  в сравнение  с вариант  Б. Освен  това 
понастоящем  няма  признаци , че РР 2006/960 няма  да е достатъчен  инструмент  за 
обмена  на допълнителна  информация .  
 
BG 7   BG Вариант  на политиката  Б ще направи  обмена  на допълнителна  информация  възможен  и 
лесен , като същевременно  спазва  изключенията  и условията , въведени  за общия  обмен  
на информация  в сферата  на правоприлагането . Изглежда  няма  причина  да се създадат  
специални  правила  за уреждане  на обмена  на информация  за лицата , които  търсят  
убежище . Освен  това изглежда  няма  причина  за създаването  на нова  (по-скъпа ) 
организационна  и техническа  архитектура  за обмена  на допълнителна  информация , 
когато  текущите  системи  са адекватни  и подходящи  за тази цел. Той е предпочитаният  
вариант  на политика . 
Този  вариант  на политика  би могъл  да има няколко  подварианта . Изборът  измежду  тези 
подварианти  не се извършва  в тази оценка  на въздействието  и е оставен  на 
политическите  лица , вземащи  решения .  
Един  такъв  подвариант  се отнася  до обхвата  на инструмента . Обхватът  ще е ограничен  
до предотвратяването , разкриването  и разследването  на терористични  и други  тежки  
престъпления . Предлага  се терминът  „тежки  престъпления “ да се отнася : i) до списъка  
на тежки  престъпления , изложен  в Рамковото  решение  за европейската  заповед  за 
арест , съгласно  предпочитанието  на държавите -членки , ii) може  да бъде  по-кратък  
списък  на престъпления , който  ще бъде  приет  специално  за този инструмент  и който  
ще изключва  всеки  вид престъпление , което  може  да се отнася  конкретно  за лицата , 
които  търсят  убежище , като незаконното  влизане , съгласно  предпочитанието  на 
експертите  по гражданските  свободи  или iii) може  да бъде  списъкът  на престъпления  на 
европейската  заповед  за арест  с някои  специални  гаранции  за престъпленията , свързани  
конкретно  с лицата , които  търсят  убежище .  
Друг  подвариант  може  да се отнася  до вида  публични  органи , които  могат  да имат  
достъп  до данните  в „Евродак “. Тези  органи  следва  да са органите , отговарящи  за 
предотвратяването , разкриването  и разследването  на терористични  престъпления  и 
тежки  престъпления . Посочването  на тези органи  може  i) да бъде  изцяло  по усмотрение  
на държавите -членки  или ii) да подлежи  на одобрението  на Комисията . В последния  
случай  държавите -членки  следва  да уведомят  Комисията .  
Трета  група  подварианти  се отнася  до продължителността  на инструмента . Основната  
разлика  между  трите  подварианта  е това дали  включват  срок  (ограничителна  клауза ) 
или не и ако включват , неговата  продължителност .  
7. МОНИТОРИНГ  И ОЦЕНКА  
Всяка  държава -членка  ще оценява  ежегодно  ефективността  на правенето  на справки  в 
„Евродак “, а Комисията  ще прегледа  функционирането  на достъпа  до „Евродак “ пет 
години  след  влизането  му в сила  и ще представи  доклад  на Съвета .