Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници__Част І /* COM/2011/0452 окончателен - 2011/0202 (COD) */





ОБЯСНИТЕЛЕН МЕМОРАНДУМ 1. Контекст на предложения акт 1.1. Основания и цели на предложението Обхватът на финансовата криза разкри наличието на недопустими рискове в текущото регулиране на финансовите институции. Според оценки на МВФ, понесените от европейските кредитни институции загуби в резултат на кризата между 2007 и 2010 г. възлизат на близо 1000 млрд. EUR или 8 % от БВП на ЕС. С оглед възстановяване стабилността на банковия сектор и гарантиране кредитирането на реалната икономика, ЕС и държавите-членки приеха широк набор от безпрецедентни мерки, цената на които бе в крайна сметка платена от данъкоплатците: към октомври 2010 г. Европейската комисия бе одобрила мерки за държавна помощ за финансовите институции от порядъка на 4 600 млрд. EUR, от които над 2 000 млрд. EUR бяха ефективно използвани през 2008 и 2009 г. Фискалната подкрепа, предоставена на кредитните институции, трябва да бъде придружена от солидна реформа, за да се преодолеят откроените при кризата недостатъци от нормативно естество. В това отношение Комисията вече предложи редица изменения на банковото законодателство, които влязоха в сила през 2009 г. (ДКИ II) и 2010 г. (ДКИ III). В настоящото предложение се съдържат разработени и договорени в глобален мащаб елементи на стандартите за капитала и ликвидността на кредитните институции, познати като „Базел III“, като също така се хармонизират други разпоредби от действащото законодателство. Предпочетените нормативни мерки са подробно обяснени в раздел 5 по-долу. В Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции се съдържат разпоредби, тясно свързани с достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции (като например разпоредби относно лицензирането на дейността, свободата на установяване, правомощията на надзорните органи на изпращащата и приемащата държава-членка в тази връзка, както и надзорния преглед на кредитните институции). Тези елементи са включени в предложението за директива относно лицензирането и осъществяването на дейността на кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, с които настоящото предложение представлява пакет. Въпреки това, в Директива 2006/48/ЕО и по-специално в приложенията към нея също се определят пруденциални правила. С цел допълнително сближаване на нормативните разпоредби, които произтичат от транспонирането на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО в националното право, и за да се гарантира, че същите пруденциални правила са пряко приложими към тях, което е от ключово значение за функционирането на вътрешния пазар, тези пруденциални правила са предмет на настоящото предложение за регламент. За по-голяма яснота, в настоящото предложение са обединени пруденциалните изисквания към кредитните институции и инвестиционните посредници, като вторите се разглеждат от Директива 2006/49/ЕО. 1.1.1. Разглеждани проблеми — нови елементи съгласно Базел III Целта на предложението е да се преодолеят нормативните недостатъци в следните области: Управление на ликвидния риск (част 6): Кризата показа, че съществуващите практики за управление на ликвидния риск не са в състояние напълно да обхванат рисковете, свързани със секюритизирането, използването на комплексни финансови инструменти и разчитането на междубанково финансиране с инструменти с краткосрочен падеж. Това допринесе за рухването на няколко финансови институции и силно подкопа финансовото състояние на много други, което заплаши финансовата стабилност и доведе до нужда от публична подкрепа. Въпреки че в момента някои държави-членки налагат някаква форма на количествени изисквания за ликвидност, на равнище ЕС регулаторното третиране на подходящите равнища на краткосрочната и дългосрочната ликвидност не е достатъчно хармонизирано и експлицитно. Многообразието в действащите национални стандарти възпрепятства комуникацията между надзорните органи и налага на трансграничните институции допълнителни разходи за докладване. Определяне на капитала (Втора част, дял I): Институциите навлязоха в кризата с капитал с недостатъчно количество и качество. Като се имат предвид рисковете, на които бяха изложени, много институции не притежаваха в достатъчна степен капиталови инструменти от най-високо качество, които ефективно да покриват загубите в хода на тяхното възникване и да допринасят за запазването на дадена институция като действащо предприятие. Хибридните инструменти на капитала от първи ред (хибридни инструменти), за които по-рано се смяташе, че могат да поемат загубата на база действащо предприятие, се оказаха неефективни на практика. Инструментите на капитала от втори ред не бяха в състояние да изпълняват своята функция на поемане на загубата при изпадане на дадена институция в неплатежоспособност, тъй като институциите често не бяха оставяни да обявят несъстоятелност. Бе установено, че качеството на капиталовите инструменти, необходими за поемане на неочакваната загуба поради поети в търговския портфейл рискове, е равна на тази за рисковете в банковия портфейл, като, от своя страна, инструментите на капитала от трети ред също не бяха с достатъчно високо качество. За запазване на финансовата стабилност много държави предоставиха безпрецедентна публична подкрепа на своя банков сектор. Недостатъчната хармонизация в ЕС на определянето на капитала бе катализатор за това положение, като държавите-членки предприеха значително различаващи се подходи към въпроса кои елементи е необходимо да се включат или изключат от капитала. В комбинация с факта, че регулаторните отношения не отразяваха действителната способност на институциите да покрива загубите, това намали възможността за пазара да оценява точно и последователно платежоспособността на институциите в ЕС. Това на свой ред увеличи финансовата нестабилност в ЕС. Кредитен риск от контрагента (Трета част, дял II, глава 6): Кризата разкри редица недостатъци на действащото регулаторно третиране на кредитния риск от контрагента, произтичащ от деривативи, репо операции и дейности по финансиране с ценни книжа. Бе установено, че съществуващите разпоредби не гарантират подходящо управление и адекватна капитализация за този вид риск. Настоящите правила не предоставят и достатъчно стимули за преминаването на извънборсовите деривативи, обект на двустранен клиринг, към многостранен клиринг чрез централен контрагент. Варианти за действие, право на преценка и хармонизиране (целият регламент): През 2000 г., седем директиви в областта на банковата дейност бяха заменени с една-единствена директива. Тази директива бе преработена през 2006 г., като в същото време в ЕС се въведе рамката Базел II. В резултат на това, сегашните ѝ разпоредби включват значителен брой варианти за действие и право на преценка. Освен това, на държавите-членки се разреши да наложат по-строги правила от тези в директивата. В резултат на това са налице съществени различия, което е особено обременително за дружествата, които извършват трансгранична дейност. Този факт води и до липсата на правна яснота и неравнопоставени условия на конкуренция. 1.1.2. Цели на предложението Първостепенната цел на настоящата инициатива е да засили ефективността на регулирането на капитала на институциите в ЕС и да противодейства на неблагоприятните въздействия върху защитата на вложителите и процикличността на финансовата система, като междувременно се запази конкурентната позиция на банковия сектор на ЕС. 1.2. Общ контекст Финансовата криза породи значителни усилия на равнище ЕС и в международен план за разработване на ефективни политики за справяне с основните проблеми. Групата на високо равнище, председателствана от г-н de Larosière, предложи препоръки за реформиране на европейския финансов надзор и регулиране. Те бяха допълнително разработени в съобщение на Комисията през март 2009 г. В настоящото предложение се съдържат редица промени в политиките, включени в подробния план за действие към това съобщение. На световно равнище, декларацията на Г-20 от 2 април 2009 г. изрази ангажимента за справяне с кризата посредством международно съгласувани усилия за повишаване на количеството и качеството на капитала в банковата система, въвеждане на допълнителна мярка, която не зависи от риска, за ограничаване на „лостовия ефект“, разработване на рамка за по-устойчиви буфери на ликвидност на финансовите институции и за прилагане на препоръките на Съвета за финансова стабилност (СФС) за намаляване на процикличността. В отговор на мандата, предоставен ѝ от Г-20, през септември 2009 г. Групата на управители на централни банки и ръководители на надзора — надзорният орган на Базелския комитет по банков надзор (БКБН)[1] — договори редица мерки за засилване на регулирането на банковия сектор. Тези мерки бяха одобрени от Съвета за финансова стабилност и ръководителите на Г-20 на срещата на върха в Питсбърг на 24 и 25 септември 2009 г. През декември 2010 г., БКБН издаде подробни правила на нови световни регулаторни стандарти за капиталовата адекватност и ликвидността на кредитните институции, общо наричани споразумение Базел III. Настоящото предложение пряко се съотнася към включените в Базел III регулаторни стандарти. Комисията, в качеството си на наблюдател в БКБН, работи много тясно с комитета при разработването на тези стандарти, включително при оценяването на тяхното въздействие. Следователно предложените мерки напълно съответстват на духа на принципите на Базел III. За да се постигне двойната цел за повишаване устойчивостта на световната финансова система и за осигуряване на равнопоставени условия на конкуренция, много важно ще бъде в целия свят да се прилага набор от по-строги и по-хармонизирани пруденциални изисквания. Същевременно, в процеса на разработване на настоящото законодателно предложение, Комисията положи особени усилия, за да гарантира правилен подход към някои основни европейски особености и проблеми. В този контекст следва да се припомни, че в ЕС, за разлика от някои други големи икономики, прилагането на регулаторните принципи, договорени в световен мащаб под егидата на БКБН, не се ограничава само до банките с международна дейност. В ЕС тези стандарти се прилагат в целия банков сектор, като обхващат всички кредитни институции и в общи линии инвестиционните дружества. Както е обяснено допълнително в раздел 4.2, в ЕС винаги се е приемало, че само такъв подход би осигурил действително равнопоставени условия на конкуренция в ЕС, като същеременно се максимизират свързаните с финансовата стабилност ползи. Това е една от причините, поради които изглежда оправдано известно адаптиране на принципите на Базел III с оглед подходящото разглеждане на европейските особености и проблеми. Въпреки това, адаптациите са в съответствие с характера и целите на реформата Базел III. В по-широк контекст следва да се отбележи, че един от приоритетите на Комисията при реформирането на регулирането на финансовите услуги в ЕС е да се гарантира, че и банковият сектор е в състояние да изпълнява основната си цел —кредитиране на реалната икономика и предоставяне на услуги на гражданите и бизнеса в Европа. В тази връзка на 18 юли Комисията прие препоръка относно достъпа до основна разплащателна сметка[2]. 2. Резултати от консултациите със заинтересованите страни и от оценките на въздействието 2.1. Консултация със заинтересованите страни Службите на Комисията проследяваха отблизо и участваха в работата на международните форуми и по-специално на БКБН, който отговаря за разработването на рамката Базел III. Европейският банков комитет (ЕБК) и Комитетът на европейските банкови надзорници (КЕБН), както и неговият наследник от 2011 г. насам —Европейският банков орган (ЕБО), участваха активно и до тях бяха отправяни допитвания. Техните становища допринесоха за подготовката на настоящето предложение и придружаващата го оценка на въздействието. 2.1.1. КЕБН КЕБН проведе всеобхватно проучване на количественото въздействие (QIS) във връзка с въздействието на настоящото законодателно предложение върху банковия сектор в ЕС. В проучването участваха 246 кредитни институции. КЕБН проведе и широки обществени консултации, като през октомври 2008 г. представи технически съвети относно вариантите за действие и правото на преценка на държавите-членки. 2.1.2. Работна група по ДКИ По отношение на вариантите за действие и правото на преценка на държавите-членки, между 2008 г. и 2011 г. службите на Комисията проведоха шест заседания на работната група по Директивата за капиталовите изисквания, чиито членове са номинирани от ЕБК. В допълнение, на още по-специализирано равнище в областта на ликвидността, определянето на капитала, коефициента на ливъридж и кредитния риск от контрагента работиха и подгрупи на тази работна група. 2.1.3. Други допитвания до общественото мнение Комисията проведе четири допитвания до общественото мнение през 2009 г., 2010 г. и 2011 г., в които се обхващаха всички елементи на настоящото предложение. През април 2010 г. службите на Комисията проведоха открит обществен дебат във връзка с предложението, на който присъстваха всички заинтересовани страни. Отговорите на допитванията до общественото мнение и изразените по време на публичния дебат становища са отразени в придружаващия доклад за оценка на въздействието. Отделните отговори са на разположение на уебсайта Европейската комисия. Освен това, Комисията проведе отделни консултации с банковия сектор, включително с Експертната група по банкови въпроси, създадена от Комисията и различни сдружения на европейския банков сектор, както и с индивидуални институции. 2.2. Оценка на въздействието Общо 27 варианти на политика бяха оценени и съпоставени с оглед решаване на установените проблеми[3]. В таблицата по-долу са изброени отделните разглеждани варианти в рамките на всеки набор от мерки, като са класирани по отношение на относителната им ефективност[4] и ефикасност[5] във връзка с постигането на съответните по-дългосрочни цели на политика. Предпочитаните варианти въз основа на това класиране са подчертани и обсъдени в останалата част на настоящия раздел. Набор от мерки || Варианти на политика || Критерии за сравняване на вариантите на политика Ефективност || Ефикасност Подобряване на адекватността на капиталовите изисквания || Подобряване на управлението на банковия риск || Предотвратяване на възможностите за регулаторен арбитраж || Внасяне на по-голяма правна яснота || Намаляване на бремето във връзка със спазването на нормативните изисквания || По-равнопоставени условия на конкуренция || Засилване на сближаването на надзорните практики и сътрудничеството между надзорните органи || Привеждане на пруденциалните изисквания за финансовите институции със системно значение в съответствие с рисковете, които те представляват || Намаляване на цикличността на капиталовите изисквания и провизиране Ликвидност – коефициент на покритие на нуждите от ликвидност (LCR) || Запазване на досегашния подход || 3 || 3 || || || || || || || || 3 Въвеждане на LCR, както е уточнено в общественото допитване от февруари 2010 г. || 2 || 2 || || || || || || || || 1 Въвеждане на коефициента, приет от Базелския комитет, при предвиждане на период на наблюдение || 1 || 1 || || || || || || || || 2 Ликвидност —отношение на нетно стабилно финансиране || Запазване на досегашния подход || 3 || 3 || || || || || || || || 3 Въвеждане на NSFR, както е уточнено в общественото допитване от февруари 2010 г. || 2 || 2 || || || || || || || || 2 Въвеждане на NSFR, приет от Базелския комитет, при предвиждане на период на наблюдение || 1 || 1 || || || || || || || || 1 Приемливост на капиталови инструменти и прилагането на нормативни изменения || Запазване на досегашния подход || 5 || 5 || 5 || || || 5 || || 5 || 5 || 5 Промяна само на критериите за приемливост, както е посочено в общественото допитване през февруари 2010 г. || 4 || 4 || 4 || || || 4 || || 4 || 4 || 4 Изменят се критериите за приемливост и нормативни изменения, както е посочено в общественото допитване през февруари 2010 г. || 1-3 || 1-3 || 1-3 || || || 2-3 || || 1 || 1-3 || 3 Изменят се критериите за приемливост и нормативни изменения въз основа на Базелския подход || 1-3 || 1-3 || 1-3 || || || 2-3 || || 2-3 || 1-3 || 2 Изменят се критериите за приемливост и нормативни изменения въз основа на Базелския подход с някои корекции за отразяване на специфики на ЕС || 1-3 || 1-3 || 1-3 || || || 1 || || 2-3 || 1-3 || 1 Кредитен риск от контрагента (КРК) || Запазване на досегашния подход || 3 || 3 || || || || || || 3 || 3 || 3 Засилване на изискването за КРК || 2 || 2 || || || || || || 2 || 2 || 2 Засилване на изискванията за КРК и диференциране на третирането на експозиции към централни контрагенти || 1 || 1 || || || || || || 1 || 1 || 1 Коефициент на ливъридж: || Запазване на досегашния подход || 3 || 3 || || || || || || || 3 || 3 Въвеждане на коефициента на ливъридж, както е уточнено в общественото допитване през февруари 2010 г. || 2 || 2 || || || || || || || 2 || 2 Извършване на задълбочено наблюдение на коефициента на ливъридж || 1 || 1 || || || || || || || 1 || 1 Капиталови буфери || Запазване на досегашния подход || 4 || 4 || || || || || || || 4 || 4 Буфер за запазване на капитала || 1-2 || 1-3 || || || || || || || 3 || 2-3 Антицикличен капиталов буфер || 3 || 1-3 || || || || || || || 1-2 || 2-3 Смесен капиталов буфер || 1-2 || 1-3 || || || || || || || 1-2 || 1 Единен правилник || Запазване на досегашния подход || || || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || || || 4 Минимална хармонизация || || || 3 || 3 || 1-3 || 3 || 3 || || || 1-3 Максимална хармонизация || || || 1-2 || 1 || 1-3 || 1 || 1 || || || 1-3 Максимална хармонизация с някои изключения || || || 1-2 || 2 || 1-3 || 2 || 2 || || || 1-3 Избор на инструмент на политика || Изменение на ДКИ || || || 2 || 2 || 2 || || 2 || || || 2 Ограничаване обхвата на ДКИ и предлагане на регламент || || || 1 || 1 || 1 || || 1 || || || 1 Класиране на вариантите: 1 = най-ефективен/ефикасен, 5 = най-неефективен/неефикасен 2.2.1. Индивидуални политически мерки Управление на ликвидния риск (Шеста част): За подобряване на краткосрочната устойчивост на профила на ликвидния риск на финансовите институции, през 2015 г. след период на наблюдение и преразглеждане ще бъде въведен коефициент на покритие на нуждите от ликвидност (LCR). LCR щe изисква от институциите да съгласуват нетно изходящите ликвидни потоци в продължение на 30 дни с буфер от „висококачествени“ ликвидни активи. Обхванатите изходящи ликвидни потоци (знаменател) ще отразява както специфичните за институцията шокове, така и системните, преценени въз основа на действителните обстоятелства, изпитани при световната финансова криза. Разпоредбите относно списъка от висококачествени ликвидни активи (числителят) за покриване на тези загуби следва да гарантират, че тези активи са с висока степен на кредитно качество и са силно ликвидни. Предвид определението на LCR, включено в Базел III, съответствието с това изискване в ЕС се очаква да донесе нетен годишен прираст на БВП в интервала от 0,1 % до 0,5 %, поради намаляване честотата на системните кризи. За решаване на проблемите, свързани с финансирането, произтичащи от несъответствия в матуритета на активите и пасивите, Комисията ще разгледа възможността за въвеждане през 2018 г., след период на наблюдение и преразглеждане, на отношение на нетно стабилно финансиране (Net Stable Funding Ratio — NSFR). NSFR ще изисква от институциите да поддържат стабилна структура на финансиране за една година при удължен кризисен сценарий, специфичен за предприятието, например значителен спад в доходността или платежоспособността. За тази цел текущо финансираните активи и всякакви условни задължения, подлежащи на финансиране, ще трябва да бъдат покрити до известна степен от източници на стабилно финансиране. Определение на понятието „капитал“ (Втора част): Предложението се основава на внесените в ДКИ2 промени с оглед допълнително заздравяване на критериите за приемливост на капиталовите инструменти. Освен това, с него се въвежда значително хармонизиране на извършените по отношение на счетоводния капитал корекции с цел да се определи размера на регулаторния капитал, който е разумно да бъде признат за регулаторни цели. Тази нова хармонизирана дефиниция ще доведе до значително увеличаване на размера на регулаторния капитал, който институциите са задължени да държат. Новите изисквания за регулаторен капитал на действащо предприятие – базовият собствен капитал от първи ред и капиталът от първи ред — ще бъдат въведени постепенно между 2013 г. и 2015 г. Новите пруденциални корекции ще бъдат въведени постепенно, 20 % годишно от 2014 г., достигайки 100 % през 2018 г. За да се постигне плавен преход към новите правила, към някои капиталови инструменти ще се прилагат разпоредби относно заварено положение, обхващащи период от 10 години. Кредитен риск от контрагента (Трета част, дял II, глава 6): Изискванията за управлението и капитализирането на кредитния риск от контрагента ще бъдат засилени. Институциите ще бъдат подложени на допълнително капиталово изискване за евентуални загуби, свързани с влошаването в кредитоспособността на даден контрагент. Това ще насърчи добрите практики при управлението на този риск и ще признае хеджирането му, което ще смекчи въздействието върху институциите на това допълнително капиталово изискване. Ще бъдат повишени рисковите тегла за експозициите към финансови институции, свързани със сектора на нефинансовите предприятия. Това изменение се очаква да насърчи диверсификацията на риска от контрагента сред по-малките институции и като цяло да допринесе за по-малко взаимосвързаност между големите или със системно значение институции. Предложението също така ще засили стимулите за уреждане на извънборсовите инструменти чрез централните контрагенти. Очаква се тези предложения да засегнат предимно най-големите институции на ЕС, тъй като кредитният риск от контрагента е релевантен единствено за банки с големи дейности, свързани с извънборсови деривативи и финансиране с ценни книжа.. Коефициент на ливъридж (Седма част): За да се ограничи натрупването на прекомерен ливъридж в баланса на кредитните институции и инвестиционните посредници и така да се помогне за овладяване на цикличността на кредитирането, Комисията също така предлага да се въведе коефициент на ливъридж, неоснован на риска. Според съгласуваното с БКБН, той ще бъде въведен като инструмент за надзорния преглед на институциите. Въздействието на отношението ще се следи с оглед преобразуването му в обвързваща мярка (първи стълб) през 2018 г. въз основа на целесъобразен преглед и калибриране в съответствие с международните споразумения. Единен правилник (целият регламент): Предложението хармонизира различаващите се национални надзорни подходи чрез почти изцяло премахване на вариантите за действие и правото на преценка. Някои точно определени области, в които различията се дължат на съображения за оценка на риска, пазарни или продуктови особености и националните законодателства, са изключени от обхвата, като на държавите-членки се разрешава да приемат по-строги правила. 2.2.2. Инструменти на политиката Настоящото предложение ясно разделя пруденциалните изисквания от другите две области на Директива 2006/48/ЕО и Директива 2006/49/ЕО, т.е. лицензирането и постоянният надзор, които ще продължат да бъдат под формата на директива, с която настоящото предложение представлява пакет. Това отразява разликите в предмета, същността и адресатите. 2.2.3. Кумулативен ефект на пакета За да допълни своята собствена оценка на въздействието на Базел III, Комисията анализира редица проучвания, изготвени от публичния и частния сектор. Основните резултати могат да бъдат обобщени по следния начин: Настоящото предложение заедно с ДКИ III се очаква да доведе до увеличаване на претегляните спрямо риска активи на големите кредитни институции с 24,5 %, а на малките — със скромните 4,1%. Необходимостта от привличане на нов капитал в резултат на новото изискване и буфера за запазване на капитала се оценяват на 84 млрд. EUR до 2015 г. и 460 млрд. EUR до 2019 г. Има ясни нетни дългосрочни икономически ползи за годишния ръст на БВП на ЕС в интервала 0,3 % — 2 %. Те произтичат от намаляването на очакваната честота и вероятността от бъдещи системни кризи. Смята се, че предложението ще намали вероятността от системна банкова криза в седем държави-членки в рамките на 29 % до 89 %, когато кредитните институции достигнат отношение на общия капитал от поне 10,5 %. Освен това повечето капитал, включително антицикличният капиталов буфер и изискванията за ликвидност, следва също да намалят амплитудата на обичайните бизнес цикли. Това е от особено значение за малките и средните предприятия, които са сравнително по-зависими спрямо големите предприятия от финансиране от кредитните институции през целия икономически цикъл. 2.2.4. Административна тежест Институциите с активна трансгранична дейност биха извлекли най-голяма полза от хармонизирането на действащите национални разпоредби, тъй като спестените разходи от намалената административна тежест се очаква да облекчат усилията им за спазване на мерките на Базел III. 3. Наблюдение и оценка Предложените изменения са свързани с предшестващите настоящия регламент Директива 2006/48/ЕО и Директива 2006/49/ЕО. Това означава, че всички елементи на предишните директиви, както и новите елементи, въведени от настоящия регламент, ще бъдат наблюдавани отблизо. Наблюдаването на коефициента на ливъридж и на новите мерки във връзка с ликвидността ще бъде особено внимателно съобразно събираната в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент статистическа информация. Наблюдаването и оценяването ще се провеждат както на равнище ЕС (ЕБО/ЕЦБ – Европейска централна банка), така и в международен план (БКБН). 4. Правни елементи на предложението 4.1. Правно основание Правното основание за създаването с регламент на единни разпоредби във връзка с функционирането на вътрешния пазар е член 114, параграф 1 от ДФЕС. Докато с предложението за Директива [въвежда се от Службата за публикации] се урежда предприемането на дейност и то е основано на член 53 от ДФЕС, необходимостта от разделяне на тези правила от правилата за упражняването ѝ налага ново правно основание. Пруденциалните изисквания определят критерии за оценяването на рисковете, свързани с някои банкови дейности, както и за необходимия капитал за противодействие на тези рискове. Те, следователно, не регулират самото предприемане на дейност по приемане на вложения, а начина на упражняването ѝ, с цел да бъдат защитени вложителите и гарантирана финансовата стабилност. В предложението за регламент пруденциалните изисквания за кредитните институции и за инвестиционните посредници, които понастоящем се намират в две отделни директиви (2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО), са обединени в един правен акт, с което приложимата правна рамка значително се опростява. Както бе посочено по-горе (раздел 1.1.1 и 2.2.1), в действащите разпоредби се съдържа значителен брой варианти за действие и право на преценка, като на държавите-членки се позволява да налагат правила, по-строги от тези в Директива 2006/48/ЕО и Директива 2006/49/ЕО. Това води до значителни различия, което може да породи проблеми не само във връзка с изложените в раздел 1.1.1 по-горе цели за финансова стабилност, а и за трансграничното предоставяне на услуги и установяването в други държави-членки, тъй като всеки път, когато дадена институция желае да упражнява дейност в друга държава-членка, тя е принудена да удовлетворява различен набор от правила. Това създава неравностойни условия на конкуренция, като също така възпрепятства правната яснота. Предишните кодификации и преработки не доведоха до намаляване на различията, поради което е необходимо приемането на регламент, за да се установят във всички държави-членки единни правила, което ще осигури гладкото функциониране на вътрешния пазар. Оформянето на пруденциалните изисквания под формата на регламент гарантира пряката им приложимост по отношение на институциите. Транспонирането на директива няма да позволи различаващи се национални изисквания, което на свой ред ще осигури равнопоставени условия на конкуренция. Предложението за регламент ще бъде ясен знак за това, че институциите съблюдават еднообразни правила на всички пазари в ЕС, в резултат на което ще се стимулира доверието в стабилността на институциите в ЕС. Един регламент ще позволи също така на ЕС да направи въвеждането на бъдещи промени по-бързо, тъй като измененията ще могат да се прилагат почти непосредствено след приемането. Това ще позволи на ЕС да спазва международно договорените срокове за прилагане, както и да бъде в съзвучие с динамиката на пазара. 4.2. Субсидиарност В съответствие с принципите за субсидиарност и пропорционалност, предвидени в член 5 от ДФЕС, целите на предложеното действие не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат по-добре постигнати от ЕС. Неговите разпоредби не надхвърлят необходимото за постигането на набелязаните цели. Единствено с мерки на равнище ЕС може да се гарантира, че институциите и инвестиционните посредници, извършващи дейност в повече от една държава-членка, подлежат на едни и същи пруденциални изисквания и по този начин да се осигурят равнопоставени условия на конкуренция, да се намали сложността на нормативната уредба, да се избегнат ненужните разходи за привеждане в съответствие при трансграничните дейности, да се насърчи по-нататъшната интегрираност на пазара на ЕС и да се допринесе за премахването на възможностите за регулаторен арбитраж. Мерките на равнище ЕС осигуряват и висока степен на финансова стабилност в Съюза. Това се потвърждава от факта, че установените в предложението пруденциални изисквания са залегнали в правото на ЕС вече над 20 години. В член 288 от ДФЕС се предоставя възможност за избор между различните правни инструменти. Следователно даден регламент трябва да съблюдава принципа на субсидиарност по същия начин, както и останалите правни инструменти. Субсидиарността трябва да бъде съотнесена към останалите принципи в Договорите, например основните свободи. Официалните адресати на Директива 2006/48/ЕО и Директива 2006/49/ЕО са държавите-членки, но те в крайна сметка се отнасят до бизнеса. Един регламент, от своя страна, създава по-равнопоставени условия на конкуренция, тъй като е пряко приложим: така например на предприемачите не се налага оценка на законодателството в други в държави-членки, тъй като правилата са едни и същи. Тежестта за институциите също е по-малка. Приемането на регламент позволява да се избегнат и дългите срокове на транспониране на директивите. 4.3. Роля на ЕБО и съответствие с членове 290 и 291 от ДФЕС В над 50 разпоредби в настоящото предложение от ЕБО се изисква да представи на Комисията регулаторни и изпълнителни технически стандарти за уточняване на заложените в него критерии и гарантиране на последователното им прилагане. Комисията се оправомощава да ги приеме като делегирани актове и актове за изпълнение. На 23 септември 2009 г. Комисията прие предложения за регламенти за създаването на ЕБО, ЕОЗППО (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване) и ЕОЦКП (Европейски орган за ценни книжа и пазари)[6]. В тази връзка Комисията желае да припомни декларациите относно членове 290 и 291 от ДФЕС, направени от нея при приемането на регламентите за създаване на европейските надзорни органи: „По отношение на процедурата за приемане на регулаторни стандарти, Комисията подчертава уникалния характер на сектора на финансовите услуги, който произтича от структурата Ламфалуси и е изрично признат в Декларация 39 към ДФЕС. Комисията обаче има сериозни съмнения дали ограничаването на ролята ѝ при приемане на делегирани актове и мерки за изпълнение е в съответствие с членове 290 и 291 от ДФЕС.“ 4.4. Взаимодействие и съгласуваност между елементите на пакета Настоящият регламент и предложената Директива [въвежда се от ОПОСЕ] представляват пакет. Този пакет ще замени Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/EО. Това означава, че и директивата, и регламентът ще се отнасят до кредитните институции и инвестиционните посредници. Понастоящем последните са само „приложение“ към Директива 2006/48/ЕО посредством Директива 2006/49/ЕО. Голяма част от нея съдържа само препратки към Директива 2006/48/ЕО. Следователно, обединяването на приложимите за тези две дейности разпоредби в един пакет би подобрило разбираемостта им. Освен това, обширните приложения към двете директиви ще бъдат обединени в постановителната част, като по този начин допълнително ще се опрости прилагането им. В предложението за регламент са изложени пруденциалните разпоредби, пряко приложими към институциите. В предложението за директива остават разпоредбите за лицензиране на кредитните институции и упражняването на свободата на установяване и свободното движение на услуги. Това не се отнася до инвестиционните посредници, тъй като съответните им права и задължения са регламентирани в Директива 2004/39/ЕО („ДПФИ“). General principles of the supervision of institutions, which are addressed to Member States and require transposition and the exercise of discretion, would also remain in the Directive. Това включва по-специално обмена на информация, разпределението на задачите между надзорните органи в изпращащите и приемащите държави и упражняването на (нововъведените) правомощия за налагане на санкции. Директивата ще съдържа разпоредбите, уреждащи надзорния преглед на институциите от компетентните органи на държавите-членки. С тези разпоредби общите пруденциални изисквания в регламента за институциите се заменят с индивидуални споразумения, които се определят от компетентните органи в резултат на постоянния им надзорен преглед на всяка отделна кредитна институция и инвестиционен посредник. Обхватът на подобни споразумения относно надзора ще бъдат изложени в директивата, тъй като компетентните органи следва да могат да преценят кои от тях да бъдат наложени. Това включва вътрешни процеси в рамките на дадена институция, особено по отношение на управлението на рисковете и (нововъведените) изисквания за корпоративно управление. 5. Подробно обяснение на предложението и сравнение с Базел iii За да осигури балансирано прилагане на Basel III по отношение на институциите в ЕС, Комисията трябваше да направи няколко избора във връзка с регламентирането, които са обяснени в настоящата глава. 5.1. Максимална хармонизация (целият регламент) Максималната хармонизация е нужна, за да се постигне действително единен правилник. Несъответстващите и некоординирани по-строги изисквания в отделните държави-членки могат да доведат до прехвърлянето на базисните експозиции и рисковете към сенчестия банков сектор или от една държава-членка в друга. Освен това, оценките на въздействието, проведени от Базелския комитет и Европейската комисия, се основават на конкретните приети капиталови отношения. Не е ясно както би било въздействието върху разходите и растежа при по-високи капиталови изисквания в една или повече държави-членки, което би могло да доведе до „наддаване“ за затягането им в ЕС. Ако има нужда от по-строги пруденциални изисквания на равнище ЕС, трябва да се предвидят начини за временното внасяне на съответните изменения в единния правилник. Ако е необходимо за отразяването на промените в пруденциалните рискове на микро- и макроравнище в резултат на възникнали след приемането на настоящия регламент ситуации на пазара, Комисията — в частност по препоръка или становище на Европейския съвет за системен риск, би могла да приеме делегиран акт за временното повишаване на капиталовите изискания и рисковите тегла на определени експозиции, или да наложи по-строги пруденциални изисквания за всички експозиции или за експозициите към определени сектори, региони или държави-членки. В настоящото предложение и придружаващото го предложение за директива вече се съдържат три възможности за компетентните органи да се справят с пруденциалните рискове на макроравнище: – за кредитиране, обезпечено с недвижима собственост, държавите-членки могат да приспособят капиталовите изисквания; – държавите-членки могат да налагат допълнителни капиталови изисквания на отделни институции или групи, когато определени обстоятелства във връзка с т.нар. „втори стълб“ обосновават това; – държавите-членки определят равнището на антицикличния капиталов буфер съобразно специфичните за всяка от тях макроикономически рискове. В действителност това би значително изменило капиталовите изисквания. Освен това, през преходния период на държавите-членки ще бъде разрешено да приложат преди определения в Базел III график някои от новите по-строги правила по споразумението. 5.2. Определяне на понятието „капитал“ (Втора част) 5.2.1. Приспадане на значителни позиции в застрахователни предприятия и финансови конгломерати Базел III задължава банките с международно присъствие да приспадат от капитала си значителните инвестиции в неконсолидираните застрахователни предприятия. Целта е да се гарантира, че банката няма да има възможност да включва в капитала си използвания от дадено застрахователно дъщерно предприятие капитал. За групите, които извършват съществена банкова или инвестиционна дейност, както и застрахователна дейност, в Директива 2002/87/ЕО относно финансовите обединения са предвидени конкретни правила за противодействие на такова двойно отчитане на капитала. Директива 2002/87/ЕО е основана на международно приетите принципи на третиране на рисковете в отделните сектори. В настоящото предложение е засилен начинът, по който тези правила за финансовите конгломерати се прилагат към банковите групи и групите инвестиционни посредници, като се осигурява стабилното им и последователно прилагане. Всякакви допълнително необходими промени ще бъдат разгледани в прегледа на Директива 2002/87/ЕО, който се очаква през 2012 г. 5.2.2. Капитал с най-високо качество — критерии, постепенно изоставяне и заварено положение В съответствие с Базел III, капиталът с най-високо качество за банките акционерни дружества с международно присъствие съдържа само обикновените акции, които удовлетворяват строги изисквания. В настоящото приложение се прилагат тези строги критерии на Базел III, без правната форма на капиталовия елемент с най-високо качество, емитиран от структурираните като акционерни дружества предприятия, да бъде ограничена само до обикновените акции. Определението на понятието „обикновена акция“ се различава според дружественото право на отделните държави. Установените в настоящото предложение стриктни критерии ще гарантират, че единствено инструментите с най-високо качество ще бъдат признати за елементи с най-високо качество на регулаторния капитал. Според посочените критерии само инструментите с толкова високо качество като обикновените акции ще бъдат приемливи за подобно третиране. С оглед гарантиране на пълна прозрачност на признатите инструменти, предложението изисква от ЕБО да състави, актуализира и публикува списък с видовете признати инструменти. Базел III предвижда десетгодишен период на постепенно изоставяне на някои емитирани от акционерните дружества инструменти, които не удовлетворяват новите правила. В съответствие с направените по отношение на капитала изменения от Директива 2009/111/ЕО и с необходимостта от осигуряване на последователно третиране на различните правни форми на дружествата, в настоящото предложение (Десета част, Дял I, Глава 2) се предоставя такъв срок и на емитираните от акционерните дружества инструменти с най-високо качество, които не са обикновени акции, както и на премиите от емисии във връзка с тях. С оглед осигуряването на гладък преход към новите правила, Базел III позволява на инструментите, които не удовлетворяват новите правила, но които са емитирани преди 12 септември 2010 г. — крайната дата за възползване от преходните разпоредби, да бъдат постепенно изключени от регулаторния капитал. Всички инструменти, които не удовлетворяват новите правила и са емитирани след тази крайна дата, ще бъдат напълно изключени от нормативно изискуемия капитал още от 2013 г. В настоящото предложение крайната дата е датата на приемането му от Комисията. Това се налага, за да се избегне прилагане със задна дата на изискванията в него, което е юридически невъзможно. 5.2.3. Взаимноспомагателни дружества, кооперативни банки и подобни институции Базел III гарантира, че новите правила могат да се прилагат спрямо капиталовите инструменти с най-високо качество, емитирани от дружества, които не са акционерни — като взаимноспомагателните дружества, кооперативните банки и подобните институции. В настоящото предложение се уточнява прилагането на определението, което Базел III дава на понятието „капитал“, по отношение на капиталовите инструменти с най-високо качество, емитирани от дружества, които не са акционерни. 5.2.4. Малцинствено участие и някои капиталови инструменти, емитирани от дъщерни предприятия Малцинственото участие е капиталът на някои дъщерни предприятия, притежаван от миноритарен акционер извън групата. Базел III признава малцинственото участие, както и някои инструменти на регулаторния капитал, емитирани от дъщернмите предприятия, само доколкото тези дъщерни предприятия са институции (или са обхванати от същите правила) и капиталът е използван за посрещане на капиталовите изисквания и новия буфер за запазване на капитала — нов капиталов буфер, който налага нови ограничения върху изплащането на дивиденти, някои купони и премии. Другият нов капиталов буфер — антицикличният е важно макропруденциално средство, чието създаване надзорните органи могат да изискат с оглед насърчаване или ограничаване на кредитирането в различните фази на кредитния цикъл. В настоящото предложение се създават стабилни европейски процедури за координиране използването на антицикличния буфер от държавите-членки. Подходът в него по отношение на малцинственото участие и някои капиталови инструменти, емитирани от дъщерни предприятия, взима предвид съществуването на този буфер. Като признава неговата важност и необходимия му капитал, предложението премахва потенциално препятствие пред налагането на изискване за него. 5.2.5. Приспадане на някои активи с отсрочен данък Актив с отсрочен данък е балансов актив, който може да се използва за намаляване на дължимия върху дохода данък за следващ период. В Базел III се посочва, че някои активи с отсрочен данък не е нужно да бъдат приспадани от капитала. В настоящото предложение се уточнява, че такива активи с отсрочен данък включват тези, които при загуба от предприятието автоматично се превръщат във вземане към държавата; те няма нужда да се приспадат, ако капацитетът им за покриване на загуба при нужда е гарантиран. 5.3. Третиране на специфични експозиции (Трета част, дял ІІ, глава 2) 5.3.1. Третиране на експозиции към МСП При действащото законодателство на ЕС, банките могат да се ползват от преференциални рискови тегла за експозициите към МСП. Това преференциално третиране ще продължи и по Базел III, както и по проекта за предложение. Прилагането на по-благоприятни капиталови изисквания за експозициите към МСП изисква на първо място преразглеждане на международната рамка от Базел. Този въпрос е обект на клауза за преразглеждане в предложението. От изключително значение е внимателното оценяване на рисковите тегла за отпусканите на МСП заеми. Поради тази причина, от ЕБО се изисква да анализира и докладва до 1 септември 2012 г. за текущите рискови тегла, като се изпробват възможностите за намаляването им при сценарий с намаляване от една трета в сравнение с настоящото положение. В този контекст Комисията възнамерява да докладва на Европейския парламент и на Съвета за този анализ и да излезе със законодателни предложения за преразглеждане на прилаганите спрямо МСП рискови тегла, както е уместно. Освен това Комисията, като се консултира с ЕБО, в рамките на 24 месеца след влизането в сила на настоящия регламент, ще докладва относно кредитирането на малките и средните предприятия и физически лица, и ще представи този доклад на Европейския парламент и на Съвета заедно с всички подходящи предложения. 5.3.2. Третиране на експозиции, произтичащи от търговско финансиране Очаква се БКБН да излезе с окончателно становище за това дали да определи едва към края на 2011 г. по-благоприятни капиталови изисквания за търговското финансиране. Следователно това не е отразено в настоящото предложение, но е предвидена клауза за преразглеждане на третирането на тези експозиции. 5.4. Кредитен риск от контрагента (Трета част, дял II, глава 6) При Базел III банките ще бъдат длъжни да разполагат с допълнителен капитал с оглед на риска, че степента на кредитно качество на контрагента може да се влоши. Настоящото предложение въвежда това ново капиталово изискване. Базел III обаче признава загубите, които дадена банка отчита предварително с непосредствен ефект върху отчета за приходите и разходите (направени корекции на кредитната оценка), само в много ограничена степен. Въз основа на получената информация в резултат на проведено допитване по този въпрос от Комисията през февруари-март 2011 г. и с подкрепата на голяма част от държавите-членки, настоящото предложение позволява на банките, използващи усъвършенствания подход за кредитен риск по-обширно, макар и предпазливо, признаване на тези загуби и следователно по-добре отразява общата практика на провизиране за бъдещи загуби, извършвано от много банки в ЕС. 5.5. Ликвидност (Шеста част) 5.5.1. Изискване за покритие на нуждите от ликвидност Комисията твърдо се ангажира с постигането на хармонизирано изискване за покритие на нуждите от ликвидност до 2015 г. Същевременно несигурността относно евентуалните нежелани последици и периодът на наблюдение по Базел III следва да се възприемат много сериозно. Следните елементи осигуряват въвеждане на задължително изискване само след подходящо преразглеждане: – общо изискване, което да се прилага от 2013 г., за банките да разполагат с необходимото покритие на нуждите от ликвидност като първа стъпка; – задължение за предоставяне на националните власти на информация за елементите, необходими, за да се провери дали е налице подходящо покритие на нуждите от ликвидност съобразно единните формати за отчетност, разработени от Европейския банков орган с оглед тестване на критериите на Базел III; – правомощие за Комисията да конкретизира изискването за покритие на нуждите от ликвидност в съответствие със заключенията от периода на наблюдение и международното развитие. Избягването на продължителната обикновена законодателна процедура (съвместно взимане на решение) ще позволи максимално използване на периода на наблюдение и отлагане на калибрирането към края на този период. По принцип при групите кредитни институции или инвестиционни посредници изискването за покритие на нуждите от ликвидност ще се прилага на равнище отделна кредитна институция или инвестиционен посредник. За разлика от клоновете, които нямат юридическа правосубектност, кредитните институции или инвестиционните посредници подлежат на задължения за плащане, които могат да доведат до изтичане на ликвидност при кризисни обстоятелства. Не може да се приема за даденост, че ликвидността на кредитните институции и инвестиционните посредници ще получи подкрепа от други кредитни институции или инвестиционни посредници, принадлежащи към една и съща група, когато изпитат трудности да изпълнят своите задължения за плащане. Въпреки това, при спазване на строги условия, компетентните органи ще могат да освободят от прилагането отделни кредитни институции или инвестиционни посредници, като приложат към тях консолидирано изискване. Тези строги условия се намират в член 7, параграф 1 и гарантират, че кредитните институции или инвестиционните посредници са юридически обвързани със задължението да се подкрепят помежду си и имат действителната способност да правят това. При група кредитни институции или инвестиционни посредници в няколко държави-членки, всички компетентни органи на отделните кредитни институции или инвестиционни посредници трябва, с оглед възможността за освобождаване от индивидуалните изисквания, да се споразумеят заедно, че условията за това са изпълнени. При такива трансгранични ситуации, в допълнение към условията в член 7, параграф 1, съществуват допълнителни условия в член 7, параграф 2. В тези допълнителни условия се изисква всеки отделен компетентен орган да бъде удовлетворен от управлението на ликвидността в групата и размера на ликвидността, с която разполагат отделните кредитни институции или инвестиционни посредници в нея. При несъгласие всеки компетентен орган на отделна кредитна институция или инвестиционен посредник ще реши самостоятелно дали да приложи освобождаването. ЕБО може да посредничи в случай на спор между компетентните органи. Резултатът от посредничеството обаче е обвързващ само по отношение на условията, посочени в член 7, параграф 1. Всеки компетентен орган има последната дума по отношение на условията, посочени в член 7, параграф 2, а именно по отношение на адекватността на управлението на ликвидността в групата и на адекватността на ликвидността на отделните кредитни институции или инвестиционни посредници. 5.5.2. Изискване за нетно стабилно финансиране Комисията твърдо се ангажира с постигането на минимален стандарт за изискването за нетно стабилно финансиране до 1 януари 2018 г. Предвид факта, че Базел III определя период за наблюдение до 2018 г. в това отношение, има достатъчно време, за да се подготви стабилно изискване за финансиране под формата на предложение за съвместно взимане на решение, което да бъде договорено между Парламента и Съвета преди края на периода на наблюдение. 5.6. Ливъридж (Седма част) Отношението на ливъридж е ново регулаторно средство в ЕС. В съответствие с Базел III, Комисията на този етап не предлага отношението на ливъридж като обвързващ инструмент, а първо като допълнителна характеристика, която може да бъде приложена спрямо отделни банки по преценка на компетентните органи с оглед преминаването към задължителен параметър („първи стълб“) през 2018 г. в резултат на подходящо преразглеждане и калибриране. Задълженията за докладване ще позволят преразглеждането му, както и взимането на информирано решение за въвеждането му като задължително изискване през 2018 г. В съответствие с Базел III се предлага от 2015 г. институциите да публикуват отношението си на ливъридж. 5.7. Ограничение по Базел I (Тринадесета част) Базел II изисква повече разполагаем капитал за по-рисков бизнес, отколкото Базел I. Поради факта, че Базел II бе замислен да бъде с повишена чувствителност към риска в сравнение с Базел I, за по-малко рискова дейност разполагаемият капитал, изискван по Базел II, е по-малко, отколкото по Базел I. За да се избегне ситуация, при която банките подлежат на прекалено ниски капиталови изисквания, Базел II не позволява поддържането на капитал, който не достига 80 % от капитала, който би се изисквал по Базел I. Срокът на това изискване изтече в края на 2009 г., но Директива 2010/76/ЕС постанови силата му до края на 2011 г. Основавайки се на удължаването на срока му от БКБН през юли 2009 г., настоящото предложение предвижда действието му да продължи до 2015 г. След като се допитат до ЕБО компетентните органи могат да отменят прилагането на ограничението по Базел I спрямо дадена институция, при условие че са удовлетворени всички изисквания за използването на комплексните подходи за оценка на кредитния и операционния риск. 6. Въздействие върху бюджета ЕБО ще играе важна роля в постигането на целта на настоящия регламент, тъй като в предложенията от него се иска да разработи над 50 задължителни технически стандарти по различни въпроси. Задължителните технически стандарти, които в крайна сметка ще бъдат одобрени от Комисията, ще бъдат от ключово значение, за да се осигури еднообразно прилагане на тясно специализираните разпоредби в целия ЕС и функциониране на предложените политики, както е предвидено. С оглед на това значително натоварване ЕБО ще се нуждае от допълнителни ресурси към предоставените при създаването му от Регламент (ЕС) № 1093/2010. Повече подробности са изложени в приложения правен финансов разчет. 2011/0202 (COD) Предложение за РЕГЛАМЕНТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 114 от него, като взеха предвид предложението на Европейската комисия, след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет[7], в съответствие с обикновената законодателна процедура, като имат предвид, че: (1) В Декларацията на Г-20 от 2 април 2009 г. относно укрепването на финансовата система[8] се призовава за международно съгласувани усилия за повишаване на прозрачността и засилване на отчетността и регулирането чрез подобряване на количеството и качеството на капитала в банковата система, след като икономиката се възстанови. В декларацията се призовава и за въвеждането на допълнителна мярка, която не зависи от риска, за ограничаване на „лостовия ефект“ в банковата система, както и за разработване на рамка за по-устойчиви буфери на ликвидност. В отговор на предоставения от Г-20 мандат, през септември 2009 г. Групата на управители на централни банки и ръководители на надзора договори редица мерки за засилване регулирането на банковия сектор. На срещата на върха в Питсбърг на 24 и 25 септември 2009 г. лидерите на държавите от Г-20 утвърдиха тези мерки, изложени подробно през декември 2009 г. През юли и септември 2010 г. Групата прие две допълнителни съобщения за разработване и калибриране на тези нови мерки, а през декември 2010 г. Базелският комитет по банков надзор (БКБН) публикува окончателните мерки, известни като Базел III. (2) Групата на високо равнище по въпросите на финансовия надзор в ЕС, председателствана от Jacques de Larosière, прикани Европейския съюз да разработи по-хармонизирано финансово регулиране. В контекста на бъдещата архитектура на европейските надзорни органи, на заседанията си на 18 и 19 юни 2009 г. Европейският съвет също подчерта необходимостта от създаване на „единен европейски правилник“, приложим към всички кредитни институции и инвестиционни посредници в единния пазар. (3) Няколко пъти в Директива 2006/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г[9] относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции и Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г.[10] относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции бяха внесени съществени изменения. Много от разпоредбите на Директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО са приложими както за кредитните институции, така и за инвестиционните посредници. За да се осигури последователното прилагане на тези разпоредби е желателно обединяването им в ново законодателство, приложимо едновременно към кредитните институции и инвестиционните посредници. За по-голяма яснота, разпоредбите на приложенията към тези директиви следва да бъдат включени в постановителната част. (4) Новото законодателство следва да се състои от два различни правни инструмента — директива и настоящият регламент. Заедно те следва да бъдат правната рамка, уреждаща правилата за лицензиране и осъществяване на дейност за кредитните институции и инвестиционните посредници, както и приложимите към тях надзорна рамка и пруденциални правила. Следователно, настоящият регламент следва да се чете заедно с директивата. (5) Директива [въвежда се от Службата за публикации], основаваща се на член 53, параграф 1 от ДФЕС, следва да съдържа разпоредбите, уреждащи правилата за лицензиране и осъществяване на дейност от кредитните институции и инвестиционните посредници, условията и реда за управление на тези дружества и надзорната рамка, например разпоредби относно лицензирането, придобиването на квалифицирано дялово участие, упражняването на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги, правомощията на надзорните органи на изпращащата и приемащата държава-членка в това отношение, както и относно началния капитал на кредитните институции и инвестиционните посредници и надзора над тях. (6) В настоящия регламент следва да се съдържат пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници, които се ограничават до функционирането на пазарите на банкови и финансови услуги и имат за цел да се гарантира финансовата стабилност на стопанските субекти на тези пазари, както и високото ниво на защита на инвеститорите и вложителите. Стремежът е с този пряко приложим правен акт да се допринесе решително за гладкото функциониране на вътрешния пазар, поради което той трябва да се основава на разпоредбите на член 114 от ДФЕС, тълкувани в съответствие с последователната практика на Съда на Европейския съюз. (7) Въпреки че Директиви 2006/48/EО и 2006/49/EО хармонизираха до известна степен правилата на държавите-членки в областта на пруденциалния надзор, те съдържат значителен брой варианти за действие и право на преценка, като на държавите-членки все още е разрешено да налагат по-строги правила от установените в тях. Това води до различия между националните правила, които възпрепятстват основните свободи, като по този начин имат пряко въздействие върху функционирането на вътрешния пазар и водят до значителни нарушения на конкуренцията. По-специално, тези различия затрудняват трансграничното предоставяне на услуги и установяването в други държави-членки, тъй като стопанските субекти с дейност в друга държава-членка трябва всеки път да оценяват и спазват различни правила. Освен това, често кредитните институции и инвестиционните посредници, лицензирани в различните държави-членки, са задължени да спазват различни изисквания, водещи до значителни нарушения на конкуренцията. Автономното развитие на националните законодателства създава потенциални и действителни пречки за гладкото функциониране на вътрешния пазар, дължащи се на неравностойни условия за осъществяване на дейност и трудности за кредитните институции и инвестиционните посредници, осъществяващи дейността си в различни правни системи в Европейския съюз. (8) Следователно, за да се отстранят оставащите пречки пред търговията и съществените нарушения на конкуренцията в резултат от различията между националните законодателства, както и да не се позволи появата на нови възможни пречки и нарушения, е необходимо да се приеме регламент, с който се установяват единни правила, приложими във всички държави-членки. (9) Оформянето на пруденциалните изисквания под формата на регламент ще гарантира, че тези изисквания ще бъдат пряко приложими към тях. Така ще бъдат осигурени еднообразни условия чрез предотвратяване, вследствие транспонирането на директива, на различаващи се национални изисквания. В резултат на настоящия регламент институциите ще спазват едни и същи правила в целия Съюз, което ще засили доверието в стабилността на кредитните институции и инвестиционните посредници, особено в периоди на напрежение. Регламентът също така ще намали регулаторната сложност и разходите за привеждане в съответствие с нормативната уредба, особено за кредитните институции и инвестиционните посредници с трансгранична дейност, както и ще допринесе за отстраняването на нарушенията на конкуренцията. По отношение на спецификата на пазарите на недвижимо имущество, които се характеризират със свойствено за всяка държава-членка, регион или местен район икономическо развитие и правна уредба, компетентните органи следва да имат право да определят по-високи рискови тегла или да прилагат по-стриктни критерии въз основа на случаите на неизпълнение и очакваната конюнктура за експозициите, обезпечени с ипотеки върху недвижимо имущество в дадени области. (10) Държавите-членки следва да имат право да запазват или въвеждат национални разпоредби, ако настоящият регламент не предвижда единни правила, при условие че тези национални разпоредби не са в противоречие с правото на Съюза или не застрашават прилагането на единните правила. (11) Когато държавите-членки приемат насоки от общ характер, по-специално в областите, където приемането от Комисията на проекти на технически стандарти все още не е приключило, тези насоки не могат да противоречат на правото на Съюза, нито да накърняват прилагането му. (12) Настоящият регламент не пречи на държавите-членки да налагат еквивалентни изисквания спрямо предприятията, които не попадат в обхвата му. (13) Общите пруденциални правила в настоящия регламент са допълнени с индивидуални споразумения, които се определят от компетентните органи в резултат на постоянния надзорен преглед на всяка отделна кредитна институция и инвестиционен посредник. Обхватът на подобни надзорни разпоредби следва да бъде изложен в директива, тъй като компетентните органи следва да могат самостоятелно да преценят кои разпоредби да наложат. (14) Настоящият регламент не следва да засяга способността на компетентните органи да налагат специфични изисквания в рамките на посочените в Директива [въвежда се от Службата за публикации] надзорен преглед и оценка съобразно рисковия профил на дадена кредитна институция и инвестиционен посредник. (15) Европейският банков орган (ЕБО) бе създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган)[11]. Посоченият регламент има за цел повишаване качеството и последователността на националния надзор и укрепване на контрола върху трансграничните групи. (16) Регламент (ЕС) № 1093/2010 задължава ЕБО да предприема действия в съответствие с директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО. ЕБО предприема действия и в сферата на дейност на кредитните институции и инвестиционните посредници във връзка с въпроси, които не са включени изрично в тези директиви, при условие че подобни действия са необходими, за да се гарантира ефективното и последователното им прилагане. Настоящия регламент следва да вземе предвид ролята и функцията на ЕБО и да улесни упражняването на правомощията му, изложени в посочения регламент. (17) Еднакви финансови изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници са необходими, за да се осигурят сходни защитни механизми за вложителите и справедливи условия на конкуренция между съпоставими групи кредитни институции и инвестиционни посредници. (18) Тъй като кредитните институции и инвестиционните посредници на вътрешния пазар са в пряка конкуренция, изискванията за наблюдение следва да бъдат еднакви в целия ЕС. (19) Когато при упражняването на надзора е необходимо да се определи размерът на консолидирания капитал на група кредитни институции и инвестиционни посредници, изчисленията трябва да се извършват в съответствие с настоящия регламент. (20) В съответствие с настоящия регламент, капиталовите изисквания се прилагат на индивидуална и консолидирана основа, освен ако компетентните органи решат за подходящо да не прилагат индивидуален надзор. Индивидуалният, консолидираният и трансграничният консолидиран надзор са полезни инструменти при контролирането на кредитните институции и инвестиционните посредници. (21) За да се осигури адекватна платежоспособност на кредитните институции и инвестиционните посредници в рамките на дадена група, от съществено значение е минималните капиталови изисквания да се прилагат въз основа на консолидираното финансово състояние на групата. За да се осигури правилното разпределение на капитала в рамките на групата и неговата наличност за защита на спестяванията при необходимост, капиталовите изисквания следва да се прилагат спрямо отделните кредитни институции и инвестиционни посредници в рамките на дадена група, освен в случаите, когато тази цел може да бъде постигната ефективно по друг начин. (22) Използването на точно определен счетоводен метод за изчисляване на капитала, неговата адекватност спрямо рисковата експозиция на дадена кредитна институция и инвестиционен посредник, както и за оценка на концентрацията на експозициите, следва да се прави в съответствие с разпоредбите на Директива 86/635/ЕИО на Съвета от 8 декември 1986 г. относно годишните отчети и консолидираните счетоводни отчети на банки и други финансови институции[12], в която са включени някои промени на разпоредбите на Седма директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 г. относно консолидираните счетоводни отчети[13], или с тези на Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. за прилагане на международните счетоводни стандарти[14] — в зависимост от това с кой от тези актове се регулира счетоводната отчетност на кредитните институции и инвестиционните посредници съгласно националното право. (23) За да се осигури подходяща платежоспособност е важно да се предвидят капиталови изисквания, които да претеглят активите и задбалансовите позиции според степента на риска. (24) На 26 юни 2004 г. БКБН прие рамково споразумение относно международното сближаване на начините на оценка на капитала и на капиталовите изисквания („рамка Базел ІІ“). Разпоредбите на Директива 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО, поети от настоящия регламент, са равностойни на разпоредбите в рамковото споразумение Базел II. Следователно, чрез включването на допълнителните елементи от Базел III, настоящият регламент представлява еквивалент на разпоредбите на споразуменията Базел ІІ и ІІІ. (25) Съществено е да се вземе предвид разнообразието от кредитни институции и инвестиционни посредници в ЕС чрез осигуряването на алтернативни подходи за изчисляване на капиталовите изисквания във връзка с кредитния риск, включващи различни нива на чувствителност към риска и изискващи различни степени на сложност. Използването от кредитните институции и инвестиционните посредници на външни рейтинги и собствени оценки на отделните параметри на кредитния риск представлява значително подобряване на чувствителността към риска и пруденциалната стабилност на правилата във връзка с кредитния риск. Трябва да има подходящи стимули за кредитните институции и инвестиционните посредници да преминават към подходи с по-висока чувствителност към риска. При изчисленията, необходими за прилагането на посочените в настоящия регламент подходи по отношение на кредитния риск, кредитните институции и инвестиционните посредници следва да подобрят процесите си на оценка и управление на кредитния риск, за да се осигурят такива методи за определяне на нормативни капиталови изисквания, които отразяват сложността на процесите при отделните кредитни институции и инвестиционни посредници. В това отношение следва да се счита, че обработката на данни във връзка с формирането и управлението на експозиции към клиенти включва разработването и утвърждаването на системи за управление и оценка на кредитния риск. Това служи не само на законните интереси на кредитните институции и инвестиционните посредници, а и на целите на настоящия регламент за използването на по-добри методи за оценка и управление на риска и приложимост на тези методи при определянето на нормативни капиталови изисквания. (26) Капиталовите изисквания следва да съответстват на рисковете, за които се отнасят. По-специално, в изискванията следва да се отрази снижаването на степента на риска, дължащо се на наличието на голям брой сравнително малки експозиции. (27) В съответствие с решението на БКБН, прието от Групата на управители на централни банки и ръководители на надзора на 10 януари 2011 г., при нежизнеспособност на дадена институция всички нейни инструменти на допълнителния капитал от първи ред и капитала от втори ред следва да се отпишат напълно и окончателно или напълно да се преобразуват в базов собствен капитал от първи ред. (28) Разпоредбите на настоящия регламент спазват принципа на пропорционалност, по-специално като отчитат разнообразието в размера и мащаба на операциите и обхвата на дейността на кредитните институции и инвестиционните посредници. Спазването на принципа на пропорционалност означава също, че възможно най-простите процедури за определянето на рейтинг, дори при вътрешнорейтинговия подход, се признават за експозиции към непрофесионални клиенти. (29) Динамичният характер на настоящия регламент дава възможност на кредитните институции и инвестиционните посредници да избират между три подхода с различна сложност. С цел да се позволи особено на малките кредитни институции и инвестиционни посредници да изберат по-чувствителния към риска вътрешнорейтингов подход, съответните разпоредби следва да се тълкуват така, че класовете експозиции да включват всички експозиции, които в настоящия регламент са третирани пряко или косвено като принадлежащи към посочените класове. Като общо правило, компетентните органи не следва да допускат дискриминация между трите подхода по отношение на процеса на надзорен преглед, т.е. кредитните институции и инвестиционните посредници, избрали стандартизирания подход, не следва само поради тази причина да подлежат на по-строг надзор. (30) Все повече следва да се акцентира върху методите за редуциране на кредитния риск в рамките на правила, чиято цел е да се гарантира, че платежоспособността не се засяга поради неоправдано признаване. Където е възможно, при стандартизирания, а и при другите подходи, следва да се признава действащото в съответните държави-членки обичайно банково обезпечение за редуциране на кредитния риск. (31) За да се гарантира, че рисковете и тяхното редуциране вследствие на предприети от кредитните институции и инвестиционните посредници секюритизации и инвестиции са правилно отразени в капиталовите изисквания по отношение на тези дружества, е необходимо да се включат норми, предвиждащи третиране на тези дейности и инвестиции, характеризиращо се с чувствителност към риска и пруденциална стабилност. (32) Операционният риск е значим риск, пред който са изправени кредитните институции и инвестиционните посредници, и който трябва да бъде покрит с капитал. От съществено значение е да се отчете разнообразието от кредитни институции и инвестиционни посредници в ЕС, като се предоставят алтернативни подходи за изчисляване на изискванията за операционния риск чрез включването в тях на различни равнища на чувствителност към риска и като се изиска различна степен на сложност. За кредитните институции и инвестиционните посредници следва да има подходящи стимули за преминаване към подходи с по-висока чувствителност към риска. Предвид появата на изключително усъвършенствани методи за оценка и управление на операционния риск, нормите следва да бъдат обект на прегледи и да се актуализират по подходящ начин, включително във връзка с различните направления на дейността и отчитането на методите за редуциране на риска. В тази връзка при простите подходи за изчисляване на капиталовите изисквания във връзка с операционния риск следва да се акцентира върху отчитането на застраховането. (33) Наблюдението и контролът върху експозициите на кредитната институция следва да са неразделна част от надзора над нея. Следователно прекомерната концентрация на експозиции към един клиент или група от свързани клиенти може да доведе до неприемлив риск от загуба. Такава ситуация е неблагоприятна за платежоспособността на кредитната институция. (34) При определяне дали съществуват групи свързани клиенти и съответно — експозиции, съставляващи едно цяло от гледна точка на поемания риск, е важно да се отчитат и рисковете, породени от общ източник на значително финансиране, предоставено от самата кредитна институция или инвестиционен посредник, нейната/неговата финансова група или свързани лица. (35) Въпреки че е желателно изчисляването на размера на експозицията да се основава на използваното за целите на капиталовите изисквания, е уместно да се приемат правила за наблюдение на големите експозиции, без да се прилага претегляне или степенуване на риска. Освен това, прилаганите методи за редуциране на кредитния риск в рамките на режима по отношение на платежоспособността бяха създадени въз основа на предположението, че кредитният риск е добре диверсифициран. При големите експозиции, свързани с риск от концентрация, основан на едно поето задължение, кредитният риск не е диверсифициран. Отчитането на ефекта от тези методи следва в такъв случай да бъде обвързано с пруденциални предпазни мерки. В тази връзка е необходимо при големите експозиции да се предвиди ефективно възстановяване на кредитната защита. (36) Предвид факта, че загубата от експозиция към кредитна институция или инвестиционен посредник може да бъде толкова сериозна, колкото и загуба от всяка друга експозиция, такива експозиции следва да бъдат третирани и отчитани по същия начин като всички останали. Въпреки това бе въведено алтернативно количествено ограничение за намаляване на непропорционалното въздействие на такъв подход върху по-малките институции. Освен това, съвсем краткосрочните експозиции, свързани с прехвърляне на пари, включително изпълнението на разплащателни услуги, клиринг, сетълмент и попечителски услуги за клиенти, подлежат на освобождаване, за да се улесни гладкото функциониране на финансовите пазари и на свързаната инфраструктура. Тези услуги обхващат например изпълнението на парични клирингови операции и сетълмент и подобни дейности с цел улесняване на сетълмента. Свързаните експозиции включват експозиции, които могат да не са предвидими и следователно не могат да бъдат напълно контролирани от кредитната институция — например баланси по сметки по междубанкови операции в резултат от плащания от клиенти, включително удържани или начислени такси и лихви, и други плащания по услуги за клиенти, както и предоставени или получени обезпечения. (37) Важно е да се премахне несъответствието между интересите на дружествата, които преобразуват заемите в ценни книжа и други търгуеми финансови инструменти (инициатори или спонсори), и тези, които инвестират в тези ценни книжа или инструменти (инвеститори). Също така е важно наличието на съответствие между интересите на инициатора или спонсора и интересите на инвеститорите. За тази цел инициаторът или спонсорът следва да запазва значителен интерес в базовите активи. Необходимо е, следователно, инициаторите или спонсорите да запазят експозиция към риска, свързан с въпросните заеми. Като цяло, секюритизационните сделки не следва да се структурират по начин, който да избягва прилагането на изискването за запазване, по-специално чрез такси или премии или чрез двете. Такова запазване следва да бъде приложимо във всички случаи, когато е налице икономическият ефект от дадена секюритизация, независимо от правните структури или инструменти, които се използват за постигане на този икономически ефект. По-специално когато кредитният риск се прехвърля чрез секюритизация, инвеститорите следва да вземат решенията си едва след като извършат надлежен комплексен анализ, за което се нуждаят от подходяща информация относно секюритизациите. (38) Условието за запазване не следва да се прилага многократно. За всяка секюритизация е достатъчно инициаторът, спонсорът или първоначалният кредитор да е длъжен да изпълни изискването. По същия начин, когато секюритизационните операции обхващат други секюритизации като базисни, условието за запазване следва да се прилага само спрямо секюритизацията, която е обект на инвестиране. Закупените вземания не следва да подлежат на условието за запазване, ако възникват от корпоративна дейност, когато са прехвърлени или продадени на по-ниска цена с цел финансиране на тази дейност. Компетентните органи следва да прилагат рисковото тегло при неизвършването на надлежен комплексен анализ и неизпълнението на задълженията за управление на риска във връзка със секюритизация, както и при съществени нарушения на политиките и процедурите за анализ на базисните рискове. (39) Надлежният комплексен анализ се използва за правилна оценка на рисковете от секюритизиращи експозиции както за търговския, така и за банковия портфейл. Освен това задълженията за надлежен комплексен анализ трябва да бъдат пропорционални. Процедурите за надлежен комплексен анализ следва да допринасят за изграждане на по-голямо доверие между инициаторите, спонсорите и инвеститорите. Следователно е желателно съответната информация относно процедурите за надлежен комплексен анализ да бъде съобщавана по подходящ начин. (40) Необходима е особена предпазливост в случаите, когато кредитна институция или инвестиционен посредник получава експозиция към своето собствено предприятие майка или към други дъщерни предприятия на предприятието майка. Управлението на експозициите, поети от кредитната институция и инвестиционния посредник, следва да е напълно независимо и в съответствие с принципите за надеждно управление, без да се влияе от други съображения. По отношение на големите експозиции е необходимо да се установят и специфични стандарти, съдържащи по-строги ограничения, за експозиции, поети от кредитната институция към собствената ѝ група. Такива стандарти не се прилагат, когато предприятието майка е финансов холдинг или кредитна институция или когато останалите дъщерни предприятия са кредитни или финансови институции, или предприятия, които предлагат спомагателни услуги, при условие че всички тези предприятия са обхванати от консолидирания надзор върху кредитната институция. (41) Предвид чувствителността им към риска е желателно да се следи дали нормите, свързани с капиталовите изисквания, оказват съществено въздействие върху икономическия цикъл. Комисията, отчитайки приноса на Европейската централна банка, следва да докладва тези аспекти на Европейския парламент и на Съвета. (42) Капиталовите изисквания за дилърите на стоки, включително тези, които понастоящем са освободени от изискванията на Директива 2004/39/ЕО, следва да бъдат преразгледани. (43) Либерализирането на пазарите на газ и електричество е важно за Съюза като цел както от икономическа, така и от политическа гледна точка. С оглед на това капиталовите изисквания и другите пруденциални правила, насочени към стопанските субекти на тези пазари, следва да бъдат пропорционални и да не възпрепятстват необосновано либерализирането. Постигането му следва да се отчита при бъдещо преразглеждане на настоящия регламент. (44) Кредитните институции и инвестиционните посредници, които инвестират в пресекюритизации, следва да извършват надлежен комплексен анализ по отношение както на базисните секюритизации, така и на заложените в тях несекюритизирани експозиции. Кредитните институции и инвестиционните посредници следва да преценят дали експозициите в рамките на програми с търговски книжа, обезпечени с активи, представляват пресекюритизиращи експозиции, включително в рамките на програми, при които се придобиват първостепенни траншове от отделни групи цели заеми, където нито един от тези заеми не е секюритизираща или пресекюритизираща експозиция, а защитата срещу „първа загуба“ за всяка инвестиция се осигурява от продавача на заема. При втората ситуация специфичният за дадена група механизъм за ликвидност по правило не следва да бъде считан за пресекюритизираща експозиция, тъй като представлява транш от еднородна група активи (т.е. приложимата група от цели заеми), който не съдържа секюритизиращи експозиции. За разлика от това, кредитното подобрение за цяла програма, което покрива само някои от загубите над осигурената от продавача защита в различните групи, по принцип представлява разделяне на траншове на риска от дадена група разнородни активи, съдържаща поне една секюритизираща експозиция, и поради това се разглежда като пресекюритизираща експозиция. Въпреки това, ако подобна програма се финансира изцяло посредством единичен клас търговски книжа и ако кредитното подобрение за цялата програма не е пресекюритизация или ако търговските книжа се обезпечават изцяло от кредитната институция или инвестиционния посредник спонсор, като по този начин инвеститорът в търговските книжа на практика е изложен на риск от неизпълнение от страна на спонсора, а не от страна на базисните групи или активи, то въпросните търговски книжа по правило не следва да се считат за пресекюритизираща експозиция. (45) Разпоредбите за достоверно остойностяване на търговския портфейл следва да се прилагат за всички инструменти, оценявани по справедлива стойност, независимо дали са в търговския или банковия портфейл на кредитните институции и инвестиционните посредници. Следва да се уточни, че когато достоверното остойностяване би довело до по-ниска балансова стойност от действително признатата при счетоводното отчитане, абсолютната стойност на разликата следва да се приспадне от капитала. (46) Кредитните институции и инвестиционните посредници следва да имат избор дали да прилагат капиталово изискване към секюритизиращите позиции, които получават 1 250 % рисково тегло съгласно настоящия регламент, или да ги приспаднат от своя базов собствен капитал от първи ред, независимо дали позициите са в търговския или в банковия портфейл. (47) Институциите инициатори или спонсори следва да не могат да избягват забраната за косвена подкрепа, като използват за осигуряването ѝ търговските си портфейли. (48) С Директива 2006/48/ЕО се въведе преференциално рисково тегло при стандартизирания подход за експозиции към малки или средни предприятия или физически лица, както и възможността за институциите да прилагат подходи, основани на вътрешен рейтинг, когато те самите оценяват рисковото тегло, предвид стабилността на собствените им критерии за поемане на емисия. Преференциалните рискови тегла следва да продължават да бъдат в сила и съгласно настоящия регламент. Въпреки това, в срок до 24 месеца след влизането в сила на настоящия регламент следва да бъдат разгледани възможните ползи от намаляването на рисковите тегла или разширяване на прилагането им към повече експозиции. Такова разглеждане следва да се основава на примери от практиката и да използва надеждни данни за кредитни загуби по експозиции към малки или средни предприятия или физически лица в рамките на пълен икономически цикъл. Във връзка с това разглеждане следва да се обърне специално внимание на въздействието върху потребителските заеми. (49) Без да се засягат оповестяванията, изисквани изрично от настоящия регламент, целта на изискванията за оповестяване следва да бъде да се предостави на участниците на пазара вярна и задълбочена информация относно рисковия профил на отделните институции. Поради това от кредитните институции и инвестиционните посредници следва да се изиска да оповестяват допълнителна информация, която не е изрично описана в настоящия регламент, ако такова оповестяване е необходимо за постигане на тази цел. (50) Когато във външна кредитна оценка за секюритизираща позиция се включва ефектът от кредитната защита, осигурявана от самата институция, извършваща инвестицията, институцията следва да не може да извлича ползи от по-ниското рисково тегло в резултат на тази защита. Това не следва да води до приспадане на секюритизацията от капитала, ако съществуват други начини за определяне на рисковото тегло в съответствие с действителния риск на позицията, без да се взима предвид такава кредитна защита. (51) В светлината на последните им слаби резултати, стандартите за вътрешните модели за изчисляване на капиталовите изисквания за пазарен риск следва да станат по-строги. По-специално, отчитането на риска чрез тях следва да се допълни по отношение на кредитния риск в търговския портфейл. Освен това, капиталовите изисквания следва да включват елемент за кризисни условия, така че при влошаване на пазарната конюнктура да бъдат засилени с оглед намаляване на потенциала за проциклично движение. Кредитните институции и инвестиционните посредници следва също така да провеждат обратни тестове за устойчивост, за да проучат какъв сценарий би могъл да представлява предизвикателство пред устойчивостта им, освен ако могат да докажат, че подобен тест е излишен. С оглед на неотдавнашните особени трудности при третиране на секюритизиращите позиции чрез подходи, основани на вътрешни модели, способността на кредитните институции и инвестиционните посредници да моделират рисковете, свързани със секюритизацията, в търговския портфейл следа да се ограничи и да се изиска като правило стандартизирано капиталово покритие за секюритизиращите позиции в търговския портфейл. (52) В настоящия регламент се определят ограничен брой изключения за някои дейности на корелационно търгуване, при които надзорният орган може да разреши на дадена институция да изчислява цялостно капиталово изискване съобразно строги правила. В такива случаи институцията ще трябва да прилага към тези дейности капиталово изискване, равно или на капиталовото изискване по вътрешно разработения подход, или на 8 % от капиталовото изискване за специфичен риск съгласно стандартизирания метод на изчисляване — която от двете стойности е по-висока. За тези експозиции няма да се изисква прилагането на изискването за допълнителен риск, но те следва да бъдат включени както в параметъра „стойност под риск“, така и в този за стойността под риск в кризисни ситуации. (53) С оглед на естеството и мащаба на неочакваните загуби, понесени от кредитните институции и инвестиционните посредници по време на финансовата и икономическа криза, е необходимо допълнително да се подобри качеството и хармонизирането на капитала, който кредитните институции и инвестиционните посредници са длъжни да поддържат. Това следва да включва предефиниране на основните елементи на разполагаемия капитал за поемане на неочакваните загуби, по-ясно дефиниране на хибридния капитал и въвеждане на еднообразни пруденциални корекции на капитала. Необходимо е също така да се повишат значително капиталовите равнища, включително новите капиталови отношения, насочени към основните елементи на разполагаемия капитал за поемане на неочакваните загуби. (54) С оглед засилването на пазарната дисциплина и финансовата стабилност е необходимо да се въведат по-подробни изисквания за оповестяване на формата и естеството на регулаторния капитал и направените пруденциални корекции, за да се гарантира, че инвеститорите и вложителите са достатъчно добре информирани за платежоспособността на кредитните институции и инвестиционните посредници. (55) Новите дефиниции за капитала и регулаторните капиталови изисквания следва да бъдат въведени по начин, който отчита факта, че съществуват различия между държавите по отношение на обстоятелствата и отправните точки, както и че първоначалните разлики около новите стандарти ще намалеят през преходния период. С цел да се осигури съответна приемственост в капиталовите равнища, съществуващите капиталови инжекции в публичния сектор ще бъдат запазени в рамките на преходния период. (56) В Директива 2006/48/ЕО от кредитните институции се изисква да разполагат с капитал, който надхвърля или е равен на определените минимални суми до 31 декември 2011 г. В светлината на продължителните последствия от финансовата криза в банковия сектор и във връзка с удължаването на срока на преходните режими за капиталовите изисквания, приети от БКБН, е целесъобразно да се въведе отново долна граница за ограничен период от време, докато бъде натрупан достатъчно капитал в съответствие с преходните режими за капитала, предвидени в настоящия регламент, които ще бъдат поетапно въведени от 2013 до 2019 г. За групите със значителна банкова или инвестиционна и застрахователна дейност в Директива 2002/87/ЕО относно финансовите обединения се определят специфични правила за противодействие на „двойното отчитане“ на капитала. Директива 2002/87/ЕО се основава на международно приети принципи за противодействие на рисковете в отделните сектори. Настоящото предложение укрепва начина на прилагане на тези правила за финансовите конгломерати към банковите групи и групите инвестиционни посредници, като осигурява тяхното солидното и последователно прилагане. Всякакви допълнително необходими промени ще бъдат разгледани в прегледа на Директива 2002/87/ЕО, който се очаква през 2012 г. (57) Финансовата криза разкри, че кредитните институции и инвестиционните посредници силно подцениха кредитния риск от контрагента, свързан с извънборсовите деривативи. Това накара през септември 2009 г. лидерите на държавите от Г-20 да изискат повече извънборсови деривативи да бъдат уреждани чрез централен контрагент (ЦК). Освен това те изразиха желание да подложат тези извънборсови деривативи, които не са могли да бъдат уредени централизирано, на по-високи капиталови изисквания с цел да се отразят правилно по-високите рискове, свързани с тях. (58) Вследствие на призива на лидерите на Г-20, в рамките на Базел III БКБН съществено измени третирането на кредитния риск от контрагента. Базел III се очаква да доведе до значително повишаване на капиталовите изисквания по отношение на сделките на кредитните институции и инвестиционните посредници, свързани с извънборсовите деривативи и финансирането на ценни книжа, както и да създаде значителни стимули за кредитните институции и инвестиционните посредници да използват ЦК. Базел III се очаква да осигури и други стимули за укрепване на управлението на риска при експозициите към кредитен риск от контрагента и да преразгледа действащото третиране на кредитния риск от контрагента при експозиции към ЦК. (59) Институциите следва да заделят допълнителен капитал поради риска от корекция на кредитната оценка на извънборсовите деривативи. Институциите следва да прилагат по-висока корелация със стойността на активите при изчисляването на капиталовите изисквания за кредитен риск от контрагента при експозиции към някои финансови институции поради операции с извънборсови деривативи и финансиране на ценни книжа. Кредитните институции и инвестиционните посредници следва също така значително да подобрят оценяването и управлението на кредитния риск от контрагента чрез по-добро противодействие на утежняващия риск, на контрагентите, използващи изключително много ливъриджа, и на обезпеченията, като това бъде придружено от съответните подобрения в областите на бек-тестването и тестването на устойчивостта. (60) Търговските експозиции към централните контрагенти обикновено се ползват от предоставените от тях многостранно нетиране и механизъм за поделяне на загубата. Следователно те включват много нисък кредитен риск от контрагента и следва да подлежат на много ниско капиталово изискване. В същото време това изискване трябва да бъде положително, с цел да се гарантира, че кредитните институции и инвестиционните посредници проследяват и наблюдават експозициите си към ЦК като част от доброто управление на риска, както и да се отрази, че дори търговските експозиции към ЦК не са защитени от риск. (61) Гаранционен фонд на ЦК е механизъм, който позволява поделяне (общо поемане) на загубата между клиринговите членове на ЦК. Той се използва когато загубите, претърпени от ЦК в резултат на неизпълнение от страна на клирингов член, са по-големи от маржовете и вноските в гаранционния фонд, предоставени от този клирингов член, както и от всякакви други средства на защита, които ЦК може да използва преди да прибегне до вноските на останалите клирингови членове. С оглед на това, рискът от загуба при експозиции към вноски в гаранционния фонд е по-висок от този при търговските експозиции. Следователно този вид експозиции следва да подлежи на по-високо капиталово изискване. (62) „Хипотетичният капитал“ на ЦК следва да бъде променлива, необходима за определяне на капиталовото изискване за експозициите на клирингов член поради вноските му в гаранционния фонд на ЦК. Той не би следвало да се разбира като нищо друго. По-специално, той не следва да се разбира като размера на капитала, който компетентният орган изисква от ЦК да държи. (63) Преразглеждането на третирането на кредитния риск от контрагента и по-специално въвеждането на по-високи капиталови изисквания за двустранните деривативи с цел отразяване на по-високия риск, който тези договори представляват за финансовата система, е неразделна част от усилията на Комисията за осигуряване на ефективни, сигурни и стабилни пазари на деривативи. Следователно, настоящият регламент допълва предложението на Комисията от 15 септември 2010 г. за регламент относно извънборсовите деривативи, централните контрагенти и регистрите на транзакции[15]. (64) Годините преди финансовата криза се характеризираха с прекомерно натрупване в кредитните институции и инвестиционните посредници на експозиции по отношение на капитала им (ливъридж). По време на финансовата криза, загубите и недостигът на финансиране принудиха тези дружества да намалят значително своя ливъридж за кратък период от време. Това усили натиска за понижаване цените на активите, причинявайки по-нататъшни загуби както за кредитните институции, така и за инвестиционните посредници, което на свой ред доведе до по-нататъшно намаляване на техния капитал. Крайният резултат от тази ориентирана надолу спирала бе ограничаването на кредитирането на реалната икономика и по-сериозна и по-дълга криза. (65) Капиталовите изисквания, основани на риска, са от първостепенно значение за гарантиране на достатъчно капитал за покриване на неочаквани загуби. Въпреки това кризата показа, че тези изисквания не са достатъчни за предотвратяване на поемането от кредитните институции и инвестиционните посредници на прекомерни рискове поради раздут ливъридж. (66) През септември 2009 г. лидерите на Г-20 поеха ангажимент за разработване на международно договорени правила, които да възпират прекомерния ливъридж. За тази цел те подкрепиха въвеждането на коефициент на ливъридж като допълнителна мярка към рамката Базел II. (67) През декември 2010 г. БКБН публикува насоки за изчисляване на коефициента на ливъридж. Тези правила предвиждат период от 1 януари 2013 г. до 1 януари 2017 г., през който ще бъдат наблюдавани коефициентът на ливъридж, неговите компоненти и връзката му с основаното на риска изискване. Въз основа на резултатите от периода на наблюдение БКБН възнамерява да направи окончателни корекции на определението и калибрирането на коефициента на ливъридж през първата половина на 2017 г. с оглед въвеждането на 1 януари 2018 г. на задължително изискване въз основа на целесъобразен преглед и калибриране. В насоките на БКБН също така се предвижда оповестяването на коефициента на ливъридж и неговите компоненти, считано от 1 януари 2015 г. (68) Коефициентът на ливъридж е нов регулаторен и надзорен инструмент на Съюза. В съответствие с международните споразумения, той следва да се въведе първо като допълнителен елемент, който да се прилага спрямо отделни институции по преценка на надзорните органи. Задълженията на институциите за предоставяне на информация ще позволи целесъобразен преглед и калибриране с оглед придаването на обвързващ характер през 2018 г. (69) При прегледа на въздействието на коефициента на ливъридж върху различни бизнес модели, особено внимание следва да се обърне на тези от тях, за които се смята, че водят до нисък риск — като ипотечното кредитиране и специализираното кредитиране на регионални правителства, местни власти или правни субекти от публичния сектор. (70) С цел да се улесни преразглеждането, по време на периода на наблюдение кредитните институции и инвестиционните посредници следва да следят равнището и изменението на коефициента на ливъридж, както и риска, свързан с ливъриджа, като част от вътрешния процес на оценка на капиталовата адекватност. Това наблюдение следва да бъде включено в процеса на надзорен преглед. (71) Ограниченията във връзка с променливото възнаграждение са важен елемент, за да се гарантира, че кредитните институции и инвестиционните посредници възстановяват равнището на своя капитал, когато действат в буферния обхват. Кредитните институции и инвестиционните посредници вече са длъжни да спазват принципа, че предоставянето и плащането по преценка на работодателя на променливо възнаграждение на тези категории персонал, чиято професионална дейност има съществено въздействие върху рисковия профил на институцията, трябва да бъдат устойчиви, като се взима предвид финансовото състояние на институцията. За да се гарантира, че дадена институция своевременно възстановява капиталовите си равнища, целесъобразно е променливото възнаграждение и пенсионните права по преценка на работодателя да се свържат с рентабилността на институцията по време на всеки период, през който комбинираното изискване за буфер не е изпълнено. (72) Структурите за добро управление, прозрачността и оповестяването на информация са от съществено значение за прилагането на разумни политики на възнаграждение. С цел да се гарантира адекватна пазарна прозрачност по отношение на техните структури на възнаграждение и на свързания с това риск, кредитните институции и инвестиционните посредници следва да оповестяват подробна информация относно своите политики и практики на възнаграждение и от съображения за поверителност — общата сума на възнагражденията за членовете на персонала, чиито професионални дейности имат съществено въздействие върху рисковия профил на кредитната институция или инвестиционния посредник. Тази информация следва да бъде достъпна за всички заинтересовани страни. (73) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни[16] и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Европейския съюз и за свободното движение на такива данни[17] следва да се прилагат в пълна степен при обработването на лични данни за целите на настоящия регламент. (74) Кредитните институции и инвестиционните посредници следва да притежават запас от ликвидни активи, които да използват за покриване на нуждите си от ликвидност в краткосрочни кризисни ситуации на ликвидността. При използването на запаса те следва да въведат план за възстановяването му, а компетентните органи следва да гарантират адекватността на плана и неговото изпълнение. (75) Запасите от ликвидни активи следва да бъдат на разположение по всяко време, за да компенсират изходящите ликвидни потоци. Потребностите от ликвидност при краткосрочни кризисни ситуации на ликвидността следва да се определят по стандартизиран начин, за да се осигури единен стандарт за стабилността и равностойни условия на конкуренция. Следва да се гарантира, че такова стандартизирано определяне няма да доведе до непредвидени последици за финансовите пазари, кредитирането и икономическия растеж, като се вземат предвид различните бизнес модели и практики на финансиране на кредитните институции и инвестиционните посредници в Съюза. За тази цел изискването за покриване на потребностите от ликвидност следва да подлежи на период на наблюдение. Въз основа на наблюденията и с подкрепата на ЕБО, Комисията следва да потвърди или коригира изискването за покриване на потребностите от ликвидност чрез делегиран акт. (76) С изключение на краткосрочните потребности за ликвидност, кредитните институции и инвестиционните посредници следва също така да възприемат структури за финансиране, които са стабилни в дългосрочен план. През декември 2010 г. БКБН се съгласи, че нетният коефициент за стабилно финансиране ще бъде превърнат в минимален стандарт до 1 януари 2018 г. и че БКБН ще въведе строги процедури за докладване с оглед наблюдение на коефициента през преходния период, както и че ще продължи да извършва преглед на въздействието на тези стандарти върху финансовите пазари, кредитирането и икономическия растеж, реагирайки на неочаквани последици, ако е необходимо. БКБН се съгласи, че нетният коефициент за стабилно финансиране ще подлежи на период на наблюдение и ще включва клауза за преразглеждане. В този контекст ЕБО следва, въз основа на изискваните в настоящия регламент докладвания, да анализира начина за разработване на изискване за стабилно финансиране. Въз осно