BG    BG  
 ЕВРОПЕЙСКА  
КОМИСИЯ  ВЪРХОВЕН  ПРЕДСТАВИТЕЛ  НА
ЕВРОПЕЙСКИЯ  СЪЮЗ  ПО
ВЪПРОСИТЕ
НА ВЪНШНИТЕ  РАБОТИ  И
ПОЛИТИКАТА  НА СИГУРНОСТ
Брюксел , 19.5.2014 г. 
JOIN(2014) 21 final 
  
СЪВМЕСТНО  СЪОБЩЕНИЕ  ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  И СЪВЕТА  
Елементи  на стратегия  на ЕС за обществената  сигурност  в Централна  Америка  и 
Карибите  
 
 
2 
 СЪВМЕСТНО  СЪОБЩЕНИЕ  ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ  ПАРЛАМЕНТ  
И СЪВЕТА  
Елементи  на стратегия  на ЕС за обществената  сигурност  в 
Централна  Америка  и Карибите  
 
 
I. Обществената  сигурност  — въпрос  от общ интерес  
 
Европейският  съюз  е свързан  с Латинска  Америка  и Карибите  посредством  
широкообхватно  стратегическо  партньорство , което  беше  подновено  и укрепено  по 
време  на последната  среща  на високо  равнище  на ЕС и Общността  на 
латиноамериканските  и карибските  държави  (CELAC), състояла  се в Сантяго  (Чили ) 
през януари  2013 г. Двата  региона  поддържат  политически , икономически  и социални  
връзки  с безпрецедентен  мащаб  и характер . Те осъществяват  тясно  сътрудничество  и 
водят  всеобхватен  политически  диалог  на всички  равнища  — регионално , 
подрегионално  (Централна  Америка , Карибите , Андската  общност  и Меркосур ) и 
двустранно  равнище . ЕС е също  така важен  партньор , що се отнася  до развитието  на 
Латинска  Америка  и Карибите , като се поставя  силен  акцент  върху  социалното  
сближаване , икономическото  развитие , въпросите  на околната  среда  и сигурността . 
Обществената  сигурност  е значителен  проблем  в Латинска  Америка . Според  
правителствата , организациите  на гражданското  общество  и общественото  мнение  тази 
област  е слабо  звено , което  пречи  в значителна  степен  на перспективите  за развитие  на 
региона . В изготвения  от Програмата  на ООН  за развитие  (ПРООН ) доклад  за 
човешкото  развитие  в Латинска  Америка  за 2013–2014 г. се подчертава , че 
понастоящем  регионът  е по-силен  икономически , бедността  там е намаляла  и 
демокрациите  са по-консолидирани , но слабите  места  са престъпността  и липсата  на 
сигурност . Както  се посочва  в член  66 на приетата  на срещата  на върха  на CELAC 
Декларация  от Хавана  от 29 януари  2014 г.: „... престъпността  и насилието  са пречка  за 
пълноценното  развитие  на Латинска  Америка  и Карибите  и ние подчертаваме  нуждата  
от регионален  консенсус  относно  визия  за обществената  безопасност , която  да 
способства  за човешкото  развитие  ...“. На срещата  на високо  равнище  ЕС–CELAC в 
Сантяго  де Чили  на високопоставени  длъжностни  лица  на двете  страни  беше  
възложено  да проучат  възможността  за включване  на въпроса  за обществената  
сигурност  в общия  им план  за действие  за двата  региона . 
 
3 
 Ширещата  се престъпност , високата  честота  на случаите  на водещо  до смърт  насилие  и 
общото  влошаване  на положението  от гледна  точка  на обществената  сигурност  
представляват  сериозно  предизвикателство  в Централна  Америка  и Карибския  басейн , 
чието  решение  не търпи  отлагане . Предвид  размера  и географското  си местоположение  
много  държави  в тези два съседни  подрегиона  са особено  уязвими . Техните  сектори  на 
сигурността  и правосъдието  разполагат  с ограничен  капацитет  и са изправени  пред  
мощни  транснационални  престъпни  групировки . В резултат  на това са налице  
тревожни  нива  на безнаказаност  и нарастваща  заплаха  за обществената  сигурност . 
Влиянието  на престъпността  се простира  отвъд  тези държави  и достига  или има 
потенциала  да достигне  Европа . Както  карибските , така и централноамериканските  
държави  са приели  регионални  стратегии  за сигурност , които  представляват  основата  
за регионално  сътрудничество  и се нуждаят  от международна  подкрепа . 
Европейският  съюз  не може  да бъде  равнодушен  към ситуацията . В продължение  на 
много  години  той е ключов  партньор  в програми  за сътрудничество  в областта  на 
правосъдието  и превенцията  на престъпността  в държавите  от региона . Държавите  —
 членки  на ЕС, осъществяват  свои  собствени  дейности  и проекти , които  често  имат  
допълващ  характер . Въпреки  това, предвид  мащаба  на опасността  и нейното  значение  
за партньорството  за развитие  на ЕС с Централна  Америка  и Карибите , е необходимо  
ново , съвместно  обсъждане  на темата  за обществената  сигурност  в региона . Целта  на 
настоящото  съобщение  е да допринесе  за изработването  на последователна  и 
координирана  стратегия  на ЕС за обществената  сигурност  в Централна  Америка  и 
Карибите  с особен  акцент  върху  защитата  на правата  на човека  и насърчаването  на 
реформи . 
Стратегията  на ЕС си поставя  следните  цели : 
1. разработване  на обща  програма  за обществената  сигурност  с региона  като част 
от всеобхватно  политическо  партньорство  и партньорство  за развитие ; 
2. укрепване  на капацитета  на правителствата  да се справят  с несигурността , като 
същевременно  се утвърждава  зачитането  на правата  на човека  и се засилват  политиките  
за превенция ; 
3. насърчаване  на регионалното  и международното  сътрудничество  за справяне  с 
транснационалното  измерение  на заплахите  за обществената  сигурност . 
II. Централна  Америка  и Карибите  — особено  неотложно  
предизвикателство  
В Централна  Америка  и Карибите  се пресичат  важни  световни  търговски  пътища  и са 
заложени  стратегически  интереси . Това  има потенциал  да стимулира  развитието  в 
региона  — особено  посредством  търговия  и инвестиции . Преобладаващата  в региона  
 
4 
 несигурност  обаче  се отразява  негативно  върху  икономическото  развитие  и 
управлението  и възпрепятства  достъпа  до образование , здравеопазване  и други  
основни  услуги . Тя също  така отслабва  демокрацията , правата  на човека  и 
върховенството  на закона , които  стоят  в основата  на това, което  ЕС иска  да насърчава . 
Уязвимостта  допълнително  се изостря  от наследените  слабости  в икономическата  
структура  (напр . бедността , икономическото  неравенство  и безработицата ), засягащи  
най-вече коренното  население  и населението  с африкански  произход , както  и от 
социални  фактори  и фактори  от културен  порядък  — разпадане  на връзки  в 
семейството  и общността , увеличаване  на злоупотребата  с алкохол  и наркотици  и 
широко  разпространено  насилие , свързано  с половата  принадлежност . Природни  
бедствия  също  отслабват  напредъка  в развитието . 
Трудностите  в управлението , наличието  на организирана  престъпност  и липсата  на 
икономически  възможности  взаимно  се подхранват . Те застрашават  да доведат  до 
неспирно  влошаваща  се ситуация  от гледна  точка  на насилието  и изоставането  в 
развитието , в чийто  капан  държавите  от Централна  Америка  и Карибите  могат  да 
останат  дълго  време . Техните  граждани  няма  да могат  да се възползват  от 
икономическия  растеж  в останалата  част от Латинска  Америка , а същевременно  
международната  организирана  престъпност  ще затвърждава  позициите  си. 
Има няколко  последици  от това положение : 
Държавите  в региона  са изправени  пред  много  тежка  задача , що се отнася  до това  
да изпълнят  своите  задължения  за осигуряване  на обществена  сигурност . 
Това  се характеризира  най-вече със следното : 
• Висока  степен  на безнаказаност , дължаща  се на липсата  на капацитет  за 
разследване  и наказателно  преследване , във връзка  с ширеща  се корупция  в системите  
на сигурността  и правосъдието1.  
• Препълнени  и неефективни  системи  на местата  за лишаване  от свобода , които , 
вместо  да бъдат  пътища  за реинтеграция  и реабилитация , пораждат  значителни  
опасения  относно  правата  на човека2.  
• Ниско  общо  равнище  на събираемостта  на данъците  (под 18 % от БВП ), а оттам  
и липса  на финансов  капацитет  за изпълнение  на отговорностите  на държавата  за 
осигуряването  на обществени  услуги  и сигурност . Показателна  последица  от това е 
фактът , че броят  на частните  служители  по сигурността  в региона  надвишава  този на 
                                                            
1 ПРООН , Regional Development Report for Latin America 2013–14: Citizen security  with a human face, 
„Impunidad“  (стр. 36). 
2 Пак там, „Las carceles“ ( стр. 122). 
 
5 
 полицейските  служители  (напр . в Гватемала  тяхното  съотношение  е приблизително   
6:1; в Хондурас  —  4,9:1; за сравнение  средното  съотношение  в 34 европейски  държави  
е приблизително  0,8:1)3, което  допълнително  увеличава  неравенството  при достъпа  до 
сигурност . 
• Трудности  при контрола  на територията  и управлението  на границите , които  се 
утежняват  от редица  нискоинтензивни  все още неуредени  териториални  спорове  между  
държави  от региона  и които  улесняват  незаконния  трафик  на хора  и стоки  в целия  
регион4.  
Тревожни  показатели  за несигурност  
Показателите  за обществената  несигурност  показват  драстичното  въздействие  на 
престъпните  групи  върху  най-уязвимите  държави . Тези  показатели  са особено  високи  в 
Централна  Америка , а в Карибския  басейн  са значително  над средните  за света . Броят  
на убийствата  е най-високият  в света  и в много  държави  е доста  над „епидемичното “ 
равнище  от 10 убийства  на 100 000 жители . Този  висок  брой  на убийствата  е свързан  
също  така с недопустимо  висок  брой  други  престъпления , които  сериозно  засягат  
качеството  на живота  на гражданите . В последния  доклад  за 2013–14 г., изготвен  от 
Програмата  на ООН  за развитие  (ПРООН ), се посочва  каква  е цената  от несигурността  
от гледна  точка  на икономическото  и социалното  развитие5. 
Голяма  част от тежките  престъпления  се извършва  от организираните  престъпни  групи , 
които  се конкурират  за доходоносни  маршрути  за трафик  на наркотици  и за 
териториален  контрол . Според  източници  от Организацията  на американските  държави  
(ОАД )6 80 % от незаконните  наркотици , конфискувани  при внасянето  им в САЩ , 
преминават  през Централна  Америка  и Мексико . Карибските  острови  играят  ролята  на 
важна  транзитна  зона при пренасянето  на пратки  с наркотици  от Южна  Америка  към 
Европа , САЩ  и Канада . През  2009 г. в региона  са били  конфискувани  над седем  тона  
кокаин  хидрохлорид7. 
Цяла  гама  от други  дейности  допълват  и поддържат  организираната  престъпност , в 
това число  трафик  на хора  и оръжие , изнудване  и изпиране  на пари  в големи  мащаби . 
                                                            
3 Данните  за Гватемала /Хондурас : пак там (стр. 150); за 34-те европейски  държави : Конфедерация  на 
европейските  дружества  за услуги  по сигурността  (CoESS), Private Security Services in Europe, Facts & 
Figures , 2011 г. (стр. 143). 
4 Асоциацията  на европейските  гранични  региони  (AEBR), Cross-border Cooperation in Latin America:  
Final Report , 2010 г., „Obstacles Identified“ ( стр. 48). 
5 Препратка  към доклада  на ПРООН  Regional Development Report for Latin America 20 13–14: Citizen 
security with a human face : „Много  хора  посочват , че вече не излизат  от дома  си, за да пазаруват  или в 
свободното  си време “. 
6 ОАД , Report on the Drug Problem in the Americas , 2013 г. 
7 ОАД , Report on Citizen Security in the Americas , 2012 г., стр. 91. Конфискациите  се отнасят  до 
Бахамските  острови , Доминиканската  република , Сейнт  Винсънт  и Гренадини , Ямайка  и Тринидад  и 
Тобаго .  
 
6 
 Злоупотребата  с наркотици , трафикът  на наркотици  на местно  равнище  и свързаните  с 
тях престъпления  бележат  ръст , като същото  се отнася  и за изпирането  на пари , 
отвличанията  и убийствата . Посегателствата  срещу  собствеността  и престъпленията  от 
общ характер  също  са широко  разпространени . 
Уязвимите  групи  (като жените  и младите  хора ) са особено  изложени  на риск . Младите  
биват  лесно  въвличани  в престъпни  дейности  и често  са основните  жертви  на насилие . 
Една  пета от жертвите  на убийства  в Латинска  Америка  и Карибите  са жени , като за 
сравнение  средният  дял в световен  мащаб  е една  единадесета8. 
В този контекст  гражданите  губят  доверие  в способността  на своите  правителства  да 
предоставят  основни  обществени  услуги  и вече не се осланят  на тях, що се отнася  до 
сигурността . В някои  случаи  организираната  престъпност  упражнява  контрол  над цели  
региони  и квартали . 
Конкретни  инициативи , като например  медиация  между  участници  в престъпна  
дейност , могат  временно  да ограничат  насилието . Пример  за това е примирието  между  
престъпни  групировки  в Ел Салвадор , където  броят  на убийствата  е намалял  с 50 % от 
март  2012 г. насам . Участниците  в процеса  обаче  са единодушни , че за да дадат  
устойчиви  резултати , тези усилия  ще изискват  политическа  подкрепа  от 
правителството  и постоянни  всеобхватни  действия  за справяне  с първопричините  за 
насилието . 
Гражданското  общество  започна  да реагира  силно  на кризата  на обществената  
сигурност , като призовава  легитимните  власти  да проведат  реформи  и апелира  към 
международните  донори  да предоставят  подкрепа . Инициативите  на гражданското  
общество  включват  подкрепа  за защитници  на правата  на човека  и за жертвите  на 
насилие ; насърчаване  на помирението , гражданството  и зачитането  на върховенството  
на закона  и на правата  на мигрантите ; действия  за намаляване  на търсенето  на 
наркотици ; и подкрепа  за икономическите  инициативи  и за самостоятелната  заетост .–    
Взаимосвързаните  предизвикателства  в областта  на сигурността , най-вече  във 
връзка  с трафика  на наркотици , имат  отражение  извън  границите  на региона . 
Трафикът  на наркотици  и множеството  престъпни  групи  потенциално  представляват  
сериозен  риск  за ЕС, на който  се пада  дял от 26 % от консумацията  на кокаин  в 
световен  мащаб . Значителна  част от кокаина  за Европа  продължава  да преминава  през  
Карибите . В съвместен  доклад  на Европейския  център  за мониторинг  на наркотиците  и 
наркоманиите  (ЕЦМНН ) и Европол  от 2010 г., озаглавен  „Cocaine: A European Union 
perspective in the global context  („Кокаин : виждане  на Европейския  съюз  в глобален  
контекст “), се изтъква  чувствителното  увеличаване  на трафика  през Южна  и Централна  
                                                            
8 ОАД , La Seguridad Publica en las Américas , 2008 г.. 
 
7 
 Америка  на предназначен  за Европа  кокаин . Освен  това в друг  доклад  се отбелязва , че 
наркокартелите  от Латинска  Америка  имат  постоянно  присъствие  в няколко  държави  
от ЕС (главно  Италия , Нидерландия  и Испания )9. По периферията  на ЕС усилията  на 
стабилизиране  се подкопават  от мрежи  за незаконен  трафик , особено  в Гвинейския  
залив . 
 
III. Отговорът  на ЕС 
ЕС се изправя  пред  това предизвикателство  като дългогодишен  партньор  за развитие  и 
на двата  подрегиона . ЕС подкрепя  Стратегията  за сигурност  на Централна  Америка  
(ESCA), приета  на конференцията  в Гватемала  през 2011 г. и координирана  от 
Системата  за интеграция  на Централна  Америка  (SICA), и Стратегията  за сигурност  
на Карибите , приета  през февруари  2013 г. от държавните  ръководители  на 
Карибската  общност  (КАРИКОМ ). 
При предоставянето  на подкрепа  ЕС ще се възползва  пълноценно  от новите  и 
съществуващите  споразумения , и особено  от Съвместната  стратегия  за партньорство  
между  ЕС и Карибите  и Споразумението  за асоцииране  между  ЕС и Централна  
Америка . Тази  подкрепа  ще се основава  на многогодишния  опит  в сътрудничеството  с 
региона , като ще има за цел ефективното  използване  на съществуващите  инструменти  
за сътрудничество . Тя също  така ще се опре  на редица  секторни  диалози  и механизми  
за сътрудничество , като например  регионалните  диалози  по въпросите  на наркотиците , 
миграцията  и равенството  на половете , както  и двустранните  диалози  на национално  
равнище  по въпросите  на наркотиците  и сигурността . 
Отговорът  на ЕС отразява  загрижеността , която  продължава  да е налице  във връзка  с 
произтичащите  от организираната  престъпност  и липсата  на държавност  опасности  и 
която  вече беше  призната  в рамките  на Стратегията  за сигурност  на ЕС от 2003 г.10, 
и е в съответствие  с всеобхватния  подход  на ЕС към външните  конфликти  и кризи , 
изложен  през 2013 г.11 Подходът  на ЕС се опира  и на други  документи  за политиката  на 
ЕС: 
                                                            
9 Европол , Impact of Mexican OCGs on the OC situation in  Europe, Scan Policy Brief — Threat Notice 012-
2013.  
10 Стратегия  за сигурност  на ЕС от 2003 г., по-късно  актуализирана  и потвърдена  от Европейския  съвет  
през 2008 г. 
11 Съвместно  съобщение  на Комисията  и върховния  представител  на Съюза  по въпросите  на външните  
работи  и политиката  на сигурност  и заместник -председател  на Комисията  до Европейския  парламент  и 
Съвета  от 11 декември  2013 г. „Всеобхватният  подход  на ЕС към външните  конфликти  и кризи “ 
(JOIN(2013) 30 final). 
 
8 
 • Стратегията  за вътрешна  сигурност , в която  се разглеждат  международните  престъпни  
мрежи , изпирането  на пари , корупцията  и трафика  (COM/2010/673); 
• Програмата  за промяна , в която  се признава  връзката  между  сигурността  и развитието , 
демокрацията , правата  на човека  и върховенството  на закона  (COM/2011/637 
окончателен ); 
• Съобщението  „Правата  на човека  и демокрацията  в основата  на външните  действия  
на ЕС — към по-ефективен  подход “ (COM(2011) 0886); 
• Стратегията  за борба  с наркотиците  (2013—2020 г.), която  поставя  акцент  върху  
балансиран  и обективен  подход  към политиката  за борба  с наркотиците  (2012/C 402/01); 
• Съобщението  „Корените  на демокрацията  и устойчивото  развитие : ангажираността  
на Европа  с гражданското  общество  в областта  на външните  отношения “ 
(COM/2012/492 final); 
• Стратегията  за борба  с незаконното  натрупване  и разпространение  на малки  оръжия  и 
леко  въоръжение  (МОЛВ ) и боеприпаси , в която  Латинска  Америка  се изтъква  като 
регион , засегнат  от разпространението  и прекомерното  натрупване  на МОЛВ  (5319/06); 
• Документът  за действие  за укрепване  на външното  измерение  на ЕС за борба  с трафика  
на хора  (19.11.2009 г. — 11450/5/09 REV 5); 
• Съобщението  относно  борбата  с корупцията  в ЕС (COM(2011) 308 окончателен ), в което  
се изтъква  необходимостта  от изграждане  на капацитет  в държавите  партньори  за борба  
с корупцията ; 
• Проучването  на Европейския  парламент , „Assessing the EU's approach to security sector 
reform“ („ Оценка  на подхода  на ЕС към реформата  в сектора  на сигурността “), с неговия  
интегриран  подход , основан  на правата  на човека , укрепващ  както  ефективността , така и 
отчетността  на сектора  за сигурност  (PE 433.837). 
 
ЕС също  така взема  под внимание  проучванията  и препоръките , изготвяни  от 
компетентните  многостранни  институции , най-вече докладите  на ПРООН  относно  
сигурността  на гражданите  съответно  в Латинска  Америка  (2013 г.) и Карибите  
(2012 г.), както  и докладите  на ОАД  относно  проблема  с наркотиците  в Северна , 
Централна  и Южна  Америка  (2013 г.) и обществената  сигурност  в Северна , Централна  
и Южна  Америка  (2008 г.).    
Стратегията  ще има за цел постигането  на следните  цели  в Централна  Америка  и 
Карибския  басейн : 
 
Цел I. По-нататъшно  разработване  с региона  на общ дневен  ред за 
обществената  сигурност  
Засиленият  политически  диалог  ще бъде  основният  инструмент  за постигането  на 
тази цел. Въз основа  на регионалните  стратегии , приети  както  от Централна  Америка , 
така и от Карибите , ЕС ще работи  с правителствата  партньори  на национално  и 
регионално  равнище  за разработване  на общ политически  и оперативен  дневен  ред. 
 
9 
 Този  дневен  ред следва  да осигури  прозрачност  и насоки  за всички  заинтересовани  и от 
двете  страни . 
Посредством  установените  канали  върховният  представител  и Комисията  ще 
гарантират , че ЕС и държавите  членки  разполагат  с подходящи  възможности  да 
обменят  информацията , която  им е необходима  за засилване  на полезното  
взаимодействие  и съгласуваността  на техните  съответни  дейности . 
 
I.1 Дневен  ред за сътрудничество , който  се основава  на ключовите  
предизвикателства  пред  сигурността  на национално  равнище  
Делегацията  на ЕС и посолствата  на държавите  — членки  на ЕС, в приемащата  
държава  ще си сътрудничат  тясно  при анализа  на ситуацията  по отношение  на 
обществената  сигурност . Анализът  на конфликтите  и възможността  да се предоставя  
или подпомага  посредническа  дейност  при дългогодишни  конфликти  ще бъдат  особено  
полезни  в това отношение . 
 
I.2 Регионални  диалози  с Централна  Америка  и Карибите . 
ЕС — Централна  Америка , 
Приемането  от централноамериканските  държави  през 2011 г. на нова  регионална  
стратегия  за сигурност  на Централна  Америка  (ESCA) беше  значително  постижение . 
Съвместната  работа  на държавите  от Системата  за интеграция  на Централна  Америка  
(SICA) по въпрос , толкова  тясно  свързан  с националния  суверенитет , беше  важна  
стъпка  в процеса  на регионална  интеграция  и в търсенето  на възможности  за 
международно  сътрудничество . Заедно  с временното  влизане  в сила  на 
Споразумението  за асоцииране  ЕС–Централна  Америка , а скоро  и на Споразумението  
за политически  диалог  и сътрудничество , ESCA ще предостави  нови  възможности  за 
засилен  политически  диалог  между  ЕС и Централна  Америка  по въпросите  на 
обществената  сигурност . 
Генералният  секретариат  на SICA ще бъде  основният  партньор  за координация  в тази 
област , отчасти  посредством  Групата  на приятелите  на ESCA. 
Въпросите , които  следва  да бъдат  разглеждани  в рамките  на това взаимодействие  с 
регионалните  органи  от Централна  Америка , биха  могли  да бъдат : 
• последните  тенденции  и развитие  в ситуацията  по отношение  на сигурността  в 
региона  при отчитане  на най-добрите  практики  и извлечения  опит ; 
 
10 
 • политики  и законодателство  в областта  на обществената  сигурност  в контекста  
на борбата  срещу  престъпността  и безнаказаността , насърчаването  на 
приобщаващ  подход  към превенцията  на престъпността  и реабилитацията , 
помощ  за жертвите  и помирение ; 
• институционалната  среда  на обществената  сигурност , нуждите  от гледна  точка  
на изграждането  на капацитет  и всеобхватните  реформи , предвидени  в сектора  
на правосъдието  и сигурността  (полиция , пенитенциарна  система  и съдебна  
власт ): 
• международното  и регионалното  сътрудничество  между  държавите  от 
Централна  Америка  и възможностите , предизвикателствата  и трудностите  във 
връзка  с прилагането  на стратегията  за сигурност  на Централна  Америка ; във 
връзка  с това пречките  пред  сътрудничеството , като например  неразрешените  
гранични  спорове , следва  да бъдат  разгледани  в по-широк  контекст ; 
• добавената  стойност  на сътрудничеството  с ЕС и въздействието  от него , както  и 
бъдещите  нужди  и посока  на сътрудничество , когато  това е уместно . 
Съвместна  стратегия  между  ЕС и Карибите  
През  ноември  2012 г. ЕС и Форумът  на карибската  група  от държавите  от Африка , 
Карибите  и Тихоокеанския  басейн  (АКТБ ) – КАРИФОРУМ , приеха  съвместна  
стратегия  за партньорство  между  Европейския  съюз  и Карибите , чиято  цел бе 
установяването  на засилено  партньорство  между  ЕС и Карибите . Партньорството  има 
за цел да се премине  отвъд  традиционните  взаимоотношения  между  донор  и получател  
на подпомагане , за да се изгради  рамка  от взаимни  интереси , която  обхваща  
политическото  измерение  наред  с традиционните  въпроси  на сътрудничеството  за 
развитие  и търговските  отношения . Престъпността  и сигурността  заедно  съставляват  
една  от петте  приоритетни  области  на партньорството . 
В този контекст  и съгласно  член  8 от Споразумението  за партньорство  АКТБ —ЕС, ЕС 
осъществява  редовен  политически  диалог  с КАРИФОРУМ , като отчита  в пълна  степен  
предвиденото  в собствената  стратегия  за сигурност  на региона , приета  през февруари  
2013 г. от държавните  ръководители  на страните  от КАРИКОМ . 
Изпълнителната  агенция  за сигурност  и борба  с престъпността  (IMPACS) на 
Карибската  общност , Регионалната  система  за сигурност  (RSS), Карибската  финансова  
работна  група  (CFATF) и Карибският  съвет  по правоприлагане  в митническата  област  
(CCLEC) са ключови  фактори  в това отношение . ЕС е предоставил  на много  от тези 
агенции  финансова  подкрепа  по линия  на 10-ия Европейски  фонд  за развитие . 
*** 
С членовете  на SICA и КАРИКОМ  ще бъдат  договорени  подходящи  механизми  за 
свързване  на посочените  по-горе два регионални  диалога . Съществуващият  механизъм  
за координация  между  SICA и КАРИФОРУМ  би могъл  да бъде  подходящо  средство . 
 
11 
  
 I.3 Диалог  между  ЕС и Общността  на латиноамериканските  и карибските  
държави  (CELAC) 
Съществуващият  план  за действие  ЕС—CELAC е всеобхватната  рамка  за 
сътрудничество  между  двата  региона . Въпреки  че в него  попадат  някои  важни  въпроси , 
свързани  със сигурността  (по-специално  наркотиците  и миграцията ), той не включва  
обществената  сигурност  като самостоен  проблем . 
В глава  от Плана  за действие  ЕС–CELAC, която  да бъде  посветена  на обществената  
сигурност , би могло  да се дефинира  общо  за двата  региона  разбиране  за основните  
предизвикателства , да се определят  общите  принципи , ръководещи  съвместните  
действия , както  и основните  линии  на договорена  работна  програма  за двата  региона  
по отношение  на дейностите  за диалог  и сътрудничество . 
Въпросите  на сигурността , свързани  с тази стратегия , могат  да бъдат  обсъждани  и в 
рамките  на двустранните  политически  диалози  (със заинтересованите  членове  на 
CELAC). 
Резултатите  от съществуващите  секторни  диалози  (относно  прекурсорите  — с Боливия , 
Чили , Колумбия , Еквадор , Перу , Венецуела  и Мексико ; относно  сигурността  — с 
Мексико ; и относно  наркотиците  — с Бразилия ) ще бъдат  използвани , където  това е 
уместно , в инициативите , обхванати  от настоящата  стратегия . 
 
I.4 Засилване  на координацията  с други  заинтересовани  участници  в процеса  
ЕС има за цел да задълбочи  дискусиите  относно  сигурността  в региона  със съответните  
многостранни  или международни  организации , притежаващи  значителен  експертен  
опит , като ОАД , Междуамериканската  банка  за развитие  (IADB), Световната  банка , 
органи  на ООН  (като ПРООН  и Службата  на ООН  по наркотиците  и престъпността  — 
СНПООН ), Общността  на нациите  и SEGIB12. ЕС също  така ще насърчава  дискусиите  
със съответните  международни  и регионални  организации  на гражданското  общество  
(напр . университети , мозъчни  тръстове  и центрове  за наблюдение ). Фондацията  ЕС—
Латинска  Америка  и Карибите  (ЛАК ) също  би могла  да играе  полезна  роля  за 
постигането  на по-добро  разбиране  на проблема . 
Освен  това ЕС ще се стреми  да засили  контактите  си със САЩ  и Канада  относно  
ситуацията  със сигурността  в Централна  Америка  и Карибите , тъй като и двете  
                                                            
12 Ибероамериканският  генерален  секретариат . 
 
12 
 държави  са важни  фактори , ангажирани  с темата13. И двете  държави  наскоро  приеха  
всеобхватен  подход , който , както  и подходът  на ЕС, включва  изграждане  на 
институционален  капацитет , предотвратяване  на насилието  и намаляване  на търсенето  
на наркотици . 
Цел II. Укрепване  на способността  на правителствата  да предоставят  
качествени  обществени  услуги  
II а. Подкрепа  за законодателните  и регулаторните  реформи  с цел засилване  на 
отчетността  
Напредък  бе отбелязан  по отношение  на законодателните  механизми  и механизмите  на 
управление , на които  се основава  способността  на държавите  да предоставят  услуги , 
свързани  с обществената  сигурност . Тази  способност  обаче  остава  ограничена , като 
несъмнено  е налице  потенциал  за по-нататъшно  сътрудничество  между  ЕС, агенциите  
на държавите  членки  и институциите  от региона . Такова  сътрудничество  може  да се 
предвиди  например  в следните  области : реформата  в секторите  на правосъдието  и 
сигурността ; законодателните , регулаторните  и политическите  реформи  за 
утвърждаване  на правата  на човека ; незаконния  трафик ; изпирането  на пари ; 
борбата  с корупцията  и безнаказаността . 
В области  като политиката  за борба  с наркотиците , предотвратяването  на 
отклоняването  на прекурсори , изпирането  на пари  и общественото  здраве  следва  да се 
работи  по-усилено  за изграждането  на сътрудничество  въз основа  на съществуващите  
дейности  в рамките  на програмата  COPOLAD ( програма  за сътрудничество  между  
Латинска  Америка  и Европейския  съюз  в областта  на политиките  за борба  с 
наркотиците ) и програмата  „Пътят  на кокаина “14. Това  сътрудничество  би могло  да 
включва  обмен  на информация  и оперативен  обмен  между  институции  от региона , като 
например  Междуамериканската  комисия  за контрол  върху  злоупотребата  с 
наркотици  (CICAD), Общността  на полицейските  служби  на Северна  и Южна  
Америка  (AMERIPOL) и Изпълнителната  агенция  за сигурност  и борба  с 
престъпността  (IMPACS)  на Карибската  общност  и органи  като Европол , 
Интерпол  и ЕЦМНН , както  и Центъра  за морски  анализи  и операции  – 
Наркотици  (MAOC-N). Всяко  сътрудничество  ще отчита  капацитета , приоритетите  и 
законните  правомощия  на съответните  агенции  и държави  и ще има за цел 
усъвършенстването  на работните  механизми  на регионалните  мрежи . 
                                                            
13 Канада  поставя  особен  акцент  на Карибите .  
14 Това  включва , в рамките  на последната , проекти  като PRELAC — относно  химическите  прекурсори , и 
GAFISUD — относно  изпирането  на пари . 
 
13 
 Следва  да се насърчават  също  допълнителни  елементи , като например  законодателната  
и регулаторната  рамка  за закрила  на децата , жените  и други  уязвими  групи  (особено  с 
оглед  на факта , че те често  са най-тежко  засегнати  от насилието  и несигурността ), 
прозрачността  на разходите , свързани  със сигурността , и засилването  на 
демократичния  надзор  от страна  на парламентите  (с подкрепата  на омбудсмани  и 
одитни  органи ). Може  да се обсъди  осъществяването  на конкретни  дейности , като се 
работи  съвместно  с местни  организации , за да се подпомогне  формулирането  на 
съответните  политики , и като се вземат  под внимание  съответните  рамки , като 
например  Резолюция  1325 на Съвета  за сигурност  на ООН  относно  жените , мира  и 
сигурността . 
II б. Изграждане  на капацитета  на правоприлагащите , съдебните  и 
пенитенциарните  органи  
Сътрудничеството  между  Централна  Америка , Карибите  и ЕС следва  да насърчава  
всеобхватна  и балансирана  реформа  на институциите  в сектора  на правосъдието  и 
сигурността  (включително  пенитенциарния  сектор  и политиките  за насърчаване  на 
реабилитацията  и на алтернативи  на лишаването  от свобода ). То следва  да бъде  
придружено  от подкрепа  за политиките  за борба  с незаконния  трафик , изпирането  на 
пари , корупцията  и безнаказаността . Подкрепа  може  да бъде  предоставяна  също  и за 
политики , насочени  към засилване  на регламентирането  и надзора  на дейността  на 
частните  дружества  в областта  на сигурността , както  и за обмена  на най-добри  
практики  относно  контрола  върху  трансфера  на конвенционални  оръжия15.  
Освен  това, предвид  съобщението  на Комисията  относно  схемата  за обучение  в 
областта  на правоприлагането16, може  също  така да са налице  възможности  за по-
последователна  и ефективна  подкрепа  за региона , що се отнася  до изграждането  на 
капацитет  в областта  на правоприлагането , чрез предлагането  на обучения  или чрез 
споделянето  на опит  и добри  практики  (с евентуалното  участие  на Европол  и CEPOL). 
Проектите  от типа  „туининг “, осъществявани  понастоящем  в рамките  на ЕС, също  биха  
могли  да представляват  добър  модел  за бъдещото  сътрудничество  с региона .   
Подкрепата  за изграждането  на капацитет  на национално  и регионално  равнище  за 
събирането  и анализирането  на статистически  данни  за престъпността  и за 
наблюдение  на тенденциите  при престъпността  също  така ще способства  за основано  
на факти  вземане  на решения  и за международното  сътрудничество  в региона . 
II в.  Подкрепа  за правителствата  в усилията  им за предоставяне  на повече  
правомощия  и възможности  на общностите  
                                                            
15 Съгласно  Договора  за търговията  с оръжие .  
16 „Създаване  на Европейска  схема  за обучение  в областта  на правоприлагането “, COM(2013) 172 final.
  
 
14 
 В партньорство  с правителствата  и общностите , на които  те служат , се осъществяват  
дейности  за сътрудничество , имащи  за цел да се стимулира  социално -икономическото  
развитие  и да се намали  насилието . В Централна  Америка  и Карибите  тези дейности  са 
съсредоточени  особено  върху  насърчаването  на методи  за мирно  разрешаване  на 
конфликти  в обществото  и създаването  на възможности  за всички  групи  от 
населението .   
След  извършване  на допълнителен  анализ  областите  на сътрудничество  биха  могли  да 
включват  следното : стимулиране  на икономически  растеж ; насърчаване  на 
професионалното  обучение  и на предприемачеството  като средства  за осигуряване  на 
заетост  на хората  и на алтернативи  на престъпната  дейност ; подкрепа  за жертвите  на 
насилие  (включително  чрез хуманитарна  помощ , където  това е целесъобразно ); 
проекти  за помирение , реабилитация  и реинтеграция ; разработване  на алтернативи  на 
лишаването  от свобода  за по-леките  престъпления ; закрила  на уязвимите  групи  в 
обществото ; укрепване  на механизмите  за надзор  от гражданското  общество ; подкрепа  
за инициативи , насърчаващи  медиацията , укрепването  на мира  и намаляването  на 
търсенето  на наркотици . 
*** 
По отношение  на цел II като първа  стъпка  ЕС и държавите  членки  ще направят  опис  на 
всички  дейности , които  се извършват  от тях в региона  и които  имат  отношение  към 
обществената  сигурност . Така  ще се улесни  обмяната  на опит , ще се осигури  
информация  относно  възможни  синергии  и области  за по-нататъшни  действия  и ще се 
спомогне  за избягване  на дублирането . Информацията  за извършваните  дейности  
следва  да се актуализира  редовно , да се споделя  с приемащите  държави  и с други  
донори  и да се използва  при съвместното  планиране . Тази  стратегия  ще ръководи  
бъдещата  работа  на ЕС и държавите  членки  в тази област . 
За работата  си във връзка  с реформата  в областта  на върховенството  на закона  и в 
секторите  на правосъдието  и сигурността  ЕС също  така ще приложи  опита , придобит  
при граждански  мисии  на ЕС в други  региони  по света . С цел подкрепа  на 
политическия  диалог  и дейностите  за сътрудничество  с региона , в хода  на планирането  
и оценката  на дейностите , включени  в настоящата  стратегия , може  да се използва  
вътрешният  експертен  опит  на Европейската  служба  за външна  дейност  (ЕСВД ) в 
отделите , които  планират  и провеждат  тези мисии , както  и, при необходимост , 
вътрешен  експертен  военен  опит . 
Текущи  или бъдещи  вътрешно - и междудържавни  усилия  за посредничество  от страна  
на различни  участници  в региона  могат  да бъдат  подпомагани  при отправяне  на искане  
за това. 
 
 
15 
 Цел III. Стимулиране  на регионалното  и международното  
сътрудничество  по отношение  на оперативните  дейности  с цел борба  с 
несигурността  в Централна  Америка  и Карибите  
ЕС ще насърчава  контактите  и сътрудничеството  между  регионалните  институции  и 
международните  участници  в процеса , особено  във връзка  с трансграничните  аспекти  
на организираната  престъпност . Държавите  от региона  са изправени  пред  сходни  
проблеми  и имат  до голяма  степен  сходни  институции ; обменът  на знания  укрепва  
съвместния  им капацитет . 
Тези  усилия  могат  да бъдат  под формата  на програми  за обмен  между  специализирани  
агенции  или под формата  на подкрепа  за прецизно  ориентирани  опити  за 
трансрегионално  сътрудничество . По-активното  участие  на организации  като Европол , 
Евроюст  и Frontex , в рамките  на техните  правомощия  и в по-тясно  сътрудничество  с 
регионални  организации /инициативи , може  да бъде  полезно  в това отношение . 
Особено  внимание  следва  да се обърне  на по-доброто  свързване  на ресурсите , 
използвани  в региона  от държавите  членки  (напр . служители  за връзка ) и от агенциите  
на ЕС. Това  би могло  да включва  подобряване  на сътрудничеството  в областта  на 
правоприлагането  и на съдебното  сътрудничество  и укрепване  на сътрудничеството  
между  регионалните  мрежи , като например  следните  мрежи  от региона : Мрежата  на 
прокуратурите  за борба  с организираната  престъпност  (REFCO), 
Ибероамериканската  мрежа  за международно  правно  сътрудничество  (IberRed) и 
Конференцията  на министрите  на правосъдието  на ибероамериканските  държави  
(COMJIB) , и европейски  мрежи . 
В съответствие  със Съвместното  съобщение  – Стратегия  на ЕС за киберсигурност  
(JOIN(2013)1 final) от февруари  2013 г., в рамките  на стратегията  ще се осъществява  
диалог  със съответните  международни  партньори , за да се осигури  ефективен  
отбранителен  капацитет , да се набележат  области  на сътрудничество  и да се избегне  
дублирането  на усилия  в областта  на киберсигурността  и борбата  с 
киберпрестъпността . 
За създаването  на регионални  контакти  би могло  да способства  насърчаването  на други  
съвместни  дейности , като например  осигуряването  на подкрепа  за разработването  на 
координационни  механизми  за реакция  при сложни  многоизмерни  кризи  и 
предоставянето  на помощ  за въвеждане  на по-ефективен  капацитет  за реакция  при 
кризи  и за ранно  предупреждение . 
 
Заключение  
Несигурността  в Централна  Америка  и Карибския  басейн  вреди  на милиони  хора  в 
тяхното  ежедневие  и се отразява  на правата  на човека , върховенството  на закона  и 
 
16 
 икономическото  развитие  в региона . Тя е значителна  пречка  пред  стабилността  и 
сътрудничеството  в региона . 
Както  и правителствата  от региона , Европа  също  трябва  да се опита  да посрещне  това 
предизвикателство . Залогът  са нейното  дългогодишно  партньорство  и нейните  
икономически  интереси  и интереси  в сферата  на сигурността . ЕС предлага  диалог  и 
практическо  сътрудничество , като съзнава , че може  да научи  от партньорите  си също  
толкова , колкото  и те от нея. С настоящата  стратегия  ЕС цели  да приложи  към 
партньорите  си в Централна  Америка  и Карибския  басейн  един  прозрачен  и 
всеобхватен  подход . 
Тази  стратегия  ще направлява  нашето  взаимодействие  с държавите  партньори  в 
областта  на сигурността . Докато  работата  с партньорите  на подрегионално  и 
национално  равнище  следва  да започне  възможно  най-скоро , следващата  среща  на 
високо  равнище  ЕС—CELAC, която  ще се проведе  през 2015 г., би могла  да 
представлява  подходяща  възможност  за политическа  оценка  на стратегията  и за общи  
решения  за целия  континент .