Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правна сила съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута TRANS/WP.29/343, който е на разположение на следния електронен адрес: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Правило № 46 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ/ООН) — Единни предписания за одобрение на устройства за непряко виждане и на моторни превозни средства по отношение на монтирането на тези устройства

Включващо всички текстове в сила до:

Допълнение 4 към серия от изменения 02 — Дата на влизане в сила: 22 юли 2009 г.

Списък на грешките 1 към допълнение 4 — Дата на влизане в сила: 11 ноември 2009 г.

СЪДЪРЖАНИЕ

ПРАВИЛО

I. УСТРОЙСТВА ЗА НЕПРЯКО ВИЖДАНЕ

II. МОНТАЖ НА УСТРОЙСТВА ЗА НЕПРЯКО ВИЖДАНЕ

ПРИЛОЖЕНИЯ

1. ОБХВАТ

Настоящото правило се прилага за:

I. УСТРОЙСТВО ЗА НЕПРЯКО ВИЖДАНЕ

2. ОПРЕДЕЛЕНИЯ

За целите на настоящото правило:

„Устройства за непряко виждане“ означава устройства за наблюдение на зоната на движение по пътя, намираща се в съседство на превозното средство, която не може да бъде наблюдавана като резултат от пряката видимост. Такива устройства могат да бъдат обикновени огледала, устройства тип камера-монитор или други устройства, които са в състояние да представят информация за непрякото поле на видимост на водача.

„Огледало“ означава всяко устройство, с изключение на устройствата тип перископ, предназначено да осигурява ясна видимост към задната, страничната или предната част на превозно средство в обсега на полетата на видимост, определени в точка 15.2.4.

2.1.1.1. „Вътрешно огледало“ означава устройство, определено в точка 2.1, което може да бъде монтирано в отделението за пътници на превозно средство.

2.1.1.2. „Външно огледало“ означава устройство, определено в точка 2.1, което може да бъде монтирано върху външната повърхност на превозно средство.

2.1.1.3. „Огледало за наблюдение“ означава огледало, различно от огледалата, определени в точка 2.1.1, което може да бъде монтирано във вътрешността или върху външната част на превозното средство с цел да се осигурят зони на видимост, различни от посочените в точка 15.2.4.

2.1.1.4. „Спомагателна система за видимост“ означава система, която позволява на водача да различава и/или вижда обекти в зоната в съседство на превозното средство.

2.1.1.5. „r“ означава средната стойност на радиусите на кривината, измерени по отразяващата повърхност, в съответствие с метода, описан в приложение 7.

2.1.1.6. „Основни радиуси на кривината в една точка на отразяващата повърхност (r i )“ означава стойностите, получени с помощта на описаната в приложение 7 апаратура, измерени по дъгата на отразяващата повърхност, преминаваща през центъра на огледалото и успоредна на отсечката b, определен в точка 6.1.2.1.2.1, и по дъгата, перпендикулярна на тази отсечка.

2.1.1.7. „Радиус на кривината в една точка на отразяващата повърхност (rp)“ означава средноаритметична стойност на основните радиуси на кривина r i и r i , а именно:

2.1.1.8. „Сферична повърхност“ означава повърхност, която има постоянен и еднакъв радиус във всички направления.

2.1.1.9. „Асферична повърхност“ означава повърхност, която има постоянен радиус само в една равнина.

2.1.1.10. „Асферично огледало“ означава огледало, състоящо се от сферична и асферична част, в което преходът на отразяващата повърхност от сферичната към асферичната част трябва да бъде отбелязан. Кривината на основната ос на огледалото се определя в координатната система х/у, определена от радиуса на главната полусфера с:

2.1.1.11. „Център на отразяващата повърхност“ означава центъра на видимата площ на отразяващата повърхност.

2.1.1.12. „Радиусът на кривината на съставните части на огледалото“ означава радиусът „с“ на дъгата на окръжността, която в най-голяма степен се доближава до закривената форма на разглежданата част.

2.1.1.13. „Клас огледало“ означава всички устройства, които имат една или повече общи характеристики или функции. Те са класифицирани, както следва:

„Устройство за непряко виждане тип камера-монитор“ означава устройство за непряко виждане, определено в точка 2.1, при което полето на видимост се получава посредством съвместното действие на камера и монитор, определени в точки 2.1.2.1 и 2.1.2.2.

2.1.2.1. „Камера“ означава устройство, което възпроизвежда изображение на външния свят и след това преобразува това изображение в сигнал (напр. във видеосигнал).

2.1.2.2. „Монитор“ означава устройство, което преобразува сигнала в изображения, които се възпроизвеждат във видимия спектър.

2.1.2.3. „Различаване на обекта“ означава способността за различаване на обект от неговия фон/заобикалящата го среда на известно разстояние.

2.1.2.4. „Яркостен контраст“ означава съотношението на яркостта между обект и непосредствения му фон/заобикалящата го среда, което позволява предметът да бъде различаван от неговия фон/заобикалящата го среда.

2.1.2.5. „Разделителна способност“ означава най-малкият елемент, който може да бъде различен от сетивната система, т.е. да бъде възприет като отделен от по-голямото цяло. Разделителната способност на човешкото око се определя като „острота на зрението“.

2.1.2.6. „Обект от критично значение“ означава обект с кръгла форма с диаметър D0 = 0,8 m. (2)

2.1.2.7. „Критично възприятие“ означава нивото на възприятие, което човешкото око обикновено е в състояние да достигне при различни условия. При условията на движение граничната стойност за критичното възприятие е осем дъгови минути от видимия ъгъл.

2.1.2.8. „Поле на видимост“ означава частта от тримерното пространство, която се наблюдава с помощта на устройство за непряко виждане. Освен ако не е посочено друго, то съответства на видимостта на нивото на пътната повърхност, осигурявана от устройството и/или устройствата, различни от огледала. То може да бъде ограничено от съответното разстояние на различаване до обекта от критично значение.

2.1.2.9. „Разстояние на различаване“ означава разстоянието, измерено на нивото на пътната повърхност от базовата точка на наблюдение до най-отдалечената точка, в която обект от критично значение може да бъде просто възприет (граничната стойност за едва постигнато критично възприятие).

2.1.2.10. „Критично поле на видимост“ означава зоната, в която трябва да бъде различен обект от критично значение посредством устройство за непряко виждане и която е определена от ъгъл и едно или повече разстояния на различаване.

2.1.2.11. „Базова точка на наблюдение“ означава точката, свързана с превозното средство, с която е свързано предписаното поле на видимост. Тази точка представлява проекцията върху пътната повърхност на пресичането на вертикална равнина, преминаваща през точките на очите на водача, и на равнината, успоредна на средната надлъжна равнина на превозното средство, разположена на 20 cm извън превозното средство.

2.1.2.12. „Видим спектър“ означава светлината с дължина на вълната в рамките на диапазона, определен от границите на възприятие на човешките очи: 380—780 nm.

2.1.2.13. „Устройство за наблюдение, състоящо се от камера— монитор— записващо устройство“ означава устройство, състоящо се от камера и монитор или записваща апаратура, различно от устройството камера-монитор, описано в точка 2.1.2, и което може да бъде монтирано във вътрешността или върху външната част на превозното средство с цел да се осигурят полета на видимост, различни от посочените в точка 15.2.4, или да се осигури система за сигурност във или около превозното средство.

2.1.3. „Други устройства за непряко виждане“ означава устройства, определени в точка 2.1, при които полето на видимост не се получава посредством огледало или устройство тип камера-монитор за непряко виждане.

2.1.4. „Тип устройство за непряко виждане“ означава устройства, които не се различават по следните съществени характеристики:

3. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ

3.1. Заявлението за одобрение на тип устройство за непряко виждане се подава от притежателя на търговското наименование или марка или от негов надлежно упълномощен представител.

3.2. Образец на документ за информация е показан в приложение 1.

За всеки тип устройство за непряко виждане заявлението се придружава от:

3.3.1. в случай на огледала — четири образеца: три огледала за извършване на изпитванията и едно огледало, което се запазва в лабораторията за всякакви допълнителни проверки, които впоследствие могат да се окажат необходими. По искане на лабораторията може да се наложи предоставянето на допълнителни образци.

3.3.2. в случай на други устройства за непряко виждане един образец от всички части.

4. МАРКИРОВКИ

4.1. На образците на устройства за непряко виждане, предоставени за одобрение, трябва да бъдат нанесени търговското наименование или марка на производителя; Маркировката трябва да бъде ясна, четлива и незаличима.

4.2. На всяко устройство трябва да се предвиди място с достатъчно големи размери за нанасяне на маркировката за одобрение, която трябва да е четлива, когато устройството е монтирано на превозното средство. Това пространство се отбелязва на чертежите, посочени в приложение 1.

5. ОДОБРЕНИЕ

5.1. Ако предоставените за одобрение образци отговарят на изискванията на точка 6. от настоящото правило, на съответния тип устройство за непряко виждане се издава одобрение.

5.2. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Първите му две цифри (понастоящем 02) указват серията от изменения, включваща най-новите основни технически изменения, направени по правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по договора не може да присвоява същия номер на друг тип устройство за непряко виждане.

5.3. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко одобрение, разширение, отказ на одобрение или окончателно прекратяване на производството на тип устройство за непряко виждане съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 3 към настоящото правило.

На всяко устройство за непряко виждане, което съответства на одобрен съгласно настоящото правило тип, на мястото, посочено в точка 4.2 по-горе, и в допълнение на маркировката, предписана в точка 4.1, се поставя отчетливо международна маркировка за одобрение, която се състои от:

5.4.1. оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (3);

5.4.2. номер на одобрението;

5.4.3. допълнителен символ I, II, III, IV, V, VI или VII, посочващ класа, към който принадлежи типа огледало, или символът S в случай на което и да е устройство за непряко виждане, различно от огледало. Допълнителният символ се поставя на произволно удобно място в близост до оградената с окръжност буква „E“.

5.5. Маркировката за одобрение и допълнителният символ трябва да бъдат ясни, четливи и незаличими.

5.6. Приложение 5 към настоящото правило дава пример за оформлението на споменатите по-горе маркировка за одобрение и допълнителен символ.

6. ИЗИСКВАНИЯ

6.1. ОГЛЕДАЛА

6.1.1. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ

6.1.1.1. Всички огледала трябва да бъдат регулируеми.

6.1.1.2. Контурът на отразяващата повърхност трябва да бъде обкръжен от защитен корпус (кожух и т.н.), който по своя периметър трябва да има стойност на „c“ по-голяма или равна на 2,5 mm във всички точки и във всички направления. Ако отразяващата повърхност излиза извън рамките на защитния корпус, радиусът на кривината „c“ по периметъра, излизащ извън границите на защитния корпус, трябва да бъде не по-малък от 2,5 mm и отразяващата повърхност трябва да влиза обратно в защитния корпус със сила 50 N, приложена върху най-изпъкналата точка спрямо защитния корпус в посока, която е хоризонтална и е приблизително успоредна на средната надлъжна равнина на превозното средство.

6.1.1.3. Когато огледалото е монтирано върху хоризонтална повърхност, независимо от положението, в което е регулирано устройството, всички части, включително онези, които остават прикрепени към опората след изпитването, предвидено в точка 6.1.3.2, които в случай на вътрешно огледало се намират в потенциално статично съприкосновение със сфера с диаметър 165 mm или с диаметър 100 mm — в случай на външно огледало, трябва да имат радиус на кривината „c“ не по-малък от 2,5 mm.

6.1.1.4. Изискванията от точка 6.1.1.3 не се прилагат за ръбовете на отворите за фиксиране или на жлебовете, чийто диаметър или най-голям диагонал е по-малък от 12 mm, ако тези ръбове или жлебове са заоблени.

6.1.1.5. Устройството за закрепване на огледалата към превозното средство трябва да бъде с такава конструкция, че цилиндър с радиус 70 mm (50 mm в случай на превозно средство от категория L), чиято ос съвпада с оста или една от осите на завъртане или въртене, осигуряващи завъртане на огледалото в посоката на съответния удар, да пресича поне частично повърхността, за която е закрепено.

6.1.1.6. Съответните разпоредби не се прилагат за частите от външни огледала, посочени в точки 6.1.1.2 и 6.1.1.3, които са изработени от материал с твърдост А по скалата на Шор, която не надвишава 60.

6.1.1.7. За части от вътрешните огледала, които са изработени от материал с твърдост А по скалата на Шор, не по-ниска от 50, и монтирани върху твърда опора, изискванията от точки 6.1.1.2 и 6.1.1.3, се прилагат само за опората.

6.1.2. СПЕЦИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ

6.1.2.1. РАЗМЕРИ

6.1.2.1.1. Вътрешни огледала за виждане назад (клас I)

Размерите на отразяващата повърхност трябва да бъдат такива, че да е възможно в нея да се впише правоъгълник, едната страна на който да е 40 mm, а другата да бъде с дължина „а“ mm, като:

където r е радиусът на кривината.

6.1.2.1.2. Основни външни огледала за виждане назад (класове II и III)

6.1.2.1.2.1. Размерите на отразяващата повърхност трябва да бъдат такива, че да е възможно в нея да се впише:

6.1.2.1.2.2. Минималните стойности на „a“ и „b“ са дадени в таблицата по-долу:

6.1.2.1.3. „Широкоъгълни“ външни огледала (клас IV)

Контурите на отразяващата повърхност трябва да бъдат с проста геометрична форма и с размери, които да осигуряват, ако е необходимо заедно с външно огледало клас II, полето на видимост, посочено в точка 15.2.4.4.

6.1.2.1.4. Външни огледала с „близко поле на видимост“ (клас V)

Контурите на отразяващата повърхност трябва да бъдат с проста геометрична форма и с размери, които да осигуряват полето на видимост, посочено в точка 15.2.4.5.

6.1.2.1.5. Предни огледала (клас VI)

Контурите на отразяващата повърхност трябва да бъдат с проста геометрична форма и с размери, които да осигуряват полето на видимост, посочено в точка 15.2.4.6.

6.1.2.1.6. Огледала, предназначени за превозни средства от категория L с каросерия (клас VII)

6.1.2.1.6.1. „Основни“ външни огледала (клас VII)

Минималните размери на отразяващата повърхност трябва да бъдат такива, че:

Максималните размери на отразяващата повърхност трябва да бъдат такива, че:

6.1.2.2. Отразяваща повърхност и коефициенти на отражение

6.1.2.2.1. Отразяващата повърхност на огледалото трябва да бъде плоска или сферично изпъкнала. Външните огледала могат да бъдат снабдени с допълнителна асферична част, при условие че основното огледало изпълнява изисквания относно непрякото поле на видимост.

6.1.2.2.2. Разлики между радиусите на кривина на огледалата

6.1.2.2.2.1. Разликата между ri или r'i, и rp във всяка базова точка не трябва да надвишава 0,15 r.

6.1.2.2.2.2. Разликата между всеки от радиусите на кривината (rp1, rp2 и rp3) и r не трябва да надвишава 0,15 r.

6.1.2.2.2.3. Когато r не е по-малко от 3 000 mm, стойността 0,15 r, упомената в точки 6.1.2.2.2.1 и 6.1.2.2.2.2, се замества с 0,25 r.

6.1.2.2.3. Изисквания за асферичните части на огледалата

6.1.2.2.3.1. Асферичните огледала трябва да бъдат с такива размери и форма, че да могат да осигуряват полезна информация на водача. Това обикновено означава минимална широчина 30 mm в някоя точка.

6.1.2.2.3.2. Радиусът на кривината ri на асферичната част не трябва да бъде по-малък от 150 mm.

Стойността на „r“ за сферични огледала не трябва да бъде по-малка от:

6.1.2.2.4.1. 1 200 mm за вътрешни огледала за виждане назад (клас I);

6.1.2.2.4.2. 1 200 mm за клас II и III основни външни огледала за виждане назад;

6.1.2.2.4.3. 300 mm за „широкоъгълни“ външни огледала (клас IV) и външни огледала с „близко поле на видимост“ (клас V);

6.1.2.2.4.4. 200 mm за предни огледала (клас VI)

6.1.2.2.4.5. 1 000 mm или повече от 1 500 mm в случай на огледала (клас VII).

6.1.2.2.5. Стойността на нормалния коефициент на отражение, определена съгласно метода, описан в приложение 6, не трябва да бъде по-малка от 40 %.

В случай на отразяващи повърхности с променлива степен на отразяване, позицията „ден“ трябва да позволява да се различават цветовете на сигналите, които се използват при движението по пътищата. Стойността на нормалния коефициент на отражение в позицията „нощ“ не трябва да бъде по-малка от 4 %.

6.1.2.2.6. Отразяващата повърхност трябва да запазва характеристиките си, заложени в точка 6.1.2.2.5, въпреки продължително излагане на неблагоприятни атмосферни условия при нормална експлоатация.

6.1.3. Изпитване

Огледалата от класове I— VI и клас VII (със скрепления, еднакви с тези от клас III) се подлагат на изпитванията, описани в точки 6.1.3.2.1 и 6.1.3.2.2. Огледалата от клас VII с рамо се подлагат на изпитванията, описани в точка 6.1.3.2.3.

6.1.3.1.1. Изпитването, предвидено съгласно точка 6.1.3.2, не се изисква да бъде провеждано в случай на външно огледало, на което, независимо от положението на регулиране, нито една част не е на по-малко от 2 m от пътната повърхност, когато превозното средство е натоварено с технически допустимото максимално натоварване.

Това изключение се прилага също и за крепежните елементи на огледалата (монтажни планки, рамена, шарнирни съединения и др.), които са разположени на по-малко от 2 m от пътната повърхност и които не се издават извън габаритната широчина на превозното средство, измерена по напречната равнина, преминаваща през най-ниската точка на крепежните елементи на огледалото или през която и да е друга точка, намираща се пред тази равнина, ако с тази конфигурация се получава по-голяма габаритна широчина.

В тези случаи трябва да се предоставя описание, в което се посочва, че огледалото трябва да бъде монтирано така, че положението на неговите крепежни елементи да съответства на гореспоменатите условия.

Когато това изключение е използвано, рамото на огледалото трябва да бъде маркирано, така че да не може да бъде заличен, символът

и този факт се отбелязва в сертификата за типово одобрение.

6.1.3.2. Изпитване на удар

Изпитването съгласно настоящата точка не трябва да се провежда за устройства, вградени в каросерията на превозното средство, които осигуряват фронтална зона на отклонение на ъгъл не по-голям от 45°, измерен по отношение на надлъжната средна равнина на превозното средство, или устройства, които се издават на не повече от 100 mm от очертанията на каросерията на превозното средство в съответствие с Правило № 26.

6.1.3.2.1. Описание на изпитвателния стенд

Изпитвателният стенд се състои от махало, което може да извършва колебания около две взаимноперпендикулярни хоризонтални оси, като едната е перпендикулярна на равнината, съдържаща траекторията на „задвиженото“ махало.

На края на махалото се поставя ударен елемент, оформен от твърда сфера с диаметър 165 ± 1 mm, покрита с 5 mm плътен каучук с твърдост А 50 по скалата на Шор.

Предвидено е устройство, което позволява определянето на максималния ъгъл, достигнат от рамото в равнината на отклонение.

Опора, фиксирана с твърда връзка към конструкцията на махалото, служи за захващане на образците в съответствие с изискванията при удар, посочени в точка 6.1.3.2.2.6.

На фигура 1 по-долу са дадени размерите (в mm) на изпитвателния стенд и специфичните конструктивни изисквания:

Фигура 1

6.1.3.2.1.2. Центърът на удара на махалото съвпада с центъра на сферата, оформена от ударния елемент. Той е на разстояние „l“ от оста на колебания в равнината на отклонение, което е равно на 1 m ± 5 mm. Редуцираната маса на махалото е mo = 6,8 ±0,05 килограма. Зависимостта на mo от общата маса m на махалото и разстоянието d между центъра на тежестта на махалото и оста му на въртене се изразява чрез уравнението:

6.1.3.2.2. Описание на изпитването

6.1.3.2.2.1. Процедурата, използвана при затягане на огледалото към опората, трябва да бъде препоръчаната от производителя на устройството, или, когато това е подходящо, от производителя на превозното средство.

Позициониране на огледалото за извършване на изпитването

6.1.3.2.2.2.1. Огледалата се позиционират на стенда за изпитване на удар с махалото по такъв начин, че осите, които са хоризонтални и вертикални, когато огледалото е монтирано на превозно средство в съответствие с указанията за монтаж на заявителя, да са същото положение.

6.1.3.2.2.2.2. Когато огледалото е регулируемо спрямо основата си, изпитването се провежда в положение, в което устройството за въртене на огледалото е най-малко вероятно да работи в границите на регулировката, предвидени от заявителя.

6.1.3.2.2.2.3. Когато огледалото има устройство за регулиране на разстоянието спрямо основата му, това устройство се поставя в положение, при която разстоянието между защитния корпус и основата е най-малко.

6.1.3.2.2.2.4. Когато отразяващата повърхност е подвижна в рамките на защитния корпус, тя трябва да бъде регулирана така, че най-отдалеченият от превозното средство горен ъгъл да бъде в най-издадено положение спрямо защитния корпус.

6.1.3.2.2.3. С изключение на случая на изпитване 2 за вътрешни огледала (вж. точка 6.1.3.2.2.6.1), когато махалото е във вертикално положение, хоризонталната и надлъжната вертикална равнини, преминаващи през центъра на ударния елемент, трябва да преминават през центъра на отразяващата повърхност, определена в точка 2.1.1.11. Надлъжната посока на колебание на махалото трябва да бъде успоредна на средната надлъжна равнина на превозното средство.

6.1.3.2.2.4. Когато при условията на регулиране, заложени в точки 6.1.3.2.2.1 и 6.1.3.2.2.2, части на огледалото ограничават връщането на ударния елемент, точката на удара трябва да бъде преместена в направление, което е перпендикулярно на съответната ос на въртене или завъртане.

Преместването трябва да не е по-голямо от онова, което е стриктно необходимо за извършване на изпитването. То трябва да е ограничено по такъв начин, че:

6.1.3.2.2.5. Изпитването се състои от процес на падане на ударния елемент от височина, съответстваща на ъгъл 60° на отклонението на махалото от вертикалата, така че ударният елемент да удари огледалото в момента, когато махалото достигне вертикално положение.

Огледалата се подлагат на удар при следните различни условия:

6.1.3.2.2.6.1. Вътрешни огледала

6.1.3.2.2.6.2. Външни огледала

Когато клас II или III огледала за виждане назад са фиксирани към същата монтажна конструкция, както огледалата за виждане назад от клас IV, гореспоменатите изпитвания трябва да се провеждат върху най-ниско разположеното огледало. Независимо от това, техническата служба, отговаряща за изпитванията, може да повтори едното или двете изпитвания с по-високо разположеното огледало, ако то се намира на по-малко от 2 m от пътната повърхност.

6.1.3.2.3. Изпитване на огъване на защитния корпус, закрепен към рамото (клас VII)

6.1.3.2.3.1. Описание на изпитването

Защитният корпус се разполага хоризонтално в едно устройство така, че да е възможно здраво да се закрепят елементите за регулиране на закрепващата опора. Краят, най-близко разположен до точката за закрепване на елемента за регулиране на опората, се фиксира по направление на най-големия размер на корпуса с помощта на твърда ограничителна опора с широчина 15 mm, покриващ корпуса по цялата му широчина.

На другия край на корпуса се поставя една ограничителна опора, еднаква с описания по-горе, за да се приложи предписаното изпитвателно натоварване (фигура 2).

Допуска се да се фиксира краят на корпуса, противоположен на този, към който се прилага натоварването, вместо да се поддържа в положението, показано на фигура 2.

Фигура 2

Пример на устройство за изпитване на огъване на огледала за гледане назад

6.1.3.2.3.2. Изпитвателното натоварване е 25 кг. То се поддържа в продължение на една минута.

6.1.3.3. Резултати от изпитванията

При изпитванията, описани в точка 6.1.3.2, махалото трябва да продължи колебанието си след удара по такъв начин, че проекцията на местоположението на рамото върху равнината на отклонение да образува ъгъл най-малко 20° с вертикалата. Точността на измерване на ъгъла трябва да бъде ± 1°.

6.1.3.3.1.1. Това изискване не се прилага по отношение на огледалата, които са залепени към предното стъкло, по отношение на които изискването, посочено в точка 6.1.3.3.2, се прилага след изпитването.

6.1.3.3.1.2. Изискваният ъгъл към вертикалата е намален от 20° на 10° за всички огледала за виждане назад от клас II и клас IV и за огледала за виждане назад от клас III, които са прикрепени към същата монтажна конструкция, както огледалата от клас IV.

6.1.3.3.2. В случай, че монтажната опора на огледалото се счупи по време на изпитванията, описани в точка 6.1.3.2, за огледала, залепени към предното стъкло, оставащата част не трябва да се издава извън основата с повече от 10 mm и конфигурацията, оставаща след изпитването, трябва да отговаря на условията, посочени в точка 6.1.1.3.

По време на изпитванията, описани в точка 6.1.3.2, отразяващата повърхност не трябва да се счупи. Допуска се обаче да се счупи отразяващата повърхност, ако е изпълнено едно от следните условия:

6.1.3.3.3.1. парчетата стъкло остават прилепени към дъното на защитния корпус или към здраво свързана за него повърхност; допуска се частичното отделяне на стъкло от неговата опорна стена при условие, че то не надвишава 2,5 mm от всяка от страните на пукнатините; допуска се малки стъклени люспи да се отделят от повърхността на стъклото в точката на удара;

6.1.3.3.3.2. отразяващата повърхност е изработена от безопасно стъкло.

6.2. Устройства за непряко виждане, различни от огледала

6.2.1. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ

6.2.1.1. Ако е необходимо регулиране от страна на потребителя, устройството за непряко виждане трябва да може да се регулира без помощта на инструменти.

6.2.1.2. Ако устройството за непряко виждане може да възпроизвежда цялото предписано поле на видимост единствено чрез сканиране на полето на видимост, целият процес на сканиране, възпроизвеждане и връщане към неговото първоначалното положение общо не бива да продължава повече от 2 секунди.

6.2.2. УСТРОЙСТВО ЗА НЕПРЯКО ВИЖДАНЕ ТИП КАМЕРА-МОНИТОР

6.2.2.1. Общи изисквания

6.2.2.1.1. Когато устройството тип камера-монитор е монтирано върху хоризонтална повърхност, всички части, независимо от положението, в което е регулирано устройството, които в случай на монитор се намират в потенциално статично съприкосновение със сфера с диаметър 165 mm или с диаметър 100 mm — в случай на камера, трябва да имат радиус на кривината „c“ не по-малък от 2,5 mm.

6.2.2.1.2. Изискванията от точка 6.2.2.1.1 не се прилагат за ръбовете на отворите за фиксиране или на жлебовете, чийто диаметър или най-голям диагонал е по-малък от 12 mm, ако тези ръбове или жлебове са заоблени.

6.2.2.1.3. За части на камерата или на монитора, които са изработени от материал с твърдост А по скалата на Шор, по-ниска от 60, и монтирани върху твърда опора, изискванията от точка 6.2.2.1.1, се прилагат само за опората.

6.2.2.2. Функционални изисквания

6.2.2.2.1. Камерата трябва да функционира добре при условия на слаба слънчева светлина. Камерата трябва да осигурява яркостен контраст от порядъка на най-малко 1:3 при условия на слаба слънчева светлина в областта извън частта на изображението, в която се възпроизвежда източникът на светлина (условие определено в EN 12368: 8.4). Източникът на светлина трябва да осветява камерата с 40 000 lx. Ъгълът между нормалата към равнината на чувствителния елемент и линията, свързваща средната точка на чувствителния елемент и източника на светлина, трябва да бъде 10°.

6.2.2.2.2. Мониторът трябва да осигурява минимален контраст при различни условия на осветяване, както е посочено в международния стандарт ISO 15008:2003.

6.2.2.2.3. Трябва да бъде възможно да се регулира средната яркост на монитора както ръчно, така и автоматично в зависимост от външните условия.

6.2.2.2.4. Измерванията на яркостния контраст се извършват съгласно международния стандарт ISO/DIS 15008:2003.

6.2.3. ДРУГИ УСТРОЙСТВА ЗА НЕПРЯКО ВИЖДАНЕ

Трябва да бъде доказано, че устройството отговаря на следните изисквания:

6.2.3.1. Устройството трябва да възприема видимия спектър и във всички случаи да възпроизвежда това изображение, без да бъде необходимо интерпретиране във видимия спектър.

6.2.3.2. Функционалността трябва да бъде гарантирана при условията на употреба, при които системата се пуска в експлоатация. В зависимост от използваната технология за получаване на изображения и представянето им точка 6.2.2.2 трябва да бъде изцяло или частично приложима. В други случаи това може да бъде постигнато чрез установяване и демонстриране посредством чувствителността на система, аналогична на изискванията от точка 6.2.2.2, че е обезпечена функционалност, която е еквивалентна или по-добра от функционалността, изисквана за устройствата за непряко виждане тип огледало- или камера-монитор.

7. ПРОМЯНА НА ТИПА УСТРОЙСТВО ЗА НЕПРЯКО ВИЖДАНЕ И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО

Административният отдел, одобрил типа устройство за непряко виждане, се уведомява за всяка промяна на типа устройство за непряко виждане, включително неговото закрепване към каросерията. Тогава отделът може:

7.1.1. да прецени, че е малко вероятно направените промени да оказват съществено неблагоприятно въздействие и че при всички положения устройството за непряко виждане продължава да съответства на изискванията; или

7.1.2. да изиска протокол за допълнително изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.

7.2. Потвърждението или отказът на одобрение, в което се посочват измененията, се съобщава съгласно процедурата, посочена в точка 5.3 по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.

7.3. Страните по Спогодбата от 1958 година, прилагащи настоящото правило, се уведомяват за разширението на одобрението съгласно процедурата, определена в точка 5.3 по-горе.

7.4. Компетентният орган, който издава разширението на одобрението, присвоява сериен номер на всеки формуляр за съобщение, изготвен за такова разширение.

8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

8.1. Процедурата за съответствие на производството трябва да съответства на определените в Спогодбата, допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

8.2. Всяко устройство за непряко виждане, одобрено по настоящото правило, трябва да бъде произведено така, че да съответства на одобрения тип, като отговаря на изискванията, изложени в точка 6 по- горе.

9. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

9.1. Издаденото съгласно настоящото правило одобрение на тип устройство за непряко виждане може да бъде отменено, ако заложеното в точка 8.1 по-горе изискване не е спазено или ако типът устройство за непряко виждане не удовлетворява изискванията, предписани в точка 8.2 по-горе.

9.2. Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени дадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством копие на формуляра за съобщение, съдържащо най-долу изписана с едър шрифт, подписана и датирана анотация: „ОДОБРЕНИЕТО Е ОТМЕНЕНО“.

10. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на тип устройство за непряко виждане, одобрен в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа, издал одобрението, който при получаването на съответното съобщение на свой ред уведомява за това останалите страни по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, посредством копие на формуляра за съобщение, съдържащо най-долу изписана с едър шрифт, подписана и датирана анотация: „ОДОБРЕНИЕТО Е ОТМЕНЕНО“.

11. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ

Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на ООН наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитванията, както и на административните отдели, издаващи одобрение и на които се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение, издадени в други страни.

II. МОНТАЖ НА УСТРОЙСТВА ЗА НЕПРЯКО ВИЖДАНЕ

12. ОПРЕДЕЛЕНИЯ

По смисъла на настоящото правило:

12.1. „Окулярни точки на водача“ означава две точки, отстоящи на разстояние 65 mm и разположени вертикално на 635 mm над точката R на седалката на водача, определена в приложение 8. Правата линия, която съединява тези точки, е перпендикулярна на вертикалната надлъжна средна равнина на превозното средство. Средата на отсечката, чийто краища са двете окулярни точки, се намира на вертикалната надлъжна равнина, която трябва да преминава през центъра на мястото, определено за сядане на водача, уточнено от производителя на превозното средство.

„Амбинокулярно поле на видимост“ означава цялото поле на видимост, получено в резултат на наслагване на полетата на видимост на дясното око и на лявото око (вж. фигура 3 по-долу).

Фигура 3

„Тип пътно превозно средство по отношение непрякото виждане“ означава моторните превозни средства, които са еднакви по отношение на следните основни характеристики:

12.3.1. тип устройство за непряко виждане;

12.3.2. характеристиките на каросерията, които намаляват полето на видимост;

12.3.3. координатите на точката R (когато е приложимо);

12.3.4. предписаните местоположения и маркировките за типово одобрение на задължителните и (ако са монтирани) незадължителните устройства за непряко виждане.

12.4. „Превозни средства от категории L2, L5, M1, M2, M3, N1, N2 и N3“ означава превозните средства, определени в Консолидираното решение за конструкцията на превозните средства (R.E.3), приложение 7 (документ TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

12.5. „Предно разположение на органите за управление“ означава конфигурация, в която повече от половината от дължината на двигателя се намира пред най-предната точка на основата на предното стъкло, а главината на кормилното колело — в предната четвърт от дължината на превозното средство.

13. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ

13.1. Заявлението за одобрение на тип превозно средство по отношение монтирането на устройства за непряко виждане се подава от производителя на превозното средство или от негов надлежно упълномощен представител.

13.2. Образец на документ за информация е показан в приложение 2.

13.3. На техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитвания с цел одобрение, се предоставя превозно средство, представително за подлежащия на одобрение тип превозно средство.

13.4. Компетентният орган трябва да удостовери наличието на задоволителни мерки за осигуряване на ефективен контрол за съответствие на производството преди издаването на типово одобрение.

14. ОДОБРЕНИЕ

14.1. Ако типът превозно средство, представено за одобрение в съответствие с точка 13. по-горе отговаря на изискванията от точка 15 от настоящото правило, одобрение се издава.

14.2. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Първите му две цифри (понастоящем 02) указват серията от изменения, включваща най-новите основни технически изменения, направени по правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по договора не може да присвоява същия номер на друг тип превозно средство.

14.3. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко одобрение, разширение, отказ на одобрение или окончателно прекратяване на производството на тип превозно средство съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 4 към настоящото правило.

15. ИЗИСКВАНИЯ

15.1. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ

15.1.1. Задължителните и незадължителните устройства за непряко виждане, посочени в таблицата в точка 15.2.1.1.1, монтирани на превозното средство, трябва да бъдат от тип, одобрен по настоящото правило.

15.1.2. Огледалата и другите устройства за непряко виждане трябва да бъдат монтирани по такъв начин, че огледалото или другото устройство да не се премества, така че да доведе до значително изменение на измереното поле на видимост, или да не вибрира до такава степен, че да бъде причина водачът да изтълкува погрешно възприетото изображение.

15.1.3. Условията, заложени в точка 15.1.2, трябва да бъдат поддържани, когато превозното средство се движи със скорост до 80 % от максималната проектна скорост, но която не надвишава 150 km/h.

15.1.4. Полетата на видимост, определени по-долу, се установяват на основата на амбинокулярна видимост, като очите се намират в „окулярните точки на водача“, определени в точка 12.1. Полетата на видимост се определят, когато превозното средство е в работно състояние, определено в документ TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, Annex 7, точка 2.5.4., като в допълнение за превозни средства от клас M1 и N1 — един пътник (75 kg), седнал на предната седалка. Когато полетата се определят през прозорците, стъклата трябва да имат общ коефициент на пропускане на светлината в съответствие с Правило № 43, приложение 21.

15.2. ОГЛЕДАЛА

15.2.1. Брой

15.2.1.1. Минимален брой задължителни огледала.

15.2.1.1.1. Полетата на видимост, предписани в точка 15.2.4, се получават от минималния брой задължителни огледала, посочен в таблицата по-долу. В случаите, в които наличието на дадено огледало не се изисква задължително, това означава, че никакви други системи за непряко виждане не могат да бъдат изисквани задължително.

15.2.1.1.2. В случай, че описаното поле на видимост на предно огледало, предписано в точка 15.2.4.6 и/или на огледало с близко поле на видимост, описано в точка 15.2.4.5, може да бъде получено и с друго устройство за непряко виждане, одобрено съгласно точка 6.2 и монтирано съгласно точка 15, това устройство може да бъде използвано вместо огледало.

В случай на устройство тип камера/монитор, мониторът трябва да показва преди всичко:

15.2.1.1.3. Огледала за гледане назад, които се изискват за превозни средства от категория L с каросерия.

Когато е монтирано единично външно огледало за гледане назад, това огледало за гледане назадтрябва да е разположено върху лявата страна на превозното средство в държавите с дясно движение и върху дясната страна на превозното средство в държавите с ляво движение.

15.2.1.1.4. Незадължителни огледала за гледане назад за превозни средства от категория L

Допуска се монтирането на външно огледало за гледане назад върху страната на превозното средство, противоположна на страната, върху която е разположено задължителното огледало за гледане назад, посочено в точка 15.2.1.1.3. Огледалото за гледане назад трябва да отговаря на изискванията от настоящото правило.

15.2.1.2. Разпоредбите от настоящото правило не се прилагат за огледалата за наблюдение, определени в точка 2.1.1.3. Независимо от това, външните огледала за наблюдение трябва да бъдат монтирани на най-малко 2 m над пътната повърхност, когато превозното средство е натоварено с товар, съответстващ на технически допустимата максимална маса.

15.2.2. Местоположение

15.2.2.1. Огледалата трябва да бъдат така поставени, че когато водачът е седнал на седалката си в нормална положение за управление, той да има ясен изглед към пътя зад, пред и встрани на превозното средство.

15.2.2.2. Външните огледала трябва да бъдат видими през страничните прозорци или през частта от предното стъкло, която се почиства от устройството за почистване на предното стъкло. Независимо от това, по конструктивни причини, последната разпоредба (т.е. разпоредбите, отнасящи се до почистваната част от предното стъкло) не се прилага по отношение на:

15.2.2.3. В случай на превозно средство, на което по време на измерването на полето на видимост превозното средство не е монтирана каросерия, минималната и максималната широчини на каросерията трябва бъдат декларирани от производителя и, ако е необходимо, да бъдат симулирани от временни габаритни плоскости. Всички конфигурации на превозни средства и огледала, взети предвид по време на изпитванията, трябва да бъдат указани в сертификата за типово одобрение на превозното средство по отношение на монтирането на огледала (вж. приложение 4).

15.2.2.4. Предписаното външно огледало от страната на водача трябва да е разположено така, че между вертикалната надлъжна средна равнина на превозното средство и вертикалната равнина, преминаваща през центъра на огледалото и през средата на отсечка, дълга 65 mm, която съединява двете окулярни точки на водача, да не се образува ъгъл по-голям от 55°.

15.2.2.5. Огледалата не трябва да се издават извън външните габарити на каросерията на превозното средство по същество повече, отколкото е необходимо за спазване на изискванията относно полетата на видимост, заложени в точка 15.2.4.

15.2.2.6. Когато долният ръб на външно огледало е на по-малко от 2 m от пътната повърхност, щом превозното средство е натоварено с товар, съответстващ на технически допустимата максимална маса, това огледало не бива да бъде издадено на повече от 250 mm извън общата широчина на превозното средство, измерена без огледала.

15.2.2.7. Огледалата от клас V и клас VI трябва да бъдат монтирани на превозните средства по такъв начин, че, независимо от тяхното местоположение след регулировка, нито една част от тях или техните опори не трябва да се намира на по-малко от 2 m от пътната повърхност, когато превозното средство е натоварено с товар, съответстващ на технически допустимата максимална маса.

Тези огледала не трябва обаче да бъдат монтирани на превозни средства, чиято височина на кабината е такава, че не допуска съответствието с това изискване. В този случай не се изисква друго устройство за непряко виждане.

15.2.2.8. При условия че са спазени изискванията от точки 15.2.2.5, 15.2.2.6 и 15.2.2.7, огледалата могат да се издават извън разрешените максимални широчини на превозните средства.

15.2.2.9. Всички огледала (клас VII) трябва да бъдат закрепени така, че да остават в стабилно положение при нормални условия на управление на превозното средство.

15.2.3. Регулировка

15.2.3.1. Вътрешното огледало трябва да може да бъде регулирано от водача от неговото положение при управление на превозното средство.

15.2.3.2. Външното огледало, поставено от страната на водача, трябва да може да бъде регулирано от вътрешността на превозното средство при затворена врата, макар прозорецът да може да бъде отворен. Застопоряването на огледалото в определено положение обаче може да бъде извършвано отвън.

15.2.3.3. Изискванията от точка 15.2.3.2 не се прилагат към външни огледала, които, след като бъдат изместени в резултат на външна сила, могат да бъдат върнати в предишното положение, без да се налага да бъдат регулирани.

15.2.4. Полета на видимост

15.2.4.1. Вътрешно огледало за виждане назад(клас I)

Полето на видимост трябва да е такова, че водачът да може да вижда най-малко равен хоризонтален участък от пътя с широчина 20 m, чийто център се намира на вертикалната средна надлъжна равнина на превозното средство и се простира от 60 m зад окулярните точки на водача до хоризонта (фигура 4).

Фигура 4

Поле на видимост на огледало от клас I

15.2.4.2. Основни огледала за виждане назад от клас II

15.2.4.2.1. Външно огледало за виждане назад от страната на водача

Полето на видимост трябва да бъде такова, че водачът да може да вижда най-малко равен хоризонтален участък от пътя с широчина 5 m, който е ограничен от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство от страната на водача, и се простира от 30 m зад окулярните точки на водача до хоризонта.

Освен това пътят трябва да бъде видим за водача на широчина 1 m, ограничена от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство, започваща от точка, разположена на 4 m зад вертикалната равнина, преминаваща през окулярните точки на водача (вж. фигура 5).

15.2.4.2.2. Външно огледало за виждане назад от страната на пътника

Полето на видимост трябва да бъде такова, че водачът да може да вижда най-малко равен хоризонтален участък от пътя с широчина 5 m, който от страната на пътника е ограничен от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство от страната на пътника, и се простира от 30 m зад окулярните точки на водача до хоризонта.

Освен това пътят трябва да бъде видим за водача на широчина 1 m, ограничена от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство, започваща от точка, разположена на 4 m зад вертикалната равнина, преминаваща през окулярните точки на водача (вж. фигура 5).

Фигура 5

Поле на видимост на огледала от клас II

15.2.4.3. Основни огледала за виждане назад от клас III

15.2.4.3.1. Външно огледало за виждане назад от страната на водача

Полето на видимост трябва да бъде такова, че водачът да може да вижда най-малко равен хоризонтален участък от пътя с широчина 4 m, който е ограничен от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство от страната на водача, и се простира от 20 m зад окулярните точки на водача до хоризонта (вж. фигура 6).

Освен това пътят трябва да бъде видим за водача на широчина 1 m, ограничена от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство, започваща от точка, разположена на 4 m зад вертикалната равнина, преминаваща през окулярните точки на водача.

15.2.4.3.2. Външно огледало за виждане назад от страната на пътника

Полето на видимост трябва да бъде такова, че водачът да може да вижда най-малко равен хоризонтален участък от пътя с широчина 4 m, който от страната на пътника е ограничен от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство от страната на пътника, и се простира от 20 m зад окулярните точки на водача до хоризонта (вж. фигура 6).

Освен това пътят трябва да бъде видим за водача на широчина 1 m, ограничена от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство, започваща от точка, разположена на 4 m зад вертикалната равнина, преминаваща през окулярните точки на водача.

Фигура 6

Поле на видимост на огледала от клас III

15.2.4.4. „Широкоъгълно“ външно огледало за виждане назад (клас IV)

15.2.4.4.1. „Широкоъгълно“ външно огледало за виждане назад от страната на водача

Полето на видимост трябва да бъде такова, че водачът да може да вижда най-малко равен хоризонтален участък от пътя с широчина 15 m, който е ограничен от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство от страната на водача, и се простира най-малко от 10 m до 25 m зад окулярните точки на водача до хоризонта.

Освен това пътят трябва да бъде видим за водача на широчина 4,5 m, ограничена от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство, започваща от точка, разположена на 1,5 m зад вертикалната равнина, преминаваща през окулярните точки на водача (вж. фигура 7).

15.2.4.4.2. „Широкоъгълно“ външно огледало за виждане назад от страната на пътника

Полето на видимост трябва да бъде такова, че водачът да може да вижда най-малко равен хоризонтален участък от пътя с широчина 15 m, който е ограничен от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство от страната на водача, и се простира най-малко от 10 m до 25 m зад окулярните точки на водача до хоризонта.

Освен това пътят трябва да бъде видим за водача на широчина 4,5 m, ограничена от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство, започваща от точка, разположена на 1,5 m зад вертикалната равнина, преминаваща през окулярните точки на водача (вж. фигура 7).

Фигура 7

Поле на видимост на огледала от клас IV

15.2.4.5. Външно огледало с близка видимост (клас V)

Полето на видимост трябва да бъде такова, че водачът да може да вижда равен хоризонтален участък по протежение на превозното средство, ограничен от следните вертикални равнини (вж. фигури 8a и 8б):

15.2.4.5.1. равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на кабината на превозното средство от страната на пътника;

15.2.4.5.2. в напречна посока, успоредната равнина, преминаваща на разстояние 2 m пред равнината, спомената в точка 15.2.4.5.1;

15.2.4.5.3. отзад, равнината, успоредна на вертикалната равнина, преминаваща през окулярните точки на водача и разположена на разстояние 1,75 m зад тази равнина;

15.2.4.5.4. отпред, равнината, успоредна на вертикалната равнина, преминаваща през окулярните точки на водача и разположена на разстояние 1 m пред тази равнина. Ако вертикалната напречна равнина, преминаваща през предния ръб на бронята на превозното средство, е на по-малко от 1 m от вертикалната равнина, преминаваща през окулярните точки на водача, то полето на видимост се ограничава до тази равнина.

В случай че полето на видимост, описано на фигури 8а и 8б, може да бъде възприето чрез наслагването на полето на видимост от широкоъгълно огледало от клас IV и предно огледало от клас VI, то монтирането на огледало с близка видимост от клас V не е задължително.

Фигури 8a и 8б

Поле на видимост на огледало от клас V

15.2.4.6. Предно огледало (клас VI)

Полето на видимост трябва да бъде такова, че водачът да може да вижда най-малко равен хоризонтален участък от пътя, ограничен от:

Предната част на това поле на видимост, противоположно на страната на водача може да се закръгли с радиус 2 000 mm (вж. фигура 9).

За определеното поле на видимост, вж. също 15.2.4.9.2.

Разпоредбите за предните огледала са задължителни за превозни средства от категории N2 > 7,5 t и N3 с предно разположение на органите за управление (както е определено в точка 12.5).

В случай че превозни средства от тези категории не могат да изпълнят изискванията чрез използване на предно огледало, трябва да бъде използвана помощна система за видимост. В случай на помощна система за видимост това устройство трябва да е в състояние да открива на обект с височина 50 сm и диаметър 30 cm в границите на полето, определено във фигура 9.

Фигура 9

Поле на видимост на предно огледало от клас IV

15.2.4.6.2. Ако обаче водачът може да вижда, при отчитане на възпрепятстването на видимостта, причинено от А-стойките, отсечка с дължина 300 mm пред превозното средство на височина 1 200 mm над пътната повърхност и която се намира между вертикалната надлъжна равнина, успоредна на надлъжната вертикална средна равнина, преминаваща през най-външната странична точка на превозното средство от страната на водача и надлъжна вертикална равнина, успоредна на надлъжната вертикална средна равнина, намираща се на 900 mm извън най-външната странична точка на превозното средство, противоположна на страната на водача, то предно огледало от клас VI не е задължително.

15.2.4.6.3. За целите на точки 15.2.4.6.1 и 15.2.4.6.2 частите, постоянно прикрепени към превозното средство и намиращи се над окулярните точки на водача и пред напречната вертикална равнина, преминаваща през най-предната точка на предната броня на превозното средство, не трябва да се взимат предвид при определянето на предната част на превозното средство.

15.2.4.7. Огледало от категория L (клас VII).

15.2.4.7.1. Външно огледало за виждане назад от страната на водача

Полето на видимост трябва да бъде такова, че водачът да може да вижда най-малко равен хоризонтален участък от пътя с широчина 2,5 m, който е ограничен от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство от страната на водача, и се простира от 10 m зад окулярните точки на водача до хоризонта (вж. фигура 10).

Фигура 10

Поле на видимост на огледала от клас VII

15.2.4.7.2. Външно огледало за виждане назад от страната на пътника

Полето на видимост трябва да бъде такова, че водачът да може да вижда най-малко равен хоризонтален участък от пътя с широчина 4 m, който е ограничен от равнина, успоредна на средната надлъжна вертикална равнина и преминаваща през най-външната точка на превозното средство от страната на водача, и се простира от 20 m зад окулярните точки на водача до хоризонта (вж. фигура 10).

15.2.4.8. В случай на огледала, състоящи се от няколко отразяващи повърхности, които са с различна кривина или образуват ъгъл помежду си, най-малко една от отразяващите повърхности трябва да осигурява полето на видимост и да има размерите (вж. точка 6.1.2.1.2.2), посочени за класа, към който спадат.

15.2.4.9. Възпрепятстване на видимостта

15.2.4.9.1. Вътрешно огледало за виждане назад (клас I)

Полето на видимост може да бъде намалено поради наличието на облегалки за глава и на устройства като, по-специално, сенници, устройства за почистване за задното стъкло, отоплителни елементи и стоп светлини от категория S3 или на компоненти на каросерията като колони, разделящи остъкляването на задните врати, при условие че изискваното поле на видимост е намалено сaмо частично. Степента на възпрепятстване на видимостта трябва да бъде измерена при най-ниското възможно положение на облегалките за глава и прибрани сенници.

15.2.4.9.2. Външни огледала (класове II, III, IV, V,VI и VII)

При полетата на видимост, посочени по-горе, възпрепятстване на видимостта, дължащо се на каросерията и нейни компоненти като други огледала на кабината, дръжки на врати, габаритни светлини, пътепоказатели и предни и задни брони, както и елементи за почистване на отражателните повърхности, не трябва да бъде вземано предвид, ако те причиняват общо по-малко от 10 % закриване на съответното поле на видимост. В случай на превозно средство, проектирано и конструирано за специални цели, когато поради специфичните му особености не е възможно да се спази това изискване, причиненото от специфичните особености закриване на полето на видимост, изисквано за огледало от клас VI, може да бъде повече от 10 процента, но не повече отколкото е необходимо за неговата специална функция.

15.2.4.10. Процедура на изпитване

Полето на видимост трябва да бъде определено чрез поставяне на мощни източници на светлина в окулярните точки на водача и чрез изследване на светлината, проектирана на вертикален контролен екран. Могат да бъдат използвани и други еквивалентни методи.

15.3. УСТРОЙСТВА ЗА НЕПРЯКО ВИЖДАНЕ, РАЗЛИЧНИ ОТ ОГЛЕДАЛА

15.3.1. Показателите на устройствата за непряко виждане трябва да бъдат такива, че в рамките на описаното поле на видимост да може да бъде наблюдаван обект от критично значение, като се вземе предвид критичното възприятие.

15.3.2. Възпрепятстването на пряката видимост на водача, причинено от монтирането на устройство за непряко виждане, трябва да бъде сведено до минимум.

15.3.3. За определяне на разстоянието за различаване в случай на устройства за непряко виждане от тип камера-монитор се прилага процедурата от приложение 10.

15.3.4. Изисквания към монтирането на монитора

Посоката на наблюдение на монитора трябва да бъде приблизително същата посока като тази на основното огледало.

15.3.5. Превозните средства могат да бъдат оборудвани с допълнителни устройства за непряко виждане.

15.3.6. Разпоредбите от настоящото правило не се прилагат за устройствата за наблюдение, състоящи се от камера— монитор— записващо устройство, определени в точка 2.1.2.13. Външните камери за наблюдение трябва да бъдат монтирани най-малко 2 m над пътната повърхност, когато превозното средство е натоварено с товар, съответстващ на технически допустимата максимална маса, или, когато тяхната най-ниска точка е на по-малко от 2 m от пътната повърхност, не трябва да бъдат издадени на повече от 50 mm извън общата широчина на превозното средство, измерена без устройството, а радиусите на кривината им не трябва да бъдат по-малки от 2,5 mm.

16. ПРОМЯНА НА ТИПА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО

Административният отдел, одобрил типа превозно средство, се уведомява за всяка промяна на типа превозно средство. Тогава отделът може:

16.1.1. да прецени, че е малко вероятно направените промени да оказват съществено неблагоприятно въздействие и че при всички положения превозното средство продължава да съответства на изискванията; или

16.1.2. да изиска протокол за допълнително изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждане на изпитванията.

16.2. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко потвърждение или отказ на одобрение, в което се посочват измененията, посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 4 към настоящото правило.

16.3. Компетентният орган, който издава разширението на одобрението, присвоява сериен номер на всеки формуляр за съобщение, изготвян за такова разширение.

17. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

17.1. Процедурата за съответствие на производството трябва да съответства на определените в Спогодбата, допълнение 2, (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

17.2. Всяко превозно средство, одобрено по настоящото правило, трябва да бъде произведено така, че да съответства на одобрения тип, като отговаря на изискванията, определени в точка 15 по-горе.

18. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

18.1. Одобрението, издадено по отношение на тип превозно средство съгласно настоящото правило, може да бъде отменено, ако не е спазено изискването, заложено в точка 17.1 по-горе, или превозното средство не премине успешно проверките, предписани в точка 17.2 по-горе.

18.2. Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени дадено от нея одобрение, тя уведомява незабавно останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством копие на формуляра за одобрение, съдържащо най-долу изписана с едър шрифт, подписана и датирана анотация: „ОДОБРЕНИЕТО Е ОТМЕНЕНО“.

19. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВО

Ако титулярят на одобрението прекрати напълно производството на тип превозно средство, одобрен в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа, издал одобрението, който при получаването на съответното съобщение на свой ред уведомява за това останалите страни по договора, прилагащи настоящото правило, посредством копие на формуляра за съобщение, съдържащо най-долу изписана с едър шрифт, подписана и с датирана анотация: „ОДОБРЕНИЕТО Е ОТМЕНЕНО“.

20. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕ НА ИЗПИТВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ

Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на ООН наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитванията, както и на административните отдели, издаващи одобрение и на които се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение, издадени в други страни.

21. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ

21.1. Считано от официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 02, никоя страна по договора, прилагаща настоящото правило, не може да отказва заявление за одобрение по настоящото правило, изменено със серия от изменения 02.

21.2. Считано от 26 януари 2006 г., страните по договора, прилагащи настоящото правило, издават одобрения на тип превозно средство по отношение монтирането на устройства за непряко виждане единствено, ако типът превозно средство отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02. При все това, тази дата се отлага с 12 месеца, що се отнася до изискванията относно монтирането на предно огледало от клас VI.

21.3. Считано от 26 януари 2006 г., страните по договора, прилагащи настоящото правило, издават одобрения на тип устройства за непряко виждане единствено ако типът отговаря на изискванията на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02. При все това, тази дата се отлага с 12 месеца, що се отнася до изискванията към предно огледало от клас VI като компонент и към монтирането му на превозни средства.

21.4. Считано от 26 януари 2010 г. за превозни средства от категория M1 и N1 и от 26 януари 2007 г. за превозно средства от други категории, страните по договора, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да признаят одобрения на тип превозно средство, които не са издадени в съответствие със серия от изменения 02 към настоящото правило.

21.5. Считано от 26 януари 2010 г. за превозни средства от категория M1 и N1 и от 26 януари 2007 г. за превозно средства от други категории, страните по договора, прилагащи настоящото правило, могат да откажат да признаят одобрения на устройство за непряко виждане, които не са издадени в съответствие със серия от изменения 02 към настоящото правило.

21.6. Одобрения за огледала за виждане назад от класове I или III, издадени съгласно настоящото правило в първоначалния му вид (серия 00) или изменено със серия от изменения 01 преди датата на влизане в сила на настоящата серия от изменения, остават валидни.

21.7. Разпоредбите на настоящото правило не забраняват одобрението на тип превозно средство по отношение на монтирането на огледала за виждане назад съгласно настоящото правило, изменено със серия от изменения 02, ако всички или част от огледалата за виждане назад от класове I или III, с които е оборудвано, носят маркировката за одобрение, предписана в първоначалната версия (серия 00 или 01) на настоящото правило.

21.8. Независимо от разпоредбите на точки 21.3 и 21.5 по-горе, за целите на резервните части страните по договора, прилагащи настоящото правило, продължават да издават одобрения съгласно серия от изменения 01 към настоящото правило за устройства за непряко виждане, предназначени за използване на типове превозни средства, одобрени преди датата, спомената в точка 21.2, съгласно серия от изменения 01 към Правило № 46 и, ако е приложимо, последващи разширения на споменатите одобрения.

(1) Както е определено в приложение 7 към Консолидираната резолюция за конструкцията на превозни средства (R.E.3), (документ TRANS/WP.29/78/Rev.1/изменение 2, последно изменен с изменение 4).

(2) Системата за непряко виждане е предназначена за различаване на съответните участници в движението. Значението на отделния участник в движението се определя от неговото/нейното местоположение и (потенциална) скорост. В по-голяма или в по-малка степен пропорционално на скоростта на пешеходец— велосипедист— мотопедист се увеличават и размерите на тези участници в движението. За целите на различаването на обекта водач на мотопед (D = 0,8) на разстояние 40 m се приравнява на пешеходец (D = 0,5) на разстояние от 25 m. Като се имат предвид скоростите на движението, мотопедистът се определя като критерий за различаване. Това е причината при определяне на ефективността на различаването да се използва обект с размери 0,8 m.

(3) 1 – Германия, 2 – Франция, 3 – Италия, 4 – Нидерландия, 5 – Швеция, 6 – Белгия, 7 – Унгария, 8 – Чешка Република, 9 – Испания, 10 – Сърбия, 11 – Обединено Кралство, 12 – Австрия, 13 – Люксембург, 14 – Швейцария, 15 (не е присвоен), 16 – Норвегия, 17 – Финландия, 18 – Дания, 19 – Румъния, 20 – Полша, 21 – Португалия, 22 – Русия, 23 – Гърция, 24 – Ирландия, 25 – Хърватия, 26 – Словения, 27 – Словакия, 28 – Беларус, 29 – Естония, 30 (не е присвоен), 31 – Босна и Херцеговина, 32 – Латвия, 33 – (не е присвоен), 34 – България, 35 – (не е присвоен), 36 – Литва, 37 – Турция, 38 – (не е присвоен), 39 – Азербайджан, 40 – бившата югославска Република Македония, 41 – (не е присвоен), 42 – Европейска общност (официалните одобрения се предоставят от държавите-членки, които използват техния съответен ИКЕ символ), 43 – Япония, 44 – (не е присвоен), 45 – Австралия, 46 – Украйна, 47 – Южна Африка, 48 – Нова Зеландия, 49 – Кипър, 50 – Малта, 51 – Република Корея. Следващи номера ще бъдат присвоявани и на други държави в хронологичния ред, по който те ратифицират или се присъединят към Спогодбата за приемане на единни технически предписания за колесни превозни средства, оборудване и части, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условията за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания, като така присвоените номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на страните по Спогодбата.

(4) Не се изисква вътрешно огледало за гледане назад, ако условията за видимост, посочени в точка 15.2.5.4.1 по-долу, не могат да се спазят. В този случай се изискват две външни огледала за гледане назад, едно върху лявата страна и едно върху дясната страна на превозното средство.

ПРИЛОЖЕНИЕ 6

МЕТОД НА ИЗПИТВАНЕ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ОТРАЗЯВАЩАТА СПОСОБНОСТ

1. ОПРЕДЕЛЕНИЯ

Стандартно осветително средство А по МКО (1): колориметрично светлинно осветително средство, съответстващо на абсолютно черно тяло при T68 = 2 855,6 K.

1.1.2. Стандартен източник А по МКО (1): газонапълнена лампа с волфрамова жичка, работеща при цветна температура T68 = 2 855,6 K.

1.1.3. Стандартен колориметричен наблюдател по МКО (1931 г.) (1): Приемник на лъчение, чиито колориметрични характеристики съответстват на спектралните координати на цвета (λ), (λ), (λ) (вж. таблицата).

1.1.4. Спектрални координати на цвета по МКО (1): координати на цвета на спектралните съставки на равноенергетичен спектър в системата XYZ по МКО.

1.1.5. Дневно зрение (1): виждане на нормалното око, когато то е адаптирано към нива на яркост от поне няколко cd/m2.

2. АПАРАТУРА

2.1. Общи положения

Апаратурата трябва да се състои от източник на светлина, статив за закрепване на изпитвания образец, приемник с фотодетектор и показващ измервателен уред (вж. фигура 1) и средства за отстраняване на ефектите от страничната светлина.

Приемникът може да включва интегрираща сфера, за да се улесни измерването на степента на отражателната способност на неплоски (изпъкнали) огледала (вж. фигура 2).

2.2. Спектрални характеристики на източника на светлина и на приемника.

Източникът на светлина трябва да се състои от стандартен източник А по МКО и свързана към него оптична система, позволяваща получаването на сноп от практически успоредни светлинни лъчи. За поддържането на постоянно напрежение на лампата по време на цялото изпитване се препоръчва да бъде предвиден стабилизатор на напрежението.

Приемникът трябва да включва фотодетектор, чиято спектрална чувствителност е пропорционална на стойностите от дневната крива за чувствителността на окото на стандартен колориметричен наблюдател по МКО (1931 г.) (вж. таблицата). Може да се използва и всяка друга комбинация от светлинен еталон—филтър—приемник, която дава резултат, еквивалентен на стандартен светлинен източник А по МКО и на дневно зрение. Когато в приемника се използва интегрираща сфера, вътрешната повърхност на сферата трябва да бъде покрита с матова (разсейваща) бяла боя, която в спектрално отношение е неутрална.

2.3. Геометрични условия

Снопът падащи лъчи по възможност трябва да сключва ъгъл (θ), равен на 0,44 ± 0,09 rad (25 ± 5°) с перпендикуляра към изпитваната повърхност, и не трябва да надхвърля горната граница на допуска (т.е. 0,53 rad или 30°). Оста на приемника трябва да сключва ъгъл (θ) с този перпендикуляр, който да е равен или по-голям от ъгъла на снопа от падащи лъчи (вж. фигура 1). При достигането до изпитваната повърхност снопът падащи лъчи трябва да има диаметър, не по-малък от 13 mm (0,5 in.). Отразеният сноп не трябва да бъде по-широк от чувствителната площ на фотодетектора, не трябва да покрива по-малко от 50 % от тази площ и трябва да покрива във възможно най-голяма степен същата част от повърхността, която е използвана при калибрирането на уреда.

Когато приемникът включва интегрираща сфера, то тя трябва да има минимален диаметър 127 mm (5 in.). Размерите на отворите, направени в стената на сферата, трябва да бъдат достатъчно големи, за да пропускат изцяло падащите и отразените снопове светлина. Фотодетекторът трябва да бъде разположен по такъв начин, че в него да не попада директно светлина от падащия или отразения сноп лъчи.

2.4. Електрически характеристики на системата фотодетектор—индикатор

Изходният сигнал на фотодетектора, отчетен на показващия измервателен уред, трябва да бъде линейна функция на интензитета на светлината върху светлочувствителната площ. Трябва да се предвидят средства (електрически и/или оптични), за да се улесни нулирането и калибрирането. Тези средства не трябва да влияят на линейността или на спектралните характеристики на уреда. Грешката на системата приемник—индикатор трябва да бъде в рамките на ±2 % от обхвата или ±10 % от стойността на отчета, като се взима предвид по-малката от тези стойности.

2.5. Статив за закрепване на образеца

Механизмът трябва да позволява изпитваният образец да бъде поставен по такъв начин, че осите на планките на източника на светлина и на приемника да се пресичат в отразяващата повърхност. Отразяващата повърхност може да е разположена във вътрешността или от двете страни на огледалото-образец, в зависимост от това дали то е с единична повърхност, с двойна повърхност или е призматично огледало с възможност за превключване (тип „ден-нощ“).

3. ПРОЦЕДУРА

3.1. Метод на прякото калибриране

При метода на прякото калибриране като изходен еталон се използва въздухът. Този метод е приложим за уреди, които са така конструирани, че да позволяват калибриране на 100 % от скалата чрез поставяне на приемника директно по оста на източника на светлина (вж. фигура 1).

В някои случаи може да е желателно (например, когато се измерват повърхности с нисък коефициент на отражение) да се използва междинна точка за калибриране (между 0 и 100 % на скалата). В тези случаи е необходимо в оптичната траектория да се вмъкне неутрален (сив) светлинен филтър, чийто коефициент на пропускане е известен, и да се регулира системата за калибриране докато индикаторът не отчете процента на пропускане, съответстващ на неутралния (сивия) филтър. Този филтър трябва да бъде отстранен преди извършването на измерванията на отразяващата способност.

3.2. Метод на непрякото калибриране

Методът на непрякото калибриране е приложим в случай на уреди с фиксирана геометрия на източника на светлина и на приемника. При него е необходимо наличието на подходящо калибриран и поддържан еталон за отразяване. За предпочитане е този изходен еталон да бъде плоско огледало, чийто коефициент на отражение да е възможно най-близък до коефициента на отразяване на изпитваните образци.

3.3. Измерване на плоско огледало

Коефициентът на отражение на изпитваните образци на плоско огледало може да бъде измерен с уреди, използващи или метода на прякото калибриране, или метода на непрякото калибриране. Стойността на коефициента на отражение се отчита директно върху скалата на показващия измервателен уред.

3.4. Измерване на неплоско (изпъкнало) огледало

Измерването на коефициента на отражение на неплоските (изпъкнали) огледала изисква използването на уреди, в чийто приемник е включена интегрираща сфера (вж. фигура 2). Ако показващият измервателен уред отчита ne деления при измерване на стандартно огледало с коефициент на отражение Е %, то при огледало с неизвестен коефициент на отражение nx деления ще съответстват на коефициент на отражение Х % в съответствие с формулата:

Фигура 1

Обща схема на уред за измерване на отражателната способност, показващ експериментални схеми за двата метода на калибриране

Фигура 2

Обща схема на уред за измерване на отражателната способност, в чийто приемник е включена интегрираща сфера

Спектрални координати на цвета за стандартния колориметричен наблюдател по МКО (1931 г.) (2)

Тази таблица е взета от публикация на МКО 50 (45) (1970 г.)

λ nm (λ) (λ) (λ) 380 0,001 4 0,000 0 0,006 5 390 0,004 2 0,000 1 0,020 1 400 0,014 3 0,000 4 0,067 9 410 0,043 5 0,001 2 0,207 4 420 0,134 4 0,004 0 0,645 6 430 0,283 9 0,011 6 1,385 6 440 0,348 3 0,023 0 1,747 1 450 0,336 2 0,038 0 1,772 1 460 0,290 8 0,060 0 1,669 2 470 0,195 4 0,091 0 1,287 6 480 0,095 6 0,139 0 0,813 0 490 0,032 0 0,208 0 0,465 2 500 0,004 9 0,323 0 0,272 0 510 0,009 3 0,503 0 0,158 2 520 0,063 3 0,710 0 0,078 2 530 0,165 5 0,862 0 0,042 2 540 0,290 4 0,954 0 0,020 3 550 0,433 4 0,995 0 0,008 7 560 0,594 5 0,995 0 0,003 9 570 0,762 1 0,952 0 0,002 1 580 0,916 3 0,870 0 0,001 7 590 1,026 3 0,757 0 0,001 1 600 1,062 2 0,631 0 0,000 8 610 1,002 6 0,503 0 0,000 3 620 0,854 4 0,381 0 0,000 2 630 0,642 4 0,265 0 0,000 0 640 0,447 9 0,175 0 0,000 0 650 0,283 5 0,107 0 0,000 0 660 0,164 9 0,061 0 0,000 0 670 0,087 4 0,032 0 0,000 0 680 0,046 8 0,017 0 0,000 0 690 0,22 7 0,008 2 0,000 0 700 0,011 4 0,004 1 0,000 0 710 0,005 8 0,002 1 0,000 0 720 0,02 9 0,001 0 0,000 0 730 0,001 4 0,000 5 0,000 0 740 0,000 7 0,000 2 (3) 0,000 0 750 0,000 3 0,000 1 0,000 0 760 0,000 2 0,000 1 0,000 0 770 0,000 1 0,000 0 0,000 0 780 0,000 0 0,000 0 0,000 0

ФИГУРА ЗА ПОЯСНЕНИЕ

Пример на устройство за измерване на коефициент на отражение на сферични огледала

(1) Определенията са взети от публикацията на CIE 50 (45), Международен електронен речник, Група 45, Осветление.

(2) Съкратена таблица. Стойностите на (λ) = V (λ) са закръглени до четири знака след запетаята.

(3) Changed in 1966 (from 3 to 2).