Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута — TRANS/WP.29/343, който е на разположение на адрес: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Правило № 20 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) — единни разпоредби относно одобрението на фарове на моторни превозни средства, които излъчват асиметрична къса светлина или дълга светлина или и двете и са оборудвани с халогенни лампи с нажежаема спирала (лампи от категория Н4)

Преработка 3

Включващо всички текстове в сила до:

серия от изменения 03 — дата на влизане в сила: 9 септември 2001 г.

СЪДЪРЖАНИЕ

ПРАВИЛО

А. АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ

Б. ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ФАРОВЕ

В. ДОПЪЛНИТЕЛНИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ

ПРИЛОЖЕНИЯ

А. АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ

0. ПРИЛОЖНО ПОЛЕ (1)

Настоящото правило се прилага за фарове на моторни превозни средства, които могат да имат вградени лещи от стъкло или от пластмаса.

1. ОПРЕДЕЛЕНИЯ

За целите на това правило,

1.1. „Леща“ означава най-външния компонент на фара (модула), който пропуска светлина през осветителната повърхност;

1.2. „Покритие“ означава всеки продукт или продукти, нанесен/и на един или няколко слоя върху външната повърхност на лещата.

Фарове от различен тип са фарове, които се различават съществено по следните признаци:

1.3.1. търговското наименование или марка;

1.3.2. характеристиките на оптичната система;

1.3.3. включването или изключването на елементи, които могат да променят оптичните ефекти чрез отражение, пречупване, поглъщане и/или деформация по време на експлоатация. Монтирането или отстраняването обаче на филтри, които са предназначени само да променят цвета на снопа, но не и разпределението на светлината, не води до промяна на типа;

1.3.4. пригодеността за дясно или за ляво движение, или и за двете посоки на движение;

1.3.5. вида на получавания светлинен сноп (къса светлина, дълга светлина или и двете);

1.3.6. материалите, влизащи в състава на лещите и покритието им, ако има такова.

2. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЕНИЕ НА ФАР (2)

Заявлението за одобрение се подава от притежателя на търговското наименование или марка или от надлежно упълномощен негов представител. В заявлението се посочва:

2.1.1. дали фарът е предназначен да излъчва както къса светлина, така и дълга светлина, или само една от тези светлини;

2.1.2. дали, ако е предназначен да излъчва само къса светлина, фарът е проектиран както за ляво, така и за дясно движение или само за ляво или за дясно движение;

2.1.3. ако фарът е оборудван с регулируем отражател, се указва/т монтажното/ите положение/я спрямо земната повърхност и спрямо средната надлъжна равнина на превозното средство.

Всяко заявление за одобрение се придружава от:

чертежи в три екземпляра, съдържащи достатъчно подробности, за да позволи идентифицирането на типа, и изобразяващи изглед отпред на фара, с детайли на оребряването на лещата, ако има такова, и напречното му сечение; на чертежите се указва мястото, запазено за маркировката за одобрение;

2.2.1.1. ако предният фар е оборудван с регулируем отражател, се указва/т монтажното/ите положение/я на фара спрямо земната повърхност и спрямо средната надлъжна равнина на превозното средство, ако фарът е предназначен да се използва само в това или тези положения;

2.2.2. кратко техническо описание;

два образеца на типа фар;

2.2.3.1. за изпитването на цветен филтър или цветен екран (или на цветна леща): два образеца.

За изпитването на пластмасата, от която са изработени лещите:

тринадесет лещи;

2.2.4.1.1. шест от лещите могат да бъдат заместени с шест образеца от пластмаса с размери най-малко 60 mm × 80 mm, които имат равна или изпъкнала външна повърхност, а в средата — практически равна зона (с радиус на кривината не по-малък от 300 mm) с размери най-малко 15 mm × 15 mm;

2.2.4.1.2. всяка такава леща или образец от пластмаса се произвежда по метода, който ще се използва в серийното производство;

2.2.4.2. отражател, върху който лещите могат да се закрепят в съответствие с указанията на производителя.

2.3. Материалите, от които са изработени лещите и, ако има такива, покритията, се придружават от протоколите от изпитванията на техните характеристики, когато тези материали и покрития вече са били подложени на изпитвания.

2.4. Компетентният орган удостоверява наличието на удовлетворителни процедури, осигуряващи ефективни проверки за съответствие на производството, преди издаването на одобрение.

3. МАРКИРОВКИ (3)

3.1. Фаровете, които се представят за одобрение, трябва да носят търговското наименование или марка на заявителя.

3.2. На лещата и на основния корпус (4) на образците трябва да бъде предвидено място с достатъчни размери за маркировката за одобрение и за допълнителните символи, посочени в точка 4; тези места се посочват и на чертежите, посочени в точка 2.2.1.

3.3. Фаровете

проектирани да отговарят на изискванията както за дясно движение, така и за ляво движение, трябва да носят маркировка, показваща двете настройки на оптичния модул на превозното средство, или на лампата с нажежаема спирала върху отражателя; тези маркировки трябва да са съставени от буквите „R/D“ за позицията за дясно движение и от буквите „L/G“ за позицията за ляво движение.

4. ОДОБРЕНИЕ

4.1. Общи положения

4.1.1. Одобрение се издава, ако всички образци от типа фар, предоставени в съответствие с точка 2, отговарят на условията на настоящото правило.

4.1.2. Когато групираните, комбинирани или взаимно вградени светлини изпълняват изискванията на повече от едно правило, може да бъде нанесена една международна маркировка за одобрение, при условие че всяка от групираните, комбинирани или взаимно вградени светлини удовлетворяват приложимите за тях условия.

4.1.3. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Първите две цифри на този номер (понастоящем 02) обозначават серията от изменения, отразяваща най-новите основни технически изменения на правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща договаряща страна не може да присвоява същия номер на друг тип фар, обхванат от настоящото правило, освен ако одобрението не включва устройство, което се различава от вече одобреното устройство единствено по цвета на излъчваната светлина.

Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, биват уведомявани за всяко одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение или окончателно прекратяване на производството на даден тип фар съгласно настоящото правило, посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 1 към настоящото правило, с указанията съгласно точка 2.2.1.1. от настоящото правило.

4.1.4.1. Ако фарът е оборудван с регулируем отражател и ако този фар трябва да се използва единствено в монтажните положения, съгласно указанията от точка 2.2.1.1, одобряващият орган задължава заявителя да информира потребителя по съответния начин за правилната/ите монтажни положения.

4.1.5. В допълнение към маркировката, установена в точка 3.1, на всеки фар, който съответства на одобрения тип съгласно настоящото правило, се поставя маркировка за одобрение, както е описана в точки 4.2 и 4.3 на местата, посочени в точка 3.2.

4.2. Съставяне на маркировката за одобрение

Маркировката за одобрение се състои от:

Международна маркировка за одобрение, включваща:

4.2.1.1. окръжност, ограждаща буквата „E“, следвана от идентификационния номер на държавата, издала одобрението (5)

4.2.1.2. номерът на одобрението, предписан в точка 4.1.3;

следния допълнителен символ (или символи):

4.2.2.1. на фаровете, отговарящи на изискванията само за ляво движение, една хоризонтална, сочеща надясно стрелка, когато се гледа срещу фара, т.е. насочена към тази страна на пътя, по която се движат автомобилите;

4.2.2.2. на фаровете, проектирани така, че да удовлетворяват изискванията за двете посоки на движение чрез съответната промяна на регулировката на оптичния модул или на лампата с нажежаема спирала, една двустранна хоризонтална стрелка, сочеща с единия връх наляво, а с другия надясно;

4.2.2.3. на фаровете, отговарящи на изискванията на настоящото правило само за къса светлина, буквите „HC“;

4.2.2.4. на фаровете, отговарящи на изискванията на настоящото правило само за дълга светлина, буквите „HR“;

4.2.2.5. на фаровете, отговарящи на изискванията на настоящото правило както за къса, така и за дълга светлина, буквите „HCR“;

4.2.2.6. на фаровете с вградена леща от пластмаса се поставя групата от букви „PL“ в близост до символите, посочени в точки 4.2.2.3—4.2.2.5;

4.2.2.7. на фаровете, които отговарят на изискванията на настоящото правило по отношение на дългата светлина, указание за максималния светлинен интензитет, изразен с указателно означение, както е определено в точка 6.3.2.1.2, разположено в близост до окръжността, в която е вписана буквата „Е“;

При взаимно вградените фарове указанието за максималния светлинен интензитет на дългите светлини като цяло се изразява, както е описано по-горе.

Във всички случаи съответният режим на експлоатация, използван по време на процедурата на изпитване съгласно точка 1.1.1.1 от приложение 4, и допустимите напрежения съгласно точка 1.1.1.2 от приложение 4 се посочват във формулярите за одобрение и във формулярите за съобщение, които се предават на държавите, които са страни по Спогодбата и прилагат настоящото правило.

В съответните случаи устройството се маркира, както следва:

4.2.3.1. на фаровете, които отговарят на изискванията на настоящото правило и които са проектирани така, че нажежаемата спирала на късата светлина да не се запалва едновременно с тази на друга функция за осветяване, с която може да е взаимно вградена, се поставя наклонена черта (/) зад символа за къса светлина в маркировката за одобрение.

4.2.3.2. на фаровете, които отговарят на изискванията на приложение 4 към настоящото правило единствено когато се захранват с напрежение 6 V или 12 V, в близост до фасунгата на лампата с нажежаема спирала се поставя символ, който се състои от числото 24, зачеркнато с две наклонени черти (х).

4.2.4. Двете цифри на номера на одобрение (понастоящем 02), които указват серията от изменения, включваща най-новите основни технически изменения на правилото към момента на издаване на одобрението, и, ако е необходимо, съответната стрелка, могат да бъдат нанесени в близост до посочените по-горе допълнителни символи.

4.2.5. Маркировките и символите, посочени в точки 4.2.1 и 4.2.2, трябва да бъдат четливи и незаличими, дори и след монтирането на фара на превозното средство.

4.3. Оформление на маркировката за одобрение

4.3.1. Самостоятелни светлини

На фигури 1—9 от приложение 2 към настоящото правило са дадени примери на оформление на маркировката за одобрение с гореспоменатите допълнителни символи.

4.3.2. Групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини

При групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини, които отговарят на изискванията на няколко правила, може да се постави една международна маркировка за одобрение, която се състои от окръжност, описана около буквата „Е“ и последван от отличителния номер на държавата, издала одобрението, както и номера на одобрението. Тази маркировка за одобрение може да бъде разположена където и да е върху групираните, комбинирани или взаимно вградени светлини, при условие че:

4.3.2.1.1. е видима след монтирането им;

4.3.2.1.2. никоя част от групираните, комбинирани или взаимно вградени светлини, излъчващи светлина, не може да бъде отстранена, без същевременно да бъде отстранена маркировката за одобрение.

Идентификационният символ за всяка светлина, съответен за всяко правило, съгласно което е било издадено одобрение, заедно със съответната серия от изменения, включваща най-новите основни технически изменения на правилото към момента на издаване на одобрението, и, при необходимост, съответната стрелка се маркират:

4.3.2.2.1. или върху съответната светлоизлъчваща повърхност,

4.3.2.2.2. или в група, така че всяка една от групираните, комбинираните или взаимно вградените светлини да може лесно да се идентифицира (вж. четирите възможни примера в приложение 2).

4.3.2.3. Размерът на елементите на отделната маркировка за одобрение не трябва да бъде по-малък от минималния размер, определен за най-малките отделни маркировки в правилото, съгласно което е издадено одобрението.

4.3.2.4. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрението. Една и съща договаряща страна не може да присвоява същия номер на друг тип групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини, попадащи в обхвата на настоящото правило.

4.3.2.5. На фигура 10 от приложение 2 към настоящото правило се съдържат примери за оформлението на маркировката за одобрение за групирани, комбинирани или взаимно вградени светлини, заедно с всички споменати по-горе допълнителни символи.

За светлините, лещите на които се използват за различни типове фарове и които могат да бъдат взаимно вградени или групирани с други светлини,

се прилагат разпоредбите, определени в точка 4.3.2.

4.3.3.1. Освен това, когато се използва една и съща леща, върху последната могат да бъдат нанесени различните маркировки за одобрение по отношение на различните типове фарове или комплекти светлини, при условие че на основния корпус на фара, дори ако не може да бъде отделен от лещата, има същото място като описаното в точка 3.2, и са поставени маркировките за одобрение на фактическите функции.

Когато различни типове фарове имат един и същ основен корпус, последният може да бъде обозначен с различните маркировки за одобрение.

4.3.3.2. На фигура 11 от приложение 2 към настоящото правило са представени примери за оформлението на маркировките за одобрение, свързани с посочения по-горе случай.

Б. ТЕХНИЧЕСКИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ФАРОВЕ (6)

5. ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ

5.1. Всеки образец трябва да отговаря на изискванията, посочени в точки 6—8 по-долу.

Фаровете трябва да бъдат така изработени, че да запазват своите фотометрични характеристики и да остават в изправност при нормални условия на експлоатация въпреки вибрациите, на които могат да бъдат подложени.

5.2.1. Фаровете трябва да са снабдени с устройство, което им позволява да се регулират върху превозното средство така, че да отговарят на приложимите към тях изисквания. Такова устройство не е необходимо да се монтира на фарове, в които отражателят и разсейващата леща не могат да бъдат разделени, при условие че използването на такива фарове е ограничено само до превозни средства, на които регулирането на фара се осигурява по други начини. Когато фар за къса светлина и фар за дълга светлина, всеки от които оборудван с отделна лампа с нажежаема спирала, са така сглобени, че да образуват съставен модул, устройството за регулиране трябва да позволява всяка оптична система да бъде настройвана индивидуално по съответния начин.

5.2.2. Тези разпоредби обаче не се прилагат за комплекти от фарове, при които отражателите са неделими. За този тип комплект се прилагат изискванията на точка 6.3 от настоящото правило.

5.3. Елементите, с които лампата с нажежаема спирала се закрепва за отражателя, трябва да са така конструирани, че дори и на тъмно лампата с нажежаема спирала да не може да се монтира по друг начин освен правилния (7). Фасунгата на лампата с нажежаема спирала трябва да отговаря на характеристиките, представени в таблицата с данни 7005-39-1 на публикацията на IEС 61–2, трето издание от 1969 г.

5.4. Фаровете, които са проектирани да отговарят на изискванията както за дясно, така и за ляво движение, могат да бъдат адаптирани за движение от съответната страна на пътя посредством съответното първоначално регулиране при поставянето им на превозното средство или посредством последващо регулиране по избор на потребителя. Такова първоначално или последващо регулиране може да се извърши, например, чрез монтиране на оптичния модул под определен ъгъл върху превозното средство или чрез монтиране на лампата с нажежаема спирала под определен ъгъл спрямо оптичния модул. Във всички случаи трябва да са възможни само две различни и ясно разграничени позиции на регулиране — една за дясно и една за ляво движение — а конструкцията да не допуска изместване по невнимание от една позиция в друга или установяване в междинна позиция. Когато за лампата с нажежаема спирала са определени две различни позиции на регулиране, елементите, които свързват лампата с нажежаема спирала към отражателя, трябва да бъдат така проектирани и конструирани, че при всяка една от двете позиции, лампата с нажежаема спирала да се регулира в позицията с прецизността, изисквана за фаровете, проектирани за движение само от едната страна на пътя. Съответствието с изискванията на настоящата точка се проверява с визуална инспекция и, когато е необходимо, посредством изпитвателно сглобяване.

5.5. Допълнителни изпитвания се провеждат в съответствие с изискванията на приложение 4, за да се гарантира, че няма значителни изменения на фотометричните характеристики.

5.6. Когато лещата на фара е изработена от пластмаса, изпитванията се провеждат съгласно изискванията на приложение 6.

6. ОСВЕТЯВАНЕ

6.1. Общи разпоредби

6.1.1. Фаровете трябва да са така конструирани, че с подходящите лампи с нажежаема спирала от категория Н4 да осигуряват достатъчно осветяване, без да заслепяват, при излъчването на къса светлина и добро осветяване при излъчването на дълга светлина.

6.1.2. Осветяването, произведено от фара, се определя чрез вертикален екран, разположен на 25 m пред фара и под прав ъгъл спрямо неговите оси, както е показано в приложение 3 към настоящото правило.

6.1.3. Фаровете трябва да се проверяват с безцветна стандартна (еталонна) нажежаема лампа, проектирана за номинално напрежение 12 V. В случая на фарове, които могат да бъдат оборудвани със селективножълти филтри (8), тези филтри се заменят с геометрично идентични безцветни филтри с коефициент на пропускане на светлината най-малко 80 %. По време на проверката на фара напрежението на клемите на лампата с нажежаема спирала трябва да се регулира така, че да се получат следните стойности:

Фарът се счита за приемлив, ако отговаря на изискванията на настоящата точка 6 с най-малко една стандартна (еталонна) лампа с нажежаема спирала, която може да се предостави с фара.

6.1.4. Размерите, които определят позицията на нажежаемите спирали в стандартната лампа с нажежаема спирала, са показани в съответните таблици с данни от Правило № 37.

6.1.5. Колбата на стандартната лампа с нажежаема спирала трябва да има такава форма и оптично качество, които да не водят до отражение или пречупване с неблагоприятно въздействие върху разпределението на светлината. Съответствието с настоящото изискване се проверява, като се измери разпределението на светлината, получено, когато стандартен (еталонен) фар е оборудван със стандартната (еталонна) лампа с нажежаема спирала (вж. точка 9 по-долу).

6.2. Разпоредби относно късите светлини

6.2.1. Късата светлина трябва да създава достатъчно добре изразена граница между осветената и тъмната зона, която да позволява задоволително регулиране на положението на фара. Границата между осветената и тъмната зона трябва да е хоризонтална права линия откъм страната, обратна на посоката на движение, за която е предвиден фарът; откъм другата страна тя не трябва да се простира извън пунктираната линия НV Н1 Н4, образувана от правата линия НV Н1, сключваща ъгъл от 45° с хоризонталата и правата линия Н1 Н4, разположена на 25 cm над правата hh, или извън правата НV Н3, наклонена под ъгъл 15° над хоризонталата (hh) (вж. приложение 3). При никакви обстоятелства не се допуска границата между осветената и тъмната зона да излиза извън линията НV Н2 и линията Н2Н4 и да е резултат от комбинация от горните две възможности.

6.2.2. Фарът се насочва така, че:

6.2.2.1. ако фарът е предназначен да отговаря на изискванията за „дясно“ движение, границата между осветената и тъмната зона върху лявата половина на екрана (9) е хоризонтална, а ако фарът е предназначен да отговаря на изискванията за „ляво“ движение, границата между осветената и тъмната зона върху дясната половина на екрана е хоризонтална;

6.2.2.2. тази хоризонтална част на границата между осветената и тъмната зона е разположена на екрана на 25 cm под нивото hh (вж. приложение 3);

6.2.2.3. „дъгата“ на границата между осветената и тъмната зона лежи върху правата vv (10).

6.2.3. Когато е така насочен, фарът трябва, ако се иска одобрение единствено за къса светлина (11), да отговаря единствено на изискванията, определени в точки 6.2.5—6.2.7 по-долу; ако се предвижда фарът да осигурява както къса, така и дълга светлина, той трябва да изпълнява изискванията, определени в точки 6.2.5—6.2.7 и в точка 6.3.

6.2.4. Когато така насоченият фар не отговаря на изискванията, определени в точки 6.2.5—6.2.7 и точка 6.3, регулирането му може да бъде променено, при условие че оста на лъча не се измества странично с повече от 1° (= 44 cm) надясно или наляво (12). За улеснение при регулирането чрез границата между осветената и тъмната зона фарът може да бъде частично закрит, за да стане границата по-рязка.

6.2.5. Осветеността, осигурявана върху екрана от късата светлина, трябва да отговаря на следните изисквания:

6.2.6. Не се допускат странични изменения, които могат да нарушат добрата видимост в която и да е от зоните I, II, III и IV;

6.2.7. Стойностите на осветяването в зоните А и В, както са показани на фигура В на приложение 3, се проверяват чрез измерването на фотометричните стойности на точки 1—8 в тази фигура; тези стойности трябва да попадат в посочените по-долу граници (14):

1 + 2 + 3 ≥ 0,3 lx и

4 + 5 + 6 ≥ 0,6 lx, и

0,7 lx ≥ 7 ≥ 0,1 lx, и

0,7 lx ≥ 8 ≥ 0,2 lx

Тези нови стойности не се изискват за фаровете, които са били одобрени преди датата на подаване на допълнение 3 към серията изменения 02 на настоящото правило (2 декември 1992 г.), нито за продължаването на тези одобрения.

6.2.8. Фаровете, проектирани да отговарят на изискванията както за ляво, така и за дясно движение, трябва във всяка от двете позиции на регулиране на оптичния модул или на лампата с нажежаема спирала да отговарят на изискванията, установени по-горе, за съответната посока на движение по пътя.

6.3. Разпоредби относно дългите светлини

6.3.1. В случая на фар, проектиран да осигурява както дълга светлина, така и къса светлина, измерванията на осветеността, произвеждана върху екрана от дългата светлина, се извършват със същото регулиране на фара както при измерванията съгласно точки 6.2.5—6.2.7; в случая на фар, осигуряващ само дълга светлина, той трябва да се регулира така, че областта с максимална осветеност да е центрирана в пресечната точка на правите hh и vv; такъв фар трябва да отговаря само на изискванията, посочени в точка 6.3. Ако за осигуряването на дългите светлини се използва повече от един светлинен източник, те трябва да функционират заедно, за да се определи максималната стойност на осветеността (EM).

Осветяването, произвеждано върху екрана от дългата светлина, трябва да отговаря на следните изисквания:

Пресечната точка (НV) на правите hh и vv трябва да е разположена върху линията с еднаква осветеност, отговаряща на 80 % от максималната осветеност. Тази максимална стойност (ЕМ) не трябва да е по-малка от 48 lx. Максималната стойност при никакви обстоятелства не трябва да превишава 240 lx; освен това при комбинираните фарове за къса и дълга светлина тази максимална стойност не трябва да е по-голяма от стойността на осветеността, измерена за късата светлина в точка 75 R (или 75 L) и умножена по 16.

6.3.2.1.1. Максималният интензитет (IM) на дългата светлина, изразен в хиляди кандели, се изчислява по формулата

IM = 0,625 EM

6.3.2.1.2. Указателното означение (I'М) на този максимален интензитет, посочен в точка 4.2.2.7, се получава от отношението

Тази стойност се закръглява до стойност 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.

6.3.2.2. Като се започва от точката НV хоризонтално вляво и вдясно, осветеността не трябва да бъде по-малко от 24 lx на разстояние до 1,125 m и не по-малко от 6 lx на разстояние до 2,25 m.

За фаровете с регулируеми отражатели се прилагат изискванията на точки 6.2 и 6.3 за всяко монтажно положение, посочено в точка 2.1.3. За проверка се използват следните процедури:

6.4.1. всяка прилагана позиция се отразява на изпитвателния гониометър по отношение на правата, която свързва центъра на светлинния източник и точката НV върху екрана за регулировка. Тогава регулируемият отражател се премества в такова положение, че осветяването върху екрана да съответства на указанията за насочване от точки 6.2.1—6.2.2.3 и/или 6.3.1;

6.4.2. когато отражателят е първоначално установен в съответствие с точка 6.4.1, фарът трябва да отговаря на съответните фотометрични изисквания от точки 6.2 и 6.3;

6.4.3. провеждат се допълнителни изпитвания, след като отражателят е преместен вертикално с +/– 2 градуса или поне в максималното положение, ако е по-малко от 2°, от първоначалното му положение, посредством устройството за регулиране на фаровете. След като целият фар се пренасочи (например, с помощта на изпитателния гониометър) в съответната срещуположна посока, светлинният поток в следващите направления трябва да се измери и осветеността трябва да бъде в изискваните граници:

къса светлина: точки НV и 75R (съответно 75L);

дълга светлина: IM и точка НV (процент от IM).

6.4.4. ако заявителят е посочил повече от едно монтажно положение, процедурата по точки 6.4.1—6.4.3 се повтаря за всички останали положения;

6.4.5. ако заявителят не е заявил специални монтажни положения, фарът се насочва за измерванията, описани в точки 6.2 и 6.3, като с устройството за регулиране на фаровете се поставя в средно положение. Допълнителните изпитвания от точка 6.4.3 се извършват, като отражателят се измества в крайното си положение (вместо +/– 2°) посредством устройството за регулиране на фаровете.

6.5. Стойностите за осветеността върху екрана, посочени в точки 6.2.5—6.2.7 и точка 6.3, трябва да бъдат измерени посредством фотоприемник, чиято ефективна повърхност се вписва в квадрат със страна 65 mm.

7. РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ЦВЕТНИТЕ ЛЕЩИ И ФИЛТРИ

7.1. Може да се получи одобрение за фарове, които излъчват бяла или селективножълта светлина, с безцветна лампа с нажежаема спирала.

Съответните колориметрични характеристики на жълтите лещи или филтри, изразени като трицветни координати по CIE (Международна комисия по осветление), трябва да са в следните граници:

Селективножълт филтър (екран или леща)

които могат също да се изразят, както следва:

преобладаваща дължина на вълната 575—585 nm

коефициент на чистота 0,90—0,98

Коефициентът на пропускане на светлината трябва да е ≥ 0,78.

Коефициентът на пропускане на светлината се определя посредством използване на светлинен източник с цветна температура 2 856 K (15).

7.2. Филтърът трябва да е част от фара и трябва да е закрепен към него по такъв начин, че потребителят не може да го отстрани по невнимание или умишлено с обикновени инструменти.

8. ИЗМЕРВАНЕ НА ДИСКОМФОРТА

Дискомфортът, предизвикан от късата светлина на фара се измерва (16).

9. СТАНДАРТЕН (ЕТАЛОНЕН) ФАР (17)

Даден фар се счита за стандартен (еталонен), ако:

9.1. отговаря на посочените по-горе изисквания за одобрение;

9.2. има ефективен диаметър не по-малък от 160 mm;

със стандартна (еталонна) лампа с нажежаема спирала осигурява, в различните точки и в различните зони, посочени в точка 6.2.5, осветеност, равна на:

9.3.1. не повече от 90 % от максималните граници и

9.3.2. не по-малко от 120 % от минималните граници, указани в таблицата от точка 6.2.5.

10. ЗАБЕЛЕЖКА ОТНОСНО ЦВЕТА

Тъй като всяко одобрение съгласно настоящото правило се издава по силата на точка 7.1 за тип фар, който излъчва бяла или селективножълта светлина, член 3 от Спогодбата, към която е приложено правилото, не е пречка за страните по Спогодбата да забраняват върху превозните средства, които те са регистрирали, фарове, които излъчват бяла или селективножълта светлина.

В. ДОПЪЛНИТЕЛНИ АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗПОРЕДБИ

11. ПРОМЕНИ В ТИПА ФАР И РАЗШИРЕНИЕ НА ОДОБРЕНИЕТО

За всяка промяна в типа фар трябва да се уведоми административният орган, който е одобрил типа фар. Впоследствие посоченият орган може:

11.1.1. да счете, че няма вероятност направените промени да доведат до съществени неблагоприятни ефекти и че във всички случаи фарът продължава да отговаря на изискванията; или

11.1.2. да изиска протокол от допълнително изпитване от техническата служба, отговаряща за провеждането на изпитванията.

11.2. Страните по Спогодбата, които прилагат настоящото правило, се уведомяват по определената в точка 4.1.4 процедура за потвърждение или отказ на одобрение, в които изрично се посочват промените.

11.3. Компетентният орган, който издава разширението на одобрение, присвоява сериен номер на всеки формуляр за съобщение, изготвен за такова одобрение, и информира за това другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, чрез формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 1 към настоящото правило.

12. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

12.1. Фаровете, одобрени съгласно настоящото правило, се произвеждат така, че да съответстват на одобрения тип, като отговарят на изискванията, определени в точки 6 и 7.

12.2. С цел проверка на спазването на изискванията на точка 12.1, се провеждат подходящи проверки на производството.

Титулярят на одобрението трябва по-специално:

12.3.1. да осигури наличието на процедури за ефективен контрол върху качеството на продуктите;

12.3.2. да има достъп до контролното оборудване, необходимо за проверка на съответствието на всеки одобрен тип;

12.3.3. да гарантира, че резултатите от изпитванията се записват, и че приложените документи остават на разположение в продължение на срок, който се определя съвместно с административната служба;

12.3.4. да анализира резултатите от всеки вид изпитване с цел удостоверяване и осигуряване на стабилни характеристики на продуктите с отчитане на отклоненията, допустими в условията на промишленото производство;

12.3.5. да гарантира, че за всеки тип продукт се провеждат поне изпитванията, установени в приложение 5 към настоящото правило;

12.3.6. да гарантира, че всяко вземане на образци, представляващи доказателство за несъответствие със съответния тип изпитване, ще доведе до ново вземане на образци и до провеждането на ново изпитване. Предприемат се всички необходими стъпки, за да се възстанови съответствието на даденото производство.

Компетентният орган, издал одобрението на типа, може по всяко време да проверява методите за контрол на съответствието, прилагани във всяко производствено съоръжение.

12.4.1. При всяка проверка на проверяващия инспектор се представят протоколите от изпитванията и документацията за следене на производството.

12.4.2. Инспекторът може да подбира произволно образци за изпитване в лабораторията на производителя. Минималният брой образци може да се определя с оглед резултатите от собствените проверки на производителя.

12.4.3. Когато нивото на качеството изглежда незадоволително или когато изглежда, че е необходимо да се провери валидността на изпитванията, проведени съгласно точка 12.4.2, инспекторът подбира образци, които да бъдат изпратени на техническата служба, провела изпитванията за одобрение на типа, като прилага критериите от приложение 7.

12.4.4. Компетентният орган може да извършва всяко изпитване, установено в настоящото правило. Тези изпитвания се извършват върху произволно подбрани образци, без да се нарушават ангажиментите за доставка на производителя и в съответствие с критериите от приложение 7.

12.4.5. Компетентният орган трябва да се стреми към постигане на честота на проверките веднъж на всеки две години. Все пак честотата на проверките зависи от компетентния орган и неговото доверие в мероприятията за осигуряване на ефективен контрол за съответствие на производството. В случай че са отчетени незадоволителни резултати, компетентният орган гарантира, че са предприети всички необходими мерки за възможно най-бързото възстановяване на съответствието на производството.

12.5. Фарове с очевидни дефекти не се разглеждат.

12.6. Указателното означение не взема под внимание.

13. САНКЦИИ ЗА НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

13.1. Одобрението на типа фар в съответствие с настоящото правило може да бъде отменено, ако изискванията не са изпълнени или ако фарът, имащ маркировка за одобрение на типа, не отговаря на одобрения тип.

13.2. Ако една от страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, отмени одобрение на типа, което е издала преди това, тя трябва да информира страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 1 към настоящото правило.

14. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО

Ако титулярят на одобрението напълно прекрати производството на даден тип фар, одобрен в съответствие с настоящото правило, той информира за това органа, който е издал одобрението. При получаване на съответното съобщение органът информира за това другите страни по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, съответстващ на образеца от приложение 1 към настоящото правило.

15. НАИМЕНОВАНИЯ И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВАРЯЩИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ, И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ

Страните по Спогодбата от 1958 г., които прилагат настоящото правило, съобщават на секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговарящи за провеждането на изпитванията за одобрение, и на административните отдели, които издават одобрения и на които трябва да се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ или отмяна на одобрение или окончателно прекратяване на производство, издадени в други държави.

16. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ

16.1. Шест месеца след официалната дата на влизане в сила на Правило № 112 страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, прекратяват издаването на одобрения на ИКЕ съгласно настоящото правило.

16.2. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, не могат да отказват издаването на разширения на одобрения в съответствие с настоящата и с всички предходни серии от изменения на настоящото правило.

16.3. Одобренията, издадени по настоящото правило преди датата на влизане в сила на Правило № 112, както и всички разширения на одобренията, включително издадените впоследствие съгласно предходните серии от изменения на настоящото правило, остават валидни за неопределен срок от време.

16.4. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, продължат да издават одобрения за фарове въз основа на предходните серии от изменения на настоящото правило, при условие че фаровете са предназначени за резервни части за монтаж на превозни средства в експлоатация.

16.5. Считано от официалната датата на влизане в сила на Правило № 112, никоя от страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, не може да забранява монтажа върху ново превозно средство на тип фар, одобрен съгласно Правило № 112.

16.6. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, продължават да разрешават монтажа на моторни превозни средства на типове фарове, одобрени съгласно настоящото правило.

16.7. Страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, продължават да разрешават монтажа или употребата върху превозни средства в експлоатация на фарове, одобрени съгласно настоящото правило, както е изменено от предходните серии от изменения, при условие че фаровете са предназначени за резервни части.

(1) Никоя от разпоредбите в настоящото правило не e пречка за страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило, да забраняват комбинацията от одобрен по настоящото правило фар с вградена леща от пластмасов материал и механично устройство за почистване на фара (с чистачки).

(2) Заявление за одобрение на лампа с нажежаема спирала: вж. Правило № 37.

(3) За фаровете, проектирани да отговарят на изискванията за движение, което се извършва само от едната страна на пътя (или отдясно, или отляво), допълнително се препоръчва зоната, която може да бъде закрита, за да се предотврати дискомфортът за потребителите в страна, където движението е от страната на пътя, противоположна на тази на страната, за която е бил проектиран фарът, да бъде незаличимо очертана върху предната леща. Тази маркировка не е необходима обаче, където зоната е явно очевидна от конструкцията.

(4) Ако лещата не може да се отдели от основния корпус на фара, пространството върху лещата трябва да е достатъчно.

(5) 1 – Германия, 2 – Франция, 3 – Италия, 4 – Нидерландия, 5 – Швеция, 6 – Белгия, 7 – Унгария, 8 – Чешка република, 9 – Испания, 10 – Сърбия и Черна гора, 11 – Обединено кралство, 12 – Австрия, 13 – Люксембург, 14 – Швейцария, 15 (не е присвоен), 16 – Норвегия, 17 – Финландия, 18 – Дания, 19 – Румъния, 20 – Полша, 21 – Португалия, 22 – Руска федерация, 23 – Гърция, 24 – Ирландия, 25 – Хърватия, 26 – Словения, 27 – Словакия, 28 – Беларус, 29 – Естония, 30 (не е присвоен), 31 – Босна и Херцеговина, 32 – Латвия, 33 (не е присвоен), 34 – България, 35 (не е присвоен), 36 – Литва, 37 – Турция, 38 (не е присвоен), 39 – Азербайджан, 40 – бивша югославска република Македония, 41 (не е присвоен), 42 – Европейска общност (одобренията се предоставят от държавите-членки, които използват техния съответен символ), 43 – Япония, 44 (не е присвоен), 45 – Австралия, 46 – Украйна, 47 – Южна Африка, 48 – Нова Зеландия, 49 – Кипър, 50 – Малта и 51 – Република Корея, 52 – Малайзия и 53 – Тайланд. Следващи номера ще бъдат присвоявани на други държави в хронологичния ред, по който те ратифицират или се присъединяват към Спогодбата за приемане на единни технически предписания, прилагани спрямо колесните превозни средства, оборудването и частите, които могат да бъдат монтирани и/или използвани на колесни превозни средства, и на условията за взаимно признаване на одобрения, издавани на основата на тези предписания, като така присвоените номера се съобщават от генералния секретар на Организацията на обединените нации на страните по Спогодбата.

(6) За техническите изисквания за лампи с нажежаема спирала вж. Правило № 37.

(7) Даден фар се счита за отговарящ на изискванията на настоящата точка, ако лампата с нажежаема спирала може лесно да се монтира на фара и пластинчатите контакти могат правилно да се монтират в гнездата им дори на тъмно.

(8) Тези филтри се състоят от всички компоненти, включително лещата, която е предназначена да оцветява светлината (с изключение на тези, които съставляват част от самата лампа с нажежаема спирала).

(9) Изпитвателният екран трябва да е достатъчно широк, за да позволи изпитване на границата между осветената и тъмната зона в диапазон от най-малко 5° от двете страни на линията vv.

(10) Ако светлинният сноп няма граница с ясна „дъга“, страничната настройка трябва да се извърши по начин, който най-добре задоволява изискванията за осветяване в точки 75 R и 50 R за дясно движение и в точки 75 L и 50 L за ляво движение.

(11) Такъв специален фар за „къса светлина“ може да включва дълга светлина, която не е обект на изисквания.

(12) Границата на пренасочването от 1° в посока дясно или ляво не е сравнима с пренасочването нагоре или надолу във вертикалната равнина. Последното е обусловено само от изискванията на точка 6.3. Хоризонталната част на границата между осветената и тъмната зона обаче не трябва да се простира извън линията hh (изискванията на точка 6.3 не се прилагат за фарове, предназначени да отговарят на изискванията на настоящото правило само за осигуряване на къса светлина).

(13) Е50R и Е50L са действително измерените осветености.

(14) Стойностите на осветяване в която и да е точка от зоните А и B, която също лежи в зона III, не трябва да превишават 0,7 lx.

(15) Съответстващ на светлинен източник А на Международната комисия по осветление (CIE).

(16) Тези изисквания ще са предмет на препоръки до административните органи.

(17) Временно могат да се приемат различни стойности. При липсата на окончателни спецификации се препоръчва да се използва одобрен фар.

Изпитването се провежда при сух и неподвижен въздух и температура на околната среда 23° C ± 5° C.

ПРИЛОЖЕНИЕ 6

Изисквания за фаровете с вградени лещи от пластмаса — изпитване на образци на леща или пластмаса и на комплектовани фарове

1. ОБЩИ СПЕЦИФИКАЦИИ

1.1. Образците, предоставени съгласно точка 2.2.4 от настоящото правило, трябва да отговарят на спецификациите, указани в точки 2.1— 2.5.

1.2. Двата образеца на комплектовани фарове, предоставени съгласно точка 2.2.3 от настоящото правило, с вградени лещи от пластмаса трябва да отговарят на спецификациите, указани в точка 2.6, по отношение на пластмасата, от която е изработена лещата.

1.3. Образците на лещите от пластмаса или образците от пластмаса се подлагат, заедно с отражателя, на който са предназначени да бъдат монтирани (в съответните случаи), на изпитвания за одобрение в хронологичния ред, указан в таблица А в допълнение 1 към настоящото приложение.

1.4. Ако производителят на фара обаче може да докаже, че продуктът е преминал предписаните в точки 2.1—2.5 по-долу изпитвания или еквивалентни изпитвания съгласно друго правило, не е необходимо съответните изпитвания да бъдат повтаряни; задължителни са само изпитванията, предписани в таблица Б от допълнение 1.

2. ИЗПИТВАНИЯ

2.1. Устойчивост на температурни промени

2.1.1. Изпитвания

Три нови образеца (лещи) се подлагат на пет цикъла на промяна на температурата и на влажността (ОВ = относителна влажност) в съответствие със следната програма:

3 часа при 40° C ± 2° C и 85—95 % ОВ;

1 час при 23° C ± 5° C и 60—75 % ОВ;

15 часа при –30° C ± 2° C;

1 час при 23° C ± 5° C и 60—75 % ОВ; 3 часа при 80° C ± 2° C;

1 час при 23° C ± 5° C и 60—75 % ОВ;

Преди провеждането на това изпитване, образците се съхраняват при температура от 23° C ± 5° C и 60—75 % ОВ в продължение на най-малко четири часа.

Забележка: периодите от един час при температура от 23° C ± 5° C включват периодите на преминаване от една температура към друга, необходими, за да се избегнат последиците от топлинен удар.

2.1.2. Фотометрични измервания

2.1.2.1. Метод

Образците се подлагат на фотометрични измервания преди и след изпитването.

Измерванията трябва да се провеждат с използването на еталонен фар в следните точки:

в B 50 L и 50 R за късата светлина на фар с къса светлина или на фар с къса и дълга светлина (в B 50 R и 50 L в случай на фарове, предназначени за ляво движение);

точките с Emax за дългата светлина на фара с дълга светлина или фар с къса/дълга светлина;

2.1.2.2. Резултати

Разликата между фотометричните стойности, измерени за всеки образец преди и след изпитването, не превишава 10 %, включително допустимите отклонения на фотометричната процедура.

2.2. Устойчивост на въздействието на атмосферни влияния и химични вещества

2.2.1. Устойчивост на въздействието на атмосферни влияния

Три нови образеца (лещи или образци от пластмаса) се подлагат на облъчване от източник, който има спектрално разпределение на енергията, близко до това на черно тяло при температура между 5 500 K и 6 000 K. Между източника и образците се поставят подходящи филтри, за да се намали, доколкото е възможно, излъчването с дължина на вълната по-малка от 295 nm и по-голяма от 2 500 nm. Образците трябва да се изложат на енергийно облъчване от 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 в продължение на толкова време, че светлинната енергия, която получат, да се равнява на 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. В ограденото пространство температурата, измерена върху черния екран, разположен на равнището на образците, трябва да е 50° C ± 5° C. За да се осигури равномерно облъчване, образците трябва да се въртят около източника на излъчване със скорост между 1 и 5 1/min.

Образците трябва да бъдат пръскани с дестилирана вода с проводимост по-малка от 1 mS/m и с температура 23°С ± 5°С по следната схема:

пръскане: 5 минути; сушене: 25 минути.

2.2.2. Устойчивост на въздействието на химични вещества

След изпитването, описано в точка 2.2.1 по-горе, и извършването на измерването, описано в точка 2.2.3.1 по-долу, външната повърхност на споменатите три образеца се подлага на обработката, описана в точка 2.2.2.2, със сместа, определена в точка 2.2.2.1 по-долу.

2.2.2.1. Изпитвателна смес

Изпитвателната смес се състои от 61,5 % n-хептан, 12,5 % толуол, 7,5 % етилов тетрахлорид, 12,5 % трихлоретилен и 6 % ксилол (обемни проценти).

2.2.2.2. Нанасяне на изпитвателната смес

Парче памучен плат (в съответствие със стандарта ISO 105) се напоява до насищане със сместа, определена в точка 2.2.2.1, и най-много след 10 секунди се налага в продължение на 10 минути върху външната повърхност на образеца с налягане от 50 N/cm2, съответстващо на натиск от 100 N, приложен върху изпитвателна повърхност от 14 × 14 mm.

През този период от 10 минути парчето плат отново се напоява със сместа, така че съставът на прилаганата течност да бъде винаги еднакъв с предписания състав на изпитвателната смес.

През периода на нанасяне упражняваният върху образеца натиск може да се компенсира така, че да се избегнат пукнатините, които този натиск може да причини.

2.2.2.3. Почистване

След нанасянето на изпитвателната смес образците се изсушават на открито и след това се измиват с разтвора, описан в точка 2.3 (Устойчивост на въздействието на миещи препарати), при температура 23° C ± 5° C. След това образците внимателно се изплакват с дестилирана вода, която съдържа не повече от 0,2 % примеси, при температура 23° C ± 5° C, след което се избърсват с мека кърпа.

2.2.3. Резултати

2.2.3.1. След изпитването на устойчивост на въздействието на атмосферните влияния върху външната повърхност на образците не трябва да има пукнатини, драскотини, олющвания и деформации, а средната стойност на изменението в светлопропускливостта

Δt = (T2 – T3)/T2, измерена върху трите образеца съгласно описаната в допълнение 2 към настоящото приложение процедура, не трябва да превишава 0,020

(Δtm ≤ 0,020).

2.2.3.2. След изпитването на устойчивост на въздействие на химични вещества върху образците не трябва да има следи от химическото въздействие, които могат да предизвикат изменение при разсейването на светлината, чиято средна стойност Δd = (T5 – T4)/T2, измерено върху трите образеца съгласно описаната в допълнение 2 към настоящото приложение процедура, не трябва да превишава 0,020

(Δdm ≤ 0,020).

2.3. Устойчивост на въздействието на миещи препарати и въглеводороди

2.3.1. Устойчивост на въздействието на миещи препарати

Външната повърхност на три образеца (лещи или образци от пластмаса), след като се нагрее до 50° C ± 5° C, се потапя за пет минути в смес, чиято температура се поддържа в граници 23° C ± 5° C и която е съставена от 99 части дестилирана вода, съдържаща не повече от 0,02 % примеси, и една част алкиларилсулфонат.

След края на изпитването образците се изсушават при температура 50° C ± 5° C. Повърхността на образците се почиства с влажна кърпа.

2.3.2. Устойчивост на въздействието на въглеводороди

След това външната повърхност на трите образеца се търка леко в продължение на една минута с памучна кърпа, напоена със смес, съставена от 70 % n-хептан и 30 % толуол (обемни проценти), след което се изсушават на открито.

2.3.3. Резултати

След успешното провеждане на двете описани по-горе изпитвания средната стойност на изменението в светлопропускливостта Δt = (T2 – T3)/T2, измерена при трите образеца в съответствие с процедурата, описана в допълнение 2 към настоящото приложение, не трябва да превишава 0,010

(Δ tm ≤ 0,010).

2.4. Устойчивост на механично износване

2.4.1. Метод за механично износване

Външната повърхност на три нови образеца (лещи) се подлага на изпитване за равномерно механично износване в съответствие с метода, описан в допълнение 3 към настоящото приложение.

2.4.2. Резултати

След това изпитване измененията:

в светлопропускливостта: Δ t = (T2 – T3)/T2,

и в разсейването на светлината: Δ d = (T5 – T4)/T2,

се измерват съгласно процедурата, описана в допълнение 2, в зоната, определена в точка 2.2.4.1.1 от настоящото правило. Тяхната средна стойност за трите образеца трябва да бъде такава, че: Δ tm ≤ 0,100; Δ dm ≤ 0,050.

2.5. Изпитване за прилепването на покритията, ако има такива

2.5.1. Подготовка на образеца

Върху площ с размери 20 mm × 20 mm от покритието на леща се прорязва мрежа от квадрати с размери приблизително 2 mm × 2 mm с помощта на бръснарско ножче или игла. Натискът върху ножчето или иглата трябва да бъде достатъчен, за да прореже поне покритието.

2.5.2. Описание на изпитването

Използва се самозалепваща се лента със сила на адхезия 2 N/(cm от широчината) ± 20 %, измерена при стандартизираните условия, описани в допълнение 4 към настоящото приложение. Тази самозалепваща се лента с минимална широчина 25 mm се притиска в продължение на най-малко пет минути към повърхността, подготвена според предписанията в точка 2.5.1.

След това към края на самозалепващата се лента се прилага усилие, докато силата на адхезия към разглежданата повърхност се уравновеси със сила, перпендикулярна на тази повърхност. От този момент лентата започва да се отлепва с постоянна скорост от 1,5 m/s ±0,2 m/s.

2.5.3. Резултати

Не трябва да има значителни повреди върху прорязания като мрежа участък. Повреди в пресечните точки между квадратите или по краищата на прорезите се допускат, при условие че повредената повърхност не надвишава 15 % от прорязания като мрежа участък.

2.6. Изпитвания на комплектован фар с леща от пластмаса

2.6.1. Устойчивост на механично износване на повърхността на лещата

2.6.1.1. Изпитвания

Лещата на фара образец № 1 се подлага на изпитването, описано в точка 2.4.1 по-горе.

2.6.1.2. Резултати

След изпитването резултатите от фотометричните измервания, извършени на фара в съответствие с настоящото правило, не трябва да превишават с повече от 30 % максималните стойности, предписани за точки B 50 L и HV, и да не са с повече от 10 % под минималните стойности, предписани за точка 75 R (в случай че фарът е предназначен за ляво движение, точките, за които се отнасят посочените по-горе изисквания, са B 50 R, HV и 75 L).

2.6.2. Изпитване за прилепването на покритията, ако има такива

Лещата на фара образец № 2 се подлага на изпитването, описано в точка 2.5 по-горе.

3. ПРОВЕРКА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО НА ПРОИЗВОДСТВОТО

По отношение на материалите, използвани за производството на лещи, серийно произведените фарове се признават за съответстващи на настоящото правило, ако:

3.1.1. след изпитването на устойчивост на въздействието на химични вещества и изпитването на устойчивост на въздействието на миещи препарати и въглеводороди, външната повърхност на образците не показва никакви пукнатини, олющвания или деформации, видими с невъоръжено око (вж. точки 2.2.2, 2.3.1 и 2.3.2);

3.1.2. след изпитването, описано в точка 2.6.1.1, фотометричните стойности в точките на измерване, посочени в точка 2.6.1.2, са в границите за съответствие на производството, предписани в настоящото правило.

3.2. Ако резултатите от изпитванията не удовлетворяват изискванията, изпитванията се повтарят с други образци произволно избрани фарове.

ДОПЪЛНЕНИЕ 1 ХРОНОЛОГИЧЕН РЕД НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ А. Изпитвания на пластмаси (лещи или образци от пластмаса, предоставени съгласно точка 2.2.4 от настоящото правило). Образци — Изпитвания Лещи или образци от пластмаса Лещи 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 1.1 Област на валидност на фотометричните измервания (точка 2.1.2.) x x x 1.1.1 Изменение на температурата (точка 2.1.1.) x x x 1.1.2 Област на валидност на фотометричните измервания (точка 2.1.2.) x x x 1.2.1 Измерване на степента на светлопропускливост x x x x x x x x x 1.2.2 Измерване на степента на разсейване на светлината x x x x x x 1.3 Атмосферни влияния (точка 2.2.1.) x x x 1.3.1 Измерване на степента на светлопропускливост x x x 1.4 Химични вещества (точка 2.2.2) x x x 1.4.1 Измерване на степента на разсейване на светлината x x x 1.5 Миещи препарати (точка 2.3.1) x x x 1.6 Въглеводороди (точка 2.3.2) x x x 1.6.1 Измерване на степента на светлопропускливост x x x 1.7 Степен на износване (точка 2.4.1) x x x 1.7.1 Измерване на степента на светлопропускливост x x x 1.7.2 Измерване на степента на разсейване на светлината x x x 1.8 Степен на прилепване (точка 2.5) x Б. Изпитвания на комплектовани фарове (предоставени съгласно точка 2.2.3 от настоящото правило). Изпитвания Образец № 1 2 2.1. Степен на износване (точка 2.6.1.1) x 2.2. Фотометрични измервания (точка 2.6.1.2.) x 2.3. Степен на прилепване (точка 2.6.2.) x

ДОПЪЛНЕНИЕ 2 Метод за измерване на разсейването и пропускането на светлина 1. ОБОРУДВАНЕ (Вж. фигурата) Снопът от колиматора K с полуразходимост β/2 = 17,4 x 10-4 rd се ограничава от диафрагма DT с отвор 6 mm, срещу която се намира стойката с образеца. Диафрагмата DT е съединена с приемника R посредством събирателна ахроматична леща L2, коригирана за сферични аберации; диаметърът на лещата L2 трябва да е такъв, че да не ограничава снопа светлина, разсейван от образеца в конус с полуъгъл при върха β/2 = 14°. Във фокусната равнина на лещата L2 се разполага пръстеновидна диафрагма DD с ъгли αo/2 = 1° и αmax/2 = 12°. Непрозрачната централна част на диафрагмата е необходима, за да се елиминира директната светлина от светлинния източник. Трябва да е възможно централната част на диафрагмата да се отстрани от светлинния сноп така, че да може той да се върне точно в своето първоначално положение. Разстоянието L2 DT и фокусното разстояние F2 (1) на лещата L2 трябва да се изберат така, че образът на DT да покрива изцяло приемника R. Ако първоначалният падащ поток се приеме за 1 000 единици, абсолютната точност на всяко показание трябва да бъде по-висока от 1 единица. 2. ИЗМЕРВАНИЯ Отчитат се следните показания: Показание С образеца С централната част на DD Представена величина T1 не не Падащ поток при първоначалното показание T2 да (преди изпитването) не Поток, пропуснат през новия материал в рамките на 24° C T3 да (след изпитването) не Поток, пропуснат през новия материал в рамките на 24° C T4 да (преди изпитването) да Поток, разсеян от новия материал T5 да (след изпитването) да Поток, разсеян от изпитвания материал (1) За L2 се препоръчва да се използва фокусно разстояние от порядъка на 80 mm.

ДОПЪЛНЕНИЕ 3 МЕТОД НА ИЗПИТВАНЕ С ПРЪСКАНЕ 1. Изпитвателно оборудване 1.1. Пистолет разпръсквач Използваният пистолет разпръсквач трябва да е снабден с дюза с диаметър 1,3 mm, която осигурява дебит на течността 0,24 ± 0,02 l/min при работно налягане 6,0 – 0, +0,5 bar. При тези условия на употреба трябва да се получи „метла“ с диаметър 170 mm ± 50 mm върху подлаганата на износване повърхност, разположена на разстояние 380 mm ± 10 mm от дюзата. 1.2. Изпитвателна смес Изпитвателната смес трябва да се състои от: кварцов пясък с твърдост 7 по скалата на Моос и големина на частиците между 0 и 0,2 mm, с приблизително нормално разпределение и ъглов коефициент от 1,8 до 2; вода, чиято твърдост е не по-висока от 205 g/m3, за смес в съотношение 25 g пясък на един литър вода. 2. Изпитване Външната повърхност на лещите на фаровете се подлага веднъж или повече пъти на действието на струята пясък, както е описано по-горе. Струята се пръска почти перпендикулярно на изпитваната повърхност. Степента на износване се проверява посредством един или повече стъклени образеца, поставени като еталон близо до лещите, които се изпитват. Сместа се пръска докато изменението в разсейването на светлината върху образеца или образците, измерено по метода, описан в допълнение 2, е такова, че: Могат да се използват няколко еталонни образеца, за да се провери дали цялата повърхност, подлежаща на изпитване, е равномерно износена.