РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2019/244 НА КОМИСИЯТА

от 11 февруари 2019 година

за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на биодизел с произход от Аржентина

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,

като взе предвид Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз (1) („основния регламент“), и по-специално член 15 от него,

като има предвид, че:

1. ПРОЦЕДУРА

1.1. Започване на процедурата

(1) На 31 януари 2018 г. Европейската комисия („Комисията“) започна антисубсидийнo разследване по отношение на вноса в Съюза на биодизел с произход от Аржентина („засегнатата държава“) въз основа на член 10 от Регламент (ЕС) 2016/1037. Тя публикува известие за започване на процедура в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване“).

(2) Комисията започна разследването вследствие на жалба, подадена на 18 декември 2017 г. от European Biodiesel Board (EBB, или „жалбоподателя“) от името на производителите. Жалбоподателят представлява около 70 % от общото производство на Съюза на биодизел. Посочените в жалбата доказателства за наличието на субсидиране и за произтичаща от него опасност от причиняване на вреда бяха счетени за достатъчно основание за започване на разследване.

(3) Преди да започне антисубсидийното разследване, Комисията уведоми правителството на Аржентина (ПА) (3), че е получила надлежно документирана жалба и му отправи покана за провеждане на консултации в съответствие с член 10, параграф 7 от основния регламент. ПА прие поканата за консултации и те се проведоха на 24 януари 2018 г. По време на консултациите и на последвалите контакти с ПА бяха надлежно взети предвид коментарите, представени от ПА. Въпреки това не се стигна до взаимно договорено решение.

(4) Във връзка с известието за започване Комисията получи коментари относно започването на процедурата от Аржентинската камара на биогоривата (Cámara Argentina de Biocombustibles, „CARBIO“). В коментарите си CARBIO заяви, че промишлеността на Аржентина за производство на биодизел не е субсидирана и че вносът на биодизел от Аржентина не представлява опасност от причиняване на съществена вреда на промишлеността на Съюза.

(5) Що се отнася до доказателствата за субсидиране на първоначалния етап, Комисията предостави публичната версия на жалбата, както и своя анализ на наличните доказателства на посочения етап в меморандума относно наличността на достатъчно доказателства, въз основа на които започна разследването.

(6) По отношение на доказателствата относно опасността от причиняване на вреда CARBIO заяви, че жалбоподателят не е успял да предостави достатъчно доказателства относно критериите, предвидени в член 8, параграф 8 от основния регламент, и по-специално доказателства за значително нарастване на вноса, свободен капацитет в Аржентина и ценови ефект от аржентинския внос. Аргументите на CARBIO обаче до голяма степен се основаваха на прекалено песимистични прогнози за развитието на аржентинския износ през 2018 г. — 480 000 тона за цялата 2018 година към всички държави по света, като от камарата не представиха обосновка за тази ниска стойност, която е със 70 % под стойностите за 2016 и 2017 г. (4). Според CARBIO при такова ниско равнище аржентинският внос не представлява опасност от причиняване на вреда за промишлеността на Съюза. Комисията взе предвид предоставените в жалбата доказателствата (въз основа на действителния внос до август 2017 г. и прогнози за 2018 г., основани на данните за производството, съдържащи се в доклада на Глобалната информационна мрежа за селското стопанство — GAIN (5)), които показват много по-високи прогнозни равнища на вноса. По отношение на производствения капацитет CARBIO потвърди, че в Аржентина той наистина значително надхвърля вътрешното потребление — с повече от 3 млн. тона.

(7) Поради това твърденията бяха отхвърлени.

1.2. Регистрационен режим по отношение на вноса

(8) На 21 февруари 2018 г. жалбоподателят подаде искане за регистрация на вноса на биодизел с произход от Аржентина съгласно член 24, параграф 5 от основния регламент. На 24 май 2018 г. Комисията публикува Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/756 („регламента относно регистрационния режим“) (6), с който считано от 25 май 2018 г. се въвежда регистрационен режим по отношение на вноса на биодизел с произход от Аржентина.

(9) В отговор на искането за регистрация заинтересованите страни представиха коментари, които Комисията разгледа в регламента за регистрационния режим. Комисията разполагаше с достатъчно доказателства, които обосновават необходимостта от въвеждане на регистрационен режим за вноса.

(10) Съгласно член 24, параграф 5 от основния регламент се въвежда регистрационен режим за вноса на разглеждания продукт, за да се гарантира, че ако резултатите от разследването доведат до налагане на изравнителни мита и ако бъдат изпълнени необходимите условия, тези мита могат да бъдат наложени с обратно действие върху регистрирания внос в съответствие с приложимите правни разпоредби.

(11) След публикуването на регламента относно регистрационния режим Комисията получи коментари в тази връзка от ПА и CARBIO.

(12) В тях ПА заяви, че Комисията не е представила достатъчно доказателства за наличието на субсидиране и не е успяла да докаже, че вредата за промишлеността на Съюза е била причинена от масиран внос на биодизел от Аржентина за относително кратко време.

(13) Както е обяснено в съображения 5—7, на етапа на започване Комисията беше на мнение, че разполага с достатъчно доказателства за наличието на субсидиране и на опасност от причиняване на вреда. Освен това в съображение 14 от регламента относно регистрационния режим Комисията представи доказателства за значително нарастване на вноса на биодизел от Аржентина както в абсолютно отношение, така и като пазарен дял, в периода между август 2017 г. и март 2018 г., което би могло да свидетелства за наличието на съществена вреда към края на разследвания период. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.

1.3. Разследван период и разглеждан период

(14) Разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 януари 2017 г. до 31 декември 2017 г. („разследвания период“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценка на вредата, обхвана периода от 1 януари 2014 г. до края на разследвания период („разглеждания период“).

1.4. Заинтересовани страни

(15) В известието за започване заинтересованите страни бяха приканени да се свържат с Комисията, за да вземат участие в разследването. Освен това Комисията изрично информира жалбоподателя, други известни производители от Съюза, известните производители износители и ПА, известните вносители, доставчиците и ползвателите, търговците, както и сдруженията, за които е известно, че са засегнати, за започването на разследването и ги прикани да вземат участие.

(16) Заинтересованите страни имаха възможност да изразят становището си относно започването на разследването и да поискат да бъдат изслушани от Комисията и/или от служителя по изслушванията при търговските процедури.

1.5. Изготвяне на извадка

(17) В известието за започване Комисията посочи, че може да изготви извадка от заинтересованите страни в съответствие с член 27 от основния регламент.

1.5.1. Изготвяне на извадка от производители от Съюза

(18) В известието за започване Комисията посочи, че е направила временен подбор на извадка от производители от Съюза. Комисията подбра извадката въз основа на най-големия представителен обем на производството, който може да бъде разследван в рамките на наличното време.

(19) Временната извадка се състоеше от трима производители от Съюза и имаше широко географски обхват. Включените в извадката производители от Съюза представляваха 19 % от целия обем на производството на Съюза. Комисията прикани заинтересованите страни да изразят становището си по временната извадка.

(20) Комисията получи подкрепени с доказателства коментари по временната извадка от CARBIO, Greenergy Fuels Limited и от жалбоподателя. В съображения 310—313 се съдържа подробен анализ на тези коментари.

(21) Вследствие на коментарите Комисията замени един от производителите от Съюза във временната извадка с друг. Окончателната извадка се състоеше от трима производители от Съюза, разположени в три различни държави членки. Те представляваха над 23 % от производството на Съюза.

1.5.2. Изготвяне на извадка от вносители

(22) За да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и — ако случаят е такъв — да направи подбор на такава извадка, Комисията поиска от несвързаните вносители да предоставят информацията, посочена в известието за започване.

(23) Двама несвързани вносители предоставиха исканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката. С оглед на малкия брой несвързани износители Комисията реши, че не е необходимо изготвяне на извадка.

1.5.3. Съставяне на извадка от производители износители в Аржентина

(24) За да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и — ако случаят е такъв — да направи подбор на такава извадка, Комисията поиска от всички производители износители в Аржентина да предоставят информацията, посочена в известието за започване. Освен това Комисията се обърна към органите на Аржентина с молба да посочат и/или да се свържат с други производители износители, ако има такива, които биха могли да проявят интерес към участие в разследването.

(25) Девет производители износители в засегнатата държава предоставиха поисканата информация и дадоха съгласието си да бъдат включени в извадката. Комисията изключи едно от дружествата от извадката, тъй като не беше изнасяло биодизел за Съюза през разследвания период. Останалите осем дружества или групи от дружества представляваха 100 % от износа за Съюза през разследвания период. В съответствие с член 27, параграф 1, буква б) от основния регламент Комисията подбра следната извадка от три групи от производители износители въз основа на най-големия представителен обем на износа за Съюза, за който е разумно да се очаква, че може да бъде разследван в рамките на наличното време: — Group Renova (Molinos Agro SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFIyA, Vicentin SAIC), Аржентина, — Group T6 (Aceitera General Deheza SA, Bunge Argentina SA), Аржентина, — Louis Dreyfus Commodities (LDC) Argentina SA, Аржентина.

(26) Включените в извадката групи от производители износители представляват 84 % от общия износ на разглеждания продукт в Съюза през разследвания период.

(27) В съответствие с член 27, параграф 2 от основния регламент Комисията проведе консултации относно подбора на извадката с всички известни засегнати производители износители и с ПА. Комисията не получи коментари по отношение на предложената извадка.

1.5.4. Индивидуално разглеждане

(28) Нито един невключен в извадката производител износител не поиска индивидуално разглеждане съгласно член 27, параграф 3 от основния регламент.

1.6. Отговори на въпросника и контролни посещения

(29) Комисията изпрати въпросници на ПА, трите включени в извадката групи от производители износители, тримата включени в извадката производители от Съюза, както и на двама несвързани вносители, които бяха заявили своя интерес.

(30) Комисията получи отговори на въпросника от ПА, всички включени в извадката групи от производители износители и всички включени в извадката производители от Съюза, но само от един от двамата съдействали несвързани вносители.

(31) Комисията потърси и провери цялата информация, която счете за необходима за установяване на субсидирането, произтичащата от него опасност от причиняване на вреда и интереса на Съюза. Проведени бяха контролни посещения в министерствата на селското стопанство, на външните работи, на производството и на данъчното облагане, в които участваха и длъжностни лица от други министерства, имащи отношение към случая. Контролни посещения бяха проведени също в Banco de Córdoba, Banco de la Provincia de Buenos Aires, Banco de la Ciudad de Buenos Aires, Banco Central de la República Argentina и Banco de la Nación Argentina.

(32) В съответствие с член 26 от основния регламент бяха извършени контролни посещения в EBB и в следните дружества: Производители от Съюза: — Masol Iberia Biofuel, S.L.U., El Grao (Castellón) and Barcelona, Испания, — Saipol, Grand-Couronne, Франция, — Verbio Vereinigte BioEnergie AG, Leipzig, Германия. Включени в извадката от производители износители в Аржентина: — Group Renova: — Molinos Agro SA, Буенос Айрес, — Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFIyA, Буенос Айрес, — Vicentin SAIC, Буенос Айрес, — Група T6: — Aceitera General Deheza SA, Буенос Айрес, — Unitec Bio SA, Буенос Айрес, — LDC Argentina SA, Буенос Айрес.

1.7. Неналагане на временни мерки и последваща процедура

(33) Тъй като счете за необходимо да събере допълнителна информация за събитията след разследвания период, която да подкрепи предварителните ѝ констатации и да изясни въпроса с интереса на Съюза, Комисията реши да не налага временни мерки в този случай.

(34) На 21 септември 2018 г. посредством информационен документ, описващ предварителните ѝ констатации, Комисията уведоми всички заинтересовани страни, че няма да бъдат наложени временни изравнителни мита върху вноса в Съюза на биодизел с произход от Аржентина. На 8 октомври 2018 г. шест държави членки (Франция, Испания, България, Полша, Португалия и Румъния) поискаха от Комисията да наложи временни изравнителни мерки в този случай. С писмо от 10 октомври 2018 г. Комисията потвърди, че разследването не е приключило и ще бъдат разгледани допълнителни факти (по-специално събитията, настъпили непосредствено след разследвания период).

(35) Няколко заинтересовани страни представиха писмени становища във връзка с информационния документ. На страните, които поискаха да бъдат изслушани, бе предоставена такава възможност, включително изслушване със служителя по изслушванията.

(36) След разгласяването на информационния документ бяха получени коментари от ПА, CARBIO, всички включени в извадката групи от производители износители, както и от EBB.

(37) Комисията продължи да търси и проверява всяка информация, която счете за необходима за окончателните си констатации. Информацията включваше по-конкретно, но не само, отговорите на допълнителния въпросник, които бяха получени от EBB и от включените в извадката производители от Съюза и се отнасят до събитията след разследвания период, данните за вноса на биодизел за Съюза след разследвания период и данните, предоставени от заинтересованите страни след разгласяването на информационния документ.

(38) На 3 декември 2018 г. Комисията разгласи на всички страни съществените факти и съображения, въз основа на които възнамерява да наложи окончателно изравнително мито върху вноса на разглеждания продукт в Съюза. На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно разгласяването на окончателните заключения.

(39) След окончателното разгласяване EBB, Copa (Комитет на професионалните селскостопански организации), COGECA (Обща конфедерация на селскостопанските кооперации в Европейския съюз) и Европейският алианс на производителите на маслодайни семена (European Oilseed Alliance) приветстваха намерението на Комисията да наложи окончателно изравнително мито върху вноса в Съюза на разглеждания продукт.

2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ

2.1. Разглеждан продукт

(40) Разглежданият продукт са са моноалкилови естери на мастни киселини и/или парафинови газьоли, получени чрез синтез и/или хидрообработка, от неизкопаем източник, известни като „биодизел“, в чист вид или включени в смес, с произход от Аржентина („разглежданият продукт“).

(41) Разследването показа, че биодизелът, произведен в Аржентина, е изключително от вида „соев метилов естер“ (СМЕ), получен от соево масло, докато биодизелът, произведен в Съюза, е предимно от вида „метилов естер от семена на рапица“ (рапичен метилов естер, РМЕ), но също и от други изходни суровини, включително отпадъчни масла, както и необработени масла.

(42) Както СМЕ, така и РME принадлежат към категорията на метиловите естери на мастни киселини (МЕМК). Терминът „естер“ се отнася до трансестерификацията на растителни масла, а именно смесването на маслото с алкохол, при което се получава биодизел, а като страничен продукт — глицерин. Терминът „метил“ се отнася до метанола, който е най-често използваният алкохол в този процес.

(43) Биодизелът от вида СМЕ може да бъде използван в чист вид, но по принцип бива смесван, преди да бъдат използван в Съюза. Смесването е необходимо, тъй като СМЕ в чист вид не отговаря на европейския стандарт EN 14214 по отношение на йодното и цетановото число. Причината за смесването на СМЕ с РМЕ е, че СМЕ има по-висока гранична температура на филтруемост през студен филтър (СFРР) от РМЕ и поради това не е подходящ за използване в чист вид през зимните месеци в студените райони на Европейския съюз.

(44) Смесите на биодизел с минерален дизел се използват в транспортния сектор като гориво в дизеловите двигатели на пътни превозни средства, например автомобили, камиони, автобуси, а така също и влакове. В чист вид или смесен с минерален дизел биодизелът може да се използва и като гориво за отопление в домашни, търговски или промишлени топливни котли, както и като гориво в генератори за производството на електроенергия. Провеждат се опити да се биодизелът да се използва във въздушния транспорт с цел намаляване на емисиите на CO2 на авиационната индустрия.

(45) Разглежданият продукт понастоящем е класиран в кодове по КН ex 1516 20 98 (кодове по ТАРИК 1516209821, 1516209829 и 1516209830), ex 1518 00 91 (кодове по ТАРИК 1518009121, 1518009129 и 1518009130), ex 1518 00 95 (код по ТАРИК 1518009510), ex 1518 00 99 (кодове по ТАРИК 1518009921, 1518009929 и 1518009930), ex 2710 19 43 (кодове по ТАРИК 2710194321, 2710194329 и 2710194330), ex 2710 19 46 (кодове по ТАРИК 2710194621, 2710194629 и 2710194630), ex 2710 19 47 (кодове по ТАРИК 2710194721, 2710194729 и 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 99 92 (кодове по ТАРИК 3824999210, 3824999212 и 3824999220), 3826 00 10 и ex 3826 00 90 (кодове по ТАРИК 3826009011, 3826009019 и 3826009030).

2.2. Сходен продукт

(46) Разследването показа, че следните продукти имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и едни и същи видове основна употреба: а) разглежданият продукт; б) продуктът, произвеждан и продаван на вътрешния пазар на Аржентина; в) продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза.

(47) Комисията прецени, че тези продукти следователно са сходни продукти по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.

2.3. Твърдения относно обхвата на продукта

(48) Комисията не получи твърдения относно обхвата на продукта.

3. СУБСИДИРАНЕ

3.1. Субсидии и програми за субсидиране, включени в обхвата на настоящото разследване

(49) Въз основа на наличната информация, включително информацията, съдържаща се в жалбата, в известието за започване и в отговорите на въпросника на Комисията, Комисията проведе разследване за предполагаемо субсидиране от ПА чрез следните програми за субсидиране: 1) държавна подкрепа за промишлеността за производство на биодизел, включително чрез предоставяне на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение; 2) възложена от правителството покупка на биодизел срещу по-високо от адекватното възнаграждение („споразумение за доставка на биодизел“); 3) предоставяне на заеми и експортно финансиране при преференциални условия, включително предоставяне на преференциални заеми от Националната банка на Аржентина (Banco de la Nación Аржентина, „BNA“); 4) пропуснати или несъбрани държавни приходи, като например ускорена амортизация за производители на биодизел съгласно Закона за биогоривата от 2006 г., освобождаване и отсрочване на предполагаемия минимален данък върху дохода за производители на биодизел съгласно Закона за биогоривата от 2006 г.; и 5) освобождаване от данъци на провинциално и общинско ниво: а) освобождаване от данъци, предоставено от провинция Кордоба; б) освобождаване от данъци, предоставено от провинция Буенос Айрес; в) Закон на провинция Сантиаго дел Естеро относно система за насърчаване и промишлено развитие (СНПР) — Провинциален закон № 6.750; г) Споразумение относно общинските данъци между Louis Dreyfus Argentina и община General Lagos; д) Процентно намаляване на данъчната ставка по силата на „Фискалния пакт“ (Pacto Fiscal) (Наредба 14/1994); е) Освобождаване от данък върху недвижимите имоти съгласно закона за промишленото развитие на провинция Санта Фе: освобождаване от данък върху недвижимите имоти съгласно Провинциален закон № 8478/1979 за насърчаване на промишленото развитие (член 4); ж) освобождаване от провинциални данъци, предоставено от провинция Санта Фе; з) освобождаване от гербов налог, предоставено от провинция Санта Фе по силата на член 183.29; и) освобождаване от данък върху оборота от експортни продажби, предоставено от провинция Санта Фе по силата на член 127.

3.2. Държавна подкрепа за промишлеността за производство на биодизел, включително чрез предоставяне на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение

3.2.1. Прилагане на разпоредбите на член 28, параграф 1 от основния регламент

(50) Комисията уведоми ПА, че при проучването относно наличието и степента на предполагаема подкрепа за промишлеността за производство на биодизел, включително чрез предоставяне на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение, може да се наложи да използва наличните факти съгласно член 28, параграф 1 от основния регламент.

(51) В началото на разследването Комисията поиска от ПА да предостави координати за връзка (име, адрес и електронен адрес) с всички дружества, които доставят основната суровина (соя) за производството на разглеждания продукт. ПА не предостави поисканите координати.

(52) След като не беше получен отговор на този въпрос, на 17 април 2018 г. до ПА беше изпратеното искане за допълнителна информация във връзка с най-големите производители/доставчици на соя, които са снабдявали аржентинските производители на биодизел.

(53) С оглед на големия брой дружества, предоставящи основната суровина за разглеждания продукт, в дух на доброто сътрудничество и с цел да се съберат поне някакви данни, необходими за разследването, Комисията ограничи искането си само до данни от десетте най-големи производители/доставчици на соя.

(54) Комисията не получи пълната информация за повечето от тези производители/доставчици на суровини за производството на разглеждания продукт. Всъщност тя получи само информация от производителите на биодизел, които сами произвеждат соево масло (не соя). Не беше получена поисканата информация от десетимата най-големи производители на соя. Поради това Комисията прецени, че не ѝ е била предоставена информация от основно значение за този аспект на разследването.

(55) Освен това Комисията поиска наличната информация, посочена в предходното съображение, за 2014, 2015, 2016 година и за разследвания период, отнасяща до тези доставчици на соя, в които ПА не разполага с дял или е не е най-големият акционер. Тази информация беше поискана, за да се прецени дали доставчикът на соя и производителят на биодизел са несвързани, свързани или част от едно и също предприятие. Комисията поиска от ПА да предостави доказателства, че се е опитало да се свърже с тези доставчици или да посочи на Комисията как би могла да получи тези данни (например чрез съответните бизнес асоциации). ПА не предостави поисканата информация, нито доказателства, че се е опитало се свърже с тези доставчици.

(56) В отговора си от 15 февруари 2018 г. ПА уведоми, че исканите от Комисията данни относно производителите на соя могат да бъдат предоставени от четири организации, две от които са ACSOJA (Asociación de la Cadena de la Soja Argentina) и CARBIO. По време на контролното посещение в Аржентина службите на Комисията се срещнаха с двете организации, но не получиха данни за доставчиците на соя. Поради ограниченото време останалите две организации (7) не бяха инспектирани. ACSOJA и CARBIO бяха избрани да бъдат инспектирани, тъй като в тях членуват две организации, които имаше най-голяма вероятност да съдействат при разследването.

(57) По време на срещата с ACSOJA представителите на Комисията отправиха редица въпроси относно ситуацията на пазара на соя в Аржентина, както и относно деловите отношения на ACSOJA и производителите на биодизел и въздействието на експортните такси върху тяхната дейност. Представителят на ACSOJA не предостави съдържателен отговор на тези въпроси, нито конкретни данни и доказателства от полза за разследването. Стана ясно, че ACSOJA просто представлява други представителни организации от веригата за създаване на стойност в сектора на соята и не е в състояние да отговори на подробни запитвания или да предостави на службите на Комисията поисканата във въпросника информация относно производството на соя.

(58) Освен това по време на контролното посещение ACSOJA пое ангажимент да изпрати съобщения за медиите относно експортните такси за соя и производството ѝ надолу по веригата. Комисията не получи тези съобщения за медиите.

(59) Тъй като CARBIO е сдружение на производители на биодизел, то не беше в състояние да предостави поисканите от Комисията данни за соята.

(60) Поради това, що се отнася до предполагаемото предоставяне на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение ПА не предостави необходимата информация и доказателства, както бяха поискани от Комисията във въпросника, в писмото от 17 април 2018 г. и по време на контролното посещение.

(61) Поради липсата на достатъчно сътрудничество Комисията не успя да събере цялата информация, която счита за необходима за своите заключения в настоящото разследване. По-конкретно, Комисията не успя да получи информация и данни относно пазара, на който извършват продажби производителите на соя, въздействието на държавните мерки (например експортните такси за соя) върху тяхното поведение, както и доставките на соя за производителите на биодизел.

(62) Тази информация включваше поведението и решенията на производителите на соя преди и след въвеждането на различни промени в експортните такси и други подобни ограничителни мерки, производствените стратегии и капацитета им да преминат към алтернативни култури, наличието на обработваема земя и достъпът до нея, характеристиките и динамиката на пазара по отношение на разграничението между големи предприятия и МСП, каналите за продажби и маркетинг на производителите на соя и стратегиите за вътрешните и експортните им пазари, цените и ценовите политики на вътрешните и експортните им пазари, въздействието на международната цена върху ценовите им политики, конкуренцията на вътрешния пазар и на експортните пазари, рентабилността им през годините, въздействието на евентуален свръхкапацитет и стратегиите за управление на запасите, вноса и износа на техните основни клиенти на вътрешния пазар и на експортните пазари, включително ролята на отрасъла за раздробяване на соя и добавената му стойност, както и конкурентоспособността му на пазара в Аржентина и на международните пазари.

(63) Освен това, противно на посоченото от ПА в отговорите на въпросника, по време на контролното посещение службите на Комисията установиха, че ПА е мажоритарен собственик на един доставчик на соя за промишлеността за производство на биодизел, а именно YPF (8). Тъй като обаче YPF е само един от стотиците доставчици на соя за производството на биодизел, информацията, предоставена от този доставчик, не беше достатъчна, за да се определи поведението на останалите доставчици на соя за промишлеността за производство на биодизел. По-конкретно, YPF не отглежда соя, но я приема като заплащане за торовете и горивата, които произвежда, и след това я продава на вътрешния пазар в Аржентина. Поради това дружеството не е представително за земеделските стопани, които отглеждат соя и я доставят на промишлеността за производство на биодизел.

(64) Тъй като ПА не предостави информация в подкрепа на обратното, Комисията отчасти се базира на наличните факти за своите констатации във връзка с тези аспекти на разследване в съответствие с член 28 от основния регламент.

(65) След разгласяването на информационния документ ПА отново оспорва твърдението, че не е оказало пълно съдействие във връзка с информацията, поискана от земеделските стопани, отглеждащи соя, и се позова на своето писмо от 20 юли 2018 г. От CARBIO също заявиха, че Комисията неправилно твърди, че ПА не е оказало съдействие.

(66) Комисията отново изтъкна, че ПА не е предоставило координати за връзка със земеделските стопани, отглеждащи соя, и е предоставило само частична информация за производителите на соево масло. ACSOJA и CARBIO не предоставиха поисканата от Комисията информация нито във въпросника, нито по време на срещите, проведени с тях. Освен това по време на тези срещи стана ясно, че представителят на ACSOJA не е в състояние да отговори на подробни технически въпроси и че CARBIO е сдружение на производители на биодизел, а не на производители на соя.

(67) Комисията заключи, че що се отнася до предполагаемата подкрепа от ПА за промишлеността за производство на биодизел, по-специално чрез различни видове мерки, включително предоставяне на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение, ПА не е предоставило необходимата информация и доказателства, както бяха поискани от Комисията във въпросника, в писмото от 17 април 2018 г. и по време на контролното посещение. Поради това се наложи Комисията да разчита на наличните факти, отнасящи се до този аспект на разследването.

(68) Тъй като ПА не предостави данни за продажбите на земеделските стопани, отглеждащи соя в Аржентина, Комисията базира заключенията си на данните за цената на соята на вътрешния пазар, предоставени от включените в извадката производители износители. Освен това Комисията се позова на обществено достъпна информация относно упълномощаването или възлагането на производителите на соя от страна на ПА да продават соята на вътрешния пазар срещу по-ниско от адекватното възнаграждение и намерението на ПА да окаже подкрепа на промишлеността за производство на биодизел чрез тази и други свързани мерки.

(69) След окончателното разгласяване ПА и CARBIO отново изразиха своето несъгласие с факта, че Комисията използва наличните факти в съответствие с член 28 от основния регламент. Те заявиха, че използването на наличните факти е обосновано само ако заинтересована страна не предостави „необходимата информация“, която е от възлово значение за достигане до определени констатации. Според ПА и CARBIO Комисията в никакъв момент не е доказала как поисканата информация е от възлово значение за стигането до определени констатации в конкретния случай и не е взела предвид факта, че поисканата информация или не е била на разположение на ПА, или е била недостъпна поради законодателството за опазване на данъчната тайна.

(70) В комуникацията си с ПА Комисията обясни подробно причините, поради които ѝ е необходима по-подробна информация за производителите на соя соево масло. Твърдението на ПА и CARBIO, че ПА не е било в състояние да предостави тази информация не беше подкрепено с никакви доказателства, че това е било така, нито че Комисията е разполагала с други разумни начини да получи тази информация. Исканата информацията беше от такова естество, че Комисията може да приеме, че тя е била на разположение на ПА и/или CARBIO или поне че ПА е разполагал с необходимите регулаторни правомощия, за да изиска от производителите на соя и соево масло тази информация. Комисията също така разчиташе на по-добро сътрудничество от страна на производителите на соя и соево масло, ако ПА се беше свързало с тях пряко и/или в тясно сътрудничество с Комисията.

3.2.2. Анализ

(71) Според жалбоподателя ПА оказва подкрепа на промишлеността за производство на биодизел чрез различни видове мерки. По-конкретно жалбоподателят заяви, че ПА е прилагало политика за налагане на високи експортни такси, както и други разпоредби относно соята и соевото масло, което е основната суровина, използвана за производството на биодизел в Аржентина. Според жалбоподателя по този начин ПА е гарантирало, че цените на суровините за производството на биодизел са значително по-ниски от международните цени.

(72) Както се посочва в изготвения от Комисията меморандум относно наличността на достатъчно доказателства (9), Комисията счита, че експортните такси са били един от инструментите, с които ПА е възлагало на производителите на соя и соево масло да съдействат на промишлеността за производство на биодизел в Аржентина. В настоящото разследване Комисията проучи набора от мерки, приети от ПА и изкуствено подпомагащи промишлеността за производство на биодизел в Аржентина.

(73) За да се установи наличието на подлежаща на изравняване субсидия, трябва да са налице три елемента: а) финансово участие или подпомагане на доходите/ценова подкрепа; б) полза; и в) специфичност (член 3 от основния регламент) (10).

(74) За да стигне до заключение относно първия елемент, Комисията направи анализ дали наборът от мерки, приети от ПА, е довел до финансово участие на правителството под формата на снабдяване на производителите износители на биодизел от Аржентина със соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение, съгласно член 3, параграф 1, буква а) от основния регламент и/или дали наборът от мерки, приети от ПА, попада в категорията „подпомагане на доходите/ценова подкрепа“ на промишлеността за производство на биодизел съгласно член 3, параграф 1, буква б) от основния регламент.

3.2.2.1. Финансово участие

(75) Като начало Комисията констатира, че всички включени в извадката дружества са купували соя на вътрешния пазар от свързани или несвързани дружества, за да я преработят в соево масло, а след това в биодизел. Включените в извадката производители износители не са закупували соево масло за последваща преработка в биодизел, тъй като те самите са извършвали раздробяване на соя в соево масло като междинна стъпка за производството на биодизел. Поради това анализът в следващите подраздели е съсредоточен върху това дали ПА е предоставяло соя (а не соево масло) срещу по-ниско от адекватното възнаграждение.

(76) В член 3, параграф 1, буква а), подточка iv), второ тире от основния регламент се посочва, че е налице финансово участие, когато правителството: „упълномощава или възлага на частен орган да изпълнява една или повече от функциите, изброени в подточки i), ii) и iii), които обикновено се упражняват от правителството, като практиката в действителност не се отличава от практиките, които обичайно се следват от правителствата“. Функциите, описани в член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) от основния регламент, са налице, когато „правителството предоставя стоки или услуги, които не са част от общата инфраструктура, или купува стоки...“ Посочените разпоредби отразяват член 1.1, буква а), параграф 1, подточки iii) и iv) от Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки (Споразумението за СИМ) и следва да се тълкуват и прилагат предвид съответната съдебна практика на СТО.

(77) Специализираната група на СТО по делото САЩ – Ограничения на износа, постанови, че обикновеното значение на двете думи „упълномощава“ и „възлага“ в член 1.1, буква а), параграф 1, подточка iv) от Споразумението за СИМ изисква действието на правителството да съдържа понятието за делегиране (в случай на упълномощаване) или за нареждане (в случай на възлагане) (11). Тя отхвърли „причинно-следствения довод“ на САЩ и поиска да има изрично и утвърдително действие на делегиране или нареждане (12).

(78) В последващо дело обаче становището на Апелативният орган бе, че замяната на думите „упълномощава“ и „възлага“ с „делегиране“ и „нареждане“ е твърде строго като критерий (13). Според Апелативния орган „упълномощаване“ е налице, когато дадено правителство предоставя отговорност на частен орган, а „възлагане“ препраща към ситуациите, в които правителството упражнява своята власт над частен орган (14).

(79) И в двата случая правителството използва частен орган като пълномощник за предоставяне на финансово участие и „в повечето случаи би могло да се очаква упълномощаването или възлагането на частен орган да включва някаква форма на заплаха или подтикване“ (15). В същото време по силата на член 1.1, буква а), параграф 1, подточка iv) не се позволява на членовете да налагат изравнителни мерки по отношение на продукти, „когато правителството само упражнява своите общи регулаторни правомощия“ (16) или когато правителствената намеса „може да доведе или да не доведе до конкретен резултат само на основата на дадените факти и обстоятелства и упражняването на свободен избор от страна на участниците на пазара“ (17). Упълномощаването и възлагането по-скоро предполагат „по-активна роля на правителството, а не просто действия за насърчаване“ (18).

(80) Освен това СТО не счете, че „оставянето на преценката в ръцете на частния субект непременно противоречи на упълномощаването или възлагането на този частен орган […] Въпреки че може да има случаи, при които предоставеният марж на действие на частния орган е такъв, че е невъзможно надлежно да се заключи, че му е възложено да изпълнява специфична задача или е упълномощен за това, това е въпрос от фактическо/доказателствено естество, който трябва да бъде разгледан за всеки отделен случай.“ (19)

(81) В съответствие с посочените решения на СТО не всички мерки на правителството, които са в състояние да предоставят ползи, достигат равнището на финансово участие съгласно член 3 от основния регламент и член 1.1, буква а) от Споразумението за СИМ. Трябва да има доказателства за правителствена политика или програма за насърчаване на промишлеността, предмет на разследването (в този конкретен случай промишлеността за производство на биодизел/биогорива), като се упражнява власт над публични или частни органи (в настоящия случай производители на соя) или им се делегира отговорност да предоставят на промишлеността за производство на биодизел соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение.

(82) Накратко, в съответните решения на СТО се предвижда, че: i) определянето на наличието на „финансово участие“ съгласно член 1.1, буква а), параграф 1 от Споразумението за СИМ следва да се съсредоточи върху естеството на действията на правителството, а не върху последиците или резултатите от тези действия (20). С други думи, добре известен факт е, че правителствата се намесват на пазара като регулатори и предизвикват последици върху пазара и участниците на пазара. В този смисъл държавата може например законосъобразно да наложи експортни такси с цел да се генерират приходи в случай на стоки, които са силно конкурентни на международните пазари. От друга страна, не е законосъобразно налагането на експортни ограничения, когато е очевидно, че този инструмент се използва заедно с други механизми, за да бъдат задържани стоки на вътрешния пазар и принуждавани доставчиците да продават на цени, по-ниски от пазарните, като част от по-мащабна схема, специално създадена от правителството с цел подпомагане на конкретна промишленост или група от промишлени отрасли за повишаване на тяхната конкурентоспособност. Поради това естеството на действията на правителството, включително техният контекст, предмет и цел, е подходящо за целите на оценката на елемента „финансово участие“; ii) „упълномощаване“ или „възлагане“ включва изрично и утвърдително действие, насочено към определен субект във връзка с конкретна задача или задължение, което много се различава от ситуация, в която правителството се намесва на пазара по някакъв начин, като тази намеса може доведе или да не доведе до конкретен резултат предвид фактическите обстоятелства и упражняването на свободен избор от страна на участниците на пазара. В крайна сметка основният въпрос по отношение на понятията за упълномощаване или възлагане е дали това поведение, т.е. финансово участие под формата на предоставяне на стоки срещу по-ниско от адекватното възнаграждение, се изразява в действия на правителството или представлява свободен избор на частни субекти, диктуван от пазарни съображения, като например регулаторни ограничения (21); iii) по същество член 1.1, буква а), параграф 1, подточка iv) от Споразумението за СИМ представлява разпоредба срещу заобикалянето, което означава, че за да се констатира упълномощаване или възлагане е необходимо правителството да предостави отговорност на частен орган или да упражни своята власт над частен орган, за да извърши финансово участие. В повечето случаи се очаква упълномощаването или възлагането на частен орган да включва някаква форма на заплаха или подтикване, което на свой ред може да послужи за доказателство за упълномощавано или възлагане (22). Правителствата обаче могат да разполагат и с други средства за упражняване на власт над частен орган, някои от които може да са „по-незабележими“, отколкото даването на нареждане или може да включват същата степен на принуда (23); iv) трябва да е налице „доказуема връзка“ между действията на правителството и поведението на частния орган (24). Няма причина даден случай на упълномощаване или възлагане от страна на правителството да не се основава на косвени доказателства (като имплицитни и неформални актове на делегиране или нареждане), при условие че имат доказателствена сила и са убедителни (25). В това отношение доказателствата за намерението на правителството да подкрепи промишлеността надолу по веригата (например чрез публично обявени политики, решения или други свои действия) или наличието на други държавни мерки, които да гарантират определен резултат на пазара (например ограничения за износ, заедно с правителствена мярка, вследствие на която икономическите оператори не могат да натрупват запаси от продуктите си), може да бъдат от значение за определяне на наличието на „финансово участие“ съгласно член 1.1, буква а), параграф 1, подточка iv) от Споразумението за СИМ (по-специално като косвен начин държавното управление предоставят стоки, както е предвидено в подточка iii). При някои обстоятелства „насоките“ от страна на правителството могат да представляват възлагане (26). Възможно е наличието на определени ефекти върху пазара (например намаляване на цените) също да е фактор, който трябва да бъде взет предвид заедно с всички други налични доказателства, включително възможността за предвиждане на тези последици в конкретен контекст. И накрая, в зависимост от обстоятелствата даден частен орган може да реши да не извършва задача, която му е възложена или за която е упълномощен, въпреки евентуалните отрицателни последици. Това обаче по никакъв начин не доказва, че не е налице упълномощаване или възлагане на частен орган (27).

(83) В съответствие с тази съдебна практика Комисията разгледа много внимателно естеството на намесата на ПА (дали включва упълномощаване или възлагане по отношение на производители на соя), естеството на органите, по отношение на които е извършено упълномощаване (дали производителите на соя са частни органи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент), и действията на органите, по отношение на които е извършено упълномощаване или възлагане (дали производителите на соя, по отношение на които е извършено упълномощаване или възлагане, предоставят на промишлеността за производство на биодизел соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение и следователно действат като пълномощник на правителството). Освен това Комисията провери дали тази функция обикновено се упражнява от правителството (дали предоставянето на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение на дружества производители в Аржентина е обичайна дейност на правителството) и дали тя в действителност не се различава от практиките, които правителствата обичайно следват (дали предоставяне на соя от производителите в действителност се различава от действията, които самото правителство би предприело).

3.2.2.2. Упълномощаване или възлагане на производителите на соя от страна на правителството на Аржентина

(84) С оглед на съдебната практика на СТО, цитирана в съображения 77—82 по-горе, Комисията на първо място направи анализ дали подкрепата от страна на ПА за промишлеността за производство на биодизел е наистина цел на правителствената политика, а не просто „страничен ефект“ от упражняването на общите му регулаторни правомощия. В рамките на разследването беше разгледано по-специално дали установените изкривявания на цените са били част от целите на правителството или занижените цени на соята са били по-скоро „непреднамерен“ страничен продукт от общата регулаторна дейност на правителството. В съответствие със заключенията в съображение 64 Комисията взе решение частично да използва наличните факти, за да определи дали е налице упълномощаване или възлагане на производителите на соя от страна на ПА.

(85) От редица документи става ясно, че ПА изрично си е било поставило като цел на политиката подкрепата и развитието на промишлеността за производство на биодизел, по-специално чрез намаляване на цената на вътрешния пазар на суровините (соя), като по този начин предостави финансово участие за производството на биодизел.

(86) Тази подкрепа се предоставя чрез редица мерки, които могат да бъдат свързани с ПА (включително експортни такси върху соята, субсидии, за да могат производителите на соя да продължат да произвеждат и продават на вътрешния пазар на производителите на биодизел, контрамерки по отношение на производството на други зърнени култури, например налагане на квоти за износ, както и публични изявления за насърчаване на производители на соя да преустановяват производството си, а да продължат да продават на вътрешния пазар) (28). Въпреки че са изменяни няколко пъти от въвеждането им през 1994 г. (29), тези мерки са прилагани без прекъсване и целта им, както самото ПА е посочило в законодателството (вж. съображения 89—100), е намаляване на цените на соята на вътрешния пазар на фона на покачващите се цени на световните пазари, което е в полза на развитието на веригата на добавената стойност в Аржентина, включваща, наред с други отрасли, производството на биодизел.

(87) Експортните такси върху соята са важен инструмент, използван от ПА в подкрепа на промишлеността за производство на биодизел. Според ОИСР, ПА, особено чрез своя режима на експортни такси, налага „по-високи такси на производителите на суровини, като същевременно прилага по-ниски ставки за готовите продукти. […] Ценовото предимство, предоставено на националните отрасли надолу по веригата, може да наруши и ограничи конкуренцията както вътрешния, така и на международния пазар“ (30). Освен това Международната агенция за възобновяема енергия (IRENA) посочва в доклад, посветен на Аржентина, че „диференцираните експортни такси за биогорива в сравнение тези за други продукти от същата изходна суровина, насърчава износа на биогорива, и особено на биодизел“ (31). Световната банка посочва, че ПА налага високи експортни такси, чийто ефект е „намаляване на разходите за изходни суровини на вътрешния пазар и насърчаване на износа на биодизел“ (32).

(88) ПА заяви, че в нито една от публикациите на ОИСР, IRENA и Световната не се споменава изричната му цел да е била да оказва подкрепа на промишлеността за производство на биодизел в Аржентина. ПА нямаше възражения срещу истинността на цитатите, посочени от Комисията. За разлика от ПА Комисията счита, че извършените анализи в посочените публикации подкрепят извода ѝ, че ПА изрично подкрепя промишлеността за производство на биодизел в Аржентина.

(89) От 1994 г. насам Аржентина налага експортна такса за соята фиксирана на 3,5 %. Както ще бъде илюстрирано с всички промени на законодателството, описани в съображения 91—100, мерките, използвани за коригиране на експортната такса след първоначалната ставка, доказват изричната цел на ПА за намаляване на цените на вътрешния пазар в контекста на нарастващите цени на световните пазари. По време на разследването ПА заяви, че експортната такса върху соята и соевото масло е била наложена от съображения за повишаване на приходите. Въпреки многобройните искания на Комисията ПА не представи документи в подкрепа на това твърдение.

(90) Освен това в нито един от законодателните актове от 2002 г. насам, свързани с корекции на експортната такса върху соята, соевото масло или биодизела, не е посочено повишаване на приходите като мотив за повишаване на експортните такси. По-скоро, както е обяснено в съображения 91—100, в тези законодателни актове е посочено, че целта на експортната такса е да подтикне доставчиците на соя да продължат да продават на вътрешния пазар на цени под международните. По този начин ПА използва експортните такси върху соята не толкова като мярка за повишаване на данъчните приходи, колкото като инструмент за подкрепа на развитието на националната промишленост за производство на биодизел.

(91) След публично обявеното извънредно положение (33) експортната такса е увеличена през 2002 г. от 3,5 % на 13,5 % с Резолюция 11/2002 (34). Тази резолюция съдържа следното изявление: „ефектите от каквато и да е евентуална съществена промяна в международните цени на селскостопанските продукти също трябва да се вземат под внимание“ (курсивът е добавен) — те показват, че мярката е взета, за да окаже влияние върху цената на соята на вътрешния пазар в сравнение с цената на световния пазар.

(92) Ставката бе допълнително повишена през същата година от 13,5 на 23,5 % с Резолюция 35/2002 (35), която гласи, че „Закон № 22415 позволява облагането на вноса на стоки за потребление с цел стабилизиране на цените на вътрешния пазар, докато достигнат подходящо равнище, и поддържане на доставките, които задоволяват потребностите на вътрешния пазар“. Според законодателен текст тези мерки са били с преходен характер и временно действие, докато не настъпи промяна в икономическите условия. Експортните такси обаче все още са в сила на равнище, сходно с това по време на извънредното положение, докато за други зърнени култури тези такси са определени на 0 % (36).

(93) През 2007 г. започват дейност първите големи производители на биодизел в Аржентина. През същата година ПА публикува две резолюции за увеличаване на експортната такса върху соята от 23,5 на 27,5 % (37), а след това на 35 % (38). И в двете резолюции се посочва като причина за увеличаването на експортната такса, че освен че е налице нарастване на търсенето на тези продукти на вътрешния и международния пазар, тези (предимно свързани със соята) продукти имат нови видове производствена употреба, като ясно се посочват биогоривата като пример.

(94) Освен това в Резолюция № 10/2007 (39) изрично се посочва, че „международните цени на зърнените култури са се увеличили значително, […] поради което e целесъобразно налагането на допълнителни експортни мита върху редица от горепосочените стоки“ (курсивът е добавен).

(95) В Резолюция 369/2007 (40) пък изрично се отбелязва, че увеличението на експортната такса е необходимо с цел „намаляване на цените на вътрешния пазар, консолидиране на подобренията по отношение на разпределението на доходите и стимулиране на добавената стойност“ (курсивът е добавен).

(96) През 2008 г. с Резолюция 125/2008 (41) ПА определи формула за изчисляване на фиксиран размер на експортната такса в зависимост от нивото на официалната цена FOB, определяна ежедневно от правителството (Министерството на селското стопанство).

(97) В Резолюция 125/2008 е определена следната политиката по този въпрос: „ През последните години цените на международните пазари на зърна от житни растения и маслодайни семена се увеличиха значително, като се наблюдаваха силни колебания на цените между отделните години. Продължаването на такъв сценарий би могло да има отрицателно въздействие върху икономиката като цяло, като например по-високи цени на вътрешния пазар , негативен ефект върху справедливото разпределение на благата, както и нарастваща несигурност по отношение на инвестиционните решения в селскостопанския сектор. Предложената промяна в схемата на износните мита, приложими за възлова подгрупа зърна от житни растения и маслодайни семена, е подходящ инструмент за справяне с горепосочените проблеми.“ (курсивът е добавен).

(98) Отново през 2008 г. с Резолюция 64/2008 (42) ПА промени формулата за изчисляване на експортната такса и потвърди изрично целта на политиката си: „Целта на схемата за плаващи износни мита е да се смекчи въздействието върху цените на вътрешния пазар от нарастването на цените на международните пазари на зърна от житни растения и маслодайни семена и страничните им продукти, като по този начин допринесат за по-доброто разпределение на доходите .“ (курсивът е добавен).

(99) През 2012 г. ПА публикува съвместна резолюция, в която се посочва, че Аржентина е приемела редица публични политики за укрепване на националната промишленост за производство на биодизел, особено след приемането на Закон № 26.093. В съвместната резолюция се отбелязва също така, че митата върху износа на биодизел и неговите смеси са съобразени с експортните мита, прилагани към други странични продукти в сектора на маслодайните семена, като се отчита разликата в производствените разходи и се запазва диференциация, така че реалната ставка за биодизела е по-ниска отколкото тази за основната суровина за производството му, като по този начин се насърчава създаването на добавена стойност в Аржентина и развитието на промишлеността за производство на биодизел (43).

(100) Макар че в края на 2015 г. новоизбраното ПА премахна експортната такса върху други зърнени култури, експортната такса върху соята остана висока. В Наредба № 133/2015 (44) за премахване на експортната такса върху пшеницата и за коригиране на ставката на експортната такса върху соята на 30 % са посочени следните цели на политиката: „Що се отнася до соята и страничните ѝ продукти, увеличаването на засадените площи, както и рекордната реколта от изминалия сезон не предотвратиха спада в конкурентоспособността и рентабилността на цялата съответна верига на стойността“ (курсивът е добавен). Веригата за създаване на стойност в този случай се отнася до, наред с другото, промишлеността за производство на биодизел.

(101) След разгласяването на информационния документ ПА и CARBIO повториха твърдението си, че ефектът, който експортните такси върху соята са имали върху производството на биодизел, ако изобщо има такъв ефект, несъмнено представлява в най-добрия случай страничен ефект от мярка за събиране на приходи.

(102) Комисията не се съгласи с този коментар. Цитираните в съображения 91—100 наредби не могат да се считат просто за „изявления с чисто политически характер“. В законодателство многократно е отразено намерението на ПА да оказва подкрепа на промишлеността за производство на биодизел, докато, противно на твърденията на ПА, в наредбите за експортните такси върху соята събирането на държавни приходи не фигурира като цел. В нито един от посочените в информацията от ПА законодателни актове не се споменава увеличаване на приходите като следствие от експортната такса върху соята.

(103) Налагайки експортни такси върху соята, ПА поставя производителите на соя в нерационална ситуация от икономическа гледна точка, подтиквайки ги да продават стоките си на вътрешния пазар на цени, под тези, на които биха продавали, ако нямаше експортни такси. Поради това те са лишени от възможността за рационален избор и са подтикнати да се съобразяват с целите на политиката, аргументиращи експортната такса.

(104) Това нерационална ситуация беше подсилена от други ограничения на износа, например квоти за износ на селскостопански продукти, различни от соя, за периода от 2006 до 2015 г., чиято цел е ограничаване на износа на други култури и насочване на производителите към продължаване на производството на соя (за разлика от други зърнени култури) и още по-голямо намаляване на цената на вътрешния пазар. Производителите на соя също така са продължили да произвеждат и продават продукцията си на местно равнище, тъй като средносрочното и дългосрочното складиране на този селскостопански продукт не е целесъобразно.

(105) След разгласяването на информационния документ ПА заяви, че не е имало квоти за износ на царевица и пшеница в продължение на 10 години. Комисията обаче стигна до извода, че това твърдение е фактически невярно. С Резолюция 543/2008 (45) изрично се урежда определянето на максимални количества за износ, приложими наред с други стоки, за пшеница и царевица. Тази мярка беше в сила до края на 2015 г. (46)

(106) Освен това през 2009 г. ПА наложи временна забрана за внос на соя, посочвайки, че следва да се предпочита използването на местни суровини пред вносни такива, като по този начин се добавя стойност към аржентинските продукти на международния пазар, и че временният внос на суровини, които се произвеждат и от местни производители, е в ущърб на тази цел (47). През 2012 г. ПА създаде „Регистър на одобрените оператори в сектора на соята“ и премахна на забраната за внос (48). Въпреки това вносът на соя в Аржентина остава изключително труден, докато не бяха направени допълнителни изменения на посочения регистър през 2016 г. (49) Забраната за внос в съчетание с експортната такса върху соята потвърждава целта на политиката на ПА да се стимулира развитието на изцяло национална промишленост за производство на биодизел, включително местни продукти във веригата на доставки. Чрез забраната се създава изкуствено, направлявано от правителството производство на соя в Аржентина, което е предназначено за консумация на вътрешния пазар и за задоволяване на местното търсене въз основа на местното предлагане и е ориентирано към постигането на заявените цели на политиката.

(107) Освен това дългият период на ограничения на износа на други култури е довел до значително увеличаване на производството на соя, т.нар. „sojización“ („соевизация“) (50) на аржентинското селско стопанство. Дори след премахването на квотите за износ през 2015 г. (51) производството на соя не е намаляло значително в сравнение с други култури и се е задържал сравнително стабилно, вж. графика 1 по-долу: Графика 1 Производство на соя, царевица и пшеница в Аржентина по селскостопански години Царевица Пшеница Соя Производство в млн. тона 2000/01 2001/02 2002/03 2003/04 2004/05 2005/06 2006/07 2007/08 2008/09 2009/10 2010/11 2011/12 2012/13 2013/14 2014/15 2015/16 2016/17 2017/18 Източник: http://datosestimaciones.magyp.gob.ar/

(108) Освен това през 2017 г. ПА публикува резолюция, в която установява режим за стимулиране на земеделските производители на соя (52) като част от плана Belgrano (53). Създадения през 2016 г. план Belgrano беше насочен към развитието на инфраструктурата и промишлеността в десет провинции в северната част на Аржентина, които в миналото са били по-слабо развити в сравнение с останалата част на страната. С тази резолюция бяха предоставени финансови стимули за производителите на соя в десетте най-слабо развити провинции в Аржентина (54) за периода от 1 март до 31 август 2017 г., като по този начин производителите отново бяха насочени към производството на соя, което пък доведе до допълнително нарастване на доставките на соя на вътрешния пазар, облагодетелстващо развитието на промишлеността за производство на биодизел.

(109) Предвид наличните доказателства Комисията счете, че ПА е имала доста по-активна роля, „отколкото просто действия за насърчаване“, както се изисква от Апелативния орган (55). Предприетите от ПА мерки ограничават свободата на действие на производителите на соя, както и техните бизнес решения къде и на каква цена да продават своите продукти.

(110) Те са възпрепятствани да максимизират печалбата си, както биха направили, ако не бяха налице експортни такси върху соята (например изнасяйки продукцията си, за да се възползват от по-високите цени, или увеличавайки цените на вътрешния пазар) или други сходни ограничителни мерки.

(111) Тази ситуация беше допълнително подкрепена с наредби 133/2015 и 640/2016, с които ПА взема специални мерки в полза на соевата промишленост и свързаната с нея верига за създаване на стойност, за да спре влошаването на конкурентоспособността и рентабилността на цялата съответна верига за създаване на стойност. По този начин производителите на соя се насърчават или насочват от ПИ да поддържат производството, за да осигуряват снабдяването на вътрешния пазар, дори ако рационалният избор на доставчика би бил да адаптира производството и цените си в ситуация, в която износът е предмет на възпиращи мерки.

(112) Следователно чрез тези мерки ПА подтиква производителите на соя да пласират продукцията си в Аржентина, тъй като не могат да я продават на по-добри цени, които биха преобладавали в Аржентина, ако не бяха в сила тези мерки.

(113) В този смисъл ПА е извършило упълномощаване или възлагане по отношение на производителите на соя да предоставят стоки на ползвателите на соя на вътрешния пазар, т.е. производители на биодизел, срещу по-ниско от адекватното възнаграждение. На производителите на соя е възложена отговорността за създаването на изкуствен и сегментиран вътрешен пазар в Аржентина, на който продуктът се продава на занижени цени.

(114) С други думи, прилагайки описания набор от мерки, ПА е наясно как ще реагират производителите на соя и какви ще са последици от тези мерки. Макар че производителите на соя биха могли леко да намалят своето вътрешно производство в отговор на експортните такси и другите ограничителни мерки, данните сочат, че производството не е спряло, нито пък е намаляло значително (вж. таблица 1 по-долу и допълнителните пояснения в съображение 139). Комисията заключи, че това е резултат от факта, че ПА е извършило упълномощаване или възлагане по отношение на производителите на соя да продължат да произвеждат и изнасят продуктите си.

(115) Както е обяснено, адаптирането на производството в сектора за производство на соя e умерено, което води до по-ниски цени на вътрешния пазар. В тази връзка последиците се установяват на предварителна база, а не на база последваща оценка, и поради това не са „непреднамерени“. Налице е ясна „доказуема връзка“ между политиката и поведението на участващите частни органи, които действат като пълномощник на ПА за изпълнение на политиката му за предоставяне на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение на промишлеността за производство на биодизел.

(116) ПА само призна успеха на набора от мерки за постигането на поставената цел на политиката — подпомагане на промишлеността за производство на биодизел. В посочената по-долу съвместна резолюция, която ПА публикува през 2012 г., се посочва, че приетите публични политики включват различни механизми за насърчаване на промишлеността за производство на биодизел. Посочва се също, че това обяснява добрите резултати на този производствен сектор, чиято брутна печалба за основната суровина по време на етапа на преработка превишава 25 % (56). Тези маржове до голяма степен се дължат на разликите между експортните такси върху биодизела и соята.

(117) В заключение Комисията установи, че ПА е извършило упълномощаване или възлагане по отношение на производителите на соя, за да изпълняват политиката му за създаване на сегментиран вътрешен пазар и да предоставят соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение на аржентинските производители на биодизел.

(118) След разгласяването на информационния документ ПА заяви, че Комисията е разширила обхвата на упълномощаването или възлагането, поставяйки акцента върху термините „подтикване“ и „насоки“, докато съгласно изискванията на СТО възлагането на отговорност трябва да включва изрично и утвърдително действие, насочено към определен субект във връзка с конкретна задача или задължение. Обикновените формулировки на политиките на правителството не могат да представляват нареждане, а предполагаемото нареждане или упълномощаване няма как да бъда непреднамерено или просто вторичен продукт от регулаторната дейност на правителството.

(119) Комисията не се съгласи с това твърдение. Както е посочено в съображение 117, с оглед на съдебната практика на СТО, цитирана в съображение 93, Комисията установи съществени доказателства в подкрепа на заключението, че ПА е предприело изрично и утвърдително действие, за да упълномощи или възложи на производителите на соя да продават продукцията си срещу по-ниско от адекватното възнаграждение на промишлеността за производство на биодизел. Налице е „доказуема връзка“ между действията на правителството и поведението на земеделските производители на соя, така че това поведение би могло да бъдат обяснено с действията на ПА. ПА не обоснова твърдението си, че доказателствата, установени от Комисията, могат да се считат за обикновени формулировки на политиките на PA. По-специално, ПА не оспори съществуването на заявените цели на политиката, като произтичащи от тези формулировки; нито отрече изявленията, в които се отбелязва успехът на ограничителни мерки за постигане на целите на политиката за подпомагане на аржентинската промишленост за производство на биодизел. Поради това твърдението беше отхвърлено.

(120) Освен това ПА заяви, че заключението на Комисията, че наличието на различни механизми в рамките на по-широка схема, създадена от ПА в подкрепа на дадена промишленост, е от значение, за да се определи естеството на действието, е категорично погрешно, тъй като експортните такси не са включени в член 3, подточки i) — iii) от основния регламент (нито в Споразумението за СИМ) и не попадат в обхвата на член 3, подточка iv) от основния регламент.

(121) Сам по себе си фактът, че експортните такси като такива не са изрично споменати в член 3, параграф 1, буква а) от основния регламент не изключва възможността потенциално да представляват финансово участие и поради това попадат в определението за субсидия съгласно основния регламент и Споразумението за СИМ. Комисията предостави множество доказателства, че експортната такса върху соята е използвана заедно с други инструменти, за да бъдат подтикнати производителите на соя да се съобразяват с формулираните целите на политиката, което е равнозначно на подлежаща на изравняване субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от основния регламент. Тъй като ПА не обоснова твърдението си, че експортната такса върху соята не може да се счита за подлежаща на изравняване субсидия, Комисията отхвърли твърдението.

(122) След окончателно разгласяване ПА изрази несъгласие с констатацията на Комисията в съображение 121, че не е обосновало твърдението си, че експортната такса върху соята не може да се счита за подлежаща на изравняване субсидия.

(123) Въпреки че в хода на разследването заяви, че налагането на експортни такси е с цел генериране на приходи, ПА не представи доказателства в подкрепа на това твърдение, по отношение на който и да е от законодателните актове за налагане на експортна такса върху соята или за промяна на равнището на тази такса. В действителност, въз основа на наличните доказателства Комисията стигна до заключението, че експортните таксите са един от инструментите, използвани от ПА в подкрепа на развитието на промишлеността за производство на биодизел. Поради това Комисията стигна до различно заключение, както е обяснено в съображения 89—90 по-горе, и отхвърли първоначалното твърдение на ПА.

(124) CARBIO допълни, че Комисията е пренебрегнала строгите критерии, необходими за да се докаже упълномощаването или възлагането. Производителите на соя запазват свободата си да решат дали да произвеждат, продават и изнасят своята продукция. Нито един елемент от експортната такса върху соята не включва упълномощаване или възлагане на производителите при вземането на което и да е от тези решения.

(125) Комисията не е съгласна, че в този случай не са изпълнени критериите за упълномощаване или възлагане, както е посочено в съображение 82. Освен това твърдението на CARBIO, че производителите на соя са свободни да определят цената на продуктите си е неправилно. По време на контролното посещение ПА обясни как цената FOB на соята за износ се определя от правителството. Фактът, че цените соята както за износ, така и за вътрешния пазар са значително по-ниски от цените на световния пазар, означава, че производителите на соя са ограничени при определянето на своите цени. И накрая, CARBIO не отчита факта, че експортните такси не са единственият инструмент на ПА за възлагане на производителите на соя. Поради това твърдението беше отхвърлено.

(126) От CARBIO оспориха също посочената в съображение 112 констатация на Комисията, че производителите на соя не могат да продават на по-добри цени, които биха преобладавали в Аржентина, ако не бяха в сила мерките, позовавайки се на изследване на комисията по вътрешна търговия, в което се посочва, че премахването на експортната такса върху соята би довело до увеличаване на цената ѝ на вътрешния пазар с едва 1,2 % (57).

(127) Комисията обаче отбеляза, че според проучване, публикувано в American Journal of Agricultural Economics (58), цената на соята на вътрешния пазар при липса на експортна такса вероятно би била доста по-висока, с до 26,0 %. Освен това в цитираното е CARBIO проучване се посочва също така, че премахването на експортната такса върху соята би довело до спад в цената ѝ на световния пазар с около 18 %. Това означава, че при теоретично премахване на експортната такса в размер на 23,5 % разликата между цената в Аржентина и тази на световния пазар почти ще изчезне.

(128) Поради това Комисията потвърди заключението, че производителите на соя са подтиквани да продължат да отглеждат и продават соя в Аржентина, без да им се позволява да я продават на по-добри цени, които биха преобладавали в Аржентина при отсъствието на тези мерки.

(129) След окончателно разгласяване ПА и CARBIO повториха твърденията си, че: — не съществува набор от мерки, чрез който аржентинските производители на соя се подтикват да я продават на местно равнище и срещу по-ниско от адекватното възнаграждение, — производителите на соя са свободни да определят цените на своите продукти, — не се предоставя финансово участие чрез експортните такси върху соята; че въздействието върху производството на биодизел от експортните такси върху соята представлява в най-добрия случай страничен ефект от мярка за събиране на приходи, — естеството на експортната такса върху соята и предназначението ѝ за събиране на приходи няма нищо общо с твърденията за упълномощаване или възлагане, и — по този начин не е реализирана полза.

(130) CARBIO и ПА изразиха също несъгласието си с правното тълкуване от страна на Комисията на термините „упълномощава“ и „възлага“. ПА заяви, че оценката на Комисията на финансовото участие силно наподобява т.нар. „подход, основан на въздействието“, който бе изрично и категорично отхвърлени от съдебната практика на СТО.

(131) От CARBIO заявиха също, че настоящата цена соята на световния пазар не отразява какви биха били цените на вътрешния пазар на соя в Аржентина при липсата на експортна такса.

(132) Тъй като ПА и CARBIO просто повториха вече представяни доводи, които не бяха недостатъчно убедителни, за да обосноват твърденията, Комисията ги отхвърли.

3.2.2.3. Упълномощаване или възлагане на частни органи по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент

(133) Комисията след това прецени дали производителите на соя в Аржентина са частни органи, на които ПА е извършило упълномощаване или възлагане по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.

(134) Включените в извадката аржентински производители износители са закупували от местни източници цялото количество соя, необходимо за производството на биодизел. Купували са я основно от частни стопанства, отглеждащи соя, както и малки количества от държавното дружество YPF.

(135) Поради това Комисията счете, че въз основа на наличната информация, всички производителите на соя са частни органи, на които ПА е извършило упълномощаване по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент да предоставят соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение.

3.2.2.4. Предоставяне на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение от страна на производителите на соя

(136) На следващия етап Комисията провери дали производители на соя действително са провеждали правителствената политика за предоставяне на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение. Това наложи извършването на подробен анализ на развитието на пазара в Аржентина спрямо подходяща референтна стойност. В съответствие със заключенията, изложени в съображение 64, Комисията взе решение частично да използва наличните факти, за да определи дали е било налице предоставяне на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение от страна на производителите на соя.

(137) Чрез набор от мерки, описани в съображения 84—116, ПА е подтикнало производителите на соя да продават на местния пазар на цени, по-ниски от нормалните (т.е., при липсата на тези мерки производителите на соя биха изнасяли продукцията си на световния пазар на много по-висока цена или просто биха съобразили предлагането си с ограничения на пазара). Производителите на соя обаче не са постъпвали така, което се дължи на политиката на ПА за насърчаване на развитието на промишлеността за производство на биодизел надолу по веригата.

(138) Както е показано в таблица 1, на практика цялото потребление на соя на вътрешния пазар е било предназначено допълнителната ѝ преработка в соево масло чрез раздробяване. Данните относно производството, износа, вноса и раздробяването на соя по години са, както следва: Таблица 1 Производство на соя, соево масло и биодизел в Аржентина Производство на соя (MT) Износ на соя (MT) Внос на соя (MT) Раздробяване на соя (MT) Производство на соево масло (MT) Потребление на соево масло на вътрешния пазар (MT) Производство на биодизел (MT) 2007 г. 47 482 787 11 843 248 2 245 391 36 268 044 6 962 206 474 078 2008 г. 46 238 890 11 733 588 2 891 771 31 709 219 6 024 101 1 078 022 711 864 2009 г. 30 989 474 4 292 321 823 924 30 285 623 5 772 026 1 348 922 1 179 103 2010 г. 52 676 218 13 616 012 189 36 824 921 7 000 075 2 118 336 1 820 385 2011 г. 48 878 774 10 420 216 12 862 37 339 854 7 113 681 2 996 512 2 429 964 2012 г. 40 100 197 6 158 407 1 428 33 333 313 6 353 359 2 841 121 2 456 578 2013 г. 49 306 202 7 784 236 1 615 34 040 869 6 432 942 2 448 560 1 997 809 2014 г. 53 397 720 7 360 901 2 227 37 936 186 7 096 392 3 184 146 2 584 290 2015 г. 61 446 556 11 509 272 566 40 940 319 7 895 905 2 407 954 1 810 659 2016 г. 58 799 258 8 910 323 853 849 44 482 510 8 670 493 3 137 953 2 659 275 2017 г. 54 971 626 7 369 126 1 897 833 41 824 091 8 065 602 3 264 784 2 871 435 Източник: Предоставена от ПА информация от различни обществено достъпни аржентински бази данни).

(139) Както е видно от таблица 1, производството на соя е нараснало от 26,7 млн. тона (MT) през 2001 г. на 40,5 млн. тона през 2006 г. (59) Увеличението на експортната такса върху соята не е довело до намаляване на производството на соя, а до нерационално от икономическа гледна точка нарастване. Всъщност при липсата на подтикване посредством различните видове мерки на ПА, доставчиците, подлежащи на ограничения на износа, биха се приспособили към пазарните условия. В този случай обаче, вместо да намалят производството си, производителите на соя също са се възползвали от целта на политиката на ПА да се стимулира развитието на конкурентоспособна промишленост за производство на биодизел, за което пък са необходими количества соя, която се предоставя на производители на биодизел на цени под международните.

(140) Тенденцията е представена на графика 2 по-долу (в MT): Графика 2 Преработка на соя в Аржентина Раздробяване на соя Внос на соя Износ на соя Производство на соя 2017 2016 2015 2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 Източник: данни, представени е таблицата в съображение 138.

(141) Таблица 1 и графика 2 показват, че на практика цялото производство на соя, потребявано на вътрешния пазар, е било предназначено за раздробяване, а потреблението на соево масло на вътрешния пазар е било предимно за производството на биодизел.

(142) След окончателното разгласяване CARBIO заяви, че Комисията твърди, че цялото количество соя, продавано на вътрешния пазар, е било използвано единствено за производството на биодизел. Комисията уточни, че случаят не е такъв. Както е посочено в съображение 141, продаваната на вътрешния пазар соя е била предназначена за раздробяване с цел производството на соево масло и соев шрот. Полученото соево е използвано за производството на биодизел, тъй като няма съществен вътрешен пазар за соево масло в Аржентина. Част от соевото масло и соевия шрот се изнася.

(143) Освен това износът на соя се извършва само когато е задоволено вътрешното потребление за целите както на раздробяването на соя, така и на производството на биодизел. Таблица 1 и графика 2 показват също нулевия или много ограничен внос на соя през годините на прилагане на ограниченията на износа. Тези данни се потвърждават и от наблюдавания бизнес модел на включените в извадката производители износители. Наистина, никой от тях не е внасял соя за производството на биодизел. Те по-скоро са внасяли соя, която са използвали изключително в съоръженията си за раздробяване, а след това са изнасяли извън Аржентина цялото получено количество соево масло и соев шрот.

(144) Следователно основната цел на мерките на ПА е била постигната: местното производство на соя изцяло е задоволявало търсенето на вътрешния пазар на суровини за производството на биодизел, като по този начин е било в ущърб на производителите на соя, които, ако не бяха налице ограничения на износа, биха предпочели да оптимизират печалбата си и да изнасят цялата си продукция или да я продават на вътрешния пазар на по-високи цени.

(145) Според приложимата съдебна практика СТО, както конкретно е обяснено в съображение 78, в повечето случаи следва да има някаква форма на заплаха или подтикване, за да се докаже наличието на упълномощаване и възлагане, упражнено от правителството върху доставчиците на суровини. Оставянето на свобода на преценка не отхвърля автоматично тази констатация. Настоящият анализ на всеки отделен случай се основава на доказателства. В случая фактът, че износът е доста ограничен, на стоков пазар със силно изразен международен характер, на който Аржентина е един от водещите световни производители на соя, е забележителен, особено като се има предвид, че цените на международните пазари са значително по-високи от тези на вътрешния пазар в Аржентина (вж. графика 3 в съображение 158).

(146) Доказателствата, съдържащи се в аржентинското законодателство (вж. съображения 91—99), показват, че целта на политиката на ПА е да се развиват и подпомагат отрасли надолу по веригата, които генерират по-висока добавена стойност, включително производството на биодизел. Освен това PA ясно заяви, че има за цел да защити отраслите надолу по веригата от покачването на цените на международните пазари.

(147) След разгласяването на информационния документ CARBIO заяви, че Комисията не е предоставила никакви доказателства в подкрепа на твърдението, че производители на соя биха предпочели да оптимизират печалбата си.

(148) Тъй като не получи информация директно от производителите на соя, както е обяснено в съображения 61—64, Комисията прие, че соя производителите на соя са рационални икономически оператори, които извършват дейност в условията на пазарна икономика и биха оптимизирали печалбата си при всяка възможност. Поради това се счита за нерационално решение да се увеличи производството на соя, когато цените са намалели вследствие на по-високата експортна такса. Фактът, че производителите на соя продължават да предлагат соя въпреки ограничителните мерки, приети от ПА, е резултат от действията, предприети от ПА, за да ги подтикне — като субекти, които изпълняват целите на политиката — да подкрепят промишлеността за производство на биодизел. Поради това твърдението беше отхвърлено.

(149) ПА заяви, че не са представени доказателство, че преработката на соя в Аржентина е претърпяла каквато и да е промяна в резултат на експортните такси върху соята.

(150) Комисията не се съгласи с това твърдение. Като начало Комисията припомня, че ПА не ѝ съдейства да получи необходимата информация от производителите на соя, за да оцени по-добре тяхното поведение. Поради това въз основа на наличната информация Комисията счете, че мерките на ПА (включително експортната такса) са променили поведението на производителите на соя с цел да се постигне търсеният от ПА ефект. Както може да се види в таблица 1, въпреки увеличението на експортната такса върху соята през 2007 г., т.е. в началото на широкомащабното производство на биодизел, производството на соя е нараснало значително. Освен това през същия период износът на соево масло в голяма степен е заменен с износ на биодизел, което показва, че мерките на ПА са подействали като стимул за структурна промяна с цел подобряване на конкурентоспособността на промишлеността за производство на биодизел. Вследствие на това твърдението бе отхвърлено.

(151) Ясно е също така, че множество малки земеделски производители на соя (приблизително 64 000), въпреки че не са формално възпрепятствани от ПА да изнасят своите продукти, са подтикнати от тези политики да продават на вътрешния пазар почти цялата си продукция, на цени, по-ниски от цените на международните пазари. Няма доказателства, че ПА по някакъв начин активно се опитва пряко или непряко да насърчи и/или подкрепи увеличаване на износа, а оттам и максимизиране на печалбите на земеделските производители на соя, въпреки затрудненията, пред които те са изправени при намирането на клиенти в чужбина, общуването на чужд език и справянето с всички административни формалности при извършването на износ.

(152) Тъй като в досието липсват други доказателства за противното и предвид липсата на достатъчно сътрудничество от страна на ПА да представи необходимите доказателства и информация в това отношение, Комисията стигна до заключението, че наличните доказателства свидетелстват, че производителите на соя са подтиквани да продават продукцията си на вътрешния пазар в полза на отраслите надолу по веригата (включително производителите на биодизел), вместо да търсят максимална възвръщаемост по други начини, например чрез адаптиране на продукцията си или дори чрез преминаването към друг вид производство (напр. други зърнени култури).

(153) Фактът, че производителите на соя поне формално все още разполагат с известна свобода на преценка дали да продават в чужбина и че е налице много ограничено количество износ не е в ущърб на основното заключение относно наличието на упълномощаване или възлагане в съответствие със съдебната практика на СТО по случая DRAM (60).

(154) Освен това Комисията подложи на анализ последиците от предоставянето на соя, извършвано вследствие на мерките на ПА, върху цените на вътрешния пазар на соята в Аржентина, ако има такива последици.

(155) Комисията използва средната цена на соята на вътрешния пазар в Аржентина, който се основава на месечните данни от борсата Buenos Aires Grain Exchange за Rosario, Bahia Blanca и Quequen, предоставени на национално равнище от Министерството на селското стопанство.

(156) Включените в извадката производители износители са внесли известно количество соя. Въпреки че дружествата не са използвали този внос за производството на биодизел (а за производството на соево масло за износ), цената му може да се счита за представителна, тъй като соята е била внесена, за да бъде раздробена и изнесена отново като соево масло и цената ѝ отразява цената на световния пазар на соя.

(157) Цена на вътрешния пазар беше сравнена със средната цена FOB на вноса на соя от включените в извадката производители износители, на месечна основа.

(158) На графика 3 по-долу са показани ценовите колебания през разглеждания период и разлика в проценти между цената на вътрешния пазар в Аржентина и тази на световния пазар. Графика 3 Цена на вътрешния пазар в Аржентина в сравнение с цената на световния пазар Разлика в цената (%) Цена на световния пазар (ARS/MT) Цена на пазара на Аржентина (ARS/MT) 2017M11 2017M09 2017M07 2017M05 2017M03 2017M01 2016M11 2016M09 2016M07 2016M05 2016M03 2016M01 2015M11 2015M09 2015M07 2015M05 2015M03 2015M01 Източник: Bloomberg и предоставена от ПА информация от обществено достъпни източници.

(159) На графика 3 е показана разликата между цената на вътрешния пазар в Аржентина и тази на световния пазар, която се дължи основно на експортната такса върху соята. Провежданата от ПА политика на възлагане пречи на производителите на соя да реализират печалби въз основа на цените на световния пазар. Производителите на соя на практика са лишени от ползите от рационалния избор да продават на международните пазари на много по-високи цени.

(160) Вместо това те постигат сравними печалби както на вътрешния, така и на международния пазар, като приспадат от цените на вътрешния пазар размера на експортната такса. По този начин ПА потиска цените на вътрешния пазар в полза на местната преработвателна промишленост.

(161) ПА извършва възлагане, като лишава производителите на соя от възможността за рационален избор. Освен това, както е видно от графиката, разликата между цените на вътрешния пазар и тези на световния пазар не само е останала значителна, но е осигурявала защита на промишлеността за производство на биодизел и всички останали отрасли надолу по веригата (например предприятията за раздробяване на соя, които са интегрирани основно с производители на биодизел) от най-големите нараствания на цените на международния пазар.

(162) Това означава, че наборът от мерки на ПА е постигнал предварително определената цел, а именно намаляване на цените на вътрешния пазар в контекста покачващите се цени на международните пазари, облагодетелствайки по този начин националните отрасли, носещи добавена стойност, сред които производството на биодизел.

(163) С оглед на изложеното по-горе Комисията стигна до заключението, че по отношение на производителите на соя в Аржентина е извършвано упълномощаване или възлагане да предоставят соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение на националната промишленост за производството на биодизел.

3.2.2.5. Функцията, която обикновено се упражнява от правителството, като практиката в действителност не се отличава от практиките, които обичайно се следват от правителствата

(164) По отношение на критерия „обикновено се упражнява“, който все още не допълнително пояснен от експертната група (61), Комисията счете, че предоставянето на суровини, намиращи се на територията на дадена държава, на местни дружества е функция, която обикновено се упражнява от правителството. Съгласно общото международно право държавите имат суверенитет по отношение на природните си ресурси. Въпреки че разполагат с голяма свобода на преценка как да организират експлоатацията на своите природни ресурси, техният суверенитет обикновено се изразява в държавни регулаторни правомощия за това. В този смисъл е без значение дали дадено правителство обичайно упражнява тази функция (62). Поради това Комисията установи, че предоставянето на соя, намираща се на територията на Аржентина, за промишлеността за производство на биодизел е функция, която обикновено се упражнява от правителството.

(165) След разгласяването на информационния документ CARBIO възрази срещу решението на Комисията, че държавата трябва да носи отговорност за решенията, взети от частни доставчици на соя, отглеждана в рамките на същата държава. За да спазят критерия „обикновено се упражнява“, от CARBIO заявиха, че всички решения относно соята трябва да бъдат вземани в името на цел от обществен интерес. Както обаче CARBIO беше посочила „държавата може да избере да предприеме действие по отношение на природните си ресурси.“ Това потвърждава позицията на Комисията, че този суверенитет обикновено се изразява в държавни регулаторни правомощия за организиране на експлоатацията на природните ресурси на държавата. Поради това, за да е изпълнен критерият „обикновено се упражнява“, не е необходимо всички решения по отношение на соята трябва да бъдат взети в името на цел от обществен интерес. В противен случай тези субекти могат да бъдат считани за „публични органи“ и действията им да представляват действия на държавата, което се различава от сценария за извършване на упълномощаване или възлагане. В последния случай не е необходимо всички действия на частните органи да представляват действия на държавата, а само конкретното действие (т.е. предоставяне на ресурси срещу по-ниско от адекватното възнаграждение). Поради това Комисията отхвърли твърдението и стигна до заключението, че предоставянето на суровини, като например соя, за преследване на цели от обществен интерес (като например развитие на промишлеността за производство на биодизел) е функция, която обикновено се упражнява от правителството.

(166) По отношение на критерия „в действителност не се отличава“ Комисията отбеляза, че изразът се появява в доклада от 1960 г. на експертната група за преразглеждане в съответствие с член XVI:5, като в него подобен израз е използван по отношение на финансирани от производителите налози, за които е счетено, че в действителност не се различават от правителствените практики на данъчно облагане и субсидиране (63). В този контекст посоченият критерий изисква констатация, потвърждаваща, че предоставянето на стоки от упълномощени частни органи в действителност не се различава от хипотезата, че самото правителство е предоставило такива стоки. Комисията счита, че случаят е такъв. Вместо пряко да осигурява суровини за промишлеността за производство на биодизел, за да постигне целите на обществената политика за насърчаване на развитието посочената промишленост, включително нейния потенциал за износ, посредством набор от мерки ПА подтиква частните субекти да направят това от негово име.

(167) След окончателното разгласяване ПА и CARBIO заявиха, че Комисията не е предоставила никакви доказателства, че решенията, взети от частни доставчици относно производството и продажбите на соя, отглеждана върху частно притежаваната земя в Аржентина, отразяват функция, която обикновено се упражнява от ПА.

(168) Както Комисията посочи в съображение 164, тя счита, че предоставянето на суровини, намиращи се на територията на дадена държава, на местни дружества е функция, която обикновено се упражнява от правителството. ПА и CARBIO не представиха никакви съществени аргументи или доказателства, които да опровергаят това заключение и поради това твърдението бе отхвърлено. ПА използва производителите на соя, за да постигне определена цел на политиката, което не се различава от ситуация, в която самото ПА произвежда соята.

3.2.2.6. Заключение

(169) Посредством набор от мерки, включително експортни такси, количествени ограничения, субсидии за местните производители и формулировки на обществената политика, ПА е подтикнало производителите на соя да продават продукцията си на вътрешния пазар и е извършило спрямо тях упълномощаване или възлагане, за да предоставят тази суровина в Аржентина срещу по-ниско от адекватното възнаграждение. Разглежданите мерки са постигнали желания ефект да нарушат условията за конкуренция на вътрешния пазар на соя в Аржентина и да понижат цените до изкуствено ниско равнище в полза на промишлеността за производство на биодизел надолу по веригата. Функцията за предоставяне на соя срещу по-ниско от адекватното възнаграждение обикновено се упражнява от правителството в името на постигането на обществената цел за подкрепа на промишлеността за производство на биодизел и практиката на дружествата за производство на соя да изпълняват тази функция в действителност не се отличава от практиките, които обичайно се следват от правителствата при постигането на подобни политически цели чрез други форми на подкрепа (като безвъзмездна помощ или приходи, от които правителството се е отказало).

(170) Поради това Комисията стигна до заключението, че ПА е предоставило непряко финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточки iii) и iv) от основния регламент, както той се тълкува и прилага съгласно съответните стандарти на СТО съгласно член 1.1, буква а), подточки iii) и iv) от Споразумението за СИМ.

3.2.2.7. Подпомагане на доходите или ценова подкрепа

(171) Комисията счита, че категориите „финансово участие“/„подпомагане на доходите или ценова подкрепа“ не се изключват взаимно. В действителност Апелативният орган потвърди, че „обхватът на управленските мерки, чрез които могат да се предоставят субсидии [под формата на „финансово участие“], се разширява още повече, като се включи понятието „подпомагане на доходите или ценова подкрепа“, посочено в член 1.1, буква а), параграф 2“ (64). Това тълкуване е в съответствие също така с предмета и целта на Споразумението за СИМ, а именно „увеличаване и подобряване на дисциплините на ГАТТ, свързани с използването както на субсидии, така и на изравнителни мерки“ (65).

(172) Член XVI от ГАТТ от 1994 г. обхваща „всяка субсидия, включително каквато и да е форма на подпомагане на доходите или ценова подкрепа, чиято цел е пряко или непряко да се увеличи износът/да се намали вносът на който и да е продукт от/на нейна територия“.

(173) Изразът „каквато и да е форма“ показва широкия обхват на тази категория, включваща всички форми за пряко или непряко подпомагане на доходите или ценова подкрепа. В този смисъл речниковото значение на „форма“ се отнася до „един от начините на съществуване или проява на нещо; вид, разновидност“, но също и „начин, метод“ (66). Поради това „каквато и да е форма“ включва какъвто и да е начин или похват, чрез който правителството предоставя на някого подпомагане на доходите или ценова подкрепа.

(174) „Подкрепа“ обозначава „действия, които допринасят за успеха или запазват стойността на цените или доходите, получени от някого“ (67). Понятието „подкрепа“ често се използва в контекста на селското стопанство и се отнася до програмите за държавна подкрепа (68). В този случай значението на понятието „подкрепа“, използвано в член 1.1, буква а), параграф 2 от Споразумението за СИМ, се отнася до действия на правителството, които допринасят за успеха или запазват стойността на цените или доходите, получени от някого.

(175) И накрая, формулировката „по смисъла на член XVI от ГАТТ от 1994“ предполага всички форми на подпомагане на доходите или ценова подкрепа, които пряко или непряко увеличават износа на „който и да е продукт“ от територията на държава — членка на СТО, или намаляват вноса на този продукт в рамките на нейната територия. Този ефект, действителен или потенциален, е изрично предвиден в член XVI: 1 от ГАТТ от 1994 г.: „… всяка субсидия, включително каквато и да е форма на подпомагане на доходите или ценова подкрепа, чиято цел е пряко или непряко да се увеличи износът/да се намали вносът на който и да е продукт от/на нейна територия“.

(176) В обобщение, член 3, параграф 1, буква б) от основния регламент обхваща мерки на правителството под каквато и да е форма, които осигурява пряко или непряко подпомагане на доходите или ценова подкрепа на някого, което има като ефект, действителен или потенциален (69), увеличаване на износа на който и да е продукт от територията на държава — членка на СТО, или намаляват вноса на този продукт в рамките на тази територия. Това тълкуване е в съответствие също така с предмета и целта на Споразумението за СИМ, а именно „увеличаване и подобряване на дисциплините на ГАТТ, свързани с използването както на субсидии, така и на изравнителни мерки“ (70).

(177) В съответствие с това тълкуване и в допълнение към проверката дали наборът от мерки, приети от ПА, може да се квалифицира като „финансово участие“ под формата на предоставяне на стоки срещу по-ниско от адекватното възнаграждение Комисията анализира също така дали наборът от мерки на ПА може също да се характеризира като подпомагане на доходите или ценова подкрепа, попадащи в обхвата на член 3, параграф 1, буква б) от основния регламент. По този начин Комисията на първо място провери дали ПА възнамерява да подкрепи създаването и развитието на промишлеността за производство на биодизел; на второ място, какви мерки е приело ПА в подкрепа на промишлеността за производство на биодизел; и на трето място, дали тези мерки могат да се квалифицират като „каквато и да е форма на подпомагане на доходите/ценова подкрепа“ по смисъла на член XVI от ГАТТ от 1994 г.

(178) След разгласяването на информационния документ ПА и CARBIO заявиха, че Комисията се е основала на недопустимо широко тълкуване на израза „каквато и да е форма на подпомагане на доходите или ценова подкрепа“, използван в член 3, параграф 1, буква б) от основния регламент, с аргумента, че той включва „всички форми за пряко или непряко подпомагане на доходите или ценова подкрепа“ и израза „какъвто и да е начин или похват, чрез който правителството предоставя на някого подпомагане на доходите или ценова подкрепа“.

(179) Комисията отхвърли това твърдение. Тя базира констатациите си върху съдебната практика на СТО и тълкуването на понятието „подпомагане на доходите или ценова подкрепа“. Както е описано в съображения 186—195 по-долу, Комисията не само разглежда последиците от мерките на ПА, но също така внимателно анализира политическите цели на тези мерки, както естеството и замисълът им и заключи, че цените на биодизела и соята на вътрешния пазар в Аржентина „включват пряка държавна намеса на пазара, целяща фиксиране на цената на дадена стока на определено ниво“ (71). В резултат на преследваните от ПА цели на политиката цените на биодизела на вътрешния пазар в сравнение с цената на изнасяния биодизел са установени на изкуствено завишено равнище, подкрепяйки по този начин националната промишленост за производство на биодизел (вж. съображения 189 и 195). В същото време цената на соята е определена на изкуствено занижено ниво посредством експортна такса върху соята, чрез която също се оказва подкрепа на националната промишленост за производство на биодизел.

(180) След окончателното разгласяване ПА изразиха несъгласие с тълкуването на Комисията, че категориите „финансово участие“/„доход или ценова подкрепа“ не се изключват взаимно, поради наличието на съюза „или“ в член 1.1, буква а), параграф 2 от Споразумението за СИМ.

(181) В съображение 171 Комисията обясни защо не е счела тези категории за взаимноизключващи се. Обикновеното езиково пояснение на използвания съюз „или“ в текста на Споразумението за СИМ не промени аргументите на Комисията и поради това твърдението бе отхвърлено.

(182) ПА повтори твърдението си, че констатациите на Комисията неправилно се основават на недопустимо широко тълкуване на израза „каквато и да е форма на подпомагане на доходите или ценова подкрепа“, използван в член 1.1, буква а), параграф 2 от Споразумението за СИМ, и че за да може режимът на експортни такси да попадне в приложното поле на разпоредбите на член 1.1, буква а), параграф 2, Комисията прилага „подход, основан на въздействието“, който не е в съответствие със съдебната практика на СТО.

(183) Тъй като ПА не представи никакви нови доказателства, които да опровергаят заключенията на Комисията, тя отхвърли твърденията.

(184) След окончателното разгласяване CARBIO също така оспори констатациите на Комисията за наличие на подпомагане на доходите и ценова подкрепа, като цитира в своя полза друга част от доклада на експертната група, Китай — GOES (72). Според CARBIO при подпомагането на доходите и ценовата подкрепа не се включват ситуации, в които „промяната в цените е косвен ефект от друга форма на държавна намеса“ (73).

(185) Комисията счита, че позоваването от страна на CARBIO на съдебната практика от Китай — GOES не е приложимо в конкретния случай, тъй като заключенията относно доходите/цените не са въз основа на косвен ценови ефекти, а на действия, които могат бъдат свързани с ПА и са замислени и предназначени за въздействие върху цените в подкрепа на промишлеността за производство на биодизел. Поради това твърдението се отхвърля.

3.2.2.8. Намерение на ПА да подпомогне националната промишленост за производство на биодизел

(186) Законодателните актове, посочени в съображения 89—100, показват, че ПА е провеждало изр