BG Официален вестник на Европейския съюз L 144/29

РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА

от 20 март 2013 година

относно Държавна помощ № SA.23420 (11/C, ex NN40/10), приведена в действие от Белгия в полза на SA Ducroire/Delcredere NV

(нотифицирано под номер C(2013) 1497)

(само текстовете на нидерландски и френски език са автентични)

(текст от значение за ЕИП)

(2014/274/ЕС)

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея (1) от него,

като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,

като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2),

като има предвид, че:

I. ПРОЦЕДУРА

(1) На 5 юни 2007 г. [жалбоподателят] (3) е подал жалба до Европейската комисия относно първоначално капиталово вложение в размер на 150 милиона EUR в полза на акционерно дружество SA Ducroire/Delcredere NV (по-долу „SA Ducroire/Delcredere NV“) при създаването му през септември 2004 г. от Office National du Ducroire (по-долу „ONDD“).

(2) С писмо от 7 декември 2007 г. Комисията поиска от Белгия подробна информация. На 12 февруари 2008 г. тя получи отговори на поставените въпроси, придружени от множество документи, както и от бизнес план.

(3) На 9 септември 2008 г. се състоя среща между жалбоподателя и службите на Комисията.

(4) На 4 декември 2008 г. Комисията предаде на Белгия неповерителна версия на жалбата.

(5) На 12 и 17 декември 2008 г. на жалбоподателя беше изпратена неповерителна версия на отговора на Белгия и му беше поискана по-конкретна информация. Жалбоподателят отговори с писмо от 6 ноември 2009 г.

(6) Допълнителни запитвания бяха отправени към Белгия на 21 април 2010 г., на които тя отговори на 23 юли 2010 г.

(7) На 23 февруари 2011 г. Комисията реши да открие официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (по-долу „ДФЕС“) (4) на следните евентуални мерки за подпомагане: i) предоставената гаранция от белгийската държава в полза на ONDD относно продаваемите рискове, ii) един или повече вътрешни трансфери на средства за застрахователни дейности за продаваеми рискове и iii) записаният от ONDD капитал в полза на застрахователни дейности за продаваеми рискове на SA Ducroire/Delcredere NV. Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно въпросните мерки.

(8) На 17 март и на 28 април 2011 г. бяха проведени две срещи между белгийските органи, ONDD, SA Ducroire/Delcredere NV и службите на Комисията.

(9) На 4 май 2011 г. белгийските органи поискаха срокът за отговор на решението за откриване на официална процедура по разследване (по-долу „решението за откриване на процедурата“) да бъде удължен с четири седмици. На 5 май 2011 г. Комисията уведоми белгийските органи, че няма възражения относно искането за удължаване на срока и поиска допълнителна информация за срещата от 28 април 2011 г.

(10) На 1 юни 2011 г. белгийските органи съобщиха своя отговор на формулираните от Комисията мнения и въпроси в решението за откриване на процедурата. Приложенията към техния отговор бяха съобщени на 9 и 10 юни 2011 г.

(11) След този отговор, на 27 юли 2011 г. Комисията поиска допълнителна информация.

(12) За да подготвят отговора си на поставените от Комисията въпроси, белгийските органи проведоха две технически съвещания със службите на Комисията и с бенефициера на мерките за подпомагане, съответно на 26 септември и на 18 октомври 2011 г. На 14 ноември 2011 г. Белгия предостави допълнителна информация за обсъжданите на тези заседания въпроси.

(13) На 5 декември 2011 г. белгийските органи представиха отговор на въпросите, поставени от Комисията, с дата 27 юли 2011 г.

(14) На 23 април 2012 г. Комисията поиска някои уточнения относно представената информация, които бяха предоставени от белгийските органи на 16 май 2012 г.

(15) На 21 май 2012 г. беше проведена среща между белгийските органи, ONDD, SA Ducroire/Delcredere NV и службите на Комисията, след която белгийските органи представиха в писмо от 31 май 2012 г. допълнителни обяснения. С писмо от 14 юни 2012 г. белгийските органи потвърдиха позицията си относно оспорваната от Комисията мярка за предоставяне на капитал.

II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА

II.1. БЕНЕФИЦИЕРЪТ И НЕГОВИТЕ ДЕЙНОСТИ

(16) ONDD е „самостоятелна държавна институция“, която функционира на пазара на кредитното застраховане и се ползва от подкрепата и гаранцията на белгийската държава.

(17) До 31 август 2003 г. ONDD е упражнявал за своя сметка всичките си дейности, като се е ползвал от държавна гаранция. Не е съществувало разделно счетоводство за дейностите по краткосрочно и дългосрочно кредитно застраховане, нито по отношение на продаваемите и непродаваеми рискове. В Съобщението на Комисията до държавите членки съгласно член 93, параграф 1 от Договора относно прилагането на членове 92 и 93 от Договора към застраховането на краткосрочни експортни кредити (по-долу „съобщението за застраховане на експортни кредити“) (5) се определят като продаваеми търговските и на политически рискове със срок под две години, отнасящи се за длъжници (6), установени в държава от Европейския съюз или в някои държави — членки на ОИСР, а именно: Австралия, Канада, Исландия, Япония, Нова Зеландия, Норвегия, Швейцария и Съединени американски щати (7).

(18) На 1 септември 2003 г. ONDD е активирал „търговска“ сметка, без да ползва, според белгийските органи, отпуснатата от тази дата държавна гаранция за цялостната дейност, свързана с краткосрочните рискове. По тази търговска сметка е предоставен капитал в размер на [45—70] милиона EUR, необходим за получаване на разрешение от националния регулатор на застрахователите, l'Office de Contrôle des Assurances (по-долу OCA). В рамките на тази търговска сметка не е съществувало разделно счетоводство за продаваеми и непродаваеми рискове.

(19) През май 2004 г. ONDD решава да финализира съществуващите си дейности за краткосрочно кредитно застраховане, като създава SA Ducroire/Delcredere NV. Според белгийските органи решението за създаване на SA Ducroire/Delcredere NV е взето с цел съобразяване със Съобщението за застраховане на експортни кредити, с което държавите членки се приканват да променят схемите за застраховане на експортни кредити, така че да се преустанови държавното подпомагане на институциите за застраховане на експортни кредити по отношение на определените като „продаваеми“ рискове.

(20) Решението за създаване на SA Ducroire/Delcredere NV и за предоставянето му на капитал в размер на 150 милиона EUR е взето от управителния съвет на 11 май 2004 г. въз основа на бизнес план, изготвен от ONDD за периода 2005—2007 г., в рамките на който са предвидени два възможни сценария: а) „реалистичен“ сценарий, базиран на конюнктурата и основаващ се на ръст от 3 % на застрахованите суми; б) „динамичен“ сценарий, базиран на проактивен подход за завладяване на пазара, основаващ се на евентуален двойно по-голям ръст отколкото при реалистичния сценарий, а именно 6 % (8).

(21) Дружеството SA Ducroire/Delcredere NV е учредено на 23 септември 2004 г., дата на която ONDD е записал в полза на въпросното дружество капитал в размер на 150 милиона EUR, от които 100 милиона EUR са внесени веднага, а останалите 50 милиона EUR са внесени през 2009 г.

(22) На 1 януари 2005 г. ONDD прехвърля своя портфейл от краткосрочни рискове на SA Ducroire/Delcredere NV, което започва дейността си на тази дата, докато ONDD продължава да управлява дългосрочните рискове.

(23) По този начин SA Ducroire/Delcredere NV управлява всички продаваеми рискове по смисъла на Съобщението за застраховане на експортни кредити (които по дефиниция за краткосрочни), както и краткосрочните непродаваеми рискове, като рисковете за период под две години, отнасящи се за длъжници, установени извън ОИСР.

(24) През 2007 г. SA Ducroire/Delcredere NV придоби 33 % от капитала на Komerčni ύvěrová pojišt'ovna EGAP (KUP) (търговския клон на чешката национална агенция за застраховане на експортни кредити) за [12—14] милиона EUR. Придобиването е извършеносъвместно със SACE BT, която придоби също така 33 % от капитала на KUP. През 2009 г. SA Ducroire/Delcredere NV изкупи изцяло дяловото участие на SACE BT в капитала на KUP за общата сума от [0—20] милиона EUR. Впоследствие, 12 милиона EUR от тази сума бяха отчетени като загуба от прехвърляне на дялови участия (отрицателна корекция на стойността на инвестицията).

II.2. ЖАЛБАТА

(25) На 5 юни 2007 г. е подадена жалба до Комисията. Според жалбоподателя ONDD е предоставил вноска в капитала при условия, при каквито не би действал частен инвеститор. От една страна, очакваната от SA Ducroire/Delcredere NV възвръщаемост на внесения капитал е по-ниска от възвръщаемостта, която би очаквал един частен инвеститор. От друга страна, внесеният в SA Ducroire/Delcredere NV капитал надхвърля необходимия капитал както от гледна точка на пруденциалните правила за адекватен минимален размер на собствения капитал, както и по отношение на средния коефициент на платежоспособност (нетни премии/ собствени средства) на останалите участници в сектора. Според жалбоподателя, единствено чрез тяхната „свръхкапитализация“ през 2004 г. SA Ducroire/ Delcredere NV и SACE BT са могли да подадат през второто тримесечие на 2006 г. съвместната си оферта „извън всякаква конкуренция“ за придобиването на 66 % от акциите на KUP.

II.3. ПРИЧИНИ, ДАЛИ ОСНОВАНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА

(26) Разследването, предприето на 23 февруари 2011 г. се отнася за следните мерки: а) Предоставената на ONDD от страна на белгийската държава гаранция относно продаваемите рискове (по-долу „мярка 1“). б) Вероятните вътрешни (в рамките на ONDD) трансфери на средства от дейностите по застраховане на непродаваемите рискове към дейностите по застраховане на продаваеми рискове (преди трансфера на дейностите по застраховане на краткосрочни рискове към SA Ducroire/Delcredere NV) (по-долу „мярка 2“). Действително през периода, когато ONDD е извършвал дейности по застраховане на продаваеми рискове, той не е управлявал отделно и не е водил разделно счетоводство за дейностите си по застраховане на продаваеми и непродаваеми (краткосрочни) рискове, което противоречи на предписанието в точка 4.3 от съобщението за застраховане на експортни кредити. Съгласно точка 4.3 от съобщението за застраховане на експортни кредити, кредитните застрахователи, ползващи се с държавна подкрепа следва „да управляват отделно и да водят отделни счетоводни сметки за своята дейност по застраховането на продаваеми и на непродаваеми рискове за сметка на държавата или с нейна гаранция, за да докажат, че не получават държавна помощ за застраховането на продаваеми рискове“. в) Внесеният през 2004 г. от ONDD капитал (записан капитал в размер на 150 милиона EUR) в полза на неговото дъщерно дружество SA Ducroire/Delcredere NV (по-долу „мярка 3“).

(27) По отношение на мярка 3 в решението за откриване на процедурата се заключава, че не представляват помощ следните части от отпуснатия на SA Ducroire/Delcredere NV капитал (9): а) Тъй като частта от първоначалния капитал на SA Ducroire/Delcredere NV може да се счита като подкрепа за дейността, свързана с непродаваемите рискове (10), тя не представлява помощ. Факт е, че съгласно съобщението за застраховане на експортни кредити, държавите членки имат правото да подпомагат дейността по експортно кредитиране на непродаваеми рискове. Тъй като тази дейност не би следвало да се извършва от пазарните оператори, подкрепата на държавата няма да наруши по никакъв начин конкуренцията, следователно, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Ето защо, Комисията поиска от Белгия да внесе уточнения относно частта от капитала на SA Ducroire/Delcredere NV, която е в подкрепа на дейността, свързана с непродаваемите рискове. б) Частта от капитала на SA Ducroire/Delcredere NV, която още в рамките на ONDD е била в полза на дейността по застраховане на продаваеми рискове и която е била прехвърлена на SA Ducroire/Delcredere NV заедно със съответните дейности, не представлява помощ. Извършена е единствено промяна на правната форма на съществуваща икономическа дейност и свързания с нея капитал (11).

(28) Оспорваната евентуална нова помощ (мярка 3) следователно се отнася само за частта от капитала, отпусната на SA Ducroire/Delcredere NV, която не е в подкрепа на дейността по кредитно застраховане на непродаваеми рискове и която не превишава частта от капитала, която е била в полза на дейността по застраховане за продаваеми рискове в рамките на ONDD към 31 декември 2004 г. (малко преди прехвърлянето на дейностите по застраховане на краткосрочни рискове към Ducroire/Delcredere NV).

(29) За целите на настоящото решение се прилагат следните определения: а) „допълнителен капитал“ — частта от предоставения на SA Ducroire/Delcredere NV капитал, превишаваща частта от капитала, която е била в полза на дейността, свързана с краткосрочните рискове (продаваеми и непродаваеми) в рамките на ONDD към 31 декември 2004 г. (малко преди прехвърлянето на дейностите по застраховане за краткосрочни рискове към SA Ducroire/Delcredere NV); б) „добавен капитал“— частта от допълнителния капитал, определен по-горе, която е в полза на дейността по експортно кредитно застраховане за продаваеми рискове и която превишава частта от капитала която е била в полза на дейността, свързана с краткосрочните рискове в рамките на ONDD към 31 декември 2004 г.).

(30) Следователно допълнителният капитал включва добавения капитал (вж. графиката към съображение 141).

(31) В решението си за откриване на процедурата, Комисията предполага, че е налице значителен допълнителен и добавен капитал, тъй като съществува диспропорция между капитала от 150 милиона EUR, предоставен на SA Ducroire/Delcredere NV при учредяването му, и капитала от [45—70] милиона EUR, отпуснат в рамките на ONDD в търговската сметка предназначена от 1 септември до 31 декември 2004 г. за дейността, свързана с краткосрочните рискове, включваща и продаваемите рискове. Още тогава Комисията посочи, че вероятно е налице допълнителен и добавен капитал и че очакваната от него доходност е недостатъчна.

(32) Тъй като ONDD и SA Ducroire/Delcredere NV не са се съобразили с изискването в точка 4.3 от Съобщението за застраховане на експортни кредити (вж. съображения 17 и 19 за изготвяне на отделно управление и счетоводство, за да се разграничат продаваемите и непродаваемите рискове, Комисията не може да определи точно какъв е размерът на „добавения“ капитал в етапа на откриване на официалната процедура по разследване. Поради този факт, в решението си за откриване на официална процедура по разследване Комисията призова белгийските органи да се съобразят с точка 4.3 от съобщението за застраховане на експортни кредити и да посочат частите от капитала, които са били предназначени за подкрепа съответно на дейността по краткосрочните непродаваеми рискове и тази по продаваемите рискове, преди и след прехвърлянето им на SA Ducroire/Delcredere NV.

III. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

(33) В определения срок Комисията не е получила мнения от заинтересованите страни относно откриването на процедурата.

IV. МНЕНИЯ НА БЕЛГИЯ

Относно мерки 1 и 2: Държавна гаранция за продаваемите рискове в ONDD и вътрешни трансфери на ресурсите за продаваемите рискове на ONDD

(34) Белгия заяви, че ONDD винаги е бил съсредоточен върху непродаваемите рискове и че тези рискове неизменно са били преобладаващи в неговия портфейл. След 1993 г. (12), и преди приемането на десетте нови държави членки в Европейския съюз (ЕС) през май 2004 г., дейността, свързана с продаваемите рискове в ONDD е била слабо застъпена. В края на 2003 г. премиите за тази дейност са представлявали едва около [0—1 %] в портфейла от краткосрочни рискове и застрахованите суми са възлизали едва на […] милиона EUR (вж. таблица 1 по-долу). Следва да се отбележи, че ниският процент на покритите тогава продаваеми рискове се е дължал единствено на тяхната свързаност с непродаваем риск (13).

(35) Едва след 1 май 2004 г. след приемането на десетте нови държави членки в Европейския съюз, балансът между продаваеми и краткосрочни непродаваеми рискове в портфейла на ONDD се е променил, тъй като делът на продаваемите рискове в портфейла на ONDD от [0—1 %] ( премии) през 2003 г. е нараснал на [15—20 %] през 2004 г. (вж. таблица 1 по-долу). Тази промяна се дължи на автоматичното преминаване от категория непродаваеми към категория продаваеми на краткосрочните рискове, отнасящи се за длъжници установени в новите десет държави — членки на Европейския съюз.

(36) По отношение на мярка 1 белгийските органи отбелязват също така, че държавната гаранция е била спряна още на 1 септември 2003 г. по отношение на продаваемите рискове чрез техния трансфер към търговската сметка, за която ONDD е получил одобрение от OCA (14), точно защото тази сметка не се е ползвала от държавна гаранция (дейностите, ползващи се от държавна гаранция не са регулирани от ОСА).

(37) По отношение на вътрешните трансфери на ресурси в полза на продаваемите рискове в ONDD, белгийските органи изтъкват, че поради слабо застъпената дейност по продаваеми рискове всякакъв трансфер на ресурси е бил немислим и във всички случаи би бил de minimis (15).

(38) Белгийските органи заключават, че по отношение на мярка 1 и мярка 2 разглежданите суми във всички случаи са de minimis (16). Таблица 1 Изменение на премиите и застрахованите суми за краткосрочни продаваеми и непродаваеми рискове (глобални полици с износители — краткосрочни) (хиляди EUR) 2000 г. 2001 г. 2002 г. 2003 г. 2004 г. 2005 г. 2006 г. продаваеми рискове […] […] […] […] […] […] […] от които продаваеми след 2004 г. (10 нови държави членки) […] […] […] от които продаваеми след 2007 г. (2 нови държави членки) непродаваеми рискове […] […] […] […] […] […] […] от които непродаваеми след 2004 г. (10 нови държави членки) […] […] […] […] от които продаваеми след 2007 г. (2 нови държави членки) […] […] […] […] […] […] […] Застрахована сума […] […] […] […] […] […] […] продаваеми рискове […] […] […] […] […] […] […] от които продаваеми след 2004 г. (10 нови държави членки) […] […] […] от които продаваеми след 2007 г. (2 нови държави членки) непродаваеми рискове […] […] […] […] […] […] […] от които продаваеми след 2004 г. (10 нови държави членки) […] […] […] […] от които продаваеми след 2007 г. (2 нови държави членки) […] […] […] […] […] […] […] Премии […] […] […] […] […] […] […] (В %) 2000 г. 2001 г. 2002 г. 2003 г. 2004 г. 2005 г. 2006 г. продаваеми рискове [0—1 %] [0—1 %] [0—1 %] [0—1 %] [20—25 %] [20—25 %] [25—30 %] от които продаваеми след 2004 г. (10 нови държави членки) [20—25 %] [15—20 %] [15—20 %] от които продаваеми след 2007 г. (2 нови държави членки) непродаваеми рискове [99—100 %] [99—100 %] [99—100 %] [99—100 %] [75—80 %] [75—80 %] [70—75 %] от които продаваеми след 2004 г. (10 нови държави членки) [20—25 %] [15—-20 %] [20—-25 %] [20—25 %] от които продаваеми след 2007 г. (2 нови държави членки) [0-5 %] [0-5 %] [0-5 %] [0-5 %] [0-5 %] [0-5 %] [0-5 %] Застрахована сума 100,00 % 100,00 % 100,00 % 100,00 % 100,00 % 100,00 % 100,00 % продаваеми рискове [0—1 %] [0—1 %] [0—1 %] [0—1 %] [15—20 %] [15—20 %] [15—20 %] вкл. продаваеми след 2004 г. (10 нови държави членки) [15—20 %] [10—15 %] [10—15 %] вкл. продаваеми след 2007 г. (2 нови държави членки) непродаваеми рискове [99—100 %] [99—100 %] [99—100 %] [99—100 %] [80—85 %] [80—85 %] [80—85 %] вкл. продаваеми след 2004 г. (10 нови държави членки) [15—20 %] [15—20 %] [20—25 %] [15—20 %] вкл. продаваеми след 2007 г. (2 нови държави членки) [0—5 %] [0—5 %] [0—5 %] [0—5 %] [0—5 %] [0—5 %] [5—10 %] Премии 100,00 % 100,00 % 100,00 % 100,00 % 100,00 % 100,00 % 100,00 %

Относно мярка 3: Капитал, разпределен от ONDD за SA Ducroire/Delcredere NV

(39) Като доказателство, че капиталът, разпределен от ONDD за SA Ducroire/Delcredere NV е бил необходим и е отговарял на критериите за частния инвеститор, белгийските органи се привели следните аргументи: 1) операцията следва да бъде разгледана в нейния контекст, тоест прехвърлянето на съществуваща дейност към ново дъщерно предприятие, 2) капиталовата вноска е оправдана съгласно правилата за платежоспособност, 3) очакваната възвръщаемост от дейностите, които се прехвърлят на SA Ducroire/Delcredere NV, е била достатъчна, за да бъде убеден един частен инвеститор в условия на пазарна икономика да осъществи инвестицията.

1. Операцията се състои в прехвърляне на съществуваща дейност (18)

(40) Белгийските органи считат, че внесеният капитал следва да се оцени в неговия контекст, тоест прехвърлянето на съществуваща дейност. Цялостната дейност, въведена в SA Ducroire/Delcredere NV при създаването му, съответства на обикновено прехвърляне на портфейл от дейности по краткосрочно застраховане на ONDD.

(41) По този повод, белгийските органи заявяват, че всички балансови позиции от търговската сметка, свързани с търговската дейност, са били прехвърлени към началния баланс на SA Ducroire/Delcredere NV. В актива са прехвърлени единствено вземанията, които са пряко свързани със застрахователните полици, включени в портфейла (вложенията не са прехвърлени). Балансови позиции, прехвърлени в пасива, се отнасят единствено за позициите, свързани със съществуващия застрахователен портфейл, и следователно изключват капитала, резервите и провизиите за уравняване и катастрофи (19). Белгийските органи подчертават, че разпределените [45—70] милиона EUR в търговската сметка не са били прехвърлени на SA Ducroire/Delcredere NV, тъй като определянето на размера на капитала е било предмет на специална оценка.

(42) Белгийските органи твърдят, че разпределеният капитал в търговската сметка не е подховяща база за сравнение при оценка на нуждите от капитал на SA Ducroire/Delcredere NV. Нуждата от капитал в търговската сметка е била оценена чрез механичното прилагане на правилата на Директива 2002/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 март 2002 г. за изменение на Директива 73/239/ЕИО на Съвета по отношение на изискванията за границите на платежоспособност на дружества, които не извършват животозастраховане (20) (по-долу Директива Платежоспособност I), съответстващи на пруденциалните правила, за да получат лиценз от OCA за дейността по краткосрочно застраховане, след като тя вече не е подлежала на държавна гаранция, но този капитал не е съответствал на икономическия капитал, необходим за покриване на профила на риска за тази дейност.

(43) Според белгийските органи съществува разлика в поведението на частен инвеститор, който търси нова рентабилна инвестиция и предприятие майка, което обособява съществуващите си дейности като дъщерно дружество. Според белгийските органи всяка друга оценка може да принуди дадено публично предприятие да прехвърли или прекрати някоя икономическа дейност, която не е достатъчно рентабилна за частен инвеститор в условия на пазарна икономика, което ще бъде нарушаване на принципа на неутралитет, изразен в член 345 от ДФЕС.

2. Използвани методи, за да се обоснове размерът на капитала на SA Ducroire/Delcredere NV

(44) Белгийските органи твърдят, че през 2004 г. са били възможни два метода за определяне на нуждите от капитал на кредитните застрахователи: а) класическият метод в сектора на общото застраховане, въведен от Директива Платежоспособност I, който се основава на възвръщаемостта на рисковете (или премии — „premium based approach“) и б) методът, основаващ се на поетите рискове („exposure based approach“), например методът на правилата от Базел, прилагани към банковия сектор и методът на Standard & Poor's за определяне на необходимия капитал за даден кредитен застраховател.

Действащи пруденциални правила: Платежоспособност I

(45) Белгийските органи считат, че методът предвиден от Директива Платежоспособност I, не отразява достатъчно цялостния финансов профил на застрахователя.

(46) Съгласно Директива Платежоспособност I изискуемата граница на платежоспособност се равнява на по-високия от два резултата, единият от които се определя на базата на годишния размер на премиите или вноските, а другият на базата на средната тежест на претенциите за последните три финансови години. Въпреки това абсолютният минимален праг за периода 2004—2006 г. възлиза на 3 милиона EUR, а за 2007—2009 г. на 3,2 милиона EUR.

(47) В резултат от прилагането на тези правила от ONDD, минималното ниво на капитала на SA Ducroire/Delcredere NV е било около 3—3,3 милиона EUR (21) през 2005—2007 г. съгласно данните от бизнес плана (вж. таблица 2 по-долу).

(48) Белгия изтъква, че нуждите от капитал на кредитните застрахователи зависят повече от рисковете на които те са изложени, отколкото от възвръщаемостта на рисковете (премиите) и че методите основаващи се на рисковете („exposure based approach“) (например член 8 от закона от 1939 г. за ONDD), методът на Standard & Poor's или методът на правилата от Базел, прилагани към банковия сектор) са по-адекватни отколкото Директивата Платежоспособност I, основаваща се на възвръщаемостта на рисковете („premium based approach“).

(49) Според белгийските органи портфейлът от рискове, застраховани от SA Ducroire/Delcredere NV, е нетипичен, доколкото дружеството, за разлика от повечето си конкуренти, покрива мажоритарно непродаваеми рискове по смисъла на съобщението за застраховане на експортни кредити. Нивото на риск, съдържащ се в такъв портфейл, е значително по-високо, отколкото при портфейл, съставен изключително или частично от продаваеми рискове, и според Белгия оправдава използването на пруденциални правила.

„Exposure based approach“: i) Приложение на член 8 от закона от 1939 г. за ONDD към SA Ducroire/Delcredere NV

(50) Белгийските органи считат, че приложението на член 8 от закона от 31 август 1939 г. за ONDD (22) (по-долу „законът от 1939 г.“) в този случай е уместно, тъй като то следва така наречения „exposure based approach“. Важно е да се уточни, че член 8 от закона от 1939 г. няма регламентарен ефект за SA Ducroire/Delcredere NV, тъй като той се прилага само по отношение на ONDD.

(51) Освен това въпреки посочения в член 8 максимален обем задължения на ONDD, произтичащи от дейностите му за собствена сметка или с гаранция от държавата, както и от тези за сметка на държавата, белгийските органи считат, че член 8 от закона от 1939 г. не представлява минимална изходна точка за SA Ducroire/Delcredere NV, което не се ползва от държавна помощ.

(52) Прилагайки член 8, параграф 1 от Закона от 1939 г. (23), който гласи, че задълженията не могат да превишават 20 пъти кумулирания размер на отпуснатите средства и общия резерв, белгийските органи оценяват (24) нуждите от капитал на SA Ducroire/Delcredere NV за периода 2005—2007 г. на около 92—106 милиона EUR въз основа на бизнес плана (вж. таблица 2 по-долу).

„Exposure based approach“: ii) модел, разработен от Standard & Poor's

(53) В своите коментари белгийските органи се позовават на метода, разработен от Standard & Poor's за определяне на необходимия капитал за кредитен застраховател.

(54) За определяне на нивото на този капитал (25) Standard & Poor's използва модел, който се основава на поетите рискове („exposure based approach“) заедно с оценка за презастраховането на застрахователя. Необходимият капитал се определя съгласно методиката за сравняване на брутните вземания с брутните застраховани суми („the gross loss over gross exposure method“) за период от (обичайно) 10 години. Най-високият коефициент за този период се умножава по 1,25 и се прилага за планираните и коригирани застраховани суми, за да се вземе предвид презастраховането. Моделът се основава на хипотезата, че портфейлът на застрахователя е разумно диверсифициран географски и по сектори на дейност („line of business“).

(55) Въпреки че се позовават на метода на Standard & Poor's, белгийските органи не са използвали този метод за определяне на нивото на необходимия за SA Ducroire/Delcredere NV капитал.

„Exposure based approach“: iii) Прилагане на правилата от Базел I към кредитния застраховател (коефициент Cooke)

(56) Според белгийските органи правилата от Базел са по-подходящи за оценка на платежоспособността на кредитните застрахователи, отколкото действащите пруденциални правила, и по-точно Директива Платежоспособност I. Естеството на дейностите на кредитните застрахователи и принципът на предпазливост оправдават използването на правилата от Базел. Според белгийските органи кредитното застраховане е сходно с кредитната дейност на банките по отношение на степента на кредитния риск от контрагента (основно риска от неплащане от страна на длъжника). Освен това дейността на SA Ducroire/Delcredere NV, за разлика от дейността на други частни кредитни застрахователи, включва основно кредитни рискове, свързани с длъжници, установени в по-слабо развити държави или такива с бързо развиваща се икономика (рискове, намиращи се в зона 2 (26)).

(57) Така според белгийските органи коефициентът Cooke от пруденциалните правила на Базел I, който изисква минимална капитализация, съответстваща на 8 % от нетните задължения, е по-подходящ за оценка на платежоспособността на кредитните застрахователи.

(58) От протокола от 20 април 2004 г. на управителния съвет на ONDD е видно, че той е използвал коефициента Cooke, за да определи необходимия за SA Ducroire/Delcredere NV капитал, като същевременно е взел предвид необходимостта да осигури на дружеството достатъчно доверие в сравнение с конкурентите му.

(59) В действителност коефициентът, приет от белгийските органи при изчисленията, не е 8 %, както изискват предписанията на правилата Базел I, а 10 %, за да се предвиди защитен буфер.

(60) Така определеният от ONDD капитал за SA Ducroire/Delcredere NV, посочен (27) във финансовите планове, представени на регулатора, и в информационната докладна записка от 20 април 2004 г., въз основа на която управителният съвет е дал принципното си съгласие за създаването на SA Ducroire/Delcredere NV със записан капитал от 150 милиона EUR, е възлизал на около 68—74 милиона EUR в края на 2006 г. (вж. таблица 2 по-долу). Приетите хипотези са включвали единствено рисковете, намиращи се в зона 2 и в десетте държави, приети в Европейския съюз през май 2004 г.

(61) Обаче в стратегическия документ от 28 септември 2004 г. (28), капиталът, оценен от ONDD посредством коефициента Cooke (10 % от нетните задължения) за периода 2005—2007 г., възлиза на около 74—101 милиона EUR. За разлика от финансовите предвиждания в документа от април 2004 г. финансовите предвиждания от септември 2004 г. включват покритие за всички краткосрочни рискове и по този начин обхващат изцяло зона 1 и зона 2. В докладна записката се заключава, че „внесеният капитал в размер на 100 милиона EUR е достатъчен за извършване на дейност по сключване на краткосрочни глобални полици с износители до 2007 г., но следва да бъде преразгледан след този период“.

(62) Белгийските органи считат, че прилагането на коефициента Cooke не е подходящият метод за разграничаване на нуждите от капитал при застраховане на продаваеми и непродаваеми рискове, тъй като методът по коефициента Cookе, прилаган за размера на задълженията, според тях води до известна линейност, като не отчита достатъчно разнообразния характер на различните латентни рискове.

Прилагане на методиката на Директива Платежоспособност II с вътрешно моделиране на политическите рискове

(63) Правилата на Платежоспособност II се определят от Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (29) (по-долу „Директива Платежоспособност II“).

(64) За да се разграничат нуждите от капитал за застраховане на продаваеми и непродаваеми рискове, през 2011 г. ONDD е разработила методика, която според нея е най-подходяща. Става въпрос за стандартната формула по смисъла на Платежоспособност II (30), разработена в рамките на Quantitative Impact Study 5 (QIS 5), съчетана с вътрешен модел на нуждите от капитал за покриване на политическия риск и калибрирана така, че да осигури платежоспособност, отговаряща на рейтинг А и прилагана с параметрите за 2004 г.

(65) Според белгийските органи логично може да се приеме, че един разумен частен инвеститор би разчитал на тази методика през 2004 г.

(66) Стандартната формула по Платежоспособност II QIS 5 е била приложена от ONDD за всички рискове, без политическите рискове. Според белгийските органи политическият риск при кредитното застраховане наподобява някакъв вид катастрофичен риск. Според белгийските органи катастрофичният риск при кредитното застраховане няма добро покритие при стандартната формула по Платежоспособност II QIS 5. Следователно те смятат, че е основателно да се използва вътрешен модел за оценка на нуждите от капитал за политическите рискове.

(67) Съгласно този метод нуждата от капитал на SA Ducroire/Delcredere NV се оценява (31) на около 80—99 милиона EUR за периода 2005—2007 г. и около [125—150] милиона EUR за 2009 г. на базата на бизнес плана (вж. таблица 2 по-долу). Преобладаващата част от този капитал произтича от покритието за политически риск.

(68) Вследствие на искането на Комисията белгийските органи са оценили нуждата от капитал на SA Ducroire/Delcredere NV чрез прилагане на стандартната формула по Платежоспособност II QIS 5 за всички видове риск (включително и политическия риск). В този случай нуждата от капитал на SA Ducroire/Delcredere NV е била (32) под 23—25 милиона EUR за периода 2005—2007 г. и под [25—50] милиона EUR за 2009 г.(вж. таблица 2 по-долу). Таблица 2 Определяне на капитала на SA Ducroire/Delcredere NV, извършено от ONDD/белгийските органи за 2005, 2007 и 2009 г. съгласно два сценария за растеж и чрез различни методи (милиони EUR) Методика Сценарий (33) Разглеждан период Нужда от капитал за продаваеми рискове Нужда от капитал за непродаваеми рискове Общо На база бизнес план Платежоспособност I според коментарите от декември 2011 г. A (3 %) Края на 2005 г. 3,0 3,0 3 (34) В края на 2007 г. 3,2 3,2 3,2 (34) Б (6 %) В края на 2005 г. 3,0 3,0 3,0 (34) В края на 2007 г. 3,2 3,2 3,3 (34) Член 8 от Закона от 1939 г. според коментарите от декември 2011 г. A (3 %) В края на 2005 г. 92 В края на 2007 г. 97 В края на 2009 г. [100—125] Б (6 %) В края на 2005 г. 95 В края на 2007 г. 106 В края на 2009 г. [100—125] Коефициент Cooke /Базел I (10 % от нетните задължения) според протокола на управителния съвет от 20.04.2004 г. и представени на регулатора A (3 %) В края на 2006 г. 68,2 Б (6 %) В края на 2006 г. 74,3 Коефициент Cooke /Базел I (с 10 % от нетните задължения) Според стратегически документ от 28. 9.2004 г. A (3 %) В края на 2005 г. 73,5 В края на 2007 г. 92,2 Б (6 %) В края на 2005 г. 77,4 В края на 2007 г. 100,7 Коефициент Cooke /Базел I (с 10 % от нетните задължения) според коментарите от декември 2011 г. A (3 %) В края на 2009 г. [100—125] Б (6 %) В края на 2009 г. [125—150] Платежоспособност II, „стандартен“ метод (от 2011 г.) според коментарите от декември 2011 г., Приложение Б10 A (3 %) В края на 2005 г. 7,0 48,0 55,0 В края на 2007 г. 9,0 56,0 65,0 В края на 2009 г. [10—20] [65—80] [75-100] Б (6 %) В края на 2005 г. 8,0 51,0 59,0 В края на 2007 г. 10,0 64,0 74,0 В края на 2009 г. [5—15] [70—85] [75-100] Платежоспособност II с вътрешно моделиране на политически рискове според коментарите от декември 2011 г. A (3 %) В края на 2005 г. 7,0 73,0 80,0 В края на 2007 г. 9,0 81,0 90,0 В края на 2009 г. [5—15] [110—135] [125-150] Б (6 %) В края на 2005 г. 8,0 74,0 82,0 В края на 2007 10,0 89,0 99,0 В края на 2009 г. [5—15] [120—135] [125—150] Коригиран капитал (QIS 5 + вътрешен модел) (вж. съображение 76) с включена кумулирана печалба (35) A (3 %) В края на 2005 9,8 90,2 100,0 В края на 2007 г. 10,8 91,7 102,5 В края на 2009 [5—15] [130—145] [135—160] Б (6 %) В края на 2005 г. 9,8 90,2 100 В края на 2007 г. 11 92,3 103,3 В края на 2009 г. [10—20] [140—155] [150—175] На база постигнати показатели Разпределен внесен капитал според коментарите от 31 май 2012 г. В края на 2011 г. [40—80] [70—110] 150,0

(69) В своите коментари от 16 и 31 май 2012 г. ONDD уточни, че вследствие на взетите стратегически решения в периода от 2007 г. до 2009 г. (например смяна на презастрахователната стратегия, изменение на рисковите параметри в портфейла от непродаваеми рискове), които не са били предвидени в стратегическия план от 2004 г., са извършени вътрешни капиталови трансфери от дейността с непродаваеми рискове към тази с продаваеми рискове.

3. Принципът на частния инвеститор в условията на пазарна икономика

(70) Според белгийските органи внесеният от ONDD първоначален капитал при учредяването на SA Ducroire/Delcredere NV отговаря на критерия за частния инвеститор в условията на пазарна икономика.

Възвръщаемост съгласно прогнозните оценки от 2004 г.

(71) В докладна записката от април 2004 г. според сценария 1 Б, който предвижда 6 % ръст на дейността, ONDD е очаквала нормата на възвръщаемост на собствения капитал („return on equity“ или „ROE“) да бъде между 1,3 % и 1,5 % за първите три години от дейността на SA Ducroire/Delcredere NV (2005, 2006 и 2007 г.) при включване на изравнителния резерв и между 2,2 % и 2,9 % за същите години без включване на изравнителния резерв. Таблица 3 Финансови предвиждания от април 2004 г. (периметър: зона 1 „10 присъединяващи се държави“ + зона 2) (хиляди EUR) Сценарий 1A: ръст 3 % Сценарий 1 Б: ръст 6 % Бюджет 2005 г. Бюджет 2006 г. Бюджет 2007 г. Бюджет 2005 г. Бюджет 2006 г. Бюджет 2007 г. Резултат от застрахователната дейност – 527 – 536 – 543 47 389 763 Резултат от управлението 1 643 1 692 1 742 1 749 1 885 2 029 Технически резултат 1 116 1 156 1 199 1 797 2 274 2 792 Прехвърляне към изравнителния резерв – 837 – 867 – 899 – 1 347 – 1 706 – 2 094 Технически резултат след изравн. резерв 279 289 300 449 569 698 Финансов резултат 2 360 2 468 2 577 2 369 2 499 2 641 Данъци – 871 – 910 – 949 – 930 – 1 012 – 1 102 Резултат 1 768 1 847 1 927 1 888 2 055 2 237 Капитал 150 000 150 000 150 000 150 000 150 000 150 000 Възвръщаемост на собствения капитал (резултат/капитал) 1,2 % 1,2 % 1,3 % 1,3 % 1,4 % 1,5 % Резултат + изравнителен резерв 2 605 2 715 2 826 3 235 3 761 4 331 Възвръщаемост на собствения капитал/преди изр. резерв (резултат + изр. резерв)/капитал 1,7 % 1,8 % 1,9 % 2,2 % 2,5 % 2,9 % Парични потоци 5 744 5 190 5 803 6 634 6 557 7 742 Капиталово изискване за дейността 68 186 74 319 Източник ONDD: Става дума за финансовите прогнози, изложени в приложение 8, стр. 70 (документа, озаглавен „Създаване на акционерно дружество“, представени на управителния съвет на ONDD от 20 април 2004 г.) от мненията на белгийските органи от 1 юни 2011 г.

(72) В докладна записката, представена на управителния съвет от 28 септември 2004 г. — следователно след учредяването на SA Ducroire/Delcredere на 23 септември 2004 г. — ONDD предвижда съгласно сценария „динамика — ръст от 6 %“ възвръщаемост на собствения капитал от 1,3 % до 1,9 % за трите години 2005, 2006 и 2007 при включване на изравнителния резерв и от 2,8 % до 4,3 % за същите години, без включване на изравнителния резерв. Финансовите предвиждания от септември 2004 г. представят малко по-различни резултати от тези от април 2004 г., тъй като тези от септември 2004 г. се базират на по-широк периметър от дейности (цялата зона 1). Освен това някои хипотези са били преразгледани през септември 2004 г. Таблица 4 Финансови предвиждания — септември 2004 г. (периметър: цялата зона 1 и цялата зона 2) (хиляди EUR) Сценарий 1A ръст 3 % Сценарий 1 Б ръст 6 % Бюджет 2005 г. Бюджет 2006 г. Бюджет 2007 г. Бюджет 2005 г. Бюджет 2006 г. Бюджет 2007 г. Резултат от застрахователната дейност (36) – 229 49 292 330 924 1 504 вкл.за непродаваеми рискове (зона 2) 378 688 970 918 1 537 2 148 вкл .за продаваеми рискове (зона 1 „10 присъединяващи се държави“) – 619 – 579 – 545 – 600 – 553 – 511 вкл. за други продаваеми рискове (Зона 1 „Други държави“) 13 – 12 3 31 43 109 Резултат от управлението 1 662 1 734 1 805 1 768 1 924 2 086 Технически резултат 1 433 1 783 2 096 2 097 2 848 3 590 Прехвърляне към изравнителния резерв – 1 066 – 1 383 – 1 672 – 1 564 – 2 182 – 2 392 Технически резултат след изравн. резерв 367 400 425 533 667 1 197 Финансов резултат 1 366 1 470 1 581 1 375 1 500 1 642 Данъци – 568 – 637 – 706 – 626 – 735 – 981 Резултат 1 165 1 233 1 300 1 282 1 432 1 858 Капитал 100 000 100 000 100 000 100 000 100 000 100 000 Възвръщаемост на собствения капитал (резултат/капитал) 1,2 % 1,2 % 1,3 % 1,3 % 1,4 % 1,9 % Резултат + изравнителен резерв 2 231 2 616 2 972 2 846 3 614 4 251 Възвръщаемост на собствения капитал преди изр. резерв (резултат + изр. резерв)/капитал 2,2 % 2,6 % 3,0 % 2,8 % 3,6 % 4,3 % Парични потоци 5 358 5 152 6 080 6 233 6 471 7 796 Капиталово изискване за дейността 73 506 82 798 92 150 77 419 88 931 100 696 Източник: ONDD: Става дума за финансовите предвиждания изложени на стр. 28 и в приложение 9 към документа, озаглавен „Стратегически насоки за ONDD и неговото АД“, представен на управителния съвет на ONDD от 28 септември 2004 г. и внесен от белгийските органи на 1 юни 2011 г. в приложение 10 от техните мнения.

(73) За разлика от докладна записката от април 2004 г. възвръщаемостта на капитала е изчисленa на базата на внесения капитал от 100 милиона EUR, без да е отчетен добавеният капитал от 50 милиона EUR, които са инвестирани, но не са внесени.

(74) Относно очакваната ROE за дейността по застраховане на продаваеми рискове белгийските органи обясниха, че разпределението, посочено в стратегическия документ, представен на управителния съвет от 28 септември 2004 г. (37), не следва да бъде взето предвид при анализа на възвръщаемостта от застраховането на продаваеми и непродаваеми рискове. Белгийските органи обясниха (38), че тези прогнози са нелогични, тъй като квотата на щетимост е била доста надценена за рисковете, станали продаваеми през 2004 г., а същевременно не е била взета предвид възможността застрахователят да коригира премиите в случай на действително възникнала висока щетимост. Белгийските органи припомнят, че при определянето на степента на капитализация на SA Ducroire/Delcredere NV управителният съвет на ONDD не е изхождал от извършеното разграничение в приложение 9 към стратегическия документ.

Възвръщаемост съгласно прогнозите, изготвени ex post през 2011 г.

(75) Следователно прогнозите от 2004 г. е са послужили за основа при разграничаването на прогнозите за продаваеми и непродаваеми рискове, представени на Комисията през юни 2011 г. Колкото до мненията от юни 2011 г., те са изготвени въз основа на данните отпреди 2004 г. и на резултатите на тогавашните конкуренти на SA Ducroire/Delcredere NV. Белгия счита, че използваният в мненията от юни 2011 г. подход отразява най-добре логиката, която би имал частен инвеститор през 2004 г. и същевременно съответства на консолидирания резултат.

(76) В мненията си от юни 2011 г. белгийските органи са оценили възвръщаемостта от дейността по застраховане на продаваеми рискове спрямо разпределения за тази цел капитал по модела на Платежоспособност II (стандартната формула QIS 5 и вътрешен модел), като този метод е бил разработен ex post, след искане от страна на Комисията. Следва да се отбележи, че разликата между размера на минималния капитал по този модел, или 82 милиона EUR, е бил предназначен за дейностите по застраховане на продаваеми и непродаваеми рискове пропорционално на техния дял в минималния капитал от 82 милиона EUR. От това следва, че „коригираният“ капитал, който ONDD е оценило за продаваеми рискове, възлиза на 9,8 милиона EUR за 2005 г. (39) (вж. таблица 5 по-долу).

(77) Въз основа на преразгледаните финансови прогнози, представени от белгийските органи през 2011 г,. и извършените от тях разчети на капитала за застраховане на продаваеми рискове, както е обяснено в съображение 76, белгийските органи са определили възвръщаемостта от дейността по застраховане на продаваеми рискове за периода 2005 г.-2007 г. така, както е показано по-долу: Таблица 5 Финансови прогнози, преизчислени през 2011 г. (40) (милиони EUR) Сценарий 1Б (ръст 6 %) продаваеми рискове Сценарий 1 Б (ръст 6 %) непродаваеми рискове Финансови прогнози Бюджет 2005 г. Бюджет 2006 г. Бюджет 2007 г. Бюджет 2005 г. Бюджет 2006 г. Бюджет 2007 г. Резултат от застрахователната дейност 656 516 596 – 326 408 908 Резултат от управлението 292 329 363 1 476 1 596 1 723 Технически резултат преди резерви 948 845 959 1 150 2 004 2 631 Вноски в изравнителния резерв – 328 – 347 – 368 – 1 236 – 1 835 – 2 024 Технически резултат след изравн. резерв 620 497 591 -86 170 607 Финансов резултат 280 347 374 1 095 1 153 1 268 Данъци – 297 – 279 – 318 – 330 – 456 – 664 Резултат след облагане 603 566 646 679 866 1 212 Коригиран капитал (41) (QIS 5 + вътрешен модел) 9 756 10 322 10 969 90 244 91 110 92 321 Коригиран капитал + изравн. резерв 9 756 10 437 11 205 90 244 91 743 93 671 ROE (резултат/капитал) 6,2 % 5,5 % 5,9 % 0,8 % 1,0 % 1,3 % Резултат + изнавнителен резерв 823 799 893 1 511 2 068 2 519 ROE преди изравнителен резерв 8,4 % 7,7 % 8,0 % 1,7 % 2,3 % 2,7 %

(78) ROE е изчислена от белгийските органи на базата на 100 милиона EUR внесен капитал, без да бъдат отчетени добавените 50 милиона EUR, които са били инвестирани, но внесени чак през 2009 г.

(79) По повод на изказаното в решението за откриване на процедурата съмнение, че един частен инвеститор би поискал възвръщаемост от невнесения капитал, тъй като в случай на фалит той би понесъл загуба, белгийските органи отговориха, че поддържат позицията си, че капиталът от 50 милиона EUR не следва да бъде отчетен при изчисляването на възвръщаемостта, докато не бъде действително внесен. Според тях, в случай на фалит (ако се предположи, че той ще доведе до искане за внасяне на остатъка от записания капитал) само ще се съкрати срокът на една такава инвестиция. Те добавят още, че до внасянето на капитала през 2009 г. ONDD е било в състояние на инвестира свободно този капитал от 50 милиона EUR на пазара, за да получи съответната възвръщаемост.

(80) Освен това според белгийските органи нормата на инвестицията в размер на 2 %, използвана в прогнозите от 2004 г. и отчетена при изчисленията, представени в таблица 5, е по-ниска от тази, която вероятно би използвал един частен инвеститор. Използвайки норма на инвестицията от 3,5 %, белгийските органи са установили, че прогнозата за възвръщаемост на застраховането на продаваем риск (коригирана ROE за изравнителния резерв) би достигнала ниво от около 9,7—10,4 % за периода 2005—2007 г. (срещу 7,7—8,4 % при норма на инвестицията от 2 %) (42).

Използване на норма на възвръщаемост от приходите („ROR“)

(81) Белгийските органи считат, че най-подходящият коефициент за оценка на очакваната възвръщаемост на инвестицията е така нареченият „Economic Return on Revenue“ (по-долу „ROR“), въпреки че той липсва във финансовите прогнози ex ante (бизнес плана на ONDD). Този коефициент се изчислява като отношение на техническите приходи (преди вноските за изравнителния резерв) към оборота (застрахователни премии). Според белгийските органи, ROR е най-подходящ, доколкото: а) той се изчислява преди определянето на изравнителния резерв, наложен от органите за пруденциален надзор и имащ за цел да изравни резултатите през следващите години и да покрие евентуалните загуби от бъдещата дейност; б) ROR отразява точно възвръщаемостта от дейността по кредитно застраховане, като я отделя от чисто финансовата възвръщаемост. По този начин той показва възвръщаемостта, свързана със „сърцето“ на дейността по кредитно застраховане.

(82) С ROR от 16,5 % и 18,5 %, съответно за 2005 г. и 2006 г., SA Ducroire/Delcredere NV е било по-печелившо (43) от трите най-големи компании в областта на кредитното застраховане: Coface, Euler Hermes и Atradius, чиито ROR през 2005 г. и 2006 г. са били съответно 9,7 % и 10,9 %, 16,0 % и 16,9 %, 9,3 % и 11,9 %.

Определяне на очакваната възвръщаемост

(83) В отговор на забележка на Комисията, в която се изтъква, че е малко вероятно частен инвеститор да изхожда единствено от ROR, за да прецени възвръщаемостта на инвестицията, която възнамерява да осъществи, белгийските органи предложиха две нови методики, за да докажат, че възвръщаемостта на SA Ducroire/Delcredere NV е била задоволителна в момента на неговата капитализация. Става дума а) за модела за оценка на капиталовите активи „Capital Asset Pricing Model“ (по-долу „CAPM“) (44), който позволява да се оцени очакваната пазарна възвръщаемост на даден капиталов актив в зависимост от неговия риск и б) „бенчмаркинг“ на възвръщаемостта на кредитните застрахователи.

(84) Съгласно модела CAPM, цената на капитала се определя по следната формула: Цена на капитала = безрисков лихвен процент + рискова премия върху капитала Цена на капитала = безрисков лихвен процент + Бета коефициент на актива (*) [пазарна рискова премия] Където Бета коефициентът на актива представлява променливата възвръщаемост на разглеждания актив, съотнесена към променливостта на пазара

(85) Белгийските органи са определили цената на капитала на SA Ducroire/Delcredere NV, както е показано в графиката по-долу.

(86) Според оценките на ONDD, които се основават на модела CAPM, даден частен инвеститор в сектора на застраховането, различно от животозастраховане в Белгия през 2004 г., би изискал минимална възвръщаемост от 7—8 %.

(87) За целите на бенчмаркинг на историческата възвръщаемост в сектора, белгийските органи са изготвили представителна извадка за застрахователи, като са избрали тези, които отговарят на следните критерии: а) европейски застрахователи, б) застраховането на кредити е тяхна основна дейност, в) оперират основно в сектора на продаваемите рискове, но извършват дейност и в сектора на непродаваемите рискове, с изключение на предприятията, засегнати от процедура за държавна помощ или създадени след 2004 г., и с изключение на дъщерните дружества на предприятия, включени в представителната извадка. Извадката включва 11 застрахователи. Според белгийските органи при застрахователите, които оперират основно в сектора на продаваемите рискове, средната стойност на нормата ROE е от 6 до 7,5 % в зависимост от разглеждания период (с включени или не години на криза). Средната стойност на ROE за тези 11 застрахователи през 2004 г. е 7,8 %, в сравнение със средния ROE от 13,3 % за тримата участника в пазарния бенчмаркинг (вж. таблица 6). Таблица 6 Бенчмаркинг на възвръщаемостта на кредитните застрахователи, представен от Белгия Методика за определяне на извадката за бенчмаркинг на ROE — продаваеми рискове ROE (46), 2000—09, Проценти Предприятия Седалище Дял продаваеми рисковеоценка (47) % Бруто премии млн. EUR, 2004 ROE Средни с-ти Критерии за филтриране Обхват на извадката 1999 г. 2000 г. 2001 г. 2002 г. 2003 г. 2004 г. 2005 г. 2006 г. 2007 г. 2008 г. 2009 г. 2001 .-04 г. 2003-04 г. 2001 -09 г. ߦ Кредитни застрахователи членове на ICISA и Бернския съюз (48) 115 Cesce Испания 60 51 (49) 2,3 5,2 7,3 6,0 3,5 8,3 2,3 – 24,0 10,4 4,1 4,5 1,8 KUKE Полша 60 7 – 9,0 0,5 1,9 5,5 7,9 4,9 5,3 8,1 – 14,6 – 0,3 3,7 1,2 ߦ Европейски кредитни застрахователи (51) 47 COSEC Португалия 90 37 1,5 1,7 – 5,1 8,1 7,3 2,2 6,0 – 9,0 1,8 1,5 1,5 1,6 Prisma Германия 100 36 0,0 4,8 6,8 4,7 5,6 9,3 12,9 17,1 9,5 15,9 7,6 6,6 7,5 9,9 ߦ Предприятия, чиято основна дейност е кредитното застраховане и които оперират основно с продаваеми рискове (45) 19 Credit y Caucion Испания 100 341 9,0 13,7 14,3 16,0 21,1 17,6 14,3 13,7 15,2 53,7 0,5 17,3 19,4 18,5 Baez България 60 0,5 4,7 8,7 5,3 11,5 10,6 14,2 4,7 4,7 9,2 ߦ Изключване на предприятия, подлежащи на процедура за държавна помощ (т.е. SACE и SACE BT) 16 Garant Австрия 50 4 – 7,3 – 5,6 0,6 1,3 3,2 -10,7 -7,3 -7,3 -3,1 Mehib Унгария 90 6 (49) 0,2 0,8 2,2 0,8 -2,3 0,4 5,7 8,2 ߦ Изключване на предприятия, създадени след 2004 г. и/или дъщерни дружества на предприятия, които вече са в списъка 11 Atradius Холандия 90 1079 1,8 – 17,5 3,4 10,1 16,8 14,5 19,4 – 22,1 – 12,5 – 0,5 6,8 1,5 Euler Hermes Франция 96 1567 13,7 13,2 16,7 14,5 18,4 17,7 17,3 21,8 4,5 1,3 15,7 16,4 13,9 COFACE Франция 83 903 11,3 11,8 9,2 3,2 13,2 11,5 13,4 11,2 15,1 3,7 – 15,0 9,3 12,4 7,3 Средна стойност (50) 11,0 5,0 3,4 7,0 7,8 8,9 8,4 9,8 4,6 -0,8 5,8 7,4 6,0 Средна стойност (50) за трите референтнки предприятия 8,1 0,8 10,4 13,3 16,0 14,3 18,8 -4,6 -8,7 8,2 11,9 7,6 Средна стойност (50) за предприятия сходни по мащаб 3,1 4,7 5,3 5,8 6,2 6,2 6,4 8,0 2,2 4,7 5,5 5,3

(88) Според белгийските органи очакваната възвръщаемост преди изравнителния резерв (ROE преди изравнителния резерв) от дейността по застраховане на продаваеми рискове, съгласно преизчислените от белгийските органи финансови прогнози през 2011 г. в сценарий 1 Б (вж. таблица 5), отговаря на очакванията за възвръщаемост на частен инвеститор през 2004 г. (както са оценени от белгийските органи на базата на цената на капитала по модела CAPM и на базата на бенчмаркинга на възвръщаемостта на кредитните застрахователи. (вж. съответно съображения 86 и 87.

Разделно счетоводство

(89) След като в решението за откриване на процедурата Комисията поиска да бъде спазена точка 4.3 от Съобщението за застраховането на експортни кредити, в която се изисква отделно управление и водене на отделни счетоводни смекти за дейностите по застраховане на продаваеми и непродаваеми рискове, белгийските органи отговориха, че такова разделно счетоводство не е необходимо. След 1 януари 2005 г. дейностите по краткосрочно застраховане (на продаваеми и непродаваеми рискове) се извършват в SA Ducroire/Delcredere NV, в рамките на прехвърлянето на съществуваща дейност. Според белгийските органи, тъй като SA Ducroire/Delcredere NV вече не ползва държавна подкрепа дори за извършваната от него дейност по застраховане на непродаваеми рискове, Белгия счита, че не е необходимо да се водят отделни сметки.

V. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА

V.1. НАЛИЧИЕ НА ДЪРЖАВНИ ПОМОЩИ

(90) Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи, че освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ предоставена от държавата или чрез ресурси на държавата, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.

(91) Комисията следва първоначално да анализира дали въпросните мерки представляват държавни помощи по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Следователно в следващите раздели тя анализира мерките по отношение на различните критерии за установяване на наличието на държавна помощ.

V.1.1. Наличие на предимство

V.1.1.1 Наличие на предимство, произтичащо от държавна гаранция (мярка 1) и от евентуални вътрешни трансфери на ресурси за продаваеми рискове в ONDD (мярка 2)

(92) Съгласно точки 3.1 и 3.2 от Съобщението за застраховането на експортни кредити, държавната гаранция, предоставена на предприятие за застраховане на експортни кредити, може да му осигури финансово предимство спрямо неговите конкуренти. Ето защо откритото на 23 февруари 2011 г. разследване (вж. съображение 26) беше именно във връзка с държавната гаранция, която ONDD е получило от Белгия за дейността си по застраховане на продаваеми рискове.

(93) От 1 септември 2003 г. нататък за дейността на ONDD по застраховане на краткосрочни рискове, включително и продаваеми рискове, е била открита така наречената „търговска“ сметка, която според белгийските органи не се е ползвала от държавна гаранция.

(94) Тъй като в ONDD не са съществували отделни сметки, чрез които да се разграничат дейностите по застраховане на продаваеми и непродаваеми рискове, белгийските органи бяха призовани да уточнят частта от държавната гаранция, която може да се счита за предоставена до 31 август 2003 г. за дейността по застраховане на продаваеми рискове. Те бяха призовани също така да представят доказателства, че тази гаранция е била прекратена към 31 август 2003 г., а не при учредяването на SA Ducroire/Delcredere NV на 1 януари 2005 г.

(95) Белгийските органи заявиха, че ONDD е прекратило предлагането на покритие на рисковете за длъжници от „зона 1“ (52) през 1993 г. След 1993 г. дейността на ONDD е била насочена изключително към застраховане на непродаваеми рискове. ONDD е допускало в извънредно изключителни случаи покритие на продаваеми рискове.

(96) Както се посочва в съображение 34, Белгия е уточнила, че дейността по застраховане на продаваеми рискове в рамките на ONDD преди май 2004 г. е била слабо застъпена. Освен това тогава са били покривани много нисък процент продаваеми рискове, и то защото са били свързани с непродаваем риск. Визираният случай (53) е следният: „Застраховано лице X е продавало стоки на посредник A, установен в зона 1, който е препродавал стоките на крайния клиент Б, намиращ се в зона 2. През по-голямата част от времето стоките са били доставяни директно на крайния клиент Б. Плащането на фактурата на застрахованото лице X от посредника A фактически е било свързано с плащането на фактурата на посредника A от крайния клиент Б. Застрахованите лица по принцип не са получавали покритие от друг кредитен застраховател, тъй като става въпрос за операции, свързани с политическия риск на държавата, в която е установен крайният клиент Б“.

(97) Белгийските органи са потвърдили, че тези рискове не са имали покритие от други частни кредитни застрахователи.

(98) С оглед на посочените факти в съображения 93, 94 и 95 се счита, че тези рискове, въпреки че теоретично се определят като продаваеми (поради главната връзка между застрахования износител Х и посредника А) на практика следва да се разглеждат като непродаваеми, имайки предвид пазарните условия през този период. Освен това преди месец май 2004 г. тези рискове са били покривани от ONDD в изключително извънредни случаи, тъй като те са представлявани по-малко от [0—2 %] от премиите (през периода 2000—2004 г.) в портфейла от краткосрочни рискове на ONDD (вж. съображение 34).

(99) Белгийските органи са привели и доказателства, че държавната гаранция в полза на ONDD за дейността му по застраховане на продаваеми рискове е била прекратена след 1 септември 2003 г. Действително тази гаранция е отпаднала веднага след прехвърлянето на продаваемите рискове в търговската сметка, за която сметка ONDD е получило лиценз от OCA (54), именно защото тази сметка не се е ползвала от държавната гаранция. Кралското постановление, с което се определят дейностите, упражнявани от ONDD за негова собствена сметка без гаранция от държавата, е обнародвано на 1 септември 2003 г. и влиза в сила от тази дата, като с него се определят операциите, които следва да бъдат причислени към тази сметка. След влизането в сила на кралското постановление (55), за всяко покритие на рискове чрез полица за износ и с период под 2 години се прилага член 3, параграф 2 от Закона от 1939 г. (дейност за собствена сметка на ONDD без гаранция от държавата).

(100) В заключение отпадат съмненията относно наличието на предимство за застрахователната дейност по продаваеми рискове поради държавна гаранция, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата. Счита се, че държавната гаранция, която ONDD е получило за своята дейност по застраховане на продаваеми рискове до август 2003 г. не е осигурила на въпросната дейност конкурентно предимство спрямо конкурентите, тъй като не е била налице дейност по застраховане на реално продаваеми кредити. Освен това не е правен опит да се развие дейност по застраховане на реално продаваеми рискове с държавната гаранция. Може да се заключи още, че цялата дейност, свързана с краткосрочните рискове не се е ползвала от държавната гаранция след 1 септември 2003 г.

(101) В ONDD не е имало вътрешни трансфери на ресурси към продаваеми рискове, тъй като не е съществувала дейност по застраховане на реално продаваеми рискове. Не е правен опит да се развие дейност по застраховане на реално продаваеми рискове чрез трансфер на ресурси от дейността по застраховане на непродаваеми рискове (вж. съображение 98). В заключение не са налице доказателства за наличието на трансфери на ресурси към продаваеми рискове в ONDD или за някакво предимство за ONDD вследствие на такива трансфери.

(102) В заключение, мярка 1 и мярка 2 не предоставят предимство по смисъла на член 107 от ДФЕС. Следователно те не представляват държавна помощ.

(103) От това следва, че анализът по-долу на останалите критерии за установяване на държавна помощ (държавни ресурси, селективност, нарушаване на конкуренцията) няма да включва мярка 1 и мярка 2.

V.1.1.2 Наличие на предимство вследствие на вноската в капитала на SA Ducroire/Delcredere NV (мярка 3)

Обхват на оценката дали вноската в капитала на SA Ducroire/Delcredere NV представлява помощ

(104) Съгласно решението за откриване на процедурата (вж. съображения 27 и 28 от настоящото решение), от размера на първоначалната вноска в капитала на SA Ducroire/Delcredere NV трябва да бъдат приспаднати следните две суми, тъй като те не представляват помощи: а) частта от капитала, която е за подкрепа на дейността по застраховане на непродаваеми рискове (първи критерий за изключване); б) частта от капитала, която още в рамките на ONDD е била в полза на дейността по застраховане на продаваеми рискове и само е била прехвърлена към SA Ducroire/Delcredere NV заедно със съответните дейности. Действително става въпрос само за промяна на правната форма на съществуваща икономическа дейност заедно със свързания с нея капитал. Съгласно следвания подход в решението за създаване на Banque Postale (56), едно такова прехвърляне на капитал не предоставя ново предимство на въпросната икономическа дейност и следователно не може да представлява помощ (втори критерий за изключване).

(105) За да се следва подхода, изложен в решението за откриване на процедурата, би следвало Комисията да започне, като приложи тези два критерия за изключване.

(106) Белгия обаче изтъкна довод, който се основава на втория критерий за изключване и който, ако се окаже правилен, ще позволи да се изключи незабавно определянето като помощ на цялата мярка 3. Ето защо Комисията първо ще докаже, че този аргумент не е валиден, преди да приложи двата критерия за изключване, представени в решението за откриване на процедурата.

Отхвърляне на твърдението на Белгия, че цялата сума от 150 милиона EUR е била свързана с прехвърлената през 2004 г. дейност

(107) В отговор на решението за откриване на процедурата, Белгия изтъкна в своя полза и разшири втория критерий за изключване, съгласно който капиталът, който в ONDD е бил в полза на съществуващите дейности по застраховане на продаваеми рискове точно преди прехвърлянето им към SA Ducroire/Delcredere NV на 1 януари 2005 г., не представлява помощ. По-точно Белгия счита, че целият първоначален капитал от 150 милиона EUR, предоставен на SA Ducroire/Delcredere NV, представлява икономическия капитал, свързан с прехвърлените дейности по застраховане на краткосрочни рискове (продаваеми и непродаваеми). Тя е на мнение, че създаването на SA Ducroire/Delcredere NV с първоначален капитал от 150 милиона EUR е само промяна на правната форма на съществуваща дейност и на свързания с нея капитал. Поради този факт, цялата първоначална капиталова вноска не представлява помощ. Следователно Белгия счита, че няма основания да се проверява как е бил използван по-нататък този капитал от SA Ducroire/Delcredere NV (тоест дали е бил използван за продаваеми или непродаваеми рискове — първи критерий за изключване) след като този капитал не може да представлява помощ.

(108) В подкрепа на това твърдение белгийските органи изтъкват, че записването на 150 милиона EUR в капитала на SA Ducroire/Delcredere NV е било необходимо още в началото на 2005 г. Те се аргументират за това ниво на капитализация с „действащите стандарти“, разработени във връзка с приемането на Директива Платежоспособност II (57) (така нареченият „стандартен“ метод съгласно техническите параметри, изведени от проучване за оценка на въздействието („QIS 5“ за Белгия, проведено през март 2011 г.) за всички рискове на SA Ducroire/Delcredere NV, с изключение на политическите рискове, за които е използвано вътрешно моделиране, за да се определи нуждата от капитал за покриване на тези рискове. Както се посочва в раздела „Платежоспособност II с вътрешно моделиране на политическите рискове“ на таблица 2, за покриване на предвиденото ниво на дейност през 2009 г. е бил необходим капитал от [125—150] милиона EUR.

(109) Комисията отбелязва, че понятието „капитал, свързан с прехвърлените дейности“ е определено в Решението на Комисията от 21 декември 2005 г.„Мерки, свързани със създаването и функционирането на la Banque Postale“ (58). В този случай беше направено заключението, че прехвърлянето не е включвало нов капитал, тъй като само собствените средства, свързани с дейността на финансовите служби на La Poste, са били прехвърлени към новосъздадения правен субект „La Banque Postale“. Това означава, че става въпрос за само за съществуващи собствени средства, които преди това ясно са били предназначени за прехвърлените активи, права и задължения. Следователно анализът се отнася за капитала, който изрично е бил вече свързан с прехвърлените дейности, а не за перспективна оценка на капитала, който е следвало да бъде отпуснат за развитие на новото дружество.

(110) Както беше обяснено по-горе, дейността, свързана с краткосрочните рискове (продаваеми и непродаваеми), която е била прехвърлена на SA Ducroire/Delcredere NV в рамките на ONDD, се е управлявала чрез търговската сметка след 2003 г. По тази сметка е внесен капитал от [45—70] милиона EUR. Освен това както е посочено в съображение 99, ONDD е получило специално и единствено за търговската сметка (и свързания с нея капитал от [45—70] милиона EUR) лиценз от националния регулатор на застрахователите (OCA). Правилата за контрол на OCA са включвали и inter alia спазване на правилата за платежоспособност (определяне на минимален гаранционен фонд, граници на платежоспособност) (59). От това следва, че на базата на действащите тогава пруденциални правила, тези дейности по краткосрочно застраховане, включени в търговската сметка, са били капитализирани в достатъчна степен.

(111) По този повод Комисията отбелязва, че според вътрешна докладна записка от 20 април 2004 г. (60), въз основа на която е взето решението за създаване на SA Ducroire/Delcredere NV и отпускането му на капитал от 150 милиона EUR, капиталът, който е бил стриктно разпределен за дейността, свързана с краткосрочните рискове, е този, регистриран в търговската сметка плюс печалбата за период от 16 месеца (от 1 септември 2003 г. до 31 декември 2004 г.), оценена на [0—5] милиона EUR. В докладна записката се уточнява, че „в капитала от 150 милиона EUR на акционерното дружество, [45—70] милиона идват от прехвърлянето на собствени средства към търговската сметка“. От това Комисията заключава, че когато е взето решението за създаване на SA Ducroire/Delcredere NV, капиталът който може да се счита за изрично разпределен за дейностите по краткосрочно застраховане към 31 декември 2004 г. е възлизал само на [45—75] милиона EUR ([45—70] милиона EUR плюс печалбата, оценена на [0—5] милиона EUR). От това следва, че само прехвърленият капитал в размер на [45—75] милиона EUR представлява частта от капитала, която още в рамките на ONDD е била предназначена за дейността, свързана с краткосрочните рискове, и само е била прехвърлена към SA Ducroire/Delcredere NV. Ето защо този трансфер не може да представлява ново предимство за тази дейност и следователно не може да представлява помощ.

(112) Комисията отхвърля твърдението на Белгия, според което пълният размер на първоначалния капитал от 150 милиона EUR представлява капитала, който само е бил прехвърлен и който още в рамките на ONDD е бил разпределен за прехвърлената дейност и следователно не може да се счита за предимство. Комисията е на мнение, че разликата между [45—75] милиона EUR и действително записания капитал от 150 милиона EUR представлява допълнителен капитал, който е ново предимство за тази дейност.

(113) В допълнение Комисията отбелязва, че вътрешните докладни записки от 2004 г. в подкрепа на решението на ONDD да предостави на SA Ducroire/Delcredere NV капитал в размер на 150 милиона EUR (значително превишаващ отпуснатите [45—75] милиона EUR в търговската сметка), показват, че ONDD е разглеждало различни сценарии за растеж по отношение на дейностите на бъдещото дружество SA Ducroire/Delcredere NV. Следователно, нуждата от капитал в размер на 150 милиона EUR е била определена на базата на предположения за бъдещ растеж на дейностите на SA Ducroire/Delcredere NV. От това може да се направи заключение, че подходът на белгийските органи означава да се изключи от обхвата на анализа за наличие на предимство целият капитал, който е щял да бъде необходим на новото дружество за бъдещото му развитие. Този подход е неприемлив. Единствено капиталът, който е бил изрично предназначен за прехвърлените дейности в съществуващия правен субект (дейности по краткосрочно застраховане в ONDD), не представлява ново предимство, тъй като той вече е бил предназначен именно за въпросните дейности. Затова пък всеки допълнителен капитал представлява ново предимство, тъй като той не е бил предназначен за въпросната дейност преди прехвърлянето. Решението за създаване на SA Ducroire/Delcredere NV и за отпускането му на капитал в размер на 150 милиона EUR не може да се разглежда само като промяна на правната форма на съществуваща дейност с обикновен трансфер на капитала, разпределен за прехвърлената дейност. От това следва, че твърдението на белгийските органи, според което още през 2004 г. е могло да се предвиди, че през 2009 г. SA Ducroire/Delcredere NV ще се нуждае от капитал в размер на 150 милиона EUR, на базата на очаквания растеж на неговите дейности, е неуместно. Белгийските органи с нищо не доказват, че този капитал от 150 милиона EUR вече е бил разпределен за дейностите по краткосрочно застраховане в ONDD преди те да бъдат прехвърлени към SA Ducroire/Delcredere NV и че този капитал от 150 милиона EUR не включва ново предимство за тези дейности.

(114) В допълнение дори ако капиталът, необходим за поддържане на очаквания растеж на дейностите, е бил уместен критерий за настоящия анализ (което Комисията оспорва), Комисията отбелязва следното: а) Първо, наличните през 2004 г. финансови прогнози са покривали единствено периода 2005 —2007 г. Поради този факт, дори ако капиталът, необходим за поддържане на растежа на дейностите, е бил уместен критерий за настоящия анализ (нещо, което Комисията оспорва), не може да се приеме, че той се основава на очакваното равнище на дейност през 2009 г., тъй като равнището на дейност дори не е било оценено през 2004 г. б) Второ, не може да се приеме методиката от директива Платежоспособност II заедно с вътрешно моделиране на политическите рискове, предложена от Белгия за оценка на необходимия капитал. Методът липсва във вътрешните докладни записки от 2004 г., на които се позовава управителният съвет на ONDD от 20 април 2004 г., за да вземе решение за създаването на дружеството SA Ducroire/Delcredere NV и за капитала, който ще му бъде отпуснат, тъй като този метод не е съществувал тогава (датата за влизането му в сила е била предвидена за 1 януари 2014 г.). Той е приложен за първи път от ONDD през 2011 г. и продължава да се разработва. Следователно вътрешното моделиране на политическите рискове все още не е одобрено от белгийския застрахователен регулатор, което е в противоречие с изискванията на директива Платежоспособност (61). Използването на несъществуваща през 2004 г. методика каквато е Платежоспособност II, за която и до днес не са окончателно разработени много от параметрите за изчисление, както и сроковете за въвеждане (те все още са в етап на изследване QIS), е нелогично. Изглежда абсурдно да се приеме, че икономическият капитал, който е бил необходим за SA Ducroire/Delcredere NV при създаването му през 2005 г., за да продължи съществуващата преди това дейност в ONDD, следва да се определи въз основа на изискванията на Директива Платежоспособност II, които дори не са съществували тогава и за които регулаторите във всички случаи са щели да предвидят преходен режим. Още повече, че всяко друго заключение би означавало да се оспори одобреното от регулатора ниво на капитала (граници на платежоспособност) (62), който тогава е счел, че този капитал е достатъчен съгласно действащите пруденциални правила.

(115) Управителният съвет на ONDD от 20 април 2004 г. е използвал друг метод, за да определи необходимия за SA Ducroire/Delcredere NV капитал, а именно коефициента Cooke, като е взел предвид необходимостта да осигури на SA Ducroire/Delcredere NV достатъчно надеждност спрямо неговите конкуренти. Приетият коефициент за изчисляване всъщност не е 8 %, както изискват правилата от Базел, а 10 %. Така в изчисленията на нуждата от капитал, направени през 2004 г., е включен защитен буфер от 2 %. Следва да се отбележи, че така определеният капитал за края на 2004 г. е възлизал на 66 милиона EUR (63) и следователно е значително по-нисък от записания капитал в размер на 150 милиона EUR.

(116) Относно използването на коефициента Cooke за определяне на необходимия капитал Комисията разкритикува в решението си за откриване на процедурата като неуместно прилагането на банкови правила (като коефициента Cooke) за кредитни застрахователи, с оглед на многобройните разлики между рисковете, поети от кредитните застрахователи и банките (вж. съображение 90 от решението за откриване на процедурата). Белгия не представи доказателство, че правилата от Базел (коефициента Cooke), които в областта на правото се прилагат изключително в банковия сектор, са се прилагали на практика от кредитни застрахователи или са били препоръчани от рейтинговите агенции или от надзорните органи в областта на застраховането.

(117) Относно прилагането на член 8 от закона от 1939 г. за ONDD белгийските органи потвърдиха, че този закон не се прилага за SA Ducroire/Delcredere NV. Освен това този член се отнася единствено за дейностите, извършвани за собствена сметка от ONDD с гаранция от държавата, както и за дейностите за сметка на държавата.

(118) Въпреки че Белгия се позовава на съществуващия тогава метод на Standard & Poor's за определяне на нуждите от капитал на кредитните застрахователи, следва да се отбележи, че белгийските органи не са представили оценка на капитала по този метод. Всъщност методът не е бил използван от ONDD през 2004 г.

(119) В заключение, дори ако се приеме, че капиталът, необходим за подкрепа на очаквания растеж на дейностите на SA Ducroire/Delcrederе NV, е уместен критерий за настоящия анализ (което Комисията оспорва), белгийските органи не са представили убедително доказателство за това, че капиталът, необходим за краткосрочни рискове, който е бил прехвърлен на SA Ducroire/Delcrederе NV, е трябвало да превишава съществуващия капитал в търговската сметка на ONDD в края на 2004 г.

(120) В настоящия раздел Комисията доказа, че е трябвало да се отхвърли твърдението на белгийските органи, според което внесеният първоначален капитал в размер на 150 милиона EUR в SA Ducroire/Delcrederе NV през 2004 г. представлява прехвърления капитал, който и преди това е бил предназначен за дейността, свързана с краткосрочните рискове в ONDD. Комисията стигна до заключението, че капиталът, който е бил предназначен за дейността, свързана с краткосрочните рискове в ONDD преди тази дейност да бъде прехвърлена на SA Ducroire/Delcrederе NV, е възлизал на [45—75] милиона EUR и следователно за тази дейност е имало налице допълнителен капитал в размер на [75—100] милиона EUR.

(121) По-нататък следва да се разгледа прилагането на двата критерия за изключване, описани в решението за откриване на процедурата. Най-напред ще бъде анализиран вторият критерий за изключване, а след това първият.

Частта от капитала, която още в ONDD е била предназначена за продаваемите рискове и само е била прехвърлена на SA Ducroire/Delcrederе NV заедно със съответните дейности (втори критерий за изключване, описан в решението за откриване на процедурата)

(122) В съображение 111 Комисията стигна до заключението, че в ONDD е бил разпределен капитал от [45—75] милиона EUR за дейността, свързана с краткосрочните рискове към 31 декември 2004 г. Следователно, за да се приложи вторият критерий за изключване, трябва да се прецени каква е частта от капитала, свързана с продаваемите рискове (64) в капитала от [45—75] милиона EUR, разпределени за дейността, свързана с краткосрочните рискове в края на 2004 г. Както беше описано по-горе, тези продаваеми рискове са се състояли изключително от рискове, свързани с длъжници установени в десетте държави, присъединили се в Европейския съюз през май 2004 г.

(123) Както също беше описано по-горе, търговската сметка, която в края на 2004 г. е разполагала с капитал от [45—75] милиона EUR не е съдържала отделни сметки, за да може да се определи с точност капиталът, който е бил предназначен единствено за дейността, свързана с продаваемите рискове. Следователно трябва да се определи делът от тези [45—75] милиона EUR, за който логично може да се счита, че е бил предназначен за дейността, свързана с продаваемите рискове.

(124) Данните, представени през 2004 г. на регулатора, показват, че в края на 2004 г. размерът на нетните задължения е бил 141,6 милиона EUR за рисковете, свързани с десетте нови държави членки, и 661,4 милиона EUR за всички краткосрочни полици с износители (65). На базата на пропорционалното разпределение на капитала от [45—75] милиона EUR спрямо нетните задължения, може да се приеме, че [10—25] милиона EUR съставляват капитала, свързан с рисковете, отнасящи се за десетте нови държави членки, преди прехвърлянето му от ONDD в търговската сметка на SA Ducroire/Delcredere NV.

(125) Комисията констатира, че такова разпределение на капитала според нетните задължения е в съответствие с подхода, който следва ONDD през 2004 г. (66).

(126) Комисията отбелязва също така, че по време на процедурата белгийските органи и ONDD/SA Ducroire/Delcredere NV постоянно са твърдели, че непродаваемите рискове, за дадена застрахователна сума, изискват по-голям капитал отколкото продаваемите рискове. Следователно сумата от [10—25] милиона EUR е по-скоро таван, отколкото праг. Въпреки това Комисията счита, че е разумно да се приеме това число, тъй като то съответства на подхода, следван от ONDD през 2004 г.

(127) От това Комисията заключава, че от размера на първоначалния капитал от 150 милиона EUR, частта от [10—25] милиона EUR може да се приеме като непредставляваща предимство в полза на дейността по застраховане на продаваеми рискове, тъй като тази част вече е била предназначена за тази дейност в ONDD (67). В този случай става въпрос само за промяна на правната форма на една и съща икономическа дейност и на свързания с нея капитал. Следователно прехвърлянето на този капитал към SA Ducroire/Delcredere NV заедно с въпросната дейност не може да представлява помощ.

(128) По аналогия следва да се приложи същата логика за размера на капитала, отнасящ се за рисковете, свързани с длъжници, намиращи се в Румъния и България. През 2007 г. беше извършена рекласификация на непродаваемите рискове, свързани с длъжници, намиращи се в Румъния и България към категорията на продаваемите рискове, поради присъединяването на тези държави към Европейския съюз. Следователно капиталът, който вече е бил предназначен за тези рискове, когато те не са били продаваеми, не може да представлява ново предимство поради факта, че тези рискове впоследствие са станали продаваеми. Затова следва да се изключи и този капитал като помощ.

(129) По този начин капиталът, отнасящ се за непродаваемите рискове, които са станали продаваеми, се изключва от анализа за наличие на предимство. В своите коментари от 16 май 2012 г. белгийските органи са оценили капитала, отнасящ се за рискове, свързани с длъжници, намиращи се в Румъния и България до размера на [0—2] милиона EUR, изхождайки от хипотезата, че тези рискове са били продаваеми през 2005 г. Те обаче не са дали оценка за капитала, свързан с тези рискове към 31 декември 2006 г. Тъй като въпросните рискове не са били продаваеми през 2005 г., направената от белгийските органи оценка на разпределения за тези рискове капитал изглежда занижена. Отделните сметки, създадени впоследствие от ONDD (мнения от 16 май 2012 г.) показват, че разпределеният за непродаваеми рискове капитал е намалял с [0—5] милиона EUR през 2007 г. спрямо 2006 г. Това намаление се обяснява с промяната на категорията на рисковете, свързани с Румъния и България (считани за продаваеми след 2007 г.), но също така и с други фактори, като промяната на презастрахователната политика. На базата на всички налични факти, може логично да се приеме, че капиталът, предназначен за рисковете, свързани с България и Румъния, преди тези рискове да станат продаваеми, е възлизал на [0—5] милиона EUR.

(130) С оглед на изложеното по-горе Комисията стигна до заключението, че още преди 1 януари 2005 г. е била предназначена сума от [10—25] милиона EUR в полза на продаваемите рискове и че прехвърлянето на тази сума заедно със съответните дейности не може да представлява предимство. Също така сума от [0—5] милиона EUR е била предназначена за рисковете, станали продаваеми след 1 януари 2007 г. (Румъния и България) преди още да станат продаваеми.

Частта от капитала за подкрепа на дейността, свързана с непродаваеми рискове (първи критерий за изключване, описан в решението за откриване на процедурата).

(131) Както беше описано по-горе, капитал в размер на [45—75] милиона EUR е бил предназначен за краткосрочните рискове преди тяхното прехвърляне към ONDD (вж. съображение 120). От тези [45—75] милиона EUR, както беше установено по-горе, логично може да се определи, че делът на продаваемите рискове е [10—25] милиона EUR. Следователно логично може да се определи, че делът на непродаваемите рискове е [35—50] милиона EUR (от които [0-5] милиона EUR, отнасящи се за рисковете, свързани с България и Румъния, са станали продаваеми през 2007 г.).

(132) Поради същите причини, които бяха изложени в съображение 127, прехвърлянето на пълния размер от [45—75] милиона EUR (включително и дела на непродаваемите рискове, оценен на [35—50] милиона EUR) не представлява предимство и се изключва от анализа за наличие на помощ.

(133) В заключение от първоначалния капитал в размер на 150 милиона EUR, разпределен на SA Ducroire/Delcreder NV, само [75—100] милиона EUR представляват допълнителен капитал, тоест нов капитал. Единствено предоставянето на тези [75—100] милиона EUR може да представлява предимство (вж. съображение 120).

(134) Както беше припомнено в съображение 65 от решението за откриване на процедурата, държавите членки могат да подпомагат дейността по застраховане на непродаваеми рискове, тъй като Комисията счита, че за тези рискове не съществува пазар. Следователно не може да съществува нарушаване на конкуренцията спрямо други застрахователи. Комисията отбелязва все пак, че в SA Ducroire/Delcrederе NV не е имало отделно отчитане за дейностите, свързани с продаваемите и непродаваемите рискове. Официално няма отпуснат капитал за дейността по застраховане на непродаваеми рискове. Няма заделена част от капитала от 150 милиона EUR за финансиране на дейността, свързана с непродаваеми рискове. Оттам следва, че един чисто формален подход може да доведе дотам, че никаква част от допълнителния капитал от [75—100] милиона EUR да не бъде изключена. Такъв подход е оправдан, тъй като в точка 4.3 от съобщението за застраховането на експортни кредити, което е било в сила от 1998 г., изрично е предвидено задължението за въвеждане на отделно отчитане. Въпреки това очевидно е, че значителна част от дейностите на SA Ducroire/Delcrederе NV са свързани с непродаваеми рискове. SA Ducroire/Delcrederе NV не би могло да застрахова тези рискове без съответния капитал. Следователно освен капитала от [45—75] милиона EUR (от които [35—50] милиона EUR за непродаваеми рискове) Комисията може да се съгласи да изключи като помощ и частта от капитала, за която може логично да се докаже, че е използвана за подкрепа на дейността по застраховане на непродаваеми рискове.

(135) В решението за откриване на процедурата Белгия беше поканена да разработи метод, чрез който да се определи частта от капитала на SA Ducroire/Delcredere NV, която може да се счита за подкрепяща дейността, свързана с продаваемите рискове и тази, което подкрепя дейността, свързана с непродаваемите рискове. В отговор на искането на Комисията белгийските органи представиха отделни баланси и отчети за приходите и разходите за дейностите, свързани с продаваемите и непродаваеми рискове, за периода 2005—2011 г. Отчетът за непродаваемите рискове към 31 декември 2011 г. включва [70—110] милиона EUR, а този за продаваемите рискове [40—80] милиона EUR. Въпреки че разделното счетоводство е на базата на някои хипотези или частично проверяеми данни в условия на ретроспективно възстановяване, Комисията счита, че нивото на капитала, предназначен за дейността, свързана с продаваеми и непродаваеми рискове към 31 декември 2011 г. е разумно.

(136) Следователно Комисия е съгласна да се изключат като помощ [70—110] милиона EUR, тъй като фактически те поддържат дейност, която не е обект на конкуренция по смисъла на съобщението за застраховане на експортните кредити.

(137) Така капиталът в полза на краткосрочните непродаваеми рискове от [35—50] милиона EUR в края на 2004 г. става [70—110] милиона EUR в края на декември 2011 г., което представлява увеличение с [35—60] милиона EUR. Тъй като капиталът от [35—50] милиона EUR, свързан с дейността по застраховане на непродаваеми рискове включва [0-5] милиона EUR отнасящи се за рисковете, свързани с Румъния и България, прекласирани като продаваеми рискове през 2007 г., брутното увеличение на капитала, предназначен за непродаваемите рискове е [35—65] милиона EUR. С други думи, от допълнителния капитал в размер на [75—100] милиона EUR, [35—65] милиона EUR фактически са били за подкрепа на дейността, свързана с непродаваемите рискове.

Заключения относно прилагането на двата критерия за изключване и относно размера на допълнителния капитал

(138) От квалифицирането като помощ беше изключена сумата от [70—110] милиона EUR, тъй като се прие, че тази сума може да се счита като подкрепа за дейността, свързана с продаваемите и непродаваеми рискове към 31 декември 2011 г. (първи критерий за изключване). От квалифицирането като помощ се изключи и сумата от [10—25] милиона EUR, тъй като тя също може да се счита като непредставляваща предимство, защото вече е била предназначена за продаваемите рискове преди прехвърлянето им към SA Ducroire/Delcredere NV на 31 декември 2004 г. (втори критерий за изключване). Освен това следва да се изключи и сумата от [0—5] милиона EUR, тъй като тя вече е била предназначена за рисковете, свързани с България и Румъния, преди тези рискове да станат продаваеми на 1 януари 2007 г.

(139) В заключение само 36,6 милиона EUR от първоначално внесения капитал в размер на 150 милиона EUR могат да представляват предимство и държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.

(140) Друг начин да се представи резултатът от 36,6 милиона EUR е като се извади от първоначалния капитал от 150 милиона EUR, отпуснат на SA Ducroire/Delcredere NV 1) сумата от [45—75] милиона EUR, които се били предназначени за краткосрочните рискове още преди прехвърлянето им към SA Ducroire/Delcredere NV (включително и сумата от [0—5] милиона EUR, свързани с рисковете, отнасящи се за длъжници, установени в Румъния и България, които рискове са станали продаваеми на 1 януари 2007 г.); и 2) допълнителната сума от [35—65] милиона EUR, която фактически е била за подкрепа на дейността, свързана с непродаваемите рискове. Така се получава сумата от 36,6 милиона EUR.

(141) Този анализ на разпределението на капитала е представен в следващата графика:

(142) В допълнение Комисията отбелязва следното. Белгийските органи твърдят, че с изключение на около 7—13 милиона EUR (вж. таблица 2), целият капитал от 150 милиона EUR през 2004 г. е бил имплицитно разпределен за непродаваемите рискове. Въз основа на това първо твърдение Белгия заявява, че едва по-късно (през 2007 г. и 2008 г.) част от капитала, който първоначално е бил разпределен за непродаваемите рискове, е била прехвърлена към продаваемите рискове. Белгия заявява след това, че само тези трансфери на капитал могат да представляват помощи и че тестът за частния инвеститор следва да се приложи за тези суми в момента на техния вътрешен трансфер, а не в момента на първоначалното разпределение на капитала през 2004 г. Тази логика е неприемлива.

(143) Действително при създаването на SA Ducroire/Delcredere NV и през следващите години капиталът от 150 милиона EUR не е бил официално разпределен за дейността, свързана с продаваемите рискове, и съответно за тази с непродаваемите рискове. Този капитал е могъл свободно да се използва за подкрепа на дейността, свързана с продаваемите рискове или за дейността, свързана с непродаваемите рискове (в неопределени пропорции) в зависимост от случаите на пазара и стратегическите решения на SA Ducroire/Delcredere NV. Разпределението на капитал между дейностите, свързани с продаваеми и непродаваеми рискове, е било извършено със задна дата в рамките на настоящата процедура. В документите от 2004 г., представени от белгийските органи, не е посочено разпределението на капитала между различните дейности. Следователно Комисията не може да се съгласи да изключи от анализа за наличие на помощ част от допълнителния капитал от [75-100] милиона на SA Ducroire/Delcredere NV единствено поради факта, че тогава тази сума е могла да бъде в подкрепа на дейността, свързана с непродаваемите рискове. Както беше посочено по-горе, единствено частта от допълнителния капитал от [75—100] милиона EUR, за която може да се докаже, че действително е била в подкрепа на дейността, свързана с непродаваемите рискове, може да се изключи от анализа за наличието на помощ.

(144) В допълнение Комисията отбелязва, че дори и ако се приеме аргументът на Белгия, според който част от първоначалния капитал на SA Ducroire/Delcredere NV е била предназначена за непродаваемите рискове и следователно не може да влезе в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС, този аргумент ще може да се приложи за сумата от 36,6 милиона EUR само ако Белгия успее да докаже, че капиталът разпределен за непродаваемите рискове е превишавал [70—110] милиона EUR. (Действително, за изчисляването на тези 36,6 милиона EUR, от сумата 150 милиона EUR вече е била извадена сумата от [70—110] милиона EUR, която е била за подкрепа на дейността, свързана с непродаваемите рискове.). Видно е обаче, че такава сума не е била разпределена за непродаваемите рискове през 2004 г., тъй като вътрешните документи показват, че капитал в размер на 100 милиона EUR е бил достатъчен за да покрие всички краткосрочни рискове (продаваеми и непродаваеми) до 2007 г.

Прилагането на принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика

(145) Съгласно установената съдебна практика, за да се установи дали една мярка предоставя икономическо предимство, трябва да се прецени дали при сходни обстоятелства частен инвеститор в условията на пазарна икономика, чийто мащаб е сравним с този на разглежданото предприятие, би предприел капиталова вноска с такъв размер (68), като се има предвид наличната информация и предвидимите в момента на инвестирането резултати.

(146) При настоящия случай трябва да се анализира дали този добавен капитал от 36,6 милиона EUR, отпуснат през 2004 г., е би осигурил достатъчна възвръщаемост, за да убеди частен инвеститор в условията на пазарна икономика. Възвръщаемостта на този капитал обаче не може да се анализира отделно от целия добавен капитал, тъй като този добавен капитал е получен в резултат от изкуственото разделяне на капитала от 150 милиона EUR, записан през 2004 г. Няма регистриран приток от доходи, който да произтича от тези 36,6 милиона EUR. Което означава, че печалбата от специфична дейност не може да се припише на тези 36,6 милиона EUR, след като не са водени отделни сметки. Следователно Комисията смята, че за да се приложи правилно тестът за частния инвеститор, трябва да се провери дали целият капитал от 150 милиона EUR е представлявал достатъчна очаквана възвръщаемост. Ако случаят не е такъв, ще трябва да се приеме, че тези 36,6 милиона EUR представляват предимство.

(147) В допълнение другата възможност е да се приложи пропорционалният метод, което би дало същия резултат.

(148) Комисията не счита, че трябва да се анализира единствено възвръщаемостта на допълнителния капитал от [75—100] милиона EUR и да се изключи капиталът от [45—75] милиона EUR, разпределен за дейността, свързана с краткосрочните рискове преди прехвърлянето им към SA Ducroire/Delcredere NV. Действително, ONDD е могло да преустанови дейността, свързана с краткосрочните рискове и да получи обратно капитала, който тогава е бил разпределен за тази дейност в размер на [45—75] милиона EUR (69). Следователно тези [45—75] милиона EUR не могат да се считат за извършен в миналото и невъзвръщаем разход („sunk cost“).

(149) В следващите съображения Комисията ще докаже, че очакваната възвръщаемост от тези 150 милиона EUR е била недостатъчна, за да бъде убеден един частен инвеститор да направи въпросната инвестиция. В допълнение тя ще покаже, че дори и да се приеме, че дейността, свързана с продаваемите рискове, е получила виртуално капитал от [45—65] милиона EUR (36,6 милиона EUR плюс [10—25] милиона EUR) и очакваните печалби, свързани с тази специфична дейност, очакваната възвръщаемост от тази дейност също е била недостатъчна.

(150) Критерият за частния инвеститор в условията на пазарна икономика следва да се приложи ex ante . Трябва да се върнем към момента, когато е била направена капиталовата вноска, за да преценим дали един частен инвеститор също би направил такава вноска. При оценката на критерия за частния инвеститор не би трябвало да се взeмат предвид резултатите след вноската в капитала. Освен това, съответствието с критерия за частния инвеститор в условията на пазарна икономика може да се докаже чрез бизнес плана ex ante, въз основа на който е взето решението за инвестиране (70). Съгласно скорошната съдебна практика (71), дадена държава членка може да се позовава само на обективни и подлежащи на проверка данни, които тя е използвала преди или по време на решението за инвестиция. За тази цел могат да бъдат поискани данни, които да показват, че това решение е взето въз основа на икономически оценки, сравними с тези, които един разумен частен инвеститор в подобна ситуация би извършил преди да направи въпросната инвестиция, за да определи нейната бъдещата възвръщаемост. Не са достатъчни обаче икономически оценки, изготвени след предоставянето на въпросното предимство, ретроспективно определяне на ефективната възвръщаемост на осъществената инвестиции или последващи обосновки за избрания способ, за да докаже, че дадена държава членка е взела решение за инвестиция, както би го направил един частен инвеститор в условията на пазарна икономика.

(151) Като се има предвид, че в разглежданата мярка не е участвал частен инвеститор и че SA Ducroire/Delcredere NV не е котирано на борсата, параметърът, чиято валидност трябва да се оцени, е очакваната възвръщаемост от инвестицията, така както тя е била прогнозирана въз основа на наличната информация и предвидимите тогава резултати (което принципно фигурира в бизнес плана, изготвен от ONDD през 2004 г.). Съгласно съдебната практика на Съда (72) и практиката за вземане на решения на Комисията (73) твърдението, че капиталовата вноска е била необходима за продължаване на дейността на предприятието или за адекватна капитализация на дейността съгласно пруденциалните правила или оценката на включените рискове не е основание да се счита, че е спазен критерият за частния инвеститор в условията на пазарна икономика. Частен инвеститор, при нормални условия на пазарна икономика, би направил такава капиталова вноска само ако очакваната възвръщаемост е била достатъчна в момента на внасянето ѝ, като се имат предвид наличната информация и предвидимите в този момент промени (74). Ето защо Комисията отбелязва, че изложените от Белгия аргументи в подкрепа на твърдението, че капиталът в размер на 150 милиона EUR е бил „необходим“ от икономическа гледна точка и/или въз основа на пруденциалните правила, са неотносими за доказване, че тази инвестиция е била достатъчно рентабилна за един пазарен инвеститор.

(152) Изготвеният от белгийските органи анализ на възвръщаемостта е въз основа на бизнес плана от 28 септември 2004 г. А датата на учредяване на SA Ducroire/Delcreder NV е 23 септември 2004 г. Дружеството обаче е започнало реално своята икономическа дейност чак на 1 януари 2005 г., тъй като портфейлът от краткосрочни рискове е продължил да бъде собственост на ONDD до 31 декември 2004 г., на която дата той е бил прехвърлен. Следователно може да се счита, че до малко преди тази дата, ONDD е могло да промени решението си, като не прехвърли въпросните рискове и ликвидира новосъздадения правен субект. Следователно е приемливо да са вземе предвид бизнес планът на ONDD от 28 септември 2004 г., както искат белгийските органи.

(153) От докладни записките и протоколите от 2004 г. се вижда, че решението на ONDD да внесе в SA Ducroire/Delcrederе NV капитал в размер на 150 милиона EUR е било продиктувано главно от желанието на ONDD да предостави на дъщерното си предприятие първоначален капитал, оценен като „достатъчен“, за да осигури развитието на неговите дейности и за […] — „внесен капитал от 100 милиона EUR е достатъчен за извършване на дейност по сключване на краткосрочни глобални полици с износители до 2007 г., но трябва да бъде преразгледан след този период“ (75), без да е реално и точно доказано, че очакваната бъдеща възвръщаемост е била задоволителна от глeдна точка на частeн инвеститор. По отношение на анализа на очакваната възвръщаемост само един положителен резултат от целокупната дейност за първите три години изглежда е бил достатъчен, за да убеди ONDD да извърши инвестицията.

(154) Съгласно прогнозите от сценарий Б на бизнес плана от 28 септември 2004 г. ONDD е предвиждало ROE за целокупната дейност да бъде 1,3 %—1,9 % за 2005, 2006 и 2007 г., съгласно „динамичния сценарий — ръст от 6 %“ от бизнес плана от 28 септември 2004 г. (ROE преди изравнителен резерв е възлизал на 2,8 %—4,3 %) (вж. таблица 4). Следва да се уточни, че тази възвръщаемост е изчислена въз основа на капитал от 100 милиона EUR, без да се отчитат невнесените 50 милиона, което прави резултата за възвръщаемостта по-благоприятен отколкото е в действителност. Очакваната норма на възвръщаемост във финансовите прогнози от 20 април 2004 г. не е по-висока (вж. таблица 3).

(155) От казаното по-горе е видно, че очакваната възвръщаемост на бъдещото дружество SA Ducroire/Delcredere NV не е била достатъчна, за да убеди частен инвеститор в условията на пазарна икономика да направи такава инвестиция. Действително очакваната възвръщаемост е била по-ниска от безрисковия лихвен процент (доходност на белгийските дългосрочни държавни облигации) за първите три години (средната доходност на белгийските държавни облигации през 2004 г. е била 4,15 % (76)). Дори ако се вземе предвид изравнителният резерв, очакваната норма на възвръщаемост едва е достигнала безрисковия лихвен процент.

(156) Частен инвеститор в условия на пазарна икономика би приел толкова ниска възвръщаемост през първите години, само при условие че може логично да предвиди по-нататъшна компенсация чрез печалби значително по-високи от средните печалби за сектора, така че пълната възвръщаемост на инвестицията (след прилагане на подходящ сконтов процент) да бъде достатъчна (77).

(157) През 2004 г. обаче не е било извършено сериозно проучване, въз основа на което да може да се очаква, че ниската първоначална възвръщаемост ще бъде компенсирана чрез много по-висока възвръщаемост през следващите години. Комисията отбелязва също така, че наличните тогава