ПРИЛОЖЕНИЕ

Подкрепа на ЕС за дейностите на МААЕ в областта на ядрената сигурност и проверка и в рамките на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение

1. Описание

Няма признаци на намаляване на броя на терористичните актове през последните години в държави-членки на ЕС и на други места. Международната общност признава на различни форуми, че остава висок рискът от успешни актове на ядрен тероризъм, включващи ядрен или друг радиоактивен материал. Освен това последните доклади за незаконен трафик, който включва и особено чувствителни ядрени материали, подчертават продължаващия риск терористите да придобият такива материали.

Международната общност реагира силно на тези заплахи и предприе няколко инициативи с цел да се предотврати попадането на ядрен или друг радиоактивен материал в ръцете на престъпници и терористи. Особено внимание на положението в Азия беше обърнато по време на семинара относно засилване на ядрената сигурност в азиатските държави, състоял се в Токио през ноември 2006 г., на който МААЕ бе призована към засилване на сътрудничеството си с държавите в региона с цел осигуряване прилагането на приемливи нива на сигурност за всички ядрени и други радиоактивни материали под национална юрисдикция и в съответствие с ефективните национални системи и функции. Допълнителен тласък на международните усилия беше даден с поставянето на началото на Глобалната инициатива за борба с ядрения тероризъм през юли 2006 г.

Проверката на МААЕ остава инструмент от изключителна важност за изграждане на доверие сред държавите по отношение на инициативи за неразпространение на ядрени оръжия и за насърчаване на мирното използване на ядрения материал.

Последните международни развития доведоха до нов и по-ефикасен набор от международни правни инструменти, които се отнасят за ядрената сигурност и проверка: през юли 2005 г. участващите държави приеха изменение на Конвенцията за физическа защита на ядрения материал; Международната конвенция за предотвратяването на актове на ядрен тероризъм беше отворена за подписване през септември 2005 г., а през април 2004 г. Съветът за сигурност на ООН прие Резолюция № 1540(2004) относно оръжия за масово унищожение и недържавни участници. Резолюция № 1373(2001) на Съвета за сигурност на ООН призовава всички държави възможно най-скоро да станат страни по съответните международни конвенции и протоколи, свързани с тероризма.

Над 80 държави са поели политически ангажимент да изпълняват Кодекса на поведение за безопасност и сигурност на радиоактивните източници (5). Освен това през 2005 г. общото събрание и управителният съвет на МААЕ приеха няколко резолюции и решения за засилване на защитната система на МААЕ (6).

Прилагането на тези международни правни инструменти от държавите може да бъде значително улеснено отчасти с помощ, предоставена от Плана за ядрена сигурност на МААЕ за 2006—2009 г., одобрен от управителния съвет на МААЕ през септември 2005 г (7). Той представлява продължение на Плана за действие за защита срещу ядрен тероризъм за 2003—2005 г (8). Планът за ядрена сигурност включва три области на действие: 1) оценяване на потребностите, анализ и координация, 2) превенция и 3) разкриване и реагиране. Той също така включва част, наречена „Дейности, подкрепящи ядрената сигурност“, която се състои от дейности, първоначално набелязани с оглед на техните цели за безопасност и защита, но които също така имат признат важен принос за ядрената сигурност.

Международните предпазни мерки, прилагани от МААЕ, представляват ключови средства за проверка дали държавите спазват своите специфични ангажименти и задължения за неразпространение. От изключително значение е да е въведено необходимото национално законодателство за изпълнението на всеобхватно споразумение за предпазни мерки с МААЕ, както и допълнителен протокол, ако е приложимо (9). Прилагането налага всяка държава, която е страна по такива споразумения, да поддържа ефективна държавна система за отчитане и контрол на ядрения материал (State System for Accounting for and Control of Nuclear Material — SSAC). През септември 2005 г. управителният съвет на МААЕ поиска от секретариата на МААЕ да подпомогне държавите, за които към всеобхватните споразумения за предпазни мерки са били приложени протоколи за малки количества, включително държави, нечленуващи в Агенцията, при изграждането и поддръжката на SSAC.

Планът за ядрена сигурност на МААЕ за 2006—2009 г. преследва цели, сходни с някои елементи на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение. Те предлагат цялостен подход към ядрената сигурност, включително регулаторен контрол, отчетност и защита на ядрени и други радиоактивни материали при тяхното използване, съхранение и транспортиране по време на целия им жизнен цикъл, както в краткосрочен, така и в дългосрочен план. При евентуален пробив в защитата трябва да има установени резервни мерки за разкриване на кражби или опити за контрабанда на материала през международни граници и за реагиране срещу злонамерени действия, свързани с ядрени или други радиоактивни материали, ако се случат такива.

МААЕ е на път да приключи изпълнението на Съвместно действие 2004/495/ОВППС на Съвета от 17 май 2004 г. за подкрепа на дейностите на МААЕ по програмата ѝ за ядрена сигурност и в рамките на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение. Освен това МААЕ е в процес на приключване на изпълнението на Съвместно действие 2005/574/ОВППС на Съвета от 18 юли 2005 г. относно подкрепата на дейностите на МААЕ в областите на ядрена сигурност и проверка на безопасността, както и в рамките на осъществяването на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожаване, както и на Съвместно действие 2006/418/ОВППС на Съвета от 12 юни 2006 г. за подкрепа на дейностите на Международната агенция за атомна енергия (МААЕ) в областта на ядрената сигурност и проверка и в рамките на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение.

Със свързания с това принос на ЕС МААЕ е предприела важни дейности за подкрепа на усилията на държавите бенефициери в регионите на Кавказ, Централна Азия, Югоизточна Европа и Балканите, средиземноморския регион на Средния изток, както и Африка, за да засили ядрената сигурност и прилагането на международните предпазни мерки в тези държави.

Подкрепата за тези усилия продължава да е често търсена в държавите, членки на МААЕ, както и в държави, нечленуващи в МААЕ. Държавите, които имат право на подкрепа, са:

в Югоизточна Европа: Турция, Албания, Босна и Херцеговина, Хърватия, Сърбия, Черна гора, Молдова и Бившата югославска република Македония;

в Централна Азия: Казахстан, Киргизстан, Узбекистан, Таджикистан и Туркменистан;

в Кавказкия регион: Армения, Азербайджан и Грузия,

в средиземноморския регион на Средния изток: Израел, Йордания, Ливан и Сирийската арабска република,

в Африка (10): Алжир, Ангола, Бенин, Ботсуана, Буркина Фасо, Бурунди, Габон, Гамбия, Гана, Гвинея, Гвинея-Бисау, Демократична република Конго, Джибути, Египет, Екваториална Гвинея, Еритрея, Етиопия, Замбия, Зимбабве, Камерун, Кабо Верде, Комори, Конго (Бразавил), Кот д’Ивоар, Кения, Лесото, Либийската арабска джамахирия, Либерия, Мадагаскар, Малави, Мали, Мавритания, Мавриций, Мароко, Мозамбик, Намибия, Нигер, Нигерия, Обединена република Танзания, Руанда, Сао Томе и Принсипи, Сенегал, Сейшелските острови, Сиера Леоне, Сомалия, Судан, Свазиленд, Того, Тунис, Уганда, Централноафриканската република, Чад, Южна Африка;

в Югоизточна Азия: Бангладеш, Бруней, Виетнам, Индонезия, Камбоджа, Лаос, Малайзия, Мианмар, Сингапур, Тайланд, Филипини.

Работата ще продължи в Югоизточна Европа, Централна Азия, Кавказ, в средиземноморския регион на Средния изток и в Африка въз основа на съществуващите съвместни действия и актуализация на оценките на потребностите, извършени като част от тези съвместни действия. Настоящото съвместно действие ще бъде насочено към Югоизточна Азия. Окончателният избор на другите държави в Югоизточна Азия, които ще получат помощ, ще се извърши въз основа на оценката на потребностите, която ще включи оценка на съществуващата информация в щабовете, както и мисии за оценяване на ситуацията, при необходимост. Подкрепящите дейности за всеки проект ще се съсредоточат в тези държави, които имат най-голяма нужда от помощ във всяка област на проектите.

За целите на оценката на потребностите екип от признати експерти ще оцени настоящото положение на системата за ядрена сигурност, която вече съществува в тези държави, и ще даде препоръки за подобрения. Препоръките ще послужат за основа при определянето на по-нататъшна помощ, като се обхващат настоящото положение и необходимостта от подобрение по отношение на превенцията, разкриването и реагирането на злонамерени действия, свързани с ядрени и други радиоактивни материали, включително при неядрена употреба, както и на ядрени съоръжения. Ще се поставят приоритети при определянето на държавите за всеки проект, който ще се покрива от бюджета, осигурен чрез подкрепата от ЕС. Развитието на човешките ресурси ще се извършва като част от установената програма за обучение на МААЕ, която до голяма степен се основава на регионален подход. Ще се подкрепи участието на експерти от възможно най-много държави, които имат право на помощ, доколкото позволяват наличните финансови средства.

Впоследствие ще се осъществят проекти в избраните държави в три области:

1. Законодателна и регулаторна помощ

Правната основа за ядрената сигурност се състои в голямата си част от международни правни инструменти и признати принципи (договори, конвенции, споразумения, норми, стандарти на МААЕ, кодекси на поведение, ръководства и препоръки), които се прилагат от националните органи за контрол на ядрен материал и други радиоактивни източници. Този широк спектър от норми (много от които разработени под егидата на МААЕ) предоставя рамка за безопасното и сигурно използване на ядрен материал, други радиоактивни вещества или свързани с тях съоръжения — както тези с мащабни ядрени програми, така и тези, които извършват само ограничени ядрени дейности.

Съществуването на необходимото национално законодателство и регулаторна инфраструктура за контрол е предпоставка за един успешен режим на ядрена сигурност. Националното законодателство по прилагането следва да предостави рамка от принципи и общи разпоредби, която дава възможност на компетентни държавни органи да извършват необходимите регулаторни функции и която регулира поведението на всяко лице, ангажирано в регламентирани дейности. В много държави това законодателство не е адекватно и регулаторна инфраструктура не съществува или не е адекватна. Такива пропуски, съчетани с неефективни регулаторни инфраструктури за контрол, водят до отслабване на глобалния режим на сигурност. Следователно целта следва да бъде да се засилят или създадат адекватни национални законодателни и регулаторни рамки и да се прилагат ефективно съответните мерки.

Радиоактивни материали често се използват в неядрени приложения, например за медицинска или промишлена употреба. Някои от тези източници са високо радиоактивни и са в категориите от 1 до 3 според определението в документа на МААЕ „Категоризация на радиоактивните източници“. Тези източници, ако не са адекватно подлагани на регулаторен контрол и защитени, могат да попаднат в неподходящи ръце и да бъдат използвани за злонамерени действия. Регулаторната инфраструктура за радиационна безопасност и сигурност на радиоактивните източници следва да е ефективна и да функционира адекватно в съответствие с международните стандарти, насоките в Кодекса на поведение за безопасност и сигурност на радиоактивните източници и асоциираното управление на вноса/износа, както и с най-добрите практики.

Сключването на споразумения за предпазни мерки и допълнителни протоколи с МААЕ е ефективна мярка, която насърчава строгия национален и международен контрол над ядрения материал и свързаните с него технологии. Важно е националното законодателство по прилагането ясно да посочи ядрените дейности, инсталации, съоръжения и материал, за които ще се прилагат предпазните мерки. Освен това е необходимо държавите, които са сключили допълнителен протокол, да гарантират, че техните национални законодателства по прилагането са се подобрили, така че да дадат възможност на съответните държави да спазват допълнителните задължения, произтичащи от допълнителния протокол. По-специално националното законодателство на държавата следва да се преразгледа, за да се разширят отговорностите и правомощията на регулаторния орган, определен за изпълнението и прилагането на сключените споразумения за предпазни мерки.

Държавите също така поемат задължение да спазват международните норми, свързани с ядрената сигурност, когато станат страни в Конвенцията за физическа защита на ядрения материал, като ратифицират изменението на Конвенцията за физическа защита на ядрения материал и като станат страна по Конвенцията за предотвратяване на актове на ядрен тероризъм. Освен това Резолюция 1540(2004) на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации също така задължава всички държави да установяват мерки за вътрешен контрол, включително да установят подходящи мерки за контрол на материали, свързани с ядрени оръжия.

Задълженията на държавите, включени в горепосочените международни правни инструменти в областта на ядрената сигурност, доведоха до съпоставянето на ангажименти, свързани със сигурността на ядрения материал и съоръжения и други радиоактивни източници. Тези задължения включват мерки за изграждане на регулаторна инфраструктура за радиационна безопасност и сигурност на радиоактивни източници; отчетност и контролни мерки; мерки за физическа защита; контрол на вноса и износа и криминализирането на противоправните деяния.

2. Засилване на сигурността и контрола върху ядрени и други радиоактивни материали

Материалите, използвани или съхранявани в ядрени съоръжения или места, следва да се отчитат и защитават по адекватен начин, за да се предотврати тяхната кражба или саботаж. Една ефективна регулаторна система следва да определи тези елементи, които изискват изпълнение съответно на държавно равнище и равнище оператор.

Също така е от изключително значение мощните и уязвимите източници при неядрените приложения при употреба и съхранение да са физически защитени от злонамерени действия, а когато вече не са необходими, те следва да се разглобят и съхраняват или изхвърлят като радиоактивни отпадъци на безопасно и сигурно място.

Изисква се всички държави, сключили всеобхватни споразумения за предпазни мерки, да създадат и поддържат държавни системи за отчитане и контрол на ядрения материал (SSAC), които подлежат на предпазни мерки. Въпреки това, според МААЕ, такива системи не съществуват или са неподходящи в много държави, които са страни по такива споразумения. Тази ситуация е особено разпространена при около 120-те държави, в които не се експлоатират никакви ядрени съоръжения.

3. Подобряване на уменията на държавите за разкриване и реагиране на незаконен трафик

Незаконният трафик се свързва с непозволено получаване, предоставяне, използване, прехвърляне или изхвърляне на ядрен материал и други радиоактивни материали, независимо дали е преднамерено или не и дали пресича международни граници или не.

Терористите не могат да създадат груби ядрени експлозивни устройства или устройства за радиологично разпръскване, без материалът да е придобит при незаконен трафик. Освен това чувствителните съоръжения и технологии за производство на чувствителен материал или за изработване на грубо ядрено експлозивно устройство също е възможно да са били придобити чрез незаконен трафик. Може да се приеме, че трансграничното движение на материал или технология е необходимо, за да достигне материалът до крайното си местоназначение. Затова, за да се борят с незаконния трафик, държавите се нуждаят от регулаторни системи, както и от технически системи (включително лесни за използване инструменти) и налични процедури и информация на граничните пунктове за разкриване на опити за контрабанда на радиоактивни материали (включително делящи се радиоактивни материали) или непозволена търговия с чувствителни съоръжения и технологии.

Също така следва да се въведат ефективни мерки за отговор на подобни действия, както и за изземване на всякакви радиоактивни материали. Служителите на правоохранителните органи (служители на митниците, полицията и др.) често не са обучени да използват детектори и съответно е възможно чувствителните съоръжения и технологии да бъдат непознати за тях. Ето защо обучението на тези служители е от изключителна важност за успеха на всякакви мерки, въведени с цел разкриване на незаконен трафик. Следва да се предложи различно обучение на служителите от различни категории както за използване на детектори, така и за разчитане на данните от тях, за да може да се вземе решение за последващи действия.

Все повече се търси подкрепа в тази област в резултат на повишеното осъзнаване на заплахата и на наличието на съоръжения и методология за подобряване на уменията за наблюдение на границите.

2. Цели

Обща цел: да се засили ядрената сигурност в избраните държави.

2.1. Етап на оценка: Финансиране на международни мисии за ядрена сигурност

Оценката ще се извършва от МААЕ с цел да се определят потребностите от засилване на ядрената сигурност във всяка от държавите, посочени в точка 1, в които не е извършена такава оценка. За другите определени държави оценката, извършена преди това, ще се актуализира. Оценката включва според случая физическа защита и сигурност на ядрени и неядрени приложения, установени мерки за борба с незаконния трафик, както и необходимата правна и регулаторна инфраструктура. Резултатите от цялостната оценка ще се използват за основа при избора на държавите, в които ще се осъществяват проектите.

Проектите, описани по-горе, ще:

— оценят във всяка страна ситуацията на физическата защита на ядрени и други радиоактивни материали, както и защитата на всякакви ядрени или изследователски инсталации или места, в които се използват или съхраняват тези материали; определят част от съоръженията и местата, където се намират тези материали, за които ще се предостави допълнително модернизиране и подкрепа;

— направят оценка във всяка държава на потребностите по отношение на повишаването на сигурността на радиоактивните източници; идентифицират всякакви слабости и недостатъци спрямо международните стандарти и Кодекса на поведение, които налагат подобрение на регулаторната инфраструктура, и ще определят необходимостта от предоставяне на допълнителна защита на мощни, уязвими източници. Необходима за предоставянето на защита специалната техника също ще бъде определена в резултат на оценката;

— оценят във всяка страна текущото състояние на уменията за борба с незаконния трафик и ще определят необходимостта от наложителни подобрения;

— оценят във всяка страна състоянието на SSAC и ще определят необходимостта от наложителни подобрения.

2.2. Осъществяване на конкретни действия, определени за приоритети в резултат на оценъчния етап

Проект 1. Законодателна и регулаторна помощ

Цел на проекта:

— да се укрепят националните законодателни и регулаторни инфраструктури, свързани с ядрен и друг радиоактивен материал, като се вземат предвид съответните международни правни инструменти и приети принципи в областта на ядрената сигурност и съществуващите взаимодействия с националните системи за радиационна безопасност;

— да се укрепят националните законодателни рамки за изпълнението на споразумения за предпазни мерки и допълнителни протоколи, сключени между държавите и Агенцията;

— да се укрепи националната регулаторна инфраструктура за радиационна безопасност и сигурност на радиоактивните източници.

Резултати от проекта:

— разработване и приемане на всеобхватно, съгласувано и ефективно законодателство на национално равнище, като по този начин се допринася за хармонизирана, засилена и по-универсална система за ядрена сигурност;

— разработване и приемане (на националните езици) на национално законодателство, за да могат държавите да спазват своите задължения по споразуменията за предпазни мерки и допълнителните протоколи, сключени с Агенцията;

— изграждане/актуализиране на националната регулаторна инфраструктура за радиационна безопасност и сигурност на радиоактивните източници чрез предоставяне на консултации, техника и обучение съгласно международните стандарти, насоките на Кодекса на поведение за безопасност и сигурност на радиоактивните източници и най-добрите практики.

Проект 2. Засилване на сигурността и контрола на ядрени и други радиоактивни материали

Цел на проекта:

— да се засили физическата защита на ядрените съоръжения и на ядрените и други радиоактивни материали при ядрените приложения в избраните държави;

— да се засилят контролът и физическата защита на радиоактивни материали при неядрените приложения в избраните държави;

— да се укрепят SSAC за изпълнението на споразуменията за предпазни мерки и допълнителните протоколи, включително в държави с „протоколи за малки количества“.

Резултати от проекта:

— осъвременена физическа защита на ядрените и други радиоактивни материали при избраните ядрени съоръжения и места;

— уязвимите източници при неядрени приложения са защитени или, където е уместно, разглобени и прехвърлени на безопасно и сигурно съхранение в избраните държави;

— национална регулаторна инфраструктура за физическа защита, подобрена в резултат на експертна помощ;

— създаване и поддръжка на ефективни SSAC, способни да изпълняват споразуменията за предпазни мерки и допълнителните протоколи, включително в държави с „протоколи за малки количества“;

— провеждане на обучение на служителите в държавите, които имат право на подкрепа.

Проект 3. Подобряване на уменията на държавите за разкриване и реагиране на незаконен трафик

Цел на проекта:

— да се подобрят уменията на държавите да разкриват и реагират на незаконен трафик в избраните държави.

Резултати от проекта:

— увеличаване на събраната и оценена информация относно незаконен ядрен трафик, получена от отворени източници и от точките за контакт на държавите, за повишаване познаването на обстоятелствата при незаконния ядрен трафик. Тази информация също така ще улесни поставянето на приоритети при различните действия, предприети за борба с незаконния трафик;

— създадени с експертна помощ национални рамки за борба с незаконния трафик и за подобряване на националното координиране на контрола върху трансграничното движение на радиоактивни материали, чувствителни ядрени съоръжения и технологии в избраните държави;

— осъвременена техника за гранично наблюдение в избраните гранични пунктове;

— проведено обучение на служители на правоохранителните органи в държавите, които имат право на подкрепа.

3. Продължителност

Оценката ще се извърши в срок три месеца след влизането в сила на споразумение между Комисията и МААЕ за определяне на приноса. Трите проекта ще се провеждат паралелно през следващите 21 месеца.

Общият планиран срок за изпълнение на настоящото съвместно действие е 24 месеца.

4. Бенефициери

Бенефициерите са държавите, в които ще се проведе оценяване и ще се изпълняват последващи проекти. Техните органи ще бъдат подпомогнати в откриването на слабите места и ще получат подкрепа за намиране на решения и повишаване на сигурността. Окончателният избор на бенефициерите и потребностите, на които да се обърне внимание в избраните държави, се прави след консултация между изпълнителя на проекта и председателството, подпомагано от ГС/ВП, при тесни консултации с държавите-членки и Комисията в рамките на компетентната работна група на Съвета. Тези решения се основават, където е уместно, на предложенията на натоварените с изпълнението на съвместното действие съгласно член 2, параграф 1 от настоящото съвместно действие.

5. Изпълнител на проекта

Изпълнението на проектите се възлага на МААЕ. Международните мисии за ядрена сигурност ще се изпълняват съгласно стандартния начин на действие за мисии на МААЕ, които ще се провеждат от МААЕ и експерти на държавите-членки. Изпълнението на трите проекта ще се извършва пряко от служителите на МААЕ и/или избрани експерти или изпълнители от държавите-членки на МААЕ. По отношение на изпълнителите предоставянето на всякакви стоки, работни дейности или услуги от МААЕ в контекста на настоящото съвместно действие се извършва съобразно приложимите правила и процедури на МААЕ.

6. Участници от трети страни

Проектите ще се финансират 100 % от настоящото съвместно действие. Експерти от държавите-членки на МААЕ могат да се смятат за участници от трети страни. Те ще работят съгласно стандартните правила за действие на експерти на МААЕ.

7. Специални условия на договаряне и доставка

В някои случаи за подобряване на правилата за сигурност за ядрени и други радиоактивни материали, например радиоактивни източници, първоначално доставени от Руската федерация, договори за предоставяне на стоки, строителство и услуги могат да се предложат на доставчици от Руската федерация, които са запознати с руската технология.