1)

Приложение I към глава 5 се изменя, както следва: а) точки 2.2—2.2.1.2.2 се заменят със следния текст: „2.2. Описание на изпитванията 2.2.1. Превозно средство от категория L1e, L2e или L6е в съответствие със стандарта за нивата на емисиите Евро 3 се подлага на изпитанията тип I и тип II, така както са описани по-долу. 2.2.1.1. Изпитване от тип I (средна стойност на емисиите на газообразни замърсители в градска зона със задръствания след пускане при студен двигател) 2.2.1.1.1. Изпитваното превозно средство се поставя върху динамометричен стенд, оборудван със спирачка и маховик. Провежда се следната процедура за изпитване: 2.2.1.1.1.1. Изпитване при студен двигател фаза 1 с обща продължителност от 448 секунди, състоящо се от четири елементарни цикъла, се провежда без прекъсване; 2.2.1.1.1.2. Изпитване при загрял двигател фаза 2 следва незабавно след изпитването при студен двигател фаза 1, с обща продължителност от 448 секунди и състоящо се от четири елементарни цикъла. Изпитването при загрял двигател фаза 2 се осъществява без прекъсване; 2.2.1.1.1.3. Всеки елементарен цикъл в изпитването при студен двигател фаза 1 или изпитването при загрял двигател фаза 2 се състои от седем операции (празен ход, ускорение, постоянна скорост, отрицателно ускорение, постоянна скорост, отрицателно ускорение, празен ход). По време на двете фази на изпитването отработилите газове се разреждат с въздух, така че да се получи постоянен обем на потока на сместа. 2.2.1.1.1.4. При изпитването от тип I: 2.2.1.1.1.4.1. Постоянен поток от проби от сместа от отработили газове и разреждащ въздух трябва да бъде събран в торбичка № 1, в която се събират проби през фаза 1 (студен двигател). Постоянен поток от проби от сместа от отработили газове и разреждащ въздух смес се събира в отделна торбичка № 2, в която се събират проби през фаза 2 (загрял двигател). Концентрациите на въглероден оксид, общата маса на въглеводородите, азотните оксиди и въглеродния диоксид в торбички № 1 и № 2 се определят поотделно една след друга; 2.2.1.1.1.4.2. Общият обем на сместа във всяка торбичка се измерва и се сумира, за да се получи общият обем от торбичките; 2.2.1.1.1.4.3. В края на всяка фаза на изпитването се записва действително изминатото разстояние според показанията на сумиращия брояч на оборотите, задвижван от барабана. 2.2.1.1.2. Това изпитване се извършва по метода, описан в допълнение 1. Газовете се събират и анализират в съответствие с определените методи. 2.2.1.1.3. Като се спазват предписанията на точка 2.2.1.1.4 изпитването се извършва три пъти. При всяко от изпитванията общата маса на въглеродния оксид, въглеводородите и азотните оксиди трябва да е по-малка от граничните стойности за Евро 3, посочени в таблицата по-долу. 2.2.1.1.3.1. Таблица 1 Гранични стойности на емисиите за Евро 3 за превозни средства от категории L1e, L2e и L6e Одобряване на типа за компонент и съответствие на производството CO (g/km) HC + NOx (g/km) L1 L2 1 (1) 1,2 2.2.1.1.3.2. Въпреки това за всеки от горепосочените замърсители единият от трите получени резултата може да надвишава с до 10 % граничната стойност, предписана за въпросния мотопед, при условие че средноаритметичната стойност от трите резултата е по-ниска от предписаната гранична стойност. В случай че предписаните гранични стойности се надвишават за повече от един замърсител, няма значение дали това превишаване се констатира в рамките на едно и също изпитване или на различни изпитвания. 2.2.1.1.4. Броят на изпитванията, предписан в точка 2.2.1.1.3, се намалява при определените по-долу условия, където с V1 се означава резултатът от първото изпитване, а с V2 — резултатът от второто изпитване за всеки от замърсителите, посочени в тази точка. 2.2.1.1.4.1. Само едно изпитване е необходимо, ако за всички разглеждани замърсители V1 ≤ 0,70 L. 2.2.1.1.4.2. Само две изпитвания са необходими, ако за всички разглеждани замърсители V1 ≤ 0,85 L и най-малко за един от замърсителите V1 > 0,70 L. Освен това за всеки разглеждан замърсител V2 отговаря на условията V1 + V2 < 1,70 L и V2 < L. 2.2.1.1.5. Превозно средство от категория L1e, L2e или L6e, което е в съответствие с граничните стойности за Евро 3 при изпитванията, тип I, посочени в точка 2.2.1.1.3.1, и с изискванията за изпитване тип I, посочени в настоящото приложение, се одобрява като съответстващо на изискванията за Евро 3. 2.2.1.2. Изпитване от тип II (емисии на въглероден оксид и неизгорели въглеводороди при работа на празен ход) 2.2.1.2.1. Масата на въглеродния оксид и масата на неизгорелите въглеводороди, отделяни при работа на двигателя на празен ход, се измерват в продължение на една минута. 2.2.1.2.2. Това изпитване се извършва по метода, описан в допълнение 2.“ б) В допълнение 1 точки 4.2—4.2.3 се заменят със следния текст: „4.2. Устройство за събиране на газовете Оборудването за събиране на газовете се състои от следните елементи (вж. поддопълнения 2 и 3): 4.2.1. Оборудването за събиране на всички отработили газове, отделени по време на изпитването, което поддържа атмосферното налягане на изхода(ите) на изпускателната уредба на мотопеда; 4.2.2. Тръба, свързваща устройството за събиране на отработилите газове и системата за взимане на проби от отработилите газове. Свързващата тръба и оборудването за събиране на газовете са от неръждаема стомана или от друг материал, който не влияе върху състава на събраните газове и е устойчив на температурата на тези газове; 4.2.3. Устройство за засмукване на разредените газове. Това устройство трябва да осигурява постоянен дебит, който да е достатъчен, за да гарантира засмукването на целия поток от отработили газове;“ в) В допълнение 1 точки 4.2.4—4.2.8 се заменят със следния текст: 4.2.4. Сонда, закрепена за външната страна на устройството за събиране на газовете, която позволява вземането с помощта на помпа, филтър и разходомер на проба от разреждащия въздух с постоянен дебит по време на изпитването; 4.2.5. Сонда, насочена срещу потока разредени газове, която позволява вземането на проба с постоянен дебит от сместа по време на изпитването с помощта, при необходимост, на филтър, разходомер и помпа. Минималният дебит на газовите потоци през двете горепосочени системи за вземане на проби трябва да бъде не по-малко от 150 l/h; 4.2.6. Трипътни кранове, поставени в посочените по-горе контури за вземане на проби, насочващи потока от проби или навън, или към съответните торбички за събиране на проби по време на изпитването; 4.2.7. Непропускливи торбички за проби, в които се събира сместа от отработили газове и разреждащ въздух. Те не се влияят от съответните замърсители и разполагат с достатъчен капацитет, за да не се наруши нормалният дебит на пробите. Има поне една отделна торбичка за вземане на проби (торбичка № 1) за фаза на изпитване 1 (студен двигател) и една отделна торбичка за вземане на проби (торбичка № 2) за фаза на изпитване 2 (загрял двигател); 4.2.7.1. Тези торбички за вземане на проби са с устройство за автоматично затваряне и могат да бъдат свързани бързо и без изпускане или към кръга за вземане на проби, или към кръга за анализ в края на изпитването. 4.2.7.1.1. Устройството за затваряне на торбичка № 1 се затваря 448 секунди след началото на изпитването от тип I. 4.2.7.1.2. Устройството за затваряне на торбичка № 2 се отваря незабавно след затварянето на торбичка № 1 и се затворя отново 896 секунди след началото на изпитването от тип I; 4.2.8. Предвижда се метод за измерване на общия обем на разредените газове, преминали по време на изпитването през устройството за вземане на проби. Системата за разреждане на отработилите газове е в съответствие с изискванията на допълнение 2 към глава 6 от приложение I към Правило № 83 на ИКЕ на ООН. Фигура 1 Вземане на проби от емисиите на замърсител за Евро 3 в сравнение с Евро 2 за превозно средство от категория L1e, L2e или L6e L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. Pollution measuring Euro 3 Cold (30%) 896 secs. Warm (70%) Pollution measuring Euro 2 112 secs. 448 secs. Vehicle speed (km/h) 60 50 40 30 20 10 0 0 100 200 300 400 500 600 700 800 900“ Test Time [s] г) в допълнение 1 се добавя следната точка 4.3.3: „4.3.3 Оборудването за анализ е в състояние да измерва независимо пробата от сместа от отработили газове и разреждащ въздух, затворена в торбички № 1 и № 2.“ д) в допълнение 1 точки 5.4—5.4.3 се заменят със следния текст: „5.4. Привеждане на превозното средство в състояние за изпитване 5.4.1. Налягането в гумите на изпитваното превозно средство трябва да отговаря на заявеното от производителя за нормална употреба на пътя. Ако диаметърът на барабаните обаче е по-малък от 500 mm, налягането в гумите може да се увеличи с 30—50 %. 5.4.2. Резервоарът(ите) за гориво се източва(т) чрез устройствата за източване и се зарежда(т) с горивото за изпитването, посочено в приложение IV. 5.4.3. Изпитваното превозно се премества в изпитвателната зона и се извършват следните операции:“ е) в допълнение 1 се добавят следните точки 5.4.3.1—5.4.3.5: „5.4.3.1. Изпитваното превозно средство трябва да се придвижи или избута върху динамометричен стенд и да премине през цикъла на изпитване, определен в точка 2.1. Не е необходимо изпитваното превозно средство да бъде със студен двигател и то може да се използва за задаване на мощността на динамометричния стенд. 5.4.3.2. Отклонението на натоварването върху задвижващото колело трябва да бъде не по-голямо от ± 3 kg от натоварването на превозното средство при нормална употреба на пътя с водач с маса 75 kg ± 5 kg, седящ в изправено положение. 5.4.3.3. Пробни замервания в рамките на изпитвателния цикъл, посочен в точка 2.1, може да се извършват в момента на изпитване, при условие че не се вземат проби от емисиите, с цел да се определи минималната степен на отваряне на дроселната клапа, необходима за поддържането на доброто съотношения скорост-време. 5.4.3.4. Преди да се постави в зоната за естествено охлаждане, изпитваното превозно средство трябва да премине през четири последователни оперативни цикъла, както е посочено в точка 2.1, всеки от които продължава 112 секунди. Този изпитвателен цикъл за привеждане в необходимото състояние се провежда с настройките на динамометричния стенд, посочени в точки 5.1 и 5.2. Не се изисква измерване на емисиите на отработили газове за този изпитвателен цикъл за привеждане в необходимото състояние. 5.4.3.5. В рамките на пет минути от завършване на привеждането в необходимото състояние изпитваното превозно средство се отстранява от динамометричния стенд и се придвижва или избутва в зоната за естествено охлаждане, където се паркира. Външната температура в зоната за естествено охлаждане трябва да бъде поддържана на 298 K ± 5 K. Превозното средство трябва да престои там не по-малко от шест часа и не повече от 36 часа преди изпитването тип I (студен двигател) или докато температурата на маслото в двигателя TМасло, температурата на охлаждащата течност TОхлаждаща_течност или температурата в гнездото на запалителната свещ/гарнитурата TЗС (само за двигатели с въздушно охлаждане) е равна на температурата на въздуха в зоната за естествено охлаждане. В протокола от изпитването се посочват кой от критериите е бил избран.“ ж) в допълнение 1 точки 7.1—7.1.3 се заменят със следния текст: „7.1. Вземане на проби 7.1.1. Вземането на проби започва с началото на изпитването, както е посочено в точка 6.2.2. 7.1.2. Торбички № 1 и № 2 са херметически затворени и се следва последователността на запечатване, определена в точка 4.2.7.1. Те не трябва да се свързват през фаза на изпитване 1 (студен двигател) или фаза на изпитване 2 (загрял двигател). 7.1.3. В края на последния цикъл устройството за събиране на разредените отработили газове и на разреждащия въздух се изключва и отделяните от двигателя газове се изпускат в атмосферата.“ з) в допълнение 1 точка 7.2.4 се заменя със следния текст: „7.2.4. Концентрациите на НС, СО, NO x и CO 2 в пробите от разредените отработили газове и в торбичките за събиране на разреждащия въздух се определят от стойностите, които измервателната апаратура показва или регистрира, чрез използването на съответните калибровъчни криви.“ и) в допълнение 1 точки 8—8.4.1 се заменят със следния текст: „8. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА КОЛИЧЕСТВОТО НА ОТДЕЛЕНИТЕ ГАЗООБРАЗНИ ЗАМЪРСИТЕЛИ 8.1. Масата на CO 2 и газообразните замърсители CO, HC, NO x се определя поотделно за торбички № 1 и № 2 в съответствие с точки 8.2—8.6. 8.2. Масата на въглеродния оксид, отделен по време на изпитването, се определя по следната формула: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.2.1. COm е масата на въглеродния оксид, отделен по време на изпитването, изразена в g/km, която се изчислява поотделно за всяка фаза; 8.2.2. SX е действително изминатото разстояние, изразено в km и получено чрез умножаването на броя на оборотите, отчетени от брояча на оборотите, по обиколката на барабана; където: X = 1 за фаза 1 (студен двигател); X = 2 за фаза 2 (загрял двигател). 8.2.3. d CO е плътността на въглеродния оксид при температура 273,2 K (0 °C) и при налягане от L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. 8.2.4. COc е обемната концентрация на въглеродния оксид в разредените газове, изразена в ppm и коригирана, за да се вземе под внимание замърсяването на разреждащия въздух: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.2.4.1. COe е концентрацията на въглероден оксид, изразена в ppm, в пробата от разредените газове, събрана в торбичка Sa. 8.2.4.2. COd е концентрацията на въглероден оксид, изразена в ppm, в пробата от разреждащия въздух, събрана в торбичка Sb. 8.2.4.3. DF е коефициентът, определен в точка 8.6. 8.2.5. V е обемът, изразен в m3/на фаза, на разредените газове, при базова температура 273,2 K (0 °C) и при базово налягане 101,3 kPa, L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.2.5.1. V0 е обемът на газовете, преминал през помпата P1 за един оборот, изразен в m3/оборот. Този обем зависи от разликата в наляганията на входа и на изхода на помпата; 8.2.5.2. N е броят на оборотите на помпата P1 през четирите елементарни цикъла на изпитването във всяка фаза; 8.2.5.3. Pa е атмосферното налягане, изразено в kPa; 8.2.5.4. Pi е средната стойност, изразена в kPa, по време на изпитването на подналягането на входа на помпата P1; 8.2.5.5. Tp (°C) е стойността на температурата на разредените газове, измерена на входа на помпата P1. 8.3. Масата на неизгорелите въглеводороди, отделени в изпускателната уредба на мотопеда по време на изпитването, се определя с помощта на следната формула: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.3.1. HCm е масата на въглеводородите, отделени по време на изпитването, изразена в g, която се изчислява поотделно за всяка фаза; 8.3.2. SX е разстоянието, определено в точка 8.2.2; 8.3.3. dHC е плътността на въглеводородите при температура 273,2 K (0 °C) и налягане 101,3 kPa (за бензин (E5) (C1H1,89O0,016)) (= 631 g/m3); 8.3.4. HCc е концентрацията на разредените газове, изразена в ppm еквивалент на NO и коригирана, за да се вземе под внимание разреждащият въздух: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.3.4.1. HCe е концентрацията на въглеводороди, изразена в ppm еквивалент на въглерод, в пробата от разредените газове, събрана в торбичка Sa. 8.3.4.2. HCd е концентрацията на въглеводороди, изразена в ppm еквивалент на въглерод, в пробата от разредените газове, събрана в торбичка Sb. 8.3.4.3. DF е коефициентът, определен в точка 8.6. 8.3.5. V е обемът, определен в точка 8.2.5. 8.4. Масата на азотните оксиди, отделени в изпускателната уредба на мотопеда при измерването, се определя с помощта на следната формула: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.4.1. NOxm е масата на азотните оксиди, отделени по време на изпитването, изразена в g, която се изчислява поотделно за всяка фаза;“ й) в допълнение 1 се добавят следните точки 8.4.2—8.6.3: „8.4.2. SX е разстоянието, определено в точка 8.2.2; 8.4.3. dNO2 е плътността на азотните оксиди в отработилите газове, в еквивалент на NO2, при температура 273,2 K (0 °C) и при налягане 101,3 kPa (= 2,050 103 g/m); 8.4.4. NOxc е концентрацията на азотните оксиди в разредените газове, изразена в ppm и коригирана, за да се вземе под внимание разреждащият въздух: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.4.4.1. NOxe е концентрацията на азотни оксиди, изразена в ppm, в пробата от разредените газове, събрана в торбичка Sa. 8.4.4.2. NOxd е концентрацията на азотни оксиди, изразена в ppm, в пробата от разреждащия въздух, събрана в торбичка Sb. 8.4.4.3. DF е коефициентът, определен в точка 8.6. 8.4.5. Kh е коефициент на корекция за влажност L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.4.5.1. H е абсолютната влажност в грамове вода на kg сух въздух (в g/kg) L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.4.5.1.1. U е степента на влажност, изразена в проценти; 8.4.5.1.2. Pd е налягането на наситените водни пари, изразено в kPa, при температурата на изпитването; 8.4.5.1.3. Pa е атмосферното налягане, изразено в kPa; 8.4.6. V е обемът, определен в точка 8.2.5. 8.5. Въглероден диоксид (CO2) Масата на въглеродния диоксид, отделен в изпускателната уредба на превозното средство по време на изпитването, се определя с помощта на следната формула: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.5.1. CO2m е масата на въглеродния диоксид, отделен по време на изпитването, изразена в g, която се изчислява поотделно за всяка фаза; 8.5.2. SX е разстоянието, определено в точка 8.2.2; 8.5.3. V е обемът, определен в точка 8.2.5. 8.5.4. d CO 2 е плътността на въглеродния диоксид при температура 273,2 K (0 °C) и при налягане от 101,3 kPa, L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. 8.5.5. CO2c е концентрацията на разредените газове, изразена в проценти еквивалент на въглероден диоксид, коригирана, за да се вземе под внимание разреждащият въздух, с помощта на следната формула: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: 8.5.5.1. CO2e е концентрацията на въглероден диоксид, изразена в проценти, в пробата от разредените газове, събрана в торбичка(и) SА; 8.5.5.2. CO2d е концентрацията на въглероден диоксид, изразена в проценти, в пробата от разреждащия въздух, събрана в торбичка(и) SВ. 8.5.5.3. DF е коефициентът, определен в точка 8.6. 8.6. DF е коефициент, който се изразява със следната формула: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. за бензин (E5) където: 8.6.1. CCO2 = концентрация на CO2 в разредените отработили газове, съдържащи се в торбичката за вземане на проби, изразена в обемни проценти. 8.6.2. CHC = концентрация на HC в разредените отработили газове, съдържащи се в торбичката за вземане на проби, изразена в ppm еквивалент на въглерод; 8.6.3. CCO = концентрация на CO в разредените отработили газове, съдържащи се в торбичката за взимане на проби, изразена в ppm.“ к) в допълнение 1 точка 9. се заменя със следния текст: 9. Представяне на резултатите от изпитването: (Усредненият) резултат от фазата при студен двигател се обозначава с RX1 (в g), (усредненият) резултат от фазата при загрял двигател се обозначава с RX2 (в g). Като се използват тези резултати за емисиите, окончателният резултат RX (в g/km) от изпитването от тип I се изчислява с помощта на следното уравнение: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. в g/km Където: X = HC, CO, NOx или CO2 RHC_Студен = HCмаса_фаза_студен_двигател_1 (в g) и RHC_Топъл = HCмаса_фаза_загрял_двигател_2 (в g), вж. формулата в точка 8.3 RCO_Студен = HCмаса_фаза_студен_двигател_1 (в g) и RCO_Топъл = CO маса_фаза_загрял_двигател_2 (в g), вж. формулата в точка 8.2 RNOx_Студен = NOx_маса_фаза_студен_двигател_1 (в g) и RNOx_Топъл = NOx_маса_фаза_загрял_двигател_2 (в g), вж. формулата в точка 8.4 RCO2_Студен = CO2маса_фаза_студен_двигател_1 (в g) и RCO2_Топъл = CO2 маса_фаза_загрял_двигател_2 (в g): вж. формулата в точка 8.5 ST: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. действително изминато от изпитваното превозно средство от категория L1e, L2e или L6e във фаза 1 (студен двигател) и във фаза 2 (загрял двигател), от целия цикъл на изпитването.“ л) в допълнение 1 се добавя следната точка 10: „10. Разход на гориво Разходът на гориво се изчислява, като се използват резултатите от изпитването от точка 9, както следва: L3292013BG110120131120BG0001.00014141Изявление на КомисиятаКомисията e на мнение, че заглавието не отразява правилно обхвата на директивата. където: FC = е разходът на гориво в литри за 100 km D = е плътността на горивото за изпитването в kg/l при 288,2 K (15 °С).“ м) добавя се следното допълнение 3: „Допълнение 3 Емисии на картерни газове и тълкуване на резултатите от изпитването за емисиите на CO2 и за разхода на гориво 1. Превозните средства от категории L1e, L2e и L6e, за които е предоставено одобрение на типа, не трябва да отделят никакви картерни газове. Превозните средства от категория L не трябва да изхвърлят пряко в атмосферата никакви емисии на картерни газове в течение на целия им експлоатационен срок. 2. Тълкуването на резултатите за емисиите на CO 2 и разхода на гориво от изпитване тип I за превозни средства от категории L1e, L2e и L6e. 2.1. Стойностите на CO 2 и разхода на гориво, приети като стойности за одобряване на типа, трябва да отговарят на обявените от производителя, при условие че не се превишават с повече от четири процента от стойността, измерена от техническата служба. Измерената стойност може да бъде по-ниска без ограничения. 2.2. Ако измерената стойност на CO 2 и разходът на гориво надвишават обявените от производителя стойности с повече от четири процента се провежда ново изпитване на същото превозно средство. 2.3. Ако средната стойност от двата резултата от изпитването не превишава обявената от производителя стойност с повече от четири процента, стойността, обявена от производителя, се приема като стойност за одобряването на типа. 2.4. Ако средната стойност от двата резултата от изпитването все още превишава обявената стойност с повече от 4 %, се провежда окончателно изпитване на същото превозно средство. Средната стойност от трите изпитания се приема като стойност за одобряването на типа.“