РЕШЕНИЕ (ЕС) 2019/115 НА КОМИСИЯТА

от 10 юли 2018 година

относно мерки SA.37977 (2016/C) (ex 2016/NN), приведени в действие от Испания в полза на Sociedad Estatal de Correos y Telégrafos, S.A.

(нотифицирано под номер С(2018) 4233)

(само текстът на испански език е автентичен)

(текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,

като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,

като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,

като имат предвид, че:

1. ПРОЦЕДУРА

(1) На 9 декември 2013 г. и на 10 април 2014 г. Комисията получи две анонимни жалби срещу испанската държава във връзка с предполагаемо предоставяне на неправомерна и несъвместима помощ в полза на Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A. (наричано по-нататък „Correos“). В двете жалби бяха повдигнати следните въпроси, засягащи Correos: i) предполагаемо свръхкомпенсиране в полза на Correos за предоставянето на ЗПУУ от 1998 г. насам; ii) предполагаеми несъвместими освобождавания от данъци в полза на Correos; и iii) предполагаемо неплащане на социалноосигурителните вноски за държавните служители, работещи в Correos.

(2) На 14 и 26 февруари и на 15 юли 2014 г. Комисията препрати неповерителните версии на двете жалби на испанските органи.

(3) На 11 април и 18 септември 2014 г. испанските органи отговориха на тези жалби.

(4) На 10 юли и 22 октомври 2014 г. и 4 декември 2015 г. Комисията поиска от испанските органи допълнителна информация.

(5) Испанските органи отговориха на тези искания съответно на 7 август и 19 декември 2014 г. и 19 януари и 21 декември 2015 г.

(6) С писмо от 11 февруари 2016 г. Комисията уведоми Испания, че е взела решение да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, по отношение на няколко мерки, предоставени в полза на Correos. Решението на Комисията да открие процедурата (наричано по-нататък: „решение за откриване на процедурата от 2016 г.“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2).

(7) Комисията получи първите мнения от Испания относно решението за откриване на процедурата на 21 април 2016 г.

(8) Комисията получи мнения от Correos относно решението за откриване на процедурата с писмо от 11 май 2016 г.

(9) Комисията получи мнения от трета страна с писмо от 12 май 2016 г.

(10) Комисията препрати на Испания получените мнения на 8 юни 2016 г.

(11) Испания предостави своите мнения относно мненията на трети страни с писмо от 6 юли 2016 г.

(12) В хода на производството Комисията получи допълнителни мнения от Испания на 24 октомври 2017 г. и 23 май 2018 г.

(13) Комисията получи допълнителни становища от бивш конкурент на Correos — Unipost, с писмо от 20 март 2018 г.

2. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА

2.1. ИСПАНСКИЯТ ПАЗАР НА ПОЩЕНСКИ УСЛУГИ

(14) Преди присъединяването на Испания към Европейската икономическа общност (ЕИО) през 1986 г. пощенските услуги в Испания се извършват от общата администрация. С Постановление № 1113/1960 от 19 май 1960 г. относно Наредбата за пощите, приведено в изпълнение с Регламента за пощенските услуги, приет с Постановление № 1653/1964 от 14 май 1964 г., беше дадено определение за пощенска услуга и нейното предоставяне е възложено на генерална дирекция „Correos y Telégrafos“. Приемането на Наредбата за пощите и на регламента за нейното прилагане бележи началото на либерализацията на испанския пазар на пощенски услуги. Монополът на „Correos y Telégrafos“ е ограничен до междуградски и международни писма и пощенски картички, докато градските пощенски и колетни услуги са напълно либерализирани. През 70-те години на двадесети век първите големи частни оператори навлизат на пазара на пощенски услуги в Испания.

(15) След присъединяването на Испания към ЕИО, през периода 1998—2010 г. се извършва постепенна либерализация на пощенските услуги въз основа на директивите на Европейския съюз относно пощенските услуги. По-конкретно, Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) е транспонирана в националното законодателство през 1998 г. чрез Закон № 24/1998 от 13 юли 1998 г. относно универсалната пощенска услуга и либерализацията на пощенските услуги (Закона за пощите от 1998 г.), с който за първи път на Correos се възлага задължение за предоставяне на универсална услуга (ЗПУУ) (4). Законът предвижда съкращаване на списъка с услуги, свързани със ЗПУУ (5), които са запазени за Correos като доставчик на универсална услуга (наричани по-нататък „запазеният сектор“), а всички други пощенски услуги се либерализират (наричани по-нататък „незапазеният сектор“).

(16) Либерализацията на пощенските услуги в Испания продължава с транспонирането в испанското право на Директива 2002/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) със Закон № 53/2002 от 30 декември 2002 г. относно данъчните, административните и социалните мерки, с който се изменя посоченият по-горе Закон за пощите от 1998 г. и допълнително се намалява обхватът на запазения сектор.

(17) През 2010 г. пощенският сектор е напълно либерализиран със Закон № 43/2010 от 30 декември 2010 г. относно универсалната пощенска услуга, правата на потребителите и пазара на пощенски услуги („Законът за пощите от 2010 г.“), с който Директива 2008/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) се транспонира в испанското законодателство. Със Закона за пощите от 2010 г. се дава ново определение на обхвата на ЗПУУ (например услугата за парични преводи се изключва от ЗПУУ) и се премахва запазеният сектор.

2.2. БЕНЕФИЦИЕРЪТ

2.2.1. CORREOS

(18) Correos е изцяло държавно предприятие с единствен акционер Sociedad Estatal (SEPI) и то е дружеството майка на Grupo Correos. SEPI е холдингово дружество, чрез което се осъществяват дяловите участия на държавата в предприятия.

(19) Correos предлага пощенски услуги, включително универсални услуги, куриерски услуги и други услуги (например услуги, отнасящи се до пощенски услуги и свързаните с тях дейности, включително операции по парични преводи, филателия и т.н.). През 2016 г. Correos е реализирало оборот от приблизително 1 761 милиона евро, изпратило е 2 774 милиона пощенски пратки (включително колети) и в него са били заети 49 785 работници.

(20) Correos е най-големият доставчик на пощенски услуги в Испания с 8 787 пощенски клона през 2016 г. Предприятието е лидер на пазара в испанския пощенски сектор с най-голям пазарен дял на пазара на пощенски услуги в Испания, с изключение на колетните услуги. До 2017 г. основният конкурент на Correos на испанския пазар на пощенски услуги е било Unipost S.A., но дружеството е понесло финансови затруднения и на 19 февруари 2018 г. започва процедура по ликвидация. Други европейски пощенски оператори (т.е. Deutsche Post, TNT, La Poste, UPS, CTT Correios Portugal и Royal Mail) имат значителни пазарни дялове в сектора на колетните услуги.

2.2.2. ПРАВНАТА УРЕДБА, ПРИЛОЖИМА ЗА CORREOS

(21) В Испания държавата пощенските услуги са били под прякото управление на държавата от 1716 г. насам. Correos е било част от държавната администрация, като е било интегрирано в рамките на различни министерства като Министерството на вътрешните работи, а впоследствие Министерството на транспорта и съобщенията.

(22) Независимият орган „Correos y Telégrafos“ е създаден със Закон № 31/1990 за общия държавен бюджет от 27 декември 1990 г. Независимият орган „Correos y Telégrafos“ е създаден през 1992 г. към Министерството на транспорта, туризма и съобщенията.

(23) „Correos y Telégrafos“ става публично предприятие към Министерството на инфраструктурата (Ministerio de Fomento) по силата на Закон № 6/1997 от 14 април 1997 г. за организацията и функциите на общата държавна администрация.

(24) Чрез Закон № 14/2000 от 29 декември 2000 г. относно данъчните, административните и социалните мерки се приема правната уредба за предприятието „Sociedad Estatal Correos y Telégrafos, S.A.“, което е създадено през юни 2001 г. На 5 юни 2012 г. всички дружества от групата Correos (Correos и неговите дъщерни дружества Correos Express, Nexea и Correos Telecom) биват включени в холдинговото дружество SEPI, което става техен единствен акционер.

2.3. ОПИСАНИЕ НА ПУБЛИЧНИТЕ МЕРКИ В ПОЛЗА НА CORREOS

2.3.1. КОМПЕНСАЦИИТЕ ЗА ЗПУУ, ПРЕДОСТАВЕНИ НА CORREOS

(25) През 1998 г. със Закона за пощите от 1998 г. на Correos е възложено задължението за предоставяне на универсална услуга. Като компенсации за ЗПУУ Correos получава публично финансиране през периода 1998—2010 г. Впоследствие със Закона за пощите от 2010 г. на Correos е възложено изпълнението на ЗПУУ за период от 15 години, считано от 1 януари 2011 г.

2.3.1.1. Компенсациите за ЗПУУ, предоставени съгласно Закона за пощите от 1998 г.

(26) От 11 март 2000 г. Законът за пощите от 1998 г. е допълнен с План за предоставяне на услуги („Plan de Prestación“) (по-нататък „Планът за предоставяне на услуги от 2000 г.“), с който се определят компенсаторният механизъм за изчисляване на нетните разходи на Correos, направени във връзка с изпълнението на задълженията му като доставчик на универсална услуга (ДУУ), и критериите за качество във връзка с предоставянето на универсалната услуга.

(27) От 2000 г. до 2010 г. компенсацията за ЗПУУ на Correos се предоставя въз основа на методология, разработена от испанските органи („испанската методология“), която е подробно описана в Плана за предоставяне на услуги от 2000 г. Освен това с Плана за предоставяне на услуги от 2000 г. се установява, че Correos следва да прилага аналитично счетоводство с разделно отчитане, както е предвидено в член 29 от Закона за пощите от 1998 г.

(28) Испанската методология за оценяване на нетните разходи, свързани с несправедливата тежест на ЗПУУ, се състои от следните стъпки: а) СТЪПКА 1: Определяне на приходите и разходите за единица за всеки продукт или услуга и всеки разходен център според аналитичната счетоводна информация на Correos. За всеки отделен продукт или услуга разходните центрове, при които единичните разходи са по-високи от единичните приходи, се считат за реализиращи загуба. Другите разходни центрове, при които единичните приходи са по-високи от единичните разходи, се считат за реализиращи печалба; б) СТЪПКА 2: Оценяване за всяка запазена услуга (ЗУ) кои разходни центрове носят загуба/печалба от предоставянето на тази услуга и изчисляване на съвкупната загуба/печалба от предоставянето на тази услуга (загуба/печалба от ЗУ). Нетните разходи за запазените услуги се изчисляват като разликата между сбора на загубата от ЗУ и сбора на печалбата от ЗУ; в) СТЪПКА 3: Оценяване за всяка незапазена услуга (НЗУ) кои разходни центрове носят загуба от предоставянето на тази услуга и изчисляване на съвкупната загуба по тези центрове от предоставянето на услугата (загуба от НЗУ). Нетните разходи за незапазените услуги се изчисляват като сбора на загубата от НЗУ; г) СТЪПКА 4: Компенсацията за ЗПУУ покрива нетните разходи за запазените и незапазените услуги, изчислени съгласно стъпки 2 и 3.

(29) В таблица 1 са показани компенсациите, предоставени на Correos за изпълнението на ЗПУУ през периода 2004—2010 г., изчислени по испанската методология: Таблица 1 Компенсации за ЗПУУ, предоставени на Correos (В милиони евро) 2004 г. 2005 г. 2006 г. 2007 г. 2008 г. 2009 г. 2010 г. Нетни разходи за ЗУ 46,171 40,435 39,558 80,823 101,783 176,559 152,521 Нетни разходи за НЗУ 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 Компенсации за ЗПУУ 91,030 87,729 94,757 120,264 142,646 222,478 196,333

2.3.1.2. Компенсациите за ЗПУУ съгласно Закона за пощите от 2010 г.

(30) Законът за пощите от 1998 г. е заменен от Закона за пощите от 2010 г., който влиза в сила на 1 януари 2011 г. Законът за пощите от 2010 г. възлага на Correos изпълнението на ЗПУУ за период от 15 години, който започва да тече от датата на влизане в сила на закона (т.е. до 1 януари 2026 г.).

(31) Членове 27 и 28 от Закона за пощите от 2010 г. предвиждат, че доставчикът на универсална услуга има право да получава компенсации до размера на нетните разходи, направени при изпълнение на своите задължения. Нетните разходи следва да се изчисляват по метода на нетните избегнати разходи (наричан по-нататък „методологията НИР“) като разликата между нетните разходи на доставчика на универсална услуга със задължение за универсална услуга и на същия доставчик на универсална услуга без задължение за универсална услуга. При изчисляването се отчитат всички други относими елементи, включително натрупаните нематериални и пазарни ползи за доставчика на пощенски услуги, определен да предоставя универсална услуга, правото на разумна печалба и стимулите за ефикасност на разходите, в светлината на приложение 1 към Директива 2008/6/ЕО.

(32) Както е предвидено в член 22, алинея 3 и член 27, алинея 2, буква б) от Закона за пощите от 2010 г., методологията НИР, описана в съображение 31, следва да бъде разработена в нов План за предоставяне на услуги. До този момент обаче такъв нов План за предоставяне на услуги все още не е приет. Следователно от 2011 г. нататък няма установена методология за оценка на нетните разходи за ЗПУУ.

(33) Според испанските органи, на този етап Correos официално не е получило компенсация за ЗПУУ от 2011 г. нататък, въпреки че се е възползвало от авансови плащания на предварителна основа за периода 2011—2017 г. Действителните нетни разходи за тези години трябва да бъдат изчислени след приемането на новия План за предоставяне на услуги и определянето на методологията НИР. Комисията ще направи оценка на компенсациите за ЗПУУ съгласно Закона за пощите от 2010 г. в рамките на друго решение.

2.3.2. ОСВОБОЖДАВАНИЯ ОТ ДАНЪЦИ, ПРЕДОСТАВЕНИ НА CORREOS

(34) В съответствие с член 19, алинея 1, буква б) от Закона за пощите от 1998 г. ДУУ се възползва от „освобождаване от всички данъци върху своите услуги в запазения сектор, с изключение на корпоративния данък“. В член 22, алинея 2 от Закона за пощите от 2010 г. това освобождаване от данъци се запазва и обхватът му се разширява, така че да включва цялото ЗПУУ.

(35) Според испанските органи единственият данък, който би могъл да попада в обхвата на това освобождаване в допълнение към данъка върху добавената стойност, би бил данъкът върху икономическата дейност (Impuesto de Actividades Económicas, наричан по-нататък „данък ИД“), тъй като това е данък, налаган върху извършването на икономическа дейност, и е свързан с изпълнението на ЗПУУ. Други данъци, като данъка върху прехвърлянето на собственост, данъка върху строителството, данъка върху увеличението на стойността на градските терени и данъка върху моторните превозни средства, не попадат в обхвата на освобождаването, тъй като те не са свързани с икономическата дейност по изпълнението на ЗПУУ.

(36) Испанските органи обясниха, че Correos е частично освободено от данък ИД, тъй като плаща само 50 % от обичайния размер на данъка.

(37) По отношение на данъка върху недвижимото имущество (Impuesto sobre Bienes Inmuebles, наричан по-нататък данък „НД“) испанските органи са обяснили, че това е данък, който не се начислява върху изпълнението на ЗПУУ или предоставянето на други пощенски услуги, а върху стойността на недвижимите имоти. Поради това той е извън обхвата на двата закона за пощите. Въпреки това между 2008 и 2013 г. Correos подава няколко жалби, основани на неговото тълкуване на член 19, алинея 1, буква б) от Закона за пощите от 1998 г. и член 22, алинея 2 от Закона за пощите от 2010 г., в които твърди, че следва да бъде освободено от данък НД по отношение на редица пощенски клонове в няколко общини. Вследствие на искането на Correos за освобождаване от данък НД няколко местни администрации и съдилища се произнасят в полза на Correos, като съответно му възстановяват вече платени данъци.

2.3.2.1. Освобождаването от данък върху недвижимото имущество (НД)

(38) Данъкът върху недвижимото имущество е местен данък в испанската данъчна система, който е уреден с Кралски законодателен декрет № 2/2004 от 5 март 2004 г. Съгласно член 60 от този кралски законодателен декрет този данък „представлява обективен пряк данък, налаган върху стойността на имуществото при условията, определени в настоящия кралски законодателен декрет“. При данък НД данъчното събитие е получаването на което и да е от правата, предвидени в член 61 от Кралски законодателен декрет № 2/2004, върху селски и градски имоти и върху имоти със специфични характеристики. Данък НД не се налага върху дейности, а върху стойността на имота.

(39) В периода 2008—2013 г., въз основа на своето тълкуване на член 19, алинея 1, буква б) от Закона за пощите от 1998 г. и на член 22, алинея 2 от Закона за пощите от 2010 г. Correos подава няколко жалби, в които твърди, че следва да бъде освободено от данък НД в съответствие със законите за пощите по отношение на редица пощенски клонове в няколко общини. В следствие на искането на Correos за освобождаване от данък НД няколко администрации и местни съдилища се произнасят в негова полза. По данни на испанските органи данъците, ефективно възстановени на Correos, възлизат на 752 840,50 евро.

(40) Тези тълкувания на съдилищата на Закона за пощите от 1998 г. и Закона за пощите от 2010 г., които позволяват доставчикът на универсална услуга да бъде освободен от данък НД, са отхвърлени от испанския Върховен съд през 2013 г. вследствие на касационна жалба от местните органи на провинция Уеска. В своето решение Върховният съд счита, че член 22, алинея 2 от Закона за пощите от 2010 г. следва да се тълкува ограничително. Според Върховния съд освобождаванията от данъци, предвидени в този член, могат да се прилагат само за данъци, които се налагат върху дейности, пряко свързани с изпълнението на ЗПУУ, и следователно не могат да се прилагат за НД, който е пряк данък, налаган върху стойността на имуществото.

(41) Освобождаванията от данък НД, предоставени на Correos в периода 2008—2013 г., не са били възстановени. Всъщност съгласно националната правна система на Испания касационната жалба в полза на закона („recurso de casación en interés de ley“) има извънреден и спомагателен характер, като целта ѝ е единствено да обедини правната доктрина, и следователно не може да окаже въздействие върху въпроса, посочен в жалбата (т.е. за разглеждания случай тя няма правна сила да отмени постановленията и решенията относно освобождаванията от данъци).

2.3.2.2. Освобождаването от данък върху икономическата дейност (данък ИД)

(42) Данъкът върху икономическата дейност е предвиден в Закон № 39/1988 от 28 декември 1988 г., заменен с Кралски законодателен декрет № 2/2004 от 5 март 2004 г. От член 78 от този кралски законодателен декрет следва, че предприятията, които осъществяват стопанска, търговска, професионална или художествена дейност, следва да подлежат на облагане с данъка.

(43) Съгласно член 78 от Кралски законодателен декрет № 2/2004 данъкът ИД „е обективен пряк данък, при който данъчното събитие е извършването на стопанска, търговска, професионална или художествена дейност на националната територия, независимо дали тя се извършва на конкретно място и дали е определена в данъчните ставки“.

(44) Ставките на данък ИД са установени С Кралски законодателен декрет № 1175/1990 от 28 септември 1990 г. От 1999 г. нататък те категоризират пощенската дейност в група 847 „Пощенски услуги и далекосъобщения“. Тази група включва предоставянето на пощенски услуги, състоящи се в събирането, приемането, сортирането, обработването, пренасянето, разпределянето и доставката на пощенски пратки във всичките им форми. В бележка 3 към тарифна група 847 обаче се посочва, че публичното предприятие Correos има право да плаща само 50 % от размера на данъка, определен за тази група. Според испанските органи това означава, че от 2004 г. нататък Correos се е възползвало от освобождаване в размер на 8 113,66 евро годишно. Испанските органи потвърдиха, че Correos продължава да се ползва от частичното освобождаване от данък, предвидено в бележка 3 към тарифна група 847.

2.3.3. ТРИТЕ УВЕЛИЧЕНИЯ НА КАПИТАЛА, ПРЕДОСТАВЕНИ ПРЕЗ 2004 Г., 2005 Г. И 2006 Г.

(45) През анализирания период Correos се е възползвало от три увеличения на капитала на обща стойност 48 081 000 евро: а) увеличение на капитала на стойност 16 027 000 евро, предоставено на 13 декември 2004 г.; б) увеличение на капитала на стойност 16 027 000 евро, предоставено на 25 ноември 2005 г.; в) увеличение на капитала на стойност 16 027 000 евро, предоставено на 24 ноември 2006 г.

(46) Според испанските органи тези увеличения на капитала са били част от стратегическия бизнес план на Correos за периода 2004—2006 г., за да се компенсира забавянето на растежа на пазара на пощенски услуги. Основните стратегически линии на този бизнес план предвиждат: а) гарантиране на бъдещата устойчивост на пощенската дейност въз основа на ефективността; б) укрепване на бързорастящите предприятия в средносрочен план чрез насърчаване на финансовите и колетните услуги като основни цели за растеж на Correos; в) разширяване на обхвата от варианти за растеж чрез развитие в областта на управлението на бази данни, „пощенските салони“ и електронната търговия; г) модернизиране на капацитета на Correos и адаптиране на модела на управление към настоящия пазарен контекст, насърчаване на диверсификацията.

2.3.4. КОМПЕНСАЦИЯТА, ПРЕДОСТАВЕНА НА CORREOS ЗА РАЗПРОСТРАНЕНИЕТО НА ИЗБОРНИ МАТЕРИАЛИ

(47) Основен закон № 5/1985 от 19 юни 1985 г. относно общата избирателна система (Ley Orgánica 5/1985, de 19 de junio, del Régimen Electoral General — „LOREG“) и нормативните актове за прилагането му уреждат процедурите за провеждане на избори в Испания, като се признава правото на гласуване лично или по пощата.

(48) Член 22 от Закона за пощите от 1998 г. и член 22, алинея 5 от Закона за пощите от 2010 г. предвиждат, че държавата може да налага конкретни задължения на определения доставчик на универсална услуга в рамките на изборните процеси. Същият член 22, алинея 5 от Закона за пощите от 2010 г. предвижда, че „налагането на допълнителни задължения за извършване на обществена услуга се компенсира“.

(49) Съгласно Първа допълнителна разпоредба от Закона за пощите от 2010 г. Correos е определеният ДУУ и на него е поверено задължението да предоставя няколко услуги в контекста на различните избори в Испания (т.е. държавни, регионални, европейски и общински избори).

(50) Задълженията на Correos за извършване на обществена услуга във връзка с организацията на изборните процеси в Испания се отнасят до следното: а) обработка на бюлетини по пощата (включително предоставяне, приемане, изпращане и доставка с препоръчана и експресна поща) в контекста на: 1) гласуване по пощата за избиратели, пребиваващи в Испания, 2) гласуване по пощата за гласоподаватели местни лица, които отсъстват, 3) гласуване по пощата за гласоподаватели, които временно са в чужбина, 4) гласуване по пощата за бордови персонал, 5) гласуване за бордови персонал от въоръжените сили или в извънредни ситуации, свързан с националната отбрана, и 6) гласуване по пощата за затворници; б) обработка на пощенски изборни материали, изпращани от кандидатите на политическите партии: приемане и в последствие разпространение на изборни пропагандни материали, издадени от кандидатите на политическите партии, срещу символична цена на изпратена пощенска пратка (0,006 евро); в) обработка на други пощенски пратки, изпратени от Службата за работа с избирателните списъци (например регистрационни карти на гласоподавателите, справочни избирателни списъци за местните съвети и др.); г) събиране на изборната документация в избирателната комисия след приключване на преброяването. Това включва събирането, отговорното пазене и в последствие доставката до съответната избирателна комисия на плика, който съдържа доклада и съответната документация за всяка комисия.

(51) Испанските органи обясниха, че предвид ограниченията във времето, свързани с изборния процес, Correos е задължено да даде приоритет на дейностите по съображение 50 пред останалите пощенски дейности. Големият брой пощенски пратки, които трябва да бъдат доставени, голямата им концентрация в рамките на няколко дни и изискването по-голямата част от документите да се доставят лично (в случай на поща с удостоверяване на доставката, както при гласуването по пощата), са свързани със значителни допълнителни усилия. В резултат на това Correos трябва временно да подсили персонала и другите си ресурси (например за транспорт, сигурност и др.);

(52) Correos е получавало компенсации (вж. таблица 2) за различните си задължения във връзка с организацията на изборите от 2004 г. насам. Таблица 2 Размер на компенсацията, предоставена на Correos за организиране на избори (В евро) Година Обхват на изборите Компенсация за разпространение на изборни материали 2004 г. Национални 27 182 926 2005 г. Регионални 3 670 281 2006 г. Регионални 4 528 376 2007 г. Национални/регионални 19 536 604 2008 г. Национални/регионални 19 609 632 2009 г. Национални/регионални 14 603 021 2010 г. Регионални 4 620 588 2011 г. Национални/регионални 40 092 858 2012 г. Регионални 14 268 978 ОБЩО 148 113 264

3. ОСНОВАНИЯ ЗА ЗАПОЧВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ

(53) Комисията взе решение да започне официалната процедура по разследване поради своите сериозни съмнения по отношение на съвместимостта на няколко мерки, отпуснати на Correos от 2004 г. насам: а) компенсациите за ЗПУУ, предоставени на Correos съгласно Закона за пощите от 1998 г.; б) освобождаването от данък НД и частичното освобождаване от данък ИД; в) трите увеличения на капитала, предоставени през 2004 г., 2005 г. и 2006 г.; и г) компенсацията, предоставена на Correos за разпространението на изборни материали.

(54) Комисията изрази съмнения по-специално относно: а) размера на компенсацията, получена от Correos за предоставянето на универсална услуга в периода 2004—2010 г., която тя prima facie счита за държавна помощ, и възможността за свръхкомпенсиране на оператора; б) съвместимостта или характера на съществуваща помощ на освобождаването от данък НД и частичното освобождаване от данък ИД, които Комисията prima facie счита за държавна помощ; в) съответствието на вливанията на капитал, предоставени през 2004 г., 2005 г. и 2006 г., с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика (наричан по-нататък „ПИУПИ“); г) съвместимостта или характера на съществуваща помощ на компенсацията, предоставена на Correos за разпространението на изборни материали, която тя prima facie счита за държавна помощ.

4. МНЕНИЯ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

(55) Комисията получи мнения от две заинтересовани страни, а именно предполагаемия бенефициер на мерките за помощ Correos и друга трета страна (наричана по-нататък „анонимната трета страна“), която поиска нейната самоличност да остане поверителна.

4.1. МНЕНИЯ ОТ CORREOS

4.1.1. КОМПЕНСАЦИЯТА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА ЗПУУ НЕ ПРЕДСТАВЛЯВА НЕСЪВМЕСТИМА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ

(56) Според Correos компенсацията за изпълнение на ЗПУУ, предоставена на дружеството за периода 2004—2010 г., не представлява държавна помощ. По-специално, Correos счита, че компенсацията не представлява предимство, тъй като отговаря на четирите критерия по дело C-280/00 (критериите по делото „Altmark“) (8). Correos оспорва заключенията, изведени в решението за откриване на процедурата, че компенсацията за ЗПУУ не е в съответствие с третия и четвъртия критерий по делото „Altmark“.

(57) Що се отнася до третия критерий по делото „Altmark“, Correos твърди, че в съответствие с него получената компенсация за предоставянето на обществена услуга не трябва да надхвърля нетните разходи, които представляват разликата между разходите и приходите плюс разумна печалба. Correos счита, че третият критерий по делото „Altmark“ е неразривно свързан с анализа на съвместимостта на услугите от общ икономически интерес, в съответствие със съобщението на Комисията („рамката относно УОИИ от 2012 г.“) (9). По-специално Correos твърди, че компенсацията, която е получило за изпълнението на ЗПУУ, отговаря на методологията на нетните избегнати разходи (наричана по-нататък „методология НИР“), съдържаща се в параграф 27 от рамката относно УОИИ от 2012 г., и поради това следва да се счита, че е в съответствие с третия критерий по делото „Altmark“.

(58) Correos обяснява, че испанската методология, използвана за определяне на компенсацията на Correos, се основава на доклада, поръчан от Комисията на консултантското дружество National Economic Research Associates (докладът на NERA) (10). Според Correos методологията за компенсациите, представена в доклада на NERA, представлява надлежно прилагане на методологията НИР.

(59) Нещо повече, Correos счита, че изпълнението на третия критерий по делото „Altmark“ е обхванато от принципа на оправданите правни очаквания. Според Correos Комисията е създала оправдани правни очаквания чрез публикуването на доклада на NERA, в който методологията НИР се признава като надлежния метод за изчисляване на компенсациите за изпълнение на задължението за предоставяне на универсална услуга.

(60) Според Correos фактът, че методологията НИР не е била въведена до влизането в сила на рамката относно УОИИ от 2012 г., няма отношение към съответствието с третия критерий по делото „Altmark“.

(61) Correos също така счита, че компенсациите за ЗПУУ, предоставени на Correos, са в съответствие с четвъртия критерий по делото „Altmark“. При отсъствие на процедура за възлагане на обществена поръчка размерът на получената компенсация може да се определи адекватно въз основа на анализ на разходите, които едно типично добре управлявано предприятие в същия сектор ще направи, като се вземат под внимание постъпленията и разумна печалба от изпълнението на задължението за извършване на обществена услуга.

(62) Според Correos представеното от Испания проучване на Frontier Economics показва, че разходите, направени от Correos, са под размера на разходите на типично предприятие от сектора на пощенските услуги. Correos оспорва съмненията, изразени от Комисията по отношение на заключенията в доклада на Frontier Economics: а) на първо място, в своите решения относно държавна помощ Комисията не е стигнала до заключения, че доставчиците на универсална услуга в Гърция и Италия са нерентабилни и следователно не може да се счита, че включването на тези пощенски оператори в извадката от дружества, разглеждана от Frontier Econonomics, за да се докаже ефикасността на разходите на Correos, представлява проблем; б) на второ място, фактът, че проучването на Frontier Economics е изготвено a posteriori, не е от значение в светлината на съответната съдебна практика и практиката на Комисията, която би приела да разгледа проучвания, изготвени след приемането на дадена мярка в миналото; в) и на последно място, аргументът на Комисията, че методологията за изчисляване на разходите, използвана от Испания, не отчита ефикасността, също може да бъде оспорен поради факта, че методът на изчисляване на нетните разходи за ЗПУУ се основава на доклада на NERA, издаден от Комисията. Следователно задължително трябва да се счита, че този метод е в съответствие със законодателството на ЕС.

(63) Correos посочва също така, че ако Комисията заключи, че мярката представлява държавна помощ, тя следва да се счита за съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от Договора.

(64) Correos отново заявява, че методологията за компенсациите, използвана от испанските органи и присъстваща в доклада на NERA, представлява надлежно прилагане на методологията НИР и следва да бъде приета от Комисията. Освен това Correos счита, че не е получило свръхкомпенсация за изпълнението на ЗПУУ за периода 2004—2010 г., тъй като компенсацията е изчислена в съответствие с методологията НИР, без да е включена разумна печалба.

(65) Ако Комисията стигне до заключението, че мярката може да включва несъвместима държавна помощ, Correos настоява Комисията да отчете дивидентите, изплатени на държавата през периода 2004—2010 г., като намаление на компенсацията, предоставена на Correos.

4.1.2. ОСВОБОЖДАВАНЕТО ОТ ДАНЪК ВЪРХУ НЕДВИЖИМОТО ИМУЩЕСТВО (НД) И ДАНЪК ВЪРХУ ИКОНОМИЧЕСКАТА ДЕЙНОСТ (ИД)

(66) По отношение на освобождаването от данъка НД Correos първо обяснява, че тези мерки не трябва да се оценяват в контекста на Закона за пощите от 1998 г., нито на Закона за пощите от 2010 г., а чрез пряко позоваване на законодателството, уреждащо всеки от тези данъци.

(67) Освен това Correos счита, че мярката не представлява държавна помощ, тъй като тя не може да бъде приписана на държавата. Освобождаването от данък не е предвидено в нито една правна разпоредба. Малък брой местни данъчни администрации, както и малък брой местни съдилища са приложили освобождаването от данък по отношение на 94 от общо 13 000-те помещения на Correos. Испанският Върховен съд в своето решение от 7 октомври 2013 г. е заключил, че член 22, алинея 2 от Закона за пощите от 2010 г. не включва освобождаването от данък НД.

(68) Нещо повече, Correos счита, че сумите по освобождаването от данък НД не могат да бъдат възстановени, тъй като имат силата на присъдено нещо. Съгласно съдебната практика на съдилищата на Съюза (11), ако окончателното съдебно решение е оценило наличието на държавна помощ, следва да се спазва принципът на силата на присъдено нещо. Correos отбелязва, че решението на испанския Върховен съд прилага правото на Съюза и в него се посочва наличието на държавна помощ. Следователно в разглеждания случай трябва да се спази принципът на силата на присъдено нещо и да не се извършва възстановяване.

(69) Освен това Correos счита, че принципът на силата на присъдено нещо следва да се разглежда като общ принцип на правото на Съюза и че този принцип следва да се спазва, когато не е възможно възстановяване поради наличието на окончателно решение, с което вече е установено съществуването на помощ.

(70) Що се отнася до освобождаването от данък ИД, Correos твърди, че частичното освобождаване от данък ИД не представлява държавна помощ. По-специално Correos твърди, че частичното освобождаване от данък няма избирателен характер, тъй като е обосновано от логиката на данъчния режим на ИД. Според Correos естеството или вътрешната логика на данък ИД е да се облагат икономически дейности с цел намеса в производството или разпространението на стоки и услуги. Correos извършва икономическа дейност, състояща се в производството на стоки и услуги, но също така се занимава с предоставянето на обществени услуги, като ЗПУУ, които не преследват икономически цели. Следователно това би могло да бъде основание за частичното освобождаване от данък ИД.

(71) Освен това Correos счита, че частичното освобождаване от данък ИД представлява съществуваща помощ. Освобождаването от данък ИД е било въведено преди присъединяването на Испания към ЕИО. Така наречената лицензионна такса, която е била способ на облагане с данъка върху дейностите и търговските и промишлените ползи, е приета с Декрет № 3313/1966 от 29 декември 1966 г. Със Закон № 39/1988 от 28 декември 1988 г. данъкът върху икономическите, търговските и промишлените ползи в частта си относно облагането с лицензионна такса е заменен с данък ИД. Според Correos от 1966 г. насам не са въведени съществени изменения в данъчното събитие.

4.1.3. ВЛИВАНИЯТА НА КАПИТАЛ ПРЕЗ 2004, 2005 И 2006 Г.

(72) Correos твърди, че вливанията на капитал, извършени през 2004, 2005 и 2006 г., са в съответствие с ПИУПИ и не предоставят предимство на Correos.

(73) Според Correos анализът на направените инвестиции в резултат на вливанията на капитал през периода 2004—2006 г. показва, че испанската държава е извършила вливанията на капитал в качеството си на акционер и че тези инвестиции биха могли да се направят от всеки частен инвеститор.

(74) Correos твърди, че вливанията на капитал са в отговор на необходимостта Correos да инвестира над средното равнище на инвестициите в дружеството. Целта на вливанията на капитал е посочена в доклада за представянето на Correos пред Конгреса на депутатите („el Congreso de los Diputados“) на 4 октомври 2005 г. В доклада се прави връзка между вливанията на капитал и необходимостта да се правят нови инвестиции в дружеството. Целта на вливанията на капитал е била в Correos да се осъществи процес на модернизация, целящ повишаване на ефикасността и качеството на услугите, които дружеството предоставя.

(75) Correos твърди, че рентабилността на инвестицията доказва, че всеки частен инвеститор би направил подобна инвестиция, тъй като вътрешната норма на възвръщаемост на вливанията на капитал е надвишавала цената на капитала на Correos.

(76) Освен това Correos твърди, че за спазването на ПИУПИ не се изисква задължително ex ante прецизна оценка на рентабилността, когато принципът се прилага към ситуацията на акционер в доставчик на УОИИ, каквато е универсалната услуга. Такъв акционер задължително трябва да вземе под внимание задължението на дружеството за предоставяне на УОИИ, когато преценява дали да направи инвестиция.

(77) При такива обстоятелства би било достатъчно да се докаже въз основа на обективни и проверими доказателства, че частен инвеститор, изправен пред същото задължение за обществена услуга, би действал по същия начин.

(78) Според Correos до това заключение достига Съдът по делата „Chronopost I“ (12) и „Chronopost II“ (13), в които той приема, че вътрешната норма на възвръщаемост, изчислена ex post, е подходящо средство да се определи дали вливането на капитал е в съответствие с ПИУПИ.

4.1.4. КОМПЕНСАЦИИТЕ ЗА РАЗПРОСТРАНЕНИЕТО НА ИЗБОРНИ МАТЕРИАЛИ

(79) Correos твърди, че разпространението на изборни материали на кандидатите на политическите партии в контекста на организацията на изборите трябва да се счита за част от прерогативите на държавата.

(80) По-специално Correos твърди, че разпространението на изборни материали е основна функция на държавата, тъй като то е част от общия режим за провеждане на избори, свързано е с конституционната роля на политическите партии, както и понеже когато извършват тази дейност, служителите на Correos действат в качеството си на държавни служители.

(81) Според Correos поради своите цели, естество и регламентация разпространението на изборни материали на кандидатите на политическите партии е неразривно свързано с упражняването на държавната власт от държавата. Следователно това не е икономическа дейност, а Correos не следва да се счита за „предприятие“ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.

(82) Дори ако Комисията счете, че разпространението на изборни материали на кандидатите на политическите партии е икономическа дейност, Correos счита, че то не му предоставя избирателно предимство. Тази дейност е възложена на Correos от държавата, тъй като то е единственият пощенски оператор, способен да предоставя услуга с изискваните характеристики и качество на услугата. Следователно, що се отнася до разпространението на изборни материали на кандидатите на политическите партии, Correos не е в сходно правно и фактическо положение с никое друго предприятие от сектора на пощенските услуги.

(83) Дори Комисията да заключи, че мярката представлява държавна помощ, Correos твърди, че мярката следва да се счита за съществуваща помощ. Намалена тарифа за кандидатите на политическите партии за изпращане на изборни материали е въведена от 1977 г. насам, когато се провеждат изборите от 15 юни 1977 г. Изборите от 15 юни 1977 г. са организирани с Кралски декрет № 20/1997 от 18 март 1977 г., с който за първи път се установява специална тарифа за разпространението на изборни материали.

(84) Correos обяснява, че точният размер на намалената тарифа (една песета, което се равнява на 0,006 евро) е допълнително уреден с министерско постановление от 1977 г. Според Correos тази намалена тарифа е в сила оттогава. Испанският Върховен съд в своето решение от 2 октомври 2006 г. (14) е заключил, че намалената тарифа за разпространението на изборни материали, свързани с кандидатите на политическите партии, която все още е приложима, е една песета (0,006 евро).

(85) По-късно Кралски законодателен декрет № 20/1977 е заменен от Основен закон № 5/1985 от 19 юни 1985 г. относно общата избирателна система („LOREG“), който съдържа същия текст по отношение на намалените тарифи за разпространението на изборни материали на кандидатите на политическите партии.

(86) В случай че Комисията заключи, че мярката представлява държавна помощ, Correos счита също така, че тя трябва да се обяви за съвместима с вътрешния пазар.

(87) На първо място, разглежданата мярка представлява „истинска услуга от общ икономически интерес“. Както в член 22 от Закона за пощите от 1998 г., така и в член 22, алинея 5 от Закона за пощите от 2010 г. се признава, че на доставчика на ЗПУУ може да бъдат възложени задължения, свързани с разпространението на изборни материали, с цел да се гарантира правилното развитие на изборните процеси. Освен това в член 22, параграф 5 от 2010 г. се признава, че подобно възлагане на задължения следва да подлежи на компенсации.

(88) Correos счита, че мярката е съвместима в съответствие с решението за УОИИ от 2012 г. (15) Correos обяснява, че ще се прилага решението за УОИИ от 2012 г., тъй като средногодишният размер на компенсацията, предоставяна на Correos, ще бъде под 15 милиона евро.

4.2. МНЕНИЯ ОТ АНОНИМНАТА ТРЕТА СТРАНА

(89) Анонимната трета страна е съгласна с предварителните заключения, изведени от Комисията в решението за откриване на процедурата, по отношение на следните мерки: а) компенсациите за изпълнение на ЗПУУ, предоставени на Correos; б) освобождаването от данък върху недвижимото имущество (НД) и данък върху икономическата дейност (ИД); в) увеличенията на капитала, предоставени на Correos през 2004, 2005 и 2006 г.; г) компенсацията, предоставена на Correos за разпространението на изборни материали.

(90) Анонимната трета страна също така изразява изрично съгласие, че текущото разследване следва да се съсредоточи върху мерките, изброени в съображение 89.

(91) Тя обаче обръща внимание на Комисията върху няколко мерки, които не са били разгледани от Комисията в решението за откриване на процедурата от 2016 г. и които по нейно мнение също би трябвало да бъдат оценени.

(92) Според анонимната трета страна (16): — през периода 1998—2003 г. Correos би получило държавна помощ, възлизаща най-малко на 794 милиона евро, — Correos би наследило безплатно пощенска мрежа от 9 054 клона за обслужване на клиенти, която е резултат от изпълнението на ЗПУУ и предоставя на Correos конкурентно предимство за доставката на колети с тегло до 20 kg (17), — Correos би се ползвало от някои неимуществени или изключителни права, като например договорите, подписани между Correos и държавната администрация, правото да удостоверява автентичността на пощенските съобщения, правото да използва термина „Испания“, отдаването под наем на публична собственост, както и митнически привилегии, — Correos би се възползвало от компенсации, предоставени от държавата за финансиране на нейните информационни и комуникационни кампании, — Фактът, че испанските органи са представени в управителните органи на Correos, би довел до някои безспорни предимства и ползи за Correos. Едно от тези предимства е това, че до този момент Correos не е било принудено по закон да прилага правилната методология за компенсациите. Correos би получило компенсации за периода 2011—2016 г. в размер на приблизително 1,3 милиарда евро, прилагайки методологията за компенсации, която беше оспорена от Комисията в решението за откриване на процедурата (18), — Correos не би прилагало ставките на ДДС за определени пощенски услуги, които са предмет на индивидуално договорени споразумения, които биха довели до несъвместима държавна помощ, — Correos би увеличило капитала на Correos Express, дъщерно дружество на групата Correos, за да покрие загуби в размер на приблизително 233 милиона евро, което би представлявало държавна помощ в полза на Correos Express, — Correos използва хищническа ценова политика, която е резултат от мерките за държавна помощ, получавани от дружеството.

5. МНЕНИЯ ОТ ИСПАНИЯ

5.1. МНЕНИЕ ОТ ИСПАНИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА ОТ 2016 Г.

5.1.1. КОМПЕНСАЦИЯТА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕТО НА ЗАДЪЛЖЕНИЕТО ЗА ПРЕДОСТАВЯНЕ НА УНИВЕРСАЛНА УСЛУГА (ЗПУУ), ПРЕДОСТАВЕНА ПО СИЛАТА НА ЗАКОНА ЗА ПОЩИТЕ ОТ 1998 Г.

(93) Испания счита, че мярката не представлява държавна помощ съгласно член 107, параграф 1 от Договора. По-специално испанските органи твърдят, че мярката не предоставя икономическо предимство за Correos, тъй като компенсациите за ЗПУУ отговарят на критериите, определени в решението на Съда по делото „Altmark“ (19). Испанските органи също така обясняват, че за въпросната мярка не е било подадено уведомление, тъй като те са считали, че тя отговаря на критериите по делото „Altmark“.

(94) Испанските органи твърдят, че мярката отговаря на третото условие, определено в решението на Съда по делото „Altmark“, съгласно което компенсацията за ЗПУУ не трябва да надвишава нетните разходи (т.е. разходите минус съответните приходи плюс разумна печалба) за задължението за обществена услуга. Испания твърди, че тя е приложила валидна методология по отношение на компенсациите, която съответства на методологията за нетните избегнати разходи, определена в Директива 2008/6/ЕО. Испанските органи твърдят, че използваната от тях методология произтича от доклада на консултантското дружество NERA, възложен от Комисията. Според Испания методологията за компенсациите, представена в доклада на NERA, представлява надлежно прилагане на методологията НИР. Комисията греши, като допуска, че свръхкомпенсацията, включително в контекста на делото „Altmark“, може да се изчисли единствено като се използва методологията за аналитично счетоводно отчитане, която води до заключението, че през периода 2004—2010 г. получената от Correos компенсация е надвишила сумата, която може да се счита за необходима за пълно или частично покриване на разходите, възникнали при изпълнение на неговото ЗПУУ.

(95) Испанските органи също така твърдят, че мярката отговаря на четвъртия критерий по делото „Altmark“. Съгласно четвъртия критерий по делото „Altmark“ при отсъствие на процедура за възлагане на обществена поръчка размерът на получената компенсация трябва да се определи адекватно въз основа на анализ на разходите, които едно типично добре управлявано и разполагащо с достатъчно средства предприятие в същия сектор ще направи, като се вземат под внимание постъпленията и разумна печалба от изпълнението на задължението за извършване на обществена услуга. Според испанските органи сравнението може да се извърши само с предприятия в същия сектор, който в този случай е секторът на пощенските услуги. Испания оспорва съмненията, изразени от Комисията по отношение на изведените заключения в доклада на Frontier Economics, че мярката отговаря на четвъртия критерий по делото „Altmark“. Според Испания Комисията не е доказала в някое от своите решения, че пощенските оператори от Гърция и Италия са нерентабилни. Освен това Испания счита, че фактът, че проучването е било извършено ex-post, не е от значение за изпълнението на четвъртия критерий по делото „Altmark“. В предишните си решения Комисията не е посочила, че извършено впоследствие проучване ще представлява пречка за приемането на четвъртия критерий по делото „Altmark“. По-конкретно Испания се позовава на решението на Комисията от 21 октомври 2008 г. относно „Poste Italiane“ (20). Освен това според Испания докладите, изготвени ex-post, са приемливи съгласно установената съдебна практика. Испания се позовава по-специално на делото „Chronopost-La Poste“ (21), при което Общият съд приема доклад, изготвен ex-post.

(96) Испанските органи считат, че ако мярката бъде определена като държавна помощ, тя следва да се обяви за съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от Договора. По-специално Испания счита, че мярката отговаря на критериите за съвместимост съгласно рамката относно УОИИ от 2012 г.

(97) Испанските органи оспорват съмненията, изразени от Комисията относно изчерпателността на акта за възлагане, с който се определят задълженията за извършване на обществена услуга и методите за изчисляване на компенсацията. Според испанските органи актът за възлагане може да бъде съставен от един или няколко правно обвързващи акта. Държавата членка е свободна да избере конкретната форма на този акт за възлагане. Освен това не е необходимо той да съдържа конкретно понятието „акт за възлагане“. По-специално испанските органи считат, че мярката отговаря на изискването по точка 16, буква д) от рамката относно УОИИ от 2012 г., съгласно което актът за възлагане следва да съдържа мерки за избягване и възстановяване на свръхкомпенсации. Това е доказано с факта, че прекомерната компенсация, предоставена през 2005 г., впоследствие е била възстановена през следващите години.

(98) По отношение на възможността за използване на нетните избегнати разходи като методология за изчисляване на компенсацията, испанските органи твърдят, че с точка 69 от рамката относно УОИИ от 2012 г. не се определя задължение за прилагане на методологията за нетните избегнати разходи; на държавите членки не се забранява да използват тази методология. Освен това с точка 184 от Ръководството за прилагането на правилата на Европейския съюз в областта на държавната помощ, обществените поръчки и вътрешния пазар към услугите от общ икономически интерес, и по специално към социалните услуги от общ интерес (22), се пояснява, че целта на неприложимостта на методологията НИР, определена в точка 69 от рамката за УОИИ от 2012 г., е да не се налага допълнителна тежест на държавите членки за тези мерки, които са съществували преди въвеждането на задължението за използване на методологията НИР. Поради това испанските органи считат, че методологията НИР, както е приложена от Испания, е валидна и може законно да се използва за изчисляване на компенсацията, предоставена преди 2012 г.

(99) Както беше обяснено в съображение 94, испанските органи считат, че испанската методология, която е използвана за изчисляване на компенсацията за изпълнение на ЗПУУ и която се основава на доклада на NERA, е еквивалентна на методологията за нетните избегнати разходи. Испанските органи считат, че в този случай е без значение, че испанската методология не включва стимули за ефективност и нематериални ползи, тъй като тези два критерия не са били въведени към момента, когато Испания е приложила методологията. Тези критерии са въведени по-късно с Директива 2008/6/ЕО и с рамката относно УОИИ от 2012 г.

(100) Испанските органи оспорват методологията и критериите, които Комисията е приложила по отношение на разумната печалба в решението за откриване на процедурата от 2016 г. Испанските органи твърдят, че не следва да има някакъв референтен показател за разумна печалба, приложим за всички пощенски оператори, и че тя следва да се оценява за всеки отделен случай. Референтният показател за разумна печалба, приложен от Комисията в решението ѝ от 25 януари 2012 г. по делото „bpost“ (23), не следва да се приема като отправна точка за другите пощенски оператори. Първо, делото „bpost“ се различава значително от случая с Correos дотолкова, доколкото делото „bpost“ не се отнася до изпълнението на ЗПУУ, а за предоставянето на други УОИИ. Второ, Комисията не прилага съгласувано референтния показател за разумна печалба, определен в решението по делото „bpost“, тъй като в другите си решения (24) Комисията е позволила по-високи референтни показатели.

5.1.2. ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ДАНЪК ВЪРХУ НЕДВИЖИМОТО ИМУЩЕСТВО (НД) И ДАНЪК ВЪРХУ ИКОНОМИЧЕСКАТА ДЕЙНОСТ (ИД)

(101) По отношение на освобождаването от данък НД испанските органи обясняват, че Законът за пощите от 1998 г. и Законът за пощите от 2010 г. не освобождават Correos от данък НД. При тълкуването на разпоредбите на Закона за пощите от 1998 г. и Закона за пощите от 2010 г. някои испански съдилища обаче са заключили, че освобождаването от данък НД е приложимо за Correos. Испанските органи обясняват, че освобождаването от данъка е било приложено при много ограничен брой случаи. В действителност то е било ефективно приложено за 94 от 13 000-те помещения на Correos.

(102) Испанските органи считат, че освобождаванията от данъка не могат да бъдат приписани на държавата, тъй като те произтичат от решенията на испанските съдилища, съгласно които сумите по данък НД, платени преди това от Correos, трябва да бъдат върнати на дружеството.

(103) По отношение на освобождаването от данък ИД испанските органи считат, че освобождаването от данък ИД следва да се счита за съществуваща помощ. Освобождаването от данък ИД е било въведено преди присъединяването на Испания към ЕИО. Според испанските органи освобождаването от данък ИД датира от 1966 г., когато с Декрет № 3313/1966 от 29 декември 1966 г. е бил приет данъкът върху дейностите и търговските и промишлените ползи. Със Закон № 39/1988 от 28 декември 1988 г. данъкът върху икономическите, търговските и промишлените ползи, начисляван като лицензионна такса, е заменен с данъка върху икономическата дейност (ИД). Според Испания този данък не е претъпял значителни изменения от 1966 г. насам независимо от факта, че Correos се е ползвало от пълно освобождаване поради своя характер, когато е било административен орган.

5.1.3. ВЛИВАНИЯТА НА КАПИТАЛ ПРЕЗ 2004 Г., 2005 Г. И 2006 Г.

(104) Испанските органи считат, че вливанията на капитал, извършени през 2004 г., 2005 г. и 2006 г., не включват държавна помощ, тъй като те отговарят на ПИУПИ.

(105) Те подчертават, че вливанията на капитал са били предшествани от предварителни икономически оценки, подобни на тези, които всеки частен инвеститор би извършил. Вливанията на капитал са били предвидени в многогодишните планове за действие, одобрени от държавата в качеството ѝ на акционер, и са били включени в общите държавни бюджети, които от своя страна са отразявали стратегическите планове на дружеството, изготвени с цел разширяване на неговата икономическа дейност в области с по-добри перспективи и подобряване на неговата ефикасност в условия на ясно изразен спад на пазара на пощенски услуги.

(106) По-специално със стратегическите планове за периода 2001—2006 г. са били въведени действия за завършване на процеса на модернизация на предприятието с оглед постигането на следните цели: а) гарантиране на бъдещата устойчивост на пощенската дейност чрез подобряване на ефикасността, като се насърчават групите дейности с най-висока добавена стойност; б) засилване на дейностите с най-добри перспективи за растеж в средносрочен план; в) насърчаване на технологичното развитие в областта на управлението на бази данни, „пощенските салони“ и др.; г) модернизиране на модела на управление и организация на Correos и адаптирането му към пазарните условия.

(107) Според испанските органи, с оглед постигането на тези цели, е било необходимо да бъдат осигурени допълнителни ресурси за дружеството, за да се осъществят необходимите инвестиции. След анализ на стратегията на предприятието акционерът е взел решение да извърши три увеличения на капитала, общо на стойност от 48,08 милиона евро, всяко от които в размер на 16,027 милиона евро, които да бъдат приложени през финансовите години 2004, 2005 и 2006 г. Това увеличение на капитала е било определено като важен елемент за постигането на прогнозата за коефициентите на рентабилност в плановете за действие на дружеството и е било отразено в оценките, извършени от единствения акционер. В действителност увеличенията на капитала са били продиктувани от необходимостта от осъществяване на инвестиции, които са с нарастваща норма на възвръщаемост или в допълнение към онези, които дружеството обичайно е извършвало.

(108) Освен това испанските органи твърдят, че оценката е била извършена в контекста на бизнес перспективи и резултати, свързани с увеличаването на капитала, за период от пет години, което е разумен период за оценяване на адекватността на решенията за бизнес инвестиции. Тези прогнози са били отразени в многогодишните планове за действие, които от своя страна са били включени в общите държавни бюджети. В многогодишния план за действие, одобрен през финансовата 2004 г., е било посочено увеличаване на годишния оборот с 3,6 % и подобряване на нетните печалби със средно около 5 %, въз основа на сравнение със статичен сценарий без увеличаване на капитала. Тези резултати са получени въз основа на еднакъв брой отпускания на капитал през 2004 г., 2005 г. и 2006 г., които дават възможност за изпълнение на насоките за действие, предвидени в стратегическите планове, що се отнася до инвестициите.

(109) Прогнозите, включени в многогодишния план за действие и в общия държавен бюджет, биха били напълно съпоставими на тези, които частен инвеститор в условия на пазарна икономика би направил. Те са основата, на която държавата, в качеството си на акционер, се е позовала, когато е разрешила извършването на трите увеличения на дяловия капитал на дружеството на обща стойност от 48 081 000 евро.

(110) Тези предварително (ex ante) извършени прогнози са представени в таблица 3. Таблица 3 Многогодишен план за действие за 2004 г. 2005 г. 2006 г. 2007 г. 2008 г. Нетен оборот (в хиляди евро) 1 897 475 1 975 031 2 047 873 2 115 371 Ръст на оборота 3,4 % 4 % 3,6 % 3,2 % Нетна печалба или загуба за финансовата година (в хиляди евро) 78 092 97 214 106 038 113 403 Прогнозирана нетна печалба 4,1 % 4,9 % 5,1 % 5,3 %

(111) Испанските органи обясняват, че многогодишните планове за действие са надеждни предварителни анализи на икономическите и финансовите прогнози. Съдържащите се в тях прогнози показват равнища на възвръщаемост, еквивалентни на тези, които частен инвеститор би изисквал, поради което решението за увеличаване на дяловия капитал, за да може дружеството да осъществи необходимата инвестиция за постигане на прогнозираните печалби, е напълно обосновано. Според испанските органи тези маржове на възвръщаемостта биха дали основание на всеки частен инвеститор да вземе сходно решение.

(112) Испания посочва, че тя е приела на 13 декември 2004 г. решението за увеличаване на дяловия капитал и за отпускане на 16 027 милиона евро въз основа на многогодишния план за действие за финансовата 2004 година и благоприятните финансови прогнози, показани в таблица 1. По подобен начин, акционерът е приел решенията за последващите увеличения съответно на 5 декември 2005 г. и 29 декември 2006 г., също въз основа на съответните многогодишни планове за действие. Испания посочва също така, че действителното развитие на параметрите, използвани в многогодишните планове за действие, определено е подобрило финансовите прогнози, както може да се види в таблица 4. Таблица 4 Действителни резултати 2005 г. 2006 г. 2007 г. 2008 г. Нетен оборот (в хиляди евро) 1 940 000 2 014 400 2 106 600 2 141 000 Нетна печалба или загуба за финансовата година (в хиляди евро) 9,1 % 7 % 4,9 % 3,6 % Нетна печалба 4,3 % 9,1 % 7 % 4,9 %

(113) В допълнение към горепосоченото испанските органи са предоставили също така последваща проверка, извършена от Ernst & Young, при която е приложен критерият за частен инвеститор и при която е изведено заключението, че вътрешната норма на възвръщаемост на анализираните увеличения на капитала е била 9,29 %, а пазарната цена на капитала за тази инвестиция е била 7,87 % към момента на осъществяване на инвестицията.

(114) В тази връзка испанските органи считат, че забележките в решението за откриване на процедурата от 2016 г., които Комисията е направила въз основа на делото Комисия /EDF (25) по отношение на необходимостта от извършване на анализ на рентабилността преди осъществяване на въпросната инвестиция, не отчитат, че е извършена предварителна икономическа оценка, като проверката с прилагане на критерия за частен инвеститор, изложена в доклада, е послужила като допълнително доказателство за утвърждаване на валидността на използвания ПИУПИ.

(115) Испанските органи оспорват по-специално приложимостта на решението на Съда по делото Комисия/EDF в настоящия случай, тъй като EDF е осъществявало дейност при нормални пазарни условия, докато на Correos е възложено ЗПУУ. Испанските органи твърдят, че при анализиране на приетите мерки във връзка с публично предприятие, осъществяващо дейност в сектор със ЗПУУ, последващият анализ на рентабилността не може да се счита за невалиден, тъй като предоставянето на общата икономическа услуга не е строго подчинено на търговската логика и е необходимо в този случай да се вземат под внимание всички налични обективни и проверими данни.

(116) Следвайки тази логика, испанските органи считат, че по-уместна съдебна практика би било делото „Chronopost I“ (26) и делото „Chronopost II“ (27), при които Съдът на Европейския съюз е одобрил анализа на Комисията в Решение 98/365 (28) с двете решения, които той е издал в отговор на съответните жалби срещу това решение. В това решение Комисията е извършила последваща оценка на това дали поведението на френския пощенски оператор (La Poste) като акционер на SFMI-Chronopost е било обосновано в търговско отношение съгласно критериите за частен инвеститор в условия на пазарна икономика и е сравнила ex-post вътрешната норма на възвръщаемост на вливанията на капитал, направени от държавата в полза на La Poste, и неговите разходи за собствен капитал.

(117) И накрая, испанските органи обясняват, че ако Комисията не приеме, че вливанията на капитал са в съответствие с ПИУПИ, тогава те следва да се разглеждат в контекста на член 106, параграф 2 от Договора, тъй като те представляват ресурси, предназначени за обществената услуга, и при никакви обстоятелства, било то поради предназначението на средствата или тяхното естество, те не са били оперативна помощ.

5.1.4. РАЗПРОСТРАНЕНИЕТО НА ИЗБОРНИ МАТЕРИАЛИ ЗА КАНДИДАТИТЕ НА ПОЛИТИЧЕСКИТЕ ПАРТИИ

(118) Испанските органи считат, че разпространението на изборни материали от страна на Correos не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Всички дейности, извършвани от Correos в хода на организирането на изборите, и по-специално разпространението на изборни пропагандни материали относно кандидатите за политически партии, не са икономически дейности, тъй като те са прерогатив на държавата.

(119) По-специално по отношение на разпространението на изборни пропагандни материали за кандидатите на политическите партии испанските органи оспорват заключенията, изведени в решението за откриване на процедурата, че мярката е икономическа дейност. Испанските органи твърдят, че държавата не е въвела пазарни инструменти, за да гарантира, че всички избиратели получават изборни пропагандни материали относно кандидатите на политическите партии. Изборната процедура е съставена от редица дейност, всички необходими и взаимосвързани, чиято цел е гарантиране на основното право на глас. Поради това тази дейност следва да се счита като прерогатив на държавата.

(120) Испанските органи са на мнение, че ако мярката следва да се счита за помощ, то тя би била съществуваща помощ, тъй като тя предшества присъединяването на Испания към Европейската икономическа общност през 1986 г. Компенсацията за разпространението на изборни материали, предоставяна на кандидатите за изборите, съществува от 1977 г. насам, без да е претърпяла някакви значителни промени. Съгласно член 44, алинея 3 от Кралски законодателен декрет № 20/1977 от 18 март 1977 г. относно правилата за изборите специалните пощенски тарифи, които ще се прилагат за изборните материали, изпращани от кандидатите на политическите партии, се определят с министерско постановление. С министерското постановление от 3 март 1977 г. и министерското постановление от 4 май 1977 г. е определена фиксираната тарифа от една песета за писма с тегло до 50 грама, която остава непроменена оттогава.

(121) С член 59 от Основен закон № 5/1985 от 19 юни 1985 г. относно общата избирателна система се потвърждава задължението за определяне с министерско постановление на специалната тарифа, която трябва да се прилага за кандидатите на политическите партии, които изпращат изборни материали. В член 1 от Mинистерското постановление от 30 октомври 1985 г. е посочено, че специалните тарифи, определени с министерското постановление от 3 май 1977 г., продължават да се прилагат. Впоследствие, с член 1 от Mинистерското постановление от 30 април 1986 г. е определено, че специалните тарифи, установени с член 1 от Mинистерското постановление от 30 октомври 1985 г., продължават да се прилагат, т.е. специалните тарифи, определени с Mинистерското постановление от 3 май 1977 г. Специалната тарифа, приложима за кандидатите на политическите партии, не е била изменена с член 12 от Кралски декрет № 605/1999 от 6 април 1999 г., Закона за пощите от 1998 г. и Закона за пощите от 2010 г. и понастоящем тя е определена в член 59 от Основен закон № 5/1985 от 19 юни 1985 г. относно системата на общите избори, който съдържа препратка към специалните тарифи, определени в министерското постановление от 3 март 1977 г.

(122) Освен това испанските органи твърдят, че ако мярката бъде счетена за държавна помощ, тя следва да се обяви за съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 от Договора.

(123) Предвид давностния срок от 10 години, разгледан в решението за откриване на процедурата (14 февруари 2004 г. — 14 февруари 2014 г.), испанските органи твърдят, че разглежданият период следва да бъде 2004—2012 г., тъй като през 2013 г. не е имало избори.

(124) Възлагането на услугата от общ икономически интерес през периода 2004—2011 г. е уредено с министерски постановления, които са включвали съдържанието, обхвата и продължителността на задължението за извършване на обществената услуга. Възлагането на услугата от общ икономически интерес на Correos през 2011 г. и 2012 г. е извършено с одобрение на Министерския съвет за всеки от изборите. В тези одобрения са посочени естеството, съдържанието, обхватът и продължителността на услугата от общ икономически интерес. Освен това в таблица 5 е показано, че при всички случаи общата компенсация, получена от Correos за доставката на изборни материали по време на изборите, провеждани от 2004 г. до 2012 г., не е надвишавала направените разходи. Таблица 5 Недостатъчна компенсация за Correos за доставката на изборни материали (В евро) Година Обхват на изборите Общо разходи Приходи 0,006 евро на пощенска пратка Компенсация за разпространението на изборни материали Приходи + компенсацията общите разходи 2004 г. Национални […] (*1) […] 27 182 926 […] 2005 г. Регионални […] […] 3 670 281 […] 2006 г. Регионални […] […] 4 528 376 […] 2007 г. Национални/регионални […] […] 19 536 604 […] 2008 г. Национални/регионални […] […] 19 609 632 […] 2009 г. Национални/регионални […] […] 14 603 021 […] 2010 г. Регионални […] […] 4 620 588 […] 2011 г. Национални/регионални […] […] 40 092 858 […] 2012 г. Регионални […] […] 14 268 978 […] 2013 г. Не е приложимо […] […] […] ОБЩО […] […] 148 113 264 […]

5.2. СТАНОВИЩЕ НА ИСПАНИЯ ОТНОСНО МНЕНИЯТА ОТ ТРЕТИ СТРАНИ

(125) Първо, испанските органи посочват, че жалбоподателят, чието писмо е дало повод за настоящото производство, не е представил становища по решението за откриване на процедурата от 2016 г. Испанските органи отбелязват, че единствените трети страни, които са представили становища, са Correos y Telégrafos S.A. и анонимна страна, представляваща сектора на колетни пратки, което може да се предположи от съдържанието на представените мнения.

5.2.1. СТАНОВИЩА ОТНОСНО МНЕНИЯТА, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ АНОНИМНАТА ТРЕТА СТРАНА

(126) По редица въпроси, за които анонимната трета страна не е предоставила конкретни допълнителни аргументи, испанските органи се позовават на своите мнения, представени относно решението за откриване на процедурата от 2016 г.

(127) Освен това испанските органи представят няколко допълнителни мнения по следните въпроси:

5.2.1.1. Удължаване на периода на разследването

(128) Испанските органи считат, че искането за удължаване на разследването до давностния срок е недопустимо и несъвместимо, тъй като съгласно установената съдебна практика на Съда Комисията прилага официалната процедура по разследване, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора, само за мерки, които пораждат сериозни съмнения относно съвместимостта, при условие че тези мерки са били извършени извън десетгодишния давностен срок. Испанските органи също така отбелязват, че анонимната заинтересована страна е признала този правен довод в своите собствени мнения, в които се посочва следното: „Ясно е, че тези суми не могат да бъдат предмет на процедурата по разследване, тъй като давностният срок за преразглеждане е изтекъл“.

(129) Испанските органи също така считат, че искането за удължаване на разследването до периода след 2010 г. е неоснователно, тъй като испанската държава се е ограничила до извършването на авансови плащания от общия държавен бюджет, които са подлежали на корекция след определянето на нетните разходи, след като е било подадено уведомление за новия План за предоставяне на услуги и Комисията е дала становище по него.

(130) Испанските органи считат, че тази трета страна имплицитно признава, че нетните разходи не могат да се определят, докато не бъде приет новият План за предоставяне на услуги, тъй като тя се позовава в своите мнения на бележките към годишния счетоводен отчет на Correos за 2014 г., в които е посочено следното: „Решение на CNMC (29) относно изчисление на нетните разходи за универсалната пощенска услуга през 2011 г., 2012 г. и 2013 г., различно от изчислението в общия държавен бюджет, може да окаже въздействие върху сумите, въведени в счетоводния отчет. Не би било възможно да се изчисли това окончателно въздействие, докато не влезе в сила новият План за предоставяне на услуги, с който ще бъдат установени методологията и компонентите за изчисляване на нетните разходи“.

5.2.1.2. Предполагаеми предимства, свързани с освобождаването от ДДС

(131) По отношение на освобождаването от ДДС испанските органи обясняват, че то заложено испанското законодателство изцяло в съответствие с разпоредбите на директивата на ЕС, с която се урежда този въпрос. Испанските органи също така обясняват, че условието за приписване на отговорност на държавата не е изпълнено, ако с дадена национална мярка се транспонира акт на Общността, който не подлежи на свобода на преценка, както е постановено в решението на Съда от 23 април 2009 г. по дело C-460/07 („Puffer“) (30).

5.2.1.3. Предполагаеми компенсации, предоставени от държавата за финансиране на информационните и комуникационните кампании на предприятието

(132) Испанските органи отричат, че Correos може да се е възползвало от помощта, за да финансира своите информационни и комуникационни кампании.

(133) По-специално испанските органи поясняват, че свързаните планове за институционални информационни и комуникационни дейности, посочени от анонимната трета страна като признак за такава подкрепа, включват за статистически цели всички дейности в тази област, извършени от органите на общата държавна администрация, както и публични предприятия, но разходите на Correos за информационни дейности, посочени в тези планове, винаги са били покривани със собствените ресурси на дружеството.

(134) Испанските органи поясняват, че както е посочено в самия план, Комисията по институционални информационни и комуникационни дейности, която е административен колективен орган, включва в плана всички институционални кампании, които ще се провеждат от общата държавна администрация и свързаните органи. Подобно на всяко друго публично предприятие, Correos y Telégrafos, S.A. изготвя своите собствени планове за информационни дейности, които се финансират с неговите собствени ресурси, и ги включва в този план единствено за статистически цели.

5.2.2. СТАНОВИЩА ОТНОСНО МНЕНИЯТА, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ CORREOS

(135) Испанските органи изразяват съгласие със становищата, представени от Correos y Telégrafos, S.A.

(136) В отговор на искането, отправено от Correos в неговите писмени становища, че разпределените дивиденти следва да бъдат отчетени като намаляване на прекомерната компенсация, посочена в решението за откриване на процедурата от 2016 г., испанските органи отново посочват, че досега не са били представени доказателства за съществуването на такава свръхкомпенсация.

(137) Испания обаче също така потвърждава своята позиция, като подчертава, че е необходимо да се отчете изплащането на дивиденти за целите на намаляването на всяка потенциална помощ, която може да бъде установена в края на официалната процедура по разследване. Според испанските органи тези извънредни и еднократни дивиденти, предоставени от Correos на държавата, следва да бъдат взети под внимание за целите на изчисляването на публичните ресурси, предоставени на Correos, в съответствие с решението на Комисията по делото „Statsbaner“ (31).

5.3. ДОПЪЛНИТЕЛНИ МНЕНИЯ ОТ ИСПАНИЯ

5.3.1. АЛТЕРНАТИВНИ ПОДХОДИ ЗА ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА СВРЪХКОМПЕНСАЦИЯТА ЗА ЗПУУ ЗА ПЕРИОДА 2004—2010 Г.

(138) Испанските органи заявяват отново, че компенсациите за ЗПУУ, предоставени на Correos през периода 2004—2010 г., не включват държавна помощ, но дори и да включват, тази помощ следва да се счита за съвместима, и те смятат, че дори и да се приеме подходът на използване на методологията на разпределяне на разходите (32), приложена от Комисията в решението за откриване на процедурата от 2016 г., евентуалната свръхкомпенсация би могла да се изчисли само ако се следват посочените по-долу предварителни условия:

(139) Първо, запазеният сектор и незапазеният сектор следва да се разглеждат поотделно: запазеният сектор съответства на пощенските услуги, които са обхванати от ЗПУУ и които се предоставят в условия на монопол; незапазеният сектор обхваща пощенските услуги, които са обхванати от ЗПУУ. Освен това по отношение на компенсацията в запазения сектор е приложен метод, чиито резултати съвпадат напълно с тези, които се получават с метода чрез разпределяне на разходите, а в незапазения сектор е приложен подход за нетните избегнати разходи (НИР), като компенсацията е изчислена и определена поотделно за всеки сектор. Съответно тези сектори следва да се считат за две отделни УОИИ, които подлежат на отделни оценки и на различни методологии за определяне на компенсациите. Съгласно испанската методология компенсацията за запазения сектор съответства на неговите счетоводно отчетени нетни разходи (общите разходи минус приходите), докато компенсацията за незапазения сектор е изчислена по подхода за нетните избегнати разходи, който обхваща резултатите от загубите на тези сегменти от незапазения сектор, които носят загуби, като се допуска, че всеки частен оператор би преустановил своята дейност в тези сегменти при отсъствие на задължения за извършване на обществена услуга.

(140) Според тази логика от общата компенсация за ЗПУУ, предоставена на Correos за периода 2004—2010 г., която възлиза общо на около 955,237 милиона евро, 637,850 милиона евро (счетоводно отчетената загуба на запазения сектор) ще бъдат разпределени за запазения сектор, а 317,387 милиона евро (остатъкът) — за незапазения сектор (вж. таблица 6). Таблица 6 Компенсация за запазения сектор и незапазения сектор, обхванати от ЗПУУ (В милиони евро) 2004 г. 2005 г. 2006 г. 2007 г. 2008 г. 2009 г. 2010 г. Общо Запазен сектор 46,171 40,435 39,558 80,823 101,783 176,559 152,521 637,850 Незапазен сектор 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 317,387 Общо 91,030 87,729 94,757 120,264 142,646 222,478 196,333 955,237

(141) Испанските органи считат, че двете компенсации следва да бъдат оценени поотделно, което води до различен резултат от този, до който е достигнала Комисията в решението за откриване на процедурата от 2016 г.

5.3.1.1. Оценка на компенсациите за запазения сектор, обхванат от ЗПУУ

(142) Испанските органи предлагат оценката на компенсациите за запазения сектор, обхванат от ЗПУУ, да се извърши, като се използват методологията на разпределяне на разходите и референтен показател за възвръщаемост на продажбите (33) от 4,8 % (референтният показател, приложен при делото „bpost“ за възлагания с малък риск).

(143) Прилагането на този подход води до заключението, че Correos е получило недостатъчна компенсация за тази УОИИ, тъй като помощта, предоставена за запазения сектор, обхванат от ЗПУУ, съответства точно на неговите нетни счетоводно отчетени разходи, както е показано в таблица 7, като недостатъчната компенсация се равнява на разумната печалба, която не е отчетена. Таблица 7 Недостатъчна компенсация за запазения сектор, обхванат от ЗПУУ (В милиони евро) Запазен сектор, обхванат от ЗПУУ 2004 г. 2005 г. 2006 г. 2007 г. 2008 г. 2009 г. 2010 г. Общо Приходи […] […] […] […] […] […] […] […] Разходи […] […] […] […] […] […] […] […] Нетни разходи = разходи–приходи […] […] […] […] […] […] […] […] Разумна печалба (въз основа на възвръщаемост на продажбите от 4,8 %) […] […] […] […] […] […] […] […] Нетни разходи + разумна печалба […] […] […] […] […] […] […] […] Разрешена компенсация за Correos […] […] […] […] […] […] […] […] Компенсация, предоставена на Correos 46,171 40,435 39,558 80,823 101,783 176,559 152,521 637,850 Недостатъчна компенсация = разрешена компенсация – предоставена компенсация […] […] […] […] […] […] […] […]

(144) Испанските органи обясняват, че с оглед на това, че Correos е получило недостатъчна компенсация за предоставянето на запазените услуги, обхванати от ЗПУУ, и че другите условия от Рамката относно УОИИ от 2012 г. са изпълнени, компенсацията, разпределена за запазения сектор, обхванат от ЗПУУ, следва да се счита за съвместима.

5.3.1.2. Оценка на компенсациите за незапазения сектор, обхванат от ЗПУУ

(145) Испанските органи считат, че за незапазените услуги, обхванати от ЗПУУ, може да се приложи референтният показател, използван при делото „bpost“ за възлагания с голям риск

(146) При такова допускане обаче испанските органи признават, че незапазеният сектор, обхванат от ЗПУУ, би имал отрицателни нетни разходи всяка година, т.е. нетна печалба, която не би допуснала предоставяне на някаква компенсация, както се вижда от таблица 8. Таблица 8 Свръхкомпенсация за незапазения сектор, обхванат от ЗПУУ (В милиони евро) Незапазен сектор, обхванат от ЗПУУ 2004 г. 2005 г. 2006 г. 2007 г. 2008 г. 2009 г. 2010 г. Общо Приходи […] […] […] […] […] […] […] […] Разходи […] […] […] […] […] […] […] […] Нетни разходи = Разходи – приходи […] […] […] […] […] […] […] […] Разумна печалба (въз основа на възвръщаемост на продажбите от 7,4 %) […] […] […] […] […] […] […] […] Нетни разходи + разумна печалба […] […] […] […] […] […] […] […] Разрешена компенсация 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 Предоставена компенсация 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 317,387 Свръхкомпенсация = предоставена компенсация – разрешена компенсация 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 317,387

(147) При този подход компенсацията, предоставена за незапазения сектор, обхванат от ЗПУУ, може да се счита за несъвместима, доколкото тя е компенсирала Correos прекомерно. Испанските органи обаче подчертават също така, че следва да се вземат под внимание дивидентите, тъй като те de facto са намалили размера на компенсацията, предоставена на Correos, както е обяснено в съображения 148—152.

5.3.2. ДИВИДЕНТИ

(148) Испанските органи обясняват, че Correos е изплатило дивиденти през периода 2004—2010 г. Таблица 9 Дивиденти, изплатени от Correos (В милиони евро) 2004 г. 2005 г. 2006 г. 2007 г. 2008 г. 2009 г. 2010 г. Общо Изплатени дивиденти 0,000 0,000 29,775 30,576 51,958 38,966 0,000 151,275

(149) Испанските органи обясняват, че тези дивиденти не следва да се разглеждат основно като възнаграждение за акционерите, тъй като тяхната роля по-скоро е била тази на имплицитен механизъм за възвръщане на предоставените средства, който е позволил на испанските органи, при конкретните обстоятелства на настоящия случай, да намалят потенциално свръхфинансиране, като възстановят ресурси от дружеството. Държавата, в качеството си на бюджетен орган, е решила да включи такива дивиденти във всеки общ държавен бюджет, приет през периода 2005—2008 г., за да коригира всяко потенциално свръхфинансиране, установено през предходната година, през годината, когато са били взети такива бюджетни решения. През 2009 г. и 2010 г. не е била приета такава разпоредба, тъй като прогнозите са сочели загуби за дружеството през тези години.

(150) Първо, испанските органи обясняват, че решението за изплащане на дивиденти може да бъде приписано по-скоро на испанската държава като публичен орган, отколкото на ръководството на Correos. В тази връзка испанските органи обясняват, че: а) разпоредбата за изплащане на дивиденти от страна на Correos е отразена в общия държавен бюджет както в позиция „Капитал“ на дружеството, така и в глава „Неданъчни приходи на държавата“. Общият държавен бюджет се приема чрез проектозакон (Anteproyecto de Ley), който се одобрява от Министерския съвет и се внася в Парламента за окончателно решение; б) необходимостта от извършване на финансови корекции чрез дивидентите се основава на резултатите на дружеството през годината, предшестваща годината, през която дивидентите се отразяват в общия държавен бюджет, тъй като тези резултати са единствените налични, когато се приема проектозаконът за бюджета през септември всяка година; в) като дружество Correos определено не е било заинтересовано да изплаща дивиденти на държавата, която така или иначе е била задължена да изплаща компенсацията за ЗПУУ до 2010 г.

(151) Второ, испанските органи обясняват, че обстоятелствата са били такива, че дивидентите са били единственият практически начин за коригиране на потенциално прекомерно финансиране през определени години поради следните причини: а) през 2000 г. Испания е сключила договор с Correos, съгласно който до 2010 г. автоматично се изплаща компенсация в определен размер, който се изчислява въз основа на предварително разработена формула; б) въпреки че Испания не е извършила официална проверка за наличие на свръхкомпенсация, испанските органи са били наясно, че особено благоприятното финансово положение на дружеството през определени години е било доказателство за това, че част от финансирането може да не е било напълно необходимо през тези години; в) при такива обстоятелства получаването на дивиденти е било единственото законно средство, чрез което държавата да може да намали потенциалното прекомерно финансиране, предоставено на Correos, тъй като в договора не са били предвидени алтернативни средства. В този случай дивидентите са действали като механизъм за възвръщане на предоставените средства; г) испанските органи също така обясняват, че Correos не е получило някакво конкретно икономическо предимство в резултат на предоставеното прекомерно финансиране и възстановяването му чрез дивиденти. Дружеството е било доста рентабилно през тези години (и не се е нуждаело от допълнителни средства, за да функционира), не е взело банкови кредити (съответно не се е възползвало от по-добра кредитоспособност) и не е извършило конкретни придобивания.

(152) Въз основа на тази логика испанските органи обясняват, че дивидентите, изплатени през година N, са били определени през година N-1 въз основа на счетоводните резултати, налични за година N-2. Съответно целта на тези дивиденти е била да се намали свръхкомпенсацията, произтичаща от година N-2, както е обобщено в таблица 10. Таблица 10 Дивиденти и свръхкомпенсация (В милиони евро) Размер на дивидентите Година на плащане Година, свързана със свръхкомпенсацията Размер на свръхкомпенсацията за съответната година Намалена свръхкомпенсация за съответната година 29,775 2006 г. 2004 г. 44,859 15,084 30,576 2007 г. 2005 г. 47,294 16,718 51,958 2008 г. 2006 г. 55,199 3,241 38,966 2009 г. 2007 г. 39,441 0,475 0,000 2010 г. 2008 г. 40,863 40,863 0,000 2011 г. 2009 г. 45,919 45,919 0,000 2012 г. 2010 г. 43,812 43,812 Общо 151,275 317,387 166,112

6. ДОПЪЛНИТЕЛНИ СТАНОВИЩА, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ UNIPOST

(153) На 20 март 2018 г. Unipost информира Комисията, че е започнало процедура по ликвидация на 19 февруари 2018 г. и че то счита, че несъвместимата държавна помощ, предоставена на Correos, е изиграла значителна роля за неговата несъстоятелност.

(154) Според Unipost благодарение на тази несъвместима помощ Correos е имало възможност да прилага по-ниски цени на незапазените пазари, като е провеждало политика на ценообразуване, която не е била свързана с неговите разходи на такива незапазени пазари.

7. ОЦЕНКА НА МЕРКИТЕ

7.1. КОМПЕНСАЦИИТЕ ЗА ЗПУУ, ПРЕДОСТАВЕНИ СЪГЛАСНО ЗАКОНА ЗА ПОЩИТЕ ОТ 1998 Г.

7.1.1. ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДОГОВОРА

(155) Съгласно член 107, параграф 1 от Договора „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.

(156) От това следва че трябва да бъдат изпълнени следните кумулативни условия, за да се определи дадена финансова мярка като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора: i) мярката трябва да може да бъде приписана на държавата и да е предоставена чрез държавни ресурси; ii) тя трябва да предоставя икономическо предимство на предприятията; iii) това предимство трябва да бъде избирателно; и iv) мярката трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и да може да засегне търговията между държавите членки.

7.1.1.1. Мярка, която може да бъде приписана на държавата и е предоставена чрез държавни ресурси

(157) За да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, мярката трябва да е предоставена от държавата или чрез държавни ресурси. Държавните ресурси включват всички ресурси на публичния сектор (34), включително ресурси на вътрешнодържавни структури (децентрализирани, федерални, регионални и други) (35).

(158) Компенсациите за изпълнението на ЗПУУ съгласно Закона за пощите от 1998 г. се изплащат директно от общия държавен бюджет и поради това ясно могат да бъдат приписани на държавата и се предоставят чрез държавни ресурси.

7.1.1.2. Избирателно икономическо предимство, предоставено на дадено предприятие

А. Избирателност

(159) Държавна мярка попада в обхвата на член 107, параграф 1 от Договора, ако поставя в по-благоприятно положение „определени предприятия или производството на някои стоки“. Следователно само тези мерки, които поставят в по-благоприятно положение предприятия и които предоставят предимство по избирателен начин, попадат в обхвата на понятието за помощ.

(160) Компенсациите за ЗПУУ определено са с избирателен характер, тъй като те облагодетелстват само едно предприятие: Correos.

Б. Понятието за предприятие

(161) Публично финансиране, предоставено на субект, може да се определи като държавна помощ само ако този субект е „предприятие“ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора. Съдът на Европейския съюз („Съдът“) последователно е определял предприятията като субекти, извършващи икономическа дейност (36). Следователно определянето на даден субект като предприятие зависи от естеството на неговата дейност, независимо от правния статут на субекта или начина на неговото финансиране (37). По принцип трябва да се счита, че дадена дейност е с икономически характер, когато тя включва предлагане на стоки и услуги на пазара (38). Субект, който извършва както икономически, така и неикономически дейности, трябва да се разглежда като предприятие само по отношение на икономическите дейности (39). Самият факт, че даден субект няма за цел да реализира печалба, не означава непременно, че неговите дейности не са с икономически характер (40).

(162) В настоящия случай Correos предлага на испанския пазар пощенски услуги срещу възнаграждение и в конкуренция с други доставчици. Следователно предлагането на пощенски услуги на този пазар е равносилно на икономическа дейност. Компенсациите за ЗПУУ представляват възнаграждение за Correos за предоставянето на някои от тези пощенски услуги и следователно служат като възнаграждение за икономическа дейност. Съответно по отношение на дейностите, финансирани с въпросната мярка, Correos трябва да се определи като предприятие.

В. Икономическо предимство

(163) За целите на член 107, параграф 1 от Договора предимство е всяка икономическа полза, която дадено предприятие не би получило при нормални пазарни условия, т.е. при отсъствието на държавна намеса (41). От значение е единствено въздействието на мярката върху предприятието, а не причината или целта на държавната намеса (42). Налице е предимство всеки път, когато финансовото положение на предприятието се подобрява в резултат на държавната намеса.

(164) Компенсациите за ЗПУУ са предназначени да покрият изцяло или частично нетните разходи, направени от Correos при изпълнение на ЗПУУ. Без наличието на държавна намеса Correos е трябвало само да поеме тези разходи. Мярката, предмет на оценката, освобождава Correos от някои от разходите за неговите икономически дейности и следователно подобрява финансовото положение на Correos. Вследствие на това и без да се засяга въпросът дали мярката отговаря на условията, определени в решението по делото „Altmark“, мярката, предмет на оценката, предоставя prima facie предимство на Correos.

Г. Спазване на критериите по делото „Altmark“

(165) Счита се, че компенсация за обществена услуга, която е предоставена на дружество и която отговаря на четирите критерия, определени от Съда в неговото решение по делото „Altmark“, не предоставя икономическо предимство и следователно не представлява държавна помощ (43). Тези четири кумулативни критерия са следните: а) „(…) Първо, на предприятието получател трябва действително да е възложено изпълнението на задължения за извършване на обществена услуга и тези задължения трябва да бъдат ясно определени (…); б) (…) Второ, параметрите, въз основа на които е изчислена компенсацията, трябва да бъдат предварително установени по обективен и прозрачен начин (…); в) (…) Трето, компенсацията не може да надхвърля необходимото за пълно или частично покриване на разходите, възникнали при изпълнение на задължението за извършване на обществена услуга, като се отчитат съответните постъпления и разумна печалба (…); г) (…) Четвърто, ако в конкретен случай предприятието, на което е възложено да изпълнява задължения за извършване на обществени услуги, не е избрано чрез процедура за възлагане на обществени поръчки, която позволява да бъде подбран оферентът, способен да предостави тези услуги при най-ниски разходи за общността, равнището на необходимата компенсация трябва да бъде определено въз основа на анализ на разходите, които едно типично предприятие в същия сектор, добре управлявано и разполагащо с подходящите средства, би направило, като се отчитат съответните постъпления плюс разумна печалба от изпълнение на задълженията.“

(166) По отношение на компенсацията, предоставена на Correos през разглеждания период, Комисията потвърждава мненията, представени в решението за откриване на процедурата от 2016 г. (44), че не са изпълнени третият и четвъртият критерий по делото „Altmark“.

Третият критерий по делото „Altmark“

(167) В решението си от 25 януари 2012 г. по делото „bpost“ (45) Комисията определи референтен показател за диапазона на разумната печалба, приложим за всички пощенски оператори в Съюза. Комисията определи това референтно равнище на печалбата въз основа на три експертни проучвания (извършени съответно от WIK Consult, Deloitte и Charles River Associates). Това референтно равнище на печалбата, приложимо за всички пощенски оператори в ЕС (изразено като възвръщаемост на продажбите), се основава на отчетената рентабилност на група от съпоставими дружества в сектора на пощенските услуги и сектора на колетните пратки в няколко държави. По-специално, в случаите, когато даден пощенски оператор е изложен на риск в значителна степен, се прилага референтният диапазон на възвръщаемостта на продажбите от 5,4—7,4 %, а в случаите, когато има само ограничен риск, се използва референтният диапазон на възвръщаемостта на продажбите от 3,6—4,8 % (46).

(168) В решението за откриване на процедурата от 2016 г. Комисията изрази съмнения, че ако се приложи следното изчисление (вж. таблица 11), при което се използва най-високият референтен показател за възвръщаемостта на продажбите, определен по делото „bpost“, е възможно Correos да е получило свръхкомпенсация. Таблица 11 Потенциална свръхкомпенсация за Correos (В милиони евро) 2004 г. 2005 г. 2006 г. 2007 г. 2008 г. 2009 г. 2010 г. Общо Приходи от ЗПУУ […] […] […] […] […] […] […] […] Разходи за ЗПУУ […] […] […] […] […] […] […] […] Нетни разходи = разходи–приходи […] […] […] […] […] […] […] […] Разумна печалба (въз основа на възвръщаемост на продажбите от 7,4 %) […] […] […] […] […] […] […] […] Нетни разходи + разумна печалба […] […] […] […] […] […] […] […] Разрешена компенсация за Correos […] […] […] […] […] […] […] […] Компенсация, предоставена на Correos 91,030 87,729 94,757 120,264 142,646 222,478 196,333 955,237 Потенциална свръхкомпенсация = предоставена компенсация – разрешена компенсация […] […] […] […] […] […] […] […]

(169) Испанските органи и/или Correos (47) са представили някои мнения относно съмненията, изразени от Комисията (вж. раздели 4.1.1 и 5.1.1): а) методологията НИР може да се използва, за да се провери дали е изпълнен третият критерий по делото „Altmark“; б) испанската методология представлява надлежно изпълнение на методологията НИР; в) компенсациите, предоставени на Correos, съответстват на нетните избегнати разходи на ЗПУУ, така че не може да има някакво свръхкомпенсиране и поради това третият критерий по делото „Altmark“ следва да се счита за изпълнен; г) по отношение на изпълнението на третия критерий по делото „Altmark“ чрез използване на методологията НИР и съответно чрез използване на испанската методология ще се прилагат оправдани правни очаквания; д) испанските органи са предложили също така алтернатива на прилагането на методологията чрез разпределяне на разходите, което води до резултат, различен от този на Комисията.

(170) Тези различни аргументи са обсъдени по-долу.

— Методологията НИР може да се използва, за да се провери дали е изпълнен третият критерий по делото „Altmark“

(171) Испанските органи и/или Correos считат, че третият критерий по делото „Altmark“ може да се провери посредством методологията НИР (т.е. липсата на свръхкомпенсация, както се изисква съгласно третия критерий по делото „Altmark“, може да се провери, като се сравнят нетните избегнати разходи за УОИИ и компенсацията, предоставена на доставчика на УОИИ).

(172) Комисията припомня, че решението по делото „Altmark“ е прието на 29 юли 2003 г. Няма съмнение, че към момента на приемане на това решение единственият приложим метод за изчисляване на нетните разходи на УОИИ е била методологията чрез разпределяне на разходите. В самото решение по делото „Altmark“ се прави позоваване на направените разходи и постъпления, което несъмнено се отнася за методологията чрез разпределяне на разходите, докато методологията НИР се основава по същество на понятието за избегнати разходи (които по определение са разходи, които не са направени).

(173) Методологията чрез разпределяне на разходите е била включена в рамката относно УОИИ от 2005 г. (48), която се прилага от 29 ноември 2005 г. до 31 януари 2012 г., и е послужила като основа за няколко решения на Комисията относно компенсации за ЗПУУ през този период (49). Освен това съгласно рамката относно УОИИ от 2012 г. това е методологията, която трябва да се използва, ако не може да се приложи методологията НИР (50). Методологията НИР беше въведена официално от Комисията в Директива 2008/6/ЕО (която влезе в сила на 1 януари 2011 г.) и в рамката относно УОИИ от 2012 г. (която влезе в сила на 31 януари 2012 г.) като валиден начин за изчисляване на нетните разходи за ЗПУУ.

(174) Съдът на Европейския съюз е пояснил, че концепцията за държавна помощ е обективно и правно понятие, определено пряко от Договора (51). Поради това би било неправилно методологията, използвана за оценяване на наличието на помощ съгласно решението на Съда по делото „Altmark“, да се изменя с времето, за да се приведе в съответствие с вариантите, избрани от Комисията в рамката относно УОИИ от 2012 г., в която са описани условията за съвместимост с определени компенсации за УОИИ. Както е обяснено в съображение 172, при всички случаи такова тълкувание противоречи на писмото на решението.

(175) Съответно Комисията не е съгласна, че методологията НИР може да се използва за проверка на изпълнението на третия критерий по делото „Altmark“.

— Испанската методология представлява надлежно прилагане на методологията НИР.

(176) Испанските органи и/или Correos защитават позицията, че испанската методология представлява надлежно прилагане на методологията НИР, която е призната като подходящ метод за изчисляване на нетните разходи за ЗПУУ в Директива 2008/6/ЕО и в рамката относно УОИИ от 2012 г.

(177) Комисията счита, че дори ако методологията НИР може да бъде използвана за проверка на спазването на третия критерий от решението по делото „Altmark“, quod non, испанската методология явно не може да се счита за надлежно прилагане на методологията НИР.

(178) На първо място може да се отбележи, че както признават самите испански органи, по испанския метод към запазения сектор, обхванат от ЗПУУ, се прилага методологията чрез разпределяне на разходите (вж. съображение 139). Според испанските органи единствено подходът, прилаган към незапазения сектор, обхванат от ЗПУУ (при който нетните разходи са равни на сбора на загубите на тези сегменти от обхванатия от ЗПУУ незапазен сектор, които носят загуби), би могъл да се сравнява с НИР (вж. съображение 139). Този двойнствен подход изглежда сам по себе си противоречи на методологията НИР, описана (52) и приложена от Комисията в нейната практика по вземане на решения (53), която предполага сравняване на състоянието на цялото дружество, когато то изпълнява задължението за обществена услуга, със състоянието, което би било налице при неизпълнение на това задължение (в настоящия случай ЗПУУ).

(179) Дори ако се разглежда само незапазеният сектор, обхванат от ЗПУУ, при испанската методология съществуват редица различия с методологията НИР, както е описана и приложена от Комисията в нейната практика по вземане на решения.

(180) Първо, испанската методология изглежда не е изградена върху реалистичен съпоставителен сценарий, който е основен елемент на методологията на нетните избегнати разходи. На практика тя просто отчита ex-post загубите на разходните центрове, които носят загуба. Испанските органи твърдят, че тя се основава на имплицитен съпоставителен сценарий: всеки частен оператор би преустановил дейността, свързана с губещите разходни пера, при отсъствие на задължения за извършване на обществена услуга (вж. съображение 139). Този подход обаче изглежда не описва истинска бизнес стратегия, която би изисквала предварително определяне на разходните центрове, по които да се преустанови дейност, тъй като не би могло да се очаква операторът да знае предварително кои точно разходни центрове ще носят загуба. Освен това испанската методология изглежда означава, че дейността, свързана с определени разходни центрове, може да бъде преустановявана и възобновявана по желание от година на година през целия оценяван период, което не е реалистичен съпоставителен сценарий.

(181) Нещо повече, при испанската методология не се коригира въздействието от преустановяването на тези нерентабилни потоци от трафик върху рентабилността на други продукти и услуги (обхванати или не от ЗПУУ), както се изисква при методологията НИР.

(182) И накрая, испанската методология не отчита нематериалните и пазарните ползи и не съдържа стимули за ефикасност на разходите, както се изисква от методологията НИР.

(183) С оглед на гореизложеното Комисията не счита, че испанската методология представлява надлежно прилагане на методологията НИР.

— Компенсациите, предоставени на Correos, съответстват на нетните избегнати разходи на ЗПУ