BG Официален вестник на Европейския съюз C 119/1

ПРЕПОРЪКА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК

от 20 декември 2012 година

относно финансирането на кредитните институции

(ЕССР/2012/2)

2013/C 119/01

ГЕНЕРАЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪВЕТ ЗА СИСТЕМЕН РИСК,

като взе предвид Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за пруденциалния надзор върху финансовата система на Европейския съюз на макроравнище и за създаване на Европейски съвет за системен риск (1), и по-специално член 3, параграф 2, букви б), г) и е) и членове 16—18 от него,

като взе предвид Решение ЕССР/2011/1 на Европейския съвет за системен риск от 20 януари 2011 г. за приемане на процедурен правилник на Европейския съвет за системен риск (2), и по специално член 15, параграф 3, буква д) и членове 18—20 от него,

като има предвид, че:

(1) Условията за финансиране за кредитните институции са засегнати съществено от настоящата криза. Кредитните и междубанковите пазари остават негативно засегнати в резултат на здравите връзки между кредитните институции и държавите, както и на несигурността относно качеството на активите и устойчивостта на бизнес моделите на някои кредитни институции. В отговор на това положение кредитните институции извършиха промени в структурите си за финансиране и в портфейлите си от активи.

(2) На 29 юни 2012 г. на срещата на високо равнище на държавите членки от еврозоната беше направена важна стъпка за прекъсването на негативната връзка между държавите и кредитните институции. На нея бяха предвидени единен надзорен механизъм и пряко използване на европейски средства от ЕИФС и ЕМС за рекапитализация/спасяване и оздравяване на банки. Въпреки това някои кредитни институции все още влияят негативно на държавите и обратното. Необходимо е този порочен кръг да бъде прекъснат, за да се постигне по-добро функциониране на пазарите на финансиране.

(3) С цел подобряване на условията за финансиране е необходимо да се възстанови устойчивостта на кредитните институции и доверието в тях. Препоръката на Европейския банков орган (ЕБО) за минимално равнище на коефициента на капиталова адекватност от 9 % за основния капитал от първи ред за кредитните институции (3) допринесе частично за постигането на тази цел. Настоящата макроикономическа перспектива обаче създава допълнително напрежение върху балансите на кредитните институции.

(4) Провежданата реформа в регулаторните режими на Европейския съюз, регулиращи кредитните институции (пакета ДКИ IV (4), по-специално разпоредбите му относно режима на ликвидност и рамката за възстановяване и оздравяване (5)), остава на етап преговори. Датата, на която предложените пакети ще получат окончателно одобрение и ще влязат в сила, както и характерът на взаимоотношенията между различните инструменти, остават неопределени. Постигането на яснота относно регулаторната рамка ще бъде от полза не само за кредитните институции, спрямо които тя ще се прилага, но и за инвеститорите.

(5) Въпреки че публичните органи, по-специално централните банки, използват извънредни мерки, за да намалят напрежението при финансирането и да създадат условията за кредитните институции за укрепване на структурите за финансиране за в бъдеще, необходимо е също и кредитните институции да се стремят активно да постигнат устойчиви структури за финансиране.

(6) Наблюдението и оценката на рисковете, свързани с финансирането, и на управлението на рисковете, свързани с финансирането, на кредитните институции от националните надзорни органи са от основно значение за оценката на способността на институциите да изпълняват собствените си планове за финансиране и да разчитат в по-малка степен на източници на финансиране от публичния сектор. Също така наблюдението от националните надзорни органи на използването на иновативни инструменти и на предоставянето на негарантирани финансови инструменти, които са подобни на депозити, може да допринесе за навременното откриване на рискове, позволявайки предприемането на по-нататъшни надзорни действия, когато е необходимо.

(7) Въвеждането на политики за управление на рискове, свързани с обременяване на активи с тежести, е от първостепенно значение, за да се осигури, че кредитните институции се придържат към собствените си равнища на обременяване с тежести и поради това могат по-добре да се справят с потенциални стресови ситуации.

(8) Наблюдението на обременяването на активи с тежести от националните надзорни органи следва да обхваща обременени с тежести активи и необременени, но обременяеми с тежести активи, както и източниците на обременяване с тежести, и политиките и плановете за действие при непредвидени обстоятелства, разработвани от кредитните институции.

(9) Прозрачността на пазара допринася за намирането на решение относно асиметрична информация. За да могат участниците на пазара по-добре да разграничават рисковите профили от гледна точка на обременяването с тежести, е необходима информация, която е ясна, проста и лесно съпоставима.

(10) Спрямо участниците на пазара се прилагат по целесъобразност изисквания за оповестяване, базирани на Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО) (6). Същевременно би било подходящо да се разшири кръгът от кредитни институции, оповестяващи информация, да се разшири оповестяването спрямо всички средства за обременяване с тежести, да се засилят условията за оповестяване и да се създадат повече единни практики.

(11) Целта на предложените условия за оповестяване е да се предотврати прилагането спрямо кредитните институции на стигматизиращи ефекти и поради това операциите на централните банки не следва да бъдат оповестявани по никакъв начин.

(12) Набелязването на най-добрите практики от европейските и националните надзорни органи улеснява сравняването на различни емисии обезпечени облигации и допринася за анализ на риска, основан на по-добра информация. Набелязването на най-добрите практики по отношение на други финансови инструменти, които генерират обременяване с тежести, може да допринесе за подобни подобрения на тези други пазари. Придобиването и на двата вида инструменти ще бъде по-привлекателно за инвеститорите, тъй като разходите, свързани с разбирането на регулаторната рамка, която ги регулира, ще бъдат намалени. Ето защо е желателно да се стимулира използването на най-добрите практики в съответствие с най-високите стандарти на качество.

(13) В предложението на Комисията за създаването на единен надзорен механизъм (7) (съгласно постигнатото съгласие от Съвета на 12 декември 2012 г.) е предвидено възлагането на Европейската централна банка (ЕЦБ) на конкретни надзорни задачи, необходими за надзора над кредитните институции. С оглед изпълнението на тези задачи ЕЦБ ще се счита за компетентния орган в съответствие с приложимите правни актове на Съюза и ще има правомощията и задълженията, които имат компетентните органи съгласно тези актове.

(14) В приложението към настоящата препоръка са анализирани значителните системни рискове за финансовата стабилност в Съюза, възникващи от финансирането на кредитните институции.

(15) В съответствие със съображение 29 от Регламент (ЕС) № 1092/2010 при изготвянето на настоящата препоръка са взети предвид наблюденията на съответните заинтересовани лица от частния сектор.

(16) Настоящата препоръка не засяга правомощията на централните банки в Съюза при провеждането на паричната им политика.

(17) Препоръките на Европейския съвет за системен риск се публикуват след информиране на Съвета за намерението на Генералния съвет да направи това и след предоставяне на възможност на Съвета да реагира,

ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

РАЗДЕЛ 1

ПРЕПОРЪКИ

Препоръка А — Наблюдение и оценка на рисковете, свързани с финансирането, и на управлението на рисковете, свързани с финансирането, от надзорните органи

1. На националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се препоръчва да увеличат интензитета на оценките си относно рисковете, свързани с финансирането и ликвидността, поети от кредитните институции, както и на тяхното управление на рисковете, свързани с финансирането, в рамките на по-широката балансова структура, като те следва по-специално да: а) правят оценка на плановете за финансиране, предоставени от кредитните институции, и на осъществимостта им за всяка национална банкова система на агрегирана база, като вземат предвид бизнес модела и склонността за поемане на риск на всяка институция; б) наблюдават развитието на структурите за финансиране с цел идентифициране на иновативни инструменти, да изискват информация относно такива инструменти и да анализират получената информация, за да разберат как рисковете могат да се изместват в рамките на финансовата система; в) наблюдават равнището, развитието и поведението на негарантирани финансови инструменти, които са подобни на депозити, продавани на потребители на дребно, и потенциално негативните им ефекти върху традиционните депозити.

2. На националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се препоръчва да наблюдават плановете на кредитните институции да разчитат в по-малка степен на източници на финансиране от публичния сектор и да правят оценка на осъществимостта на тези планове за всяка национална банкова система на агрегирана база.

3. На националните надзорни органи и другите органи с правомощия във връзка с пруденциалния надзор на макроравнище се препоръчва да правят оценка на влиянието на плановете за финансиране на кредитните институции върху кредитния поток към реалната икономика.

4. На ЕБО се препоръчва да разработи насоки относно хармонизирани образци и дефиниции в съответствие с установените му практики на консултиране, за да улесни отчитането на плановете за финансиране за целите на препоръките, съдържащи се в точки 1—3 по-горе.

5. На ЕБО се препоръчва да координира оценката на плановете за финансиране на равнище ЕС, включително плановете на кредитните институции да разчитат в по-малка степен на източници на финансиране от публичния сектор, и да правят оценка на осъществимостта на тези планове за банковата система на Съюза на агрегирана база.

Препоръка Б — Управление на риска, свързан с обременяването на активи с тежести, от институциите

На националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се препоръчва да изискват от кредитните институции да:

1. Въведат политики за управлението на рискове, с които да определят подхода си спрямо обременяването на активи с тежести, както и процедури и механизми за контрол, които осигуряват, че рисковете, свързани с управлението на обезпечения и с обременяването на активи с тежести, са адекватно идентифицирани, наблюдавани и управлявани. Тези политики следва да вземат предвид бизнес модела на всяка институция, държавата членка, в която извършват дейност, спецификите на пазарите на финансиране и макроикономическата ситуация. Политиките следва да бъдат одобрени от съответните ръководни органи на всяка институция.

2. Включат в плановете си за действие при непредвидени обстоятелства стратегии, с които да се намери решение относно условното обременяване с тежести, произтичащо от съответни стресови събития, което означава реалистични, макар и малко вероятни, шокове, включително влошаване на кредитния рейтинг на кредитните институции, обезценяване на заложени активи и увеличения на маржин изискванията.

3. Въведат обща рамка за наблюдение, с която се предоставя навременна информация на ръководството и на съответните ръководни органи относно: а) равнището, развитието и видовете обременяване на активи с тежести и свързаните източници на обременяване с тежести, като напр. обезпечено финансиране или други транзакции; б) размера, развитието и кредитното качество на необременени, но обременяеми с тежести активи, като се посочи обемът на активите, които са на разположение за обременяване с тежести; в) размера, развитието и видовете допълнително обременяване с тежести, произтичащо от стресови сценарии (условно обременяване с тежести).

Препоръка В — Наблюдение на обременяването на активи с тежести от надзорните органи

1. На националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се препоръчва да наблюдават отблизо равнището, развитието и видовете обременяване на активи с тежести като част от надзорния си процес, като те следва по-специално да: а) направят преглед на надзорните рамки, политики и планове за действие при непредвидени обстоятелства, въведени от кредитните институции по отношение на управлението на обременяването с тежести и на обезпеченията; б) наблюдават равнището, развитието и видовете обременяване на активи с тежести и свързаните източници на обременяване с тежести, като напр. обезпечено финансиране или други транзакции; в) наблюдават размера, развитието и кредитното качество на необременени, но обременяеми с тежести активи, които са на разположение на необезпечените кредитори; г) наблюдават размера, развитието и видовете допълнително обременяване с тежести, произтичащо от стресови сценарии (условно обременяване с тежести).

2. На националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се препоръчва да наблюдават и да правят оценка на рисковете, свързани с управлението на обезпечения и с обременяването на активи с тежести, като част от процеса на надзорен преглед. При тази оценка следва да се вземат предвид други рискове, като напр. кредитни рискове и рискове, свързани с финансирането, и смекчаващи фактори, като например капиталови и ликвидни буфери.

3. На ЕБО се препоръчва да издаде насоки относно хармонизирани образци и дефиниции, за да улесни наблюдението на обременяването на активи с тежести, в съответствие с установените му практики на консултиране.

4. На ЕБО се препоръчва да наблюдава отблизо равнището, развитието и видовете обременяване на активи с тежести, както и необременените, но обременяеми с тежести активи, на равнището на Съюза.

Препоръка Г — Прозрачност на пазара във връзка с обременяването на активи с тежести

1. На ЕБО се препоръчва да разработи насоки относно изисквания за прозрачност за кредитните институции във връзка с обременяването на активи с тежести. Тези насоки следва да спомогнат за осигуряването на това оповестената на пазара информация да е ясна, лесно съпоставима и подходяща. Предвид ограничения опит при оповестяването на надеждна и съдържателна информация относно качеството на активите, ЕБО следва да възприеме постепенен подход с цел преминаване към по-подробен режим на оповестяване след една година. С насоките следва да се изиска от кредитните институции да предоставят: а) равнището и развитието на обременени и необременени с тежести активи: i) за първата година след приемането на насоките тази информация следва да включва разбивка по видове активи, предоставена на годишна база; ii) въз основа на придобития до 31 декември 2014 г. опит, включително по изпълнението на препоръка В, насоките следва да бъдат изменени, като с тях се изиска информацията да бъде предоставяна на полугодие, и допълнени с изискване за оповестяване на разбивка по качество на активите, при условие че ЕБО счете, че това допълнително оповестяване предлага надеждна и съдържателна информация; б) доброволно описание, с което кредитните институции предоставят на потребителите информация, която може да бъде полезна за разбирането на значението на обременяването с тежести за модела на финансиране на кредитните институции.

2. За целите на точка 1, буква а) на ЕБО се препоръчва да посочи в насоките характеристиките на оповестените данни от гледна точка на единици и закъснение при оповестяването.

3. При разработването на тези насоки на ЕБО се препоръчва да: а) си сътрудничи с ЕОЦКП с оглед надграждане върху съществуващите изисквания, включени в МСФО по отношение на обременяването с тежести; б) вземе предвид съответните тенденции по свързани теми, по-специално тези, отнасящи се до регулаторната рамка за ликвидността; и в) осигури, че равнището и развитието на обременени с тежести активи в полза на централните банки, както и размерът на помощта за осигуряване на ликвидност, предоставяна от централните банки, не могат да бъдат засечени.

Препоръка Д — Обезпечени облигации и други инструменти, които генерират обременяване с тежести

1. На националните надзорни органи се препоръчва да набележат най-добрите практики по отношение на обезпечените облигации и да насърчават хармонизацията на националните си рамки.

2. На ЕБО се препоръчва да координира действията, предприети от националните надзорни органи, по-специално във връзка с качеството и отделянето на пуловете от обезпечения, защитата от несъстоятелност на обезпечените облигации, свързаните с активите и пасивите рискове, засягащи пуловете от обезпечения, и оповестяването на състава на пуловете от обезпечения.

3. На ЕБО се препоръчва да прецени дали е подходящо да издаде насоки или препоръки, утвърждаващи най-добрите практики, след наблюдение на функционирането на пазара на обезпечени облигации, чрез позоваване на тези най-добри практики за период от две години. Ако ЕБО установи необходимостта от законодателно предложение в това отношение, той следва да докладва на Европейската комисия и да информира ЕССР.

4. На ЕБО се препоръчва да направи оценка дали има други финансови инструменти, които генерират обременяване с тежести, за които набелязването на най-добрите практики в националните рамки също би било от полза. В случай че ЕБО стигне до заключението, че такива инструменти съществуват, той следва да: i) координира набелязването и да насърчи хармонизацията на получените най-добри практики от националните надзорни органи; ii) действа, както е определено в точка 3 по отношение на обезпечените облигации, на последващ етап.

РАЗДЕЛ 2

ИЗПЪЛНЕНИЕ

1. Тълкуване

1. За целите на настоящата препоръка се прилагат следните определения: а) „кредитна институция“ означава кредитна институция по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 2006/48/ЕО (8); б) „финансова система“ означава финансова система по смисъла на Регламент (ЕС) № 1092/2010; в) „национален надзорен орган“ означава компетентен или надзорен орган по смисъла на член 1, параграф 3, буква е) от Регламент (ЕС) № 1092/2010. Когато даден национален надзорен орган не е компетентният надзорен орган, ЕЦБ, действайки в рамките на единния надзорен механизъм, се счита за адресат на съответната препоръка; г) „обременен с тежести актив“ означава актив, който е изрично или мълчаливо заложен или е обект на споразумение за гарантиране, обезпечаване или подобряване на кредитното качество на дадена транзакция; д) „иновативен инструмент“ означава инструмент, по отношение на който поради неговата новост е налична малко информация относно поведението му, особено при стресово събитие, като по този начин кредитните институции са изложени на скрити рискове, като напр. недостиг на ликвидност или финансиране, и правни рискове или рискове за репутацията им; е) „негарантиран финансов инструмент, който е подобен на депозит“ означава финансов инструмент, който може да наподобява депозит, но който води до рискове, различни от тези при депозита, тъй като този финансов инструмент не е включен в схема за гарантиране на депозити; ж) „депозит“ означава депозит по смисъла на член 1, параграф 1 от Директива 94/19/ЕО (9); з) „устойчива структура за финансиране“ означава структура за финансиране, която може да продължи да функционира без публична намеса и по отношение на която цената на финансиране не засяга негативно жизнеспособността на институцията.

2. Приложението представлява неразделна част от настоящата препоръка. В случай на противоречие между основния текст и приложението основният текст има предимство.

2. Критерии за изпълнение

1. По отношение на изпълнението на настоящата препоръка се прилагат следните критерии: а) в обхвата на настоящата препоръка попада само финансирането на кредитните институции; б) следва да се избягва регулаторен арбитраж; в) следва да се обърне дължимото внимание на принципа на пропорционалност при изпълнението във връзка с особеното системно значение на финансирането и на рисковете, свързани с обременяването с тежести, във всяка банкова система и като се взема предвид целта и съдържанието на всяка препоръка; г) в приложението са изложени специални критерии за спазването на препоръки от А до Д.

2. От адресатите се изисква да докладват на ЕССР и на Съвета за действията, предприети в отговор на настоящата препоръка, или да предоставят подходяща обосновка в случай на бездействие. Докладите следва да съдържат като минимум: а) информация относно същността и срока на предприетите действия; б) оценка на функционирането на предприетите действия от гледна точка на целите на настоящата препоръка; в) подробна обосновка на всеки случай на бездействие или на отклонение от настоящата препоръка, включително забавянията.

3. Срок за последващи действия

От адресатите се изисква да докладват на ЕССР и на Съвета за действията, предприети в отговор на настоящата препоръка, или да предоставят подходяща обосновка в случай на бездействие, при спазване на сроковете, изложени по-долу.

1. Препоръка А — от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, националните надзорни органи и другите органи с правомощия във връзка с пруденциалния надзор на макроравнище и от ЕБО се изисква да докладват в съответствие със следните срокове: а) до 30 юни 2014 г. от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се изисква да предоставят на ЕССР междинен доклад, съдържащ първата оценка на резултатите от изпълнението на препоръка A, точки 1 и 2; б) до 31 януари 2015 г. от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се изисква да предоставят на ЕССР и на Съвета окончателен доклад относно препоръка A, точки 1 и 2; в) до 30 юни 2014 г. от националните надзорни органи и другите органи с правомощия във връзка с пруденциалния надзор на макроравнище се изисква да предоставят на ЕССР междинен доклад, съдържащ първата оценка на резултатите от изпълнението на препоръка A, точка 3; г) до 31 март 2015 г. от националните надзорни органи и другите органи с правомощия във връзка с пруденциалния надзор на макроравнище се изисква да предоставят на ЕССР и на Съвета окончателен доклад относно изпълнението на препоръка A, точка3; д) до 31 декември 2013 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР и на Съвета насоките, посочени в препоръка А, точка 4; е) до 30 септември 2014 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР междинен доклад, съдържащ първата оценка на резултатите от изпълнението на препоръка A, точка 5; ж) до 31 март 2015 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР и на Съвета окончателен доклад относно изпълнението на препоръка А, точка 5.

2. Препоръка Б — до 30 юни 2014 г. от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се изисква да докладват на ЕССР и на Съвета за действията, предприети в отговор на настоящата препоръка.

3. Препоръка В — от ЕБО и от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се изисква да докладват в съответствие със следните срокове: а) до 31 декември 2013 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР и на Съвета насоките, посочени в препоръка В, точка 3, и междинен доклад, съдържащ предложение за това как той смята да изпълни препоръка В, точка 4; б) до 30 септември 2014 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР първия доклад за наблюдение относно обременяването на активи с тежести за целите на препоръка В, точка 4; в) до 31 декември 2015 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР и на Съвета окончателен доклад за наблюдение относно обременяването на активи с тежести за целите на препоръка В, точка 4; г) до 30 юни 2014 г. от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се изисква да предоставят на ЕССР първия доклад за наблюдение относно действията, предприети в отговор на препоръка В, точки 1 и 2; д) до 30 септември 2015 г. от националните надзорни органи, отговарящи за банковия надзор, се изисква да предоставят на ЕССР и на Съвета окончателен доклад за наблюдение относно действията, предприети в отговор на препоръка В, точки 1 и 2.

4. Препоръка Г — от ЕБО се изисква да докладва в съответствие със следните срокове: а) до 31 декември 2013 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР и на Съвета насоките; б) до 30 юни 2015 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР и на Съвета допълнителен доклад относно изпълнението на препоръка Г, точка 1, буква а), подточка ii).

5. Препоръка Д — от ЕБО и от националните надзорни органи се изисква да докладват в съответствие със следните срокове: а) до 31 декември 2013 г. от националните надзорни органи се изисква да докладват на ЕССР и на Съвета за действията, предприети в отговор на препоръка Д, точка 1; б) до 31 декември 2013 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР междинен доклад, в който са изложени принципите на най-добрите практики по отношение на обезпечени облигации, които той е набелязал заедно с националните надзорни органи, и оценка на съществуването на други финансови инструменти, които генерират обременяване с тежести, за които е необходимо набелязването на най-добрите практики; в) до 31 декември 2014 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР междинен доклад, посочващ принципите на най-добрите практики по отношение на други финансови инструменти, които генерират обременяване с тежести, ако те са били набелязани в междинния доклад, посочен в буква б) от настоящия график със срокове; г) до 31 декември 2015 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР и на Съвета окончателен доклад, съдържащ оценка на функционирането на рамката за обезпечени облигации съгласно принципите на най-добрите практики, и неговото мнение относно препоръчителните допълнителни действия, ако такива са желателни; д) до 31 декември 2016 г. от ЕБО се изисква да предостави на ЕССР и на Съвета окончателен доклад, съдържащ оценка на функционирането на рамката за другите финансови инструменти, които генерират обременяване с тежести, съгласно принципите на най-добрите практики, ако те са били набелязани в междинния доклад да бъдат предоставени съгласно буква б) от настоящия график със срокове, и неговото мнение относно препоръчителните допълнителни действия, ако такива са желателни.

4. Наблюдение и оценка

1. Секретариатът на ЕССР: а) подпомага адресатите, включително чрез улесняване на координирано докладване, предоставяне на съответни образци и подробно определяне, когато е необходимо, на модалитетите и срока за последващи действия; б) проверява последващите действия на адресатите, включително като ги подпомага при поискване, и докладва за последващите действия на Генералния съвет посредством Управителния комитет.

2. Генералният съвет оценява докладваните от адресатите действия и обосновки и когато е уместно, решава дали настоящата препоръка не е била спазена и дали адресатите не са предоставили подходяща обосновка за своето бездействие.

Съставено във Франкфурт на Майн на 20 декември 2012 година. Председател на ЕССР Mario DRAGHI

(1) ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 1.

(2) ОВ C 58, 24.2.2011 г., стр. 4.

(3) EBA Recommendation on the creation and supervisory oversight of temporary capital buffers to restore market confidence (EBA/REC/2011/1) (налична само на английски език).

(4) Предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета относно лицензирането и осъществяването на дейността на кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат (COM(2011) 453 окончателен), и предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници (COM(2011) 452 окончателен).

(5) Предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за създаване на рамка за възстановяване и оздравяване на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на директиви 77/91/ЕИО и 82/891/ЕО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО и 2011/35/ЕС и на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (COM(2012) 280/3).

(6) В Европа тези стандарти са приети посредством Регламент (ЕО) № 1126/2008 на Комисията от 3 ноември 2008 г. за приемане на някои международни счетоводни стандарти в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 320, 29.11.2008 г., стр. 1).

(7) Предложение за регламент на Съвета за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (COM(2012) 511 final).

(8) ОВ L 177, 30.6.2006 г., стр. 1.

(9) ОВ L 135, 31.5.1994 г., стр. 5.