СЪДЪРЖАНИЕ

1. Процедура 9

2. Контекст и описание на разследваните мерки 10

2.1. Обща рамка 10

2.1.1. Първоначалните споразумения 10

2.1.2. Удължаването на срока на действие на първоначалните споразумения 12

2.1.3. Приватизацията на Toremar и сключването на новия договор за обществена услуга 13

2.2. Мерки, попадащи в обхвата на решенията от 2011 и 2012 г. 13

2.3. Подробно описание на мерките, предмет на настоящото решение 13

2.3.1. Удължаване на срока на действие на първоначалното споразумение между Toremar и Италия 13

2.3.1.1. Задълженията за извършване на обществена услуга 13

2.3.1.2. Бюджет и срок на действие 14

2.3.2. Приватизацията на Toremar 16

2.3.2.1. Процедурата по продажба и окончателно възлагане на поръчката 17

2.3.2.2. Договорът за продажба 17

2.3.2.3. Производства на национално равнище 18

2.3.3. Новият договор за обществена услуга между регион Тоскана и Moby/Toremar 19

2.3.3.1. Бенефициерът 19

2.3.3.2. Маршрутите 19

2.3.3.3. Срок на действие 19

2.3.3.4. Задълженията за извършване на обществена услуга 19

2.3.3.5. Разпоредбите относно компенсацията и окончателното възлагане на поръчка 20

2.3.4. Приоритетът за акостиране 20

2.3.5. Мерките, установени със закона от 2010 г. 21

2.4. Производство за установяване на нарушение № 2007/4609 21

3. Основания за откриване на процедурата и разширяване на обхвата ѝ 23

3.1. Удължаване на срока на действие на първоначалното споразумение между Toremar и Италия 23

3.1.1. Спазване на решението по делото Altmark и наличие на помощ 23

3.1.2. Съвместимост 23

3.2. Приватизацията на Toremar 24

3.3. Новият договор за обществена услуга между регион Тоскана и Moby/Toremar 24

3.3.1. Спазване на решението по делото Altmark и наличие на помощ 24

3.3.2. Съвместимост 25

3.4. Приоритетът за акостиране 25

3.5. Мерките, установени със закона от 2010 г. 25

4. Мнения на Италия 25

4.1. Относно задълженията за извършване на обществена услуга и конкурентната среда 25

4.2. Относно приватизацията на Toremar 26

4.2.1. Относно продажната цена на Toremar 26

4.2.2. Относно прозрачния и недискриминационен характер на процедурата 26

4.3. Относно съответствието на първоначалното споразумение, чийто срок на действие е удължен, и на новия договор за обществена услуга с условията по делото Altmark 26

4.4. Относно нормата на възвръщаемост от 9,95 %, използвана за 2010 г., и относно рисковата премия от 6,5 %, предвидена в Указанията на CIPE, считано от 2010 г. 27

4.5. Относно приоритета за акостиране 27

4.6. Относно мерките, установени със закона от 2010 г. 28

4.7. Относно съответствието на първоначалното споразумение, чийто срок на действие е удължен, и на новия договор за обществена услуга с решението за УОИИ от 2011 г. 28

4.8. Относно съответствието на първоначалното споразумение и на новия договор за обществена услуга с рамката за УОИИ от 2011 г. 29

5. Мнения на Moby/Toremar 29

5.1. Относно задълженията за извършване на обществена услуга и конкурентната среда 29

5.2. Относно приватизацията на Toremar 29

5.2.1. Относно цената, платена за дяловете на Toremar 29

5.2.2. Относно прозрачния и недискриминационен характер на процедурата и относно обвързването на продажбата на активите на Toremar с нов договор за обществена услуга 29

5.3. Относно съответствието на удължаването на срока на първоначалното споразумение и новия договор за обществена услуга с условията по делото Altmark 30

5.4. Относно удължаването на срока на действие на първоначалното споразумение между Toremar и Италия 30

6. Оценка 31

6.1. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС 31

6.1.1. Удължаване на срока на действие на първоначалното споразумение между Toremar и Италия 31

6.1.1.1. Държавни ресурси 31

6.1.1.2. Избирателност 31

6.1.1.3. Икономическо предимство 31

6.1.1.4. Ефект върху конкуренцията и търговията 33

6.1.1.5. Заключение 33

6.1.1.6. Нова или съществуваща помощ 33

6.1.2. Възлагане на Moby/Toremar на новия договор за обществена услуга, обвързан с продажбата на стопанското подразделение на Toremar 34

6.1.2.1. Първи критерий по делото Altmark 34

6.1.2.2. Втори критерий по делото Altmark 40

6.1.2.3. Трети критерий по делото Altmark 40

6.1.2.4. Четвърти критерий по делото Altmark 43

6.1.2.5. Заключение 48

6.1.3. Мерките, установени със закона от 2010 г. 48

6.1.3.1. Възможно използване за целите на ликвидността на средства, предназначени за модернизация на кораби 48

6.1.3.2. Освобождавания от данъци, свързани с процеса на приватизация 49

6.1.3.3. Възможност за използване на ресурсите на FAS за покриване на нуждите от ликвидност 49

6.1.4. Заключение относно наличието на помощ 50

6.2. Законосъобразност на помощта 50

6.3. Съвместимост на помощта 50

6.3.1. Удължаването на срока на действие на първоначалното споразумение между Toremar и Италия 50

6.3.1.1. Приложими правила 50

6.3.1.2. Действителна услуга от общ икономически интерес, посочена в член 106 от ДФЕС 52

6.3.1.3. Необходимост от акт за възлагане, в който да се посочват задълженията за извършване на обществена услуга и методите за изчисляване на компенсацията 54

6.3.1.4. Продължителност на периода на възлагане 55

6.3.1.5. Съответствие с Директива 2006/111/ЕО 55

6.3.1.6. Размер на компенсацията 55

6.3.1.7. Приоритетът за акостиране 57

6.3.1.8. Заключение 58

6.3.2. Заключение относно съвместимостта на помощта 58

7. Заключение 58

РЕШЕНИЕ (ЕС) 2022/348 НА КОМИСИЯТА

от 17 юни 2021 година

относно мерките SA.32014, SA.32015, SA.32016 (2011/C) (ex 2011/NN), приведени в действие от Италия и регион Тоскана в полза на Toremar и неговия приобретател Moby

(нотифицирано под номер C(2022) 4271)

(само текстът на италиански език е автентичен)

(текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,

като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,

като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,

като има предвид, че:

1. ПРОЦЕДУРА

(1) На 23 март 2009 г., 9 декември 2009 г., 21 декември 2009 г., 6 януари 2010 г., 27 септември 2010 г. и 12 октомври 2010 г. Комисията получи шест жалби относно различни мерки за подпомагане, приети от Италия в полза на дружествата от бившата Tirrenia Group (2). Жалбите се отнасяха до компенсацията за обществена услуга, предоставена на тези дружества след изтичането на първоначалните договори за обществена услуга, сключени с Италия за периода януари 1989 г. — декември 2008 г. („първоначалните споразумения“), допълнителните мерки за подпомагане, предвидени в няколко законодателни акта, приети в контекста на процеса на приватизация на дружествата, както и някои въпроси, свързани по-специално с процедурата по приватизация на Tirrenia di Navigazione S.p.A. („Tirrenia“) и Siremar — Sicilia Regionale Marittima S.p.A. („Siremar“).

(2) На 1 декември 2010 г. Италия уведоми Комисията за компенсацията, изплатена през 2009 и 2010 г. от Италия на Toscana Regionale Marittima S.p.A. („Toremar“).

(3) На 5 октомври 2011 г. Комисията откри официалната процедура по разследване по отношение на различни мерки, приети от Италия в полза на дружествата от бившата Tirrenia Group („решението от 2011 г.“). Разследването се отнасяше, наред с друго, до компенсацията, предоставена на Toremar — за обслужването на определени морски маршрути, считано от 1 януари 2009 г., както и до редица други мерки, предоставени в полза на това дружество (вж. съображение 33).

(4) Решението от 2011 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите мнения относно разследваните мерки (3).

(5) С писмо от 28 септември 2011 г. Италия вече беше уведомила Комисията за намерението си да приватизира регионалните дружества на бившата Tirrenia Group, включително Toremar. На 26 октомври 2011 г. Комисията изпрати искане за информация до Италия относно процедурата по приватизация. На 30 ноември 2011 г. Италия представи отговор на искането за информация на Комисията от 26 октомври 2011 г.

(6) На 15 ноември 2011 г. Италия представи мнението си относно мерките, обхванати от решението от 2011 г.

(7) С факс, изпратен на 28 февруари 2012 г., дружеството Toscana di Navigazione S.r.l. подаде жалба, в която се твърди, че е налице неправомерна държавна помощ в резултат на приватизацията на Toremar и компенсацията, изплатена на Moby S.p.A. („Moby“), избрания купувач на Toremar. По-конкретно в жалбата се твърди, че: i) с процедурата по продажба е предоставено предимство на Moby, ii) сливането между Toremar и Moby води до монопол по маршрута Пиомбино — остров Елба и iii) компенсацията, отпусната на Moby за предоставянето на обществената услуга през 12-годишния срок на новия договор за обществена услуга, е несъвместима с вътрешния пазар, доколкото подобни услуги вече се предоставят при търговски условия от самия жалбоподател.

(8) С писмо от 19 юли 2012 г. Италия предостави допълнителна информация относно приватизацията на регионалните дружества на бившата Tirrenia Group, включително Toremar.

(9) На 7 ноември 2012 г. Комисията разшири обхвата на процедурата по разследване по отношение, наред с другото, на някои допълнителни мерки за подпомагане, предоставени от регион Тоскана в полза на Toremar във връзка с публичната компенсация, отпусната на Toremar по новия договор за обществена услуга. На 19 декември 2012 г. Комисията прие изменена версия на горепосоченото решение („решението от 2012 г.“).

(10) Решението от 2012 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз. Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите мнения относно разследваните мерки (4).

(11) На 11 декември 2012 г. Италия представи своето мнение, а на 22 април 2013 г. Комисията получи мнения от Toremar и от неговия купувач Moby.

(12) С решението си от 22 януари 2014 г. („решението от 2014 г.“) (5) Комисията закри официалната процедура по разследване по отношение на различни мерки, приети от регион Сардиния в полза на Saremar. Подадената от Saremar и регион Сардиния жалба срещу това решение бе отхвърлена от Общия съд през 2017 г. (6)

(13) На 25 януари 2018 г., 29 март 2018 г., 31 август 2018 г., 12 февруари 2019 г., 5, 14 и 17 февруари 2020 г. и 12 октомври 2020 г. Комисията поиска допълнителна информация от Италия. Италия предостави тази информация на 26 април 2018 г., 31 май 2018 г., 2 ноември 2018 г., 11 декември 2018 г., 8 април 2019 г., 16 и 28 октомври 2019 г., 7, 16 и 23 февруари 2020 г., 21 април 2020 г., 9 ноември 2020 г. и 1 и 10 декември 2020 г.

(14) Настоящото решение се отнася само до възможната помощ в полза на Toremar, както е посочено в раздел 2.3. Всички останали мерки, които са предмет на решенията от 2011 и 2012 г., се разследват отделно в рамките на дела SA.32014, SA.32015 и SA.32016, поради което не са обхванати от настоящото решение. По-специално тези останали мерки засягат други дружества от бившата Tirrenia Group.

2. КОНТЕКСТ И ОПИСАНИЕ НА РАЗСЛЕДВАНИТЕ МЕРКИ

2.1. Обща рамка

2.1.1. Първоначалните споразумения

(15) Дълги години Tirrenia Group е била притежавана от Италия чрез дружеството Fintecna (7) и първоначално е включвала шест дружества, а именно Tirrenia, Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar и Toremar. Тези дружества са предоставяли услуги за морски транспорт по отделни договори за обществена услуга, сключени с Италия през 1991 г., които са били в сила в продължение на двадесет години — от януари 1989 г. до декември 2008 г. („първоначалните споразумения“). Fintecna е притежавало 100 % от дяловия капитал на Tirrenia, което на свой ред е притежавало изцяло регионалните дружества Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar и Toremar. През 2004 г. Adriatica, което е обслужвало редица маршрути между Италия и Албания/Хърватия/Гърция/Черна гора, се е сляло с Tirrenia.

(16) Целта на тези първоначални споразумения е била да се гарантират редовността и надеждността на услугите за морски транспорт, като повечето от тях свързват континенталната част на Италия със Сицилия, Сардиния и други по-малки италиански острови. За тази цел Италия е предоставила финансова подкрепа под формата на субсидии, изплащани директно на всяко едно от дружествата от Tirrenia Group.

(17) Toremar традиционно е обслужвало редица маршрути за морски каботаж (8) между регион Тоскана и по-малките съседни острови. Съответните маршрути са описани с точност в съображение 38.

(18) На 6 август 1999 г. Комисията реши да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), по отношение на помощ, предоставена въз основа на първоначалните споразумения на шестте дружества, съставлявали към онзи момент Tirrenia Group.

(19) В рамките на етапа на разследване Италия поиска делото Tirrenia Group да бъде разделено на части, така че да може да се отдаде приоритет на достигането до окончателно решение по отношение на Tirrenia. Това искане бе мотивирано от плана на Италия да приватизира групата, като започне от Tirrenia, и от намерението ѝ да ускори процеса по отношение на това дружество.

(20) Комисията реши, че може да уважи искането на Италия и с Решение 2001/851/ЕО на Комисията (9) закри започната процедура по отношение на помощта, предоставена на Tirrenia („решението от 2001 г.“). Помощта бе обявена за съвместима при спазването на определени ангажименти от страна на Италия.

(21) С Решение 2005/163/ЕО на Комисията (10) („решението от 2004 г.“) Комисията обяви компенсацията, предоставена от Италия в полза на дружествата от Tirrenia Group, различни от Tirrenia, за частично съвместима с вътрешния пазар, частично съвместима при спазването на редица ангажименти от страна на Италия и частично несъвместима с вътрешния пазар. Решението се основава на счетоводните данни за периода 1992—2001 г. и съдържа определени условия, насочени към гарантиране на съвместимостта на компенсацията през целия срок на действие на първоначалните споразумения.

(22) С решение от 4 март 2009 г. по съединени дела T-265/04, T-292/04 и T-504/04 (11) („решението от 2009 г.“) Общият съд отмени решението от 2004 г.

(23) С Решение (ЕС) 2020/1411 на Комисията (12) Комисията приключи разследването по отношение на дружествата от Tirrenia Group, различни от Tirrenia, включително Toremar, за периода 1992—2008 г. („решението за Tirrenia Group от 2020 г.“). Комисията стигна до заключението, че помощта, предоставена за извършване на морски каботажни транспортни услуги, представлява съществуваща помощ, а помощта, предоставена за осигуряване на международни услуги за морски транспорт, е съвместима с рамката за услуги от общ икономически интерес (УОИИ) от 2011 г. („рамката от УОИИ за 2011 г.“) (13).

(24) С Решение (ЕС) 2020/1412 на Комисията (14) Комисията закри официалната процедура по разследване по отношение на мерките, предоставени на Tirrenia и неговия приобретател CIN, за периода 2009—2020 г.

2.1.2. Удължаването на срока на действие на първоначалните споразумения

(25) С член 26 от Наредба-закон № 207 от 30 декември 2008 г., преобразувана в Закон № 14 от 27 февруари 2009 г., е определено удължаването с една година — до 31 декември 2009 г. — на срока на действие на първоначалните споразумения (включително това, приложимо по отношение на Toremar), който по принцип е трябвало да изтече на 31 декември 2008 г.

(26) С член 19б от Наредба-закон № 135 от 25 септември 2009 г., преобразувана в Закон № 166 от 20 ноември 2009 г. (наричан по-нататък „законът от 2009 г.“), е определено, с оглед на приватизацията на дружествата от Tirrenia Group, безвъзмездното прехвърляне на дяловото участие на регионалните дружества (с изключение на Siremar) от дружеството майка Tirrenia, както следва: а) Caremar първоначално ще бъде прехвърлено на регион Кампания. Впоследствие регион Кампания ще прехвърли на регион Лацио предприятието на Caremar, обслужващо самостоятелно транспортните линии до Понцианския архипелаг под името Laziomar (15); б) Saremar ще бъде прехвърлено на регион Сардиния; и в) Toremar ще бъде прехвърлено на регион Тоскана.

(27) В закона от 2009 г. се уточнява също, че до 31 декември 2009 г. ще бъдат сключени нови споразумения между Италия, от една страна, и Tirrenia и Siremar, от друга страна. Също така регионалните услуги е трябвало да бъдат регулирани от проекти на договори за обществена услуга, които да се сключат между регионалните органи на Сардиния и Тоскана и Saremar и Toremar съответно до 31 декември 2009 г. и между регионите Кампания и Лацио и Caremar и Laziomar съответно до 28 февруари 2010 г. Предвидено е също откриването на тръжна процедура за проектите на нови споразумения/договори за обществена услуга, която да обхваща и самите дружества, а подписването им с купувачите да се извърши след приключването на приватизацията на всяко от посочените дружества (16).

(28) За тази цел със закона от 2009 г. срокът на действие на първоначалните споразумения (включително на това, приложимо за Toremar) е удължен допълнително — от 1 януари 2010 г. на 30 септември 2010 г.

(29) В закона от 2009 г. са определени също така годишни тавани на компенсациите за предоставянето на услугите, считано от 2010 г. (съгласно удължаването на срока на първоначалните споразумения, както и съгласно новите споразумения и договори за обществена услуга), които са на обща стойност от 184 942 251 EUR, както следва: Дружество Максимална годишна компенсация Tirrenia 72 685 642 EUR Siremar 55 694 895 EUR Saremar 13 686 441 EUR Toremar 13 005 441 EUR Caremar 29 869 832 EUR (17) Таблица 1 — Тавани на компенсациите, считано от 2010 г.

(30) Накрая, в член 1 от Закон № 163 от 1 октомври 2010 г., с който се преобразува Наредба-закон № 125 от 5 август 2010 г. (наричан по-нататък „законът от 2010 г.“), се определя допълнителното удължаване на срока на действие на първоначалните споразумения (включително това, приложимо по отношение на Toremar) от 1 октомври 2010 г. до приключването на процесите на приватизация на Tirrenia и Siremar съответно на 19 юли 2012 г. и на 31 юли 2012 г.

2.1.3. Приватизацията на Toremar и сключването на новия договор за обществена услуга

(31) През януари 2010 г. беше открита тръжна процедура (вж. раздел 2.3.2) с цел намиране на купувач на Toremar, която е обвързана с новия договор за обществена услуга за предоставяне на морски услуги за срок от 12 години срещу компенсация за обществена услуга.

(32) След като офертата му в рамките на тръжната процедура е одобрена, дружеството Moby става новият собственик на Toremar. Договорът за продажба между регион Тоскана и Moby е подписан на 2 януари 2012 г. На същата дата страните (включително Toremar) подписват нов договор за обществена услуга за предоставяне на морски услуги. Въз основа на това собствеността върху всички дялове на Toremar е прехвърлена от регион Тоскана на Moby на 2 януари 2012 г.

2.2. Мерки, попадащи в обхвата на решенията от 2011 и 2012 г.

(33) В рамките на официалната процедура по разследване, открита с решенията от 2011 и 2012 г., на оценка са подложени следните мерки: а) компенсацията за предоставяне на услуги от общ икономически интерес (УОИИ) съгласно удължаването на срока на действие на първоначалните споразумения (мярка 1); б) неправомерното продължаване на помощта за оздравяване за Tirrenia и Siremar (мярка 2); в) приватизацията на дружествата от бившата Tirrenia Group (18) (мярка 3); г) компенсацията, платена за извършването на УОИИ по силата на бъдещите споразумения/договори за обществена услуга (мярка 4); д) приоритетът за акостиране (мярка 5); е) мерките, установени със закона от 2010 г., с който се преобразува Наредба-закон № 125/2010 (мярка 6); ж) допълнителни мерки, приети от регион Сардиния в полза на Saremar (мярка 7).

(34) С решението си от 2014 г. Комисията закри официалната процедура по разследване по отношение на мерките, приети от регион Сардиния в полза на Saremar, които са посочени по-горе като мярка 7, с изключение на една мярка (19).

2.3. Подробно описание на мерките, предмет на настоящото решение

(35) В настоящото решение се разглеждат само мерки 1, 3, 4, 5 и 6, изброени в съображение 33, доколкото са свързани с Toremar и Moby. Тези мерки са описани по-подробно в следващите раздели.

2.3.1. Удължаване на срока на действие на първоначалното споразумение между Toremar и Италия

2.3.1.1. Задълженията за извършване на обществена услуга

(36) В член 1 от първоначалното споразумение с Toremar са предвидени петгодишни планове, в които се описват подробно пристанищата, които трябва да бъдат обслужвани, видът плавателни съдове, които трябва да бъдат използвани, необходимата честота на услугата и тарифите, които трябва да се заплащат.

(37) Първият петгодишен план за Toremar (за периода 1990—1994 г.) е одобрен с министерски указ от 29 май 1990 г. и се прилага с обратно действие, считано от 1 януари 1990 г. Съгласно втория план, обхващащ периода 1995—1999 г. и одобрен с министерски указ от 14 май 1996 г., маршрутите и честотите се запазват непроменени. За периода 2000—2004 г., както и за периода 2005—2008 г., е изготвен план, но той не е бил официално одобрен от компетентните министерства. Вместо това правителството е приело специални решения с цел привеждане на услугите в по-добро съответствие с нуждите на местните общности, без обаче да се правят съществени промени в системата за обществени услуги.

(38) Въз основа на първоначалното споразумение, чийто срок на действие е удължен с посочените в съображения 25—30 по-горе нормативни актове, Toremar е обслужвало целогодишно следните маршрути: — по маршрута Ливорно — Горгона — Капрая Toremar е предоставяло пътнически и смесени услуги (превоз на пътници и на превозни средства), като е извършвало услуга на две седмици до остров Горгона и ежедневна услуга до остров Капрая. Друг оператор, Piccola Società Cooperativa Marittima Ligure Tirrena A.R.L., също е обслужвал маршрута през месеците юли и август, като е използвал високоскоростен плавателен съд само за пътнически превози. Дружеството обаче спира да обслужва маршрута през 2010 г. — По маршрута Пиомбино — Портоферайо (остров Елба) Toremar е предоставяло ежедневни смесени услуги. Moby също се конкурира по този маршрут, като целогодишно осъществява редовни плавания със смесени услуги, както и двама нови участници на пазара — Blu Navy, което започва да извършва плавания през 2010 г. (от април до октомври), и Elba Ferries, което работи само през летния сезон. — По маршрута Пиомбино — Каво — Портоферайо (остров Елба) Toremar е извършвало единствената пътническа услуга, като е използвало бързоходен плавателен съд с подводни криле. — По маршрута Пиомбино — Рио Марина — Порто Адзуро — Пианоза (остров Елба) Toremar е било единственият оператор, предоставящ ежедневни смесени услуги до пристанище Рио Марина и ежеседмични услуги до пристанище Пианоза. — По маршрута Порто Санто Стефано — остров Джилио Toremar е предоставяло целогодишно ежедневни смесени услуги. Операторът Maregiglio също е обслужвал маршрута, като е предоставял смесени услуги през периода април — ноември със средно две до четири плавания на ден през октомври и ноември и шест до осем плавания между април и септември.

2.3.1.2. Бюджет и срок на действие

(39) В таблица 2 по-долу е показана годишната компенсация, платена от Италия на Toremar за периода 2009—2011 г.

(40) В допълнение към това регион Тоскана е запазил допълнителен годишен бюджет в размер на 3 000 000 EUR, който да се изплати на Toremar след отчитането на действителните приходи и разходи, направени през периода 2010—2011 г. През тези години вследствие на икономическата и финансовата криза броят пътници значително намалява, като същевременно разходите за гориво нарастват. Поради това според регион Тоскана компенсацията, изплащана от централния държавен бюджет, не е била достатъчна, за да покрие пълния размер на разходите за обществената услуга. Година Компенсация Резерв Общо 2009 г. 13 572 035 13 572 035 2010 г. 13 005 441 3 000 000 16 005 441 2011 г. 13 005 441 3 000 000 16 005 441 Таблица 2 — Компенсация, предоставена за периода 2009—2011 г. (EUR)

(41) В първоначалното споразумение се предвижда годишна компенсация за обществена услуга, която трябва да бъде изплатена по следния начин: през март всяка година се извършва първоначално авансово плащане, което се равнява на 70 % от изплатената през предходната година компенсация. Второ плащане, което се извършва през юни, се равнява на 20 % от компенсацията. Разликата между изплатените суми и недостига между оперативните разходи и приходи за текущата година представлява балансът, който се изплаща до 30 ноември. Ако се окаже, че Toremar е получило сума, по-голяма от нетния разход за предоставените услуги (приходи минус загуби), в първоначалното споразумение е предвидено, че Toremar е задължено да възстанови разликата (20). — Компенсация, предоставена през 2009 г.

(42) В Президентски указ № 501 от 1 юни 1979 г. („Указ № 501/79“) се определят различните елементи (приходи и разходи), които се взимат предвид при изчисляването на субсидията, изплащана на операторите на морска обществена услуга. Освен това в Закон № 856 от 5 декември 1986 г. („Закон № 856/86“) се предвиждат определени изменения на системата от задължения за извършване на морска обществена услуга в Италия. Що се отнася до линиите до малки и големи острови, с член 11 от горепосочения закон се изменят критериите за изчисляване на компенсацията за обществена услуга. В действителност субсидията е трябвало да бъде изчислена въз основа на разликата между приходите и разходите за услугата, определени спрямо средностатистически и обективни параметри, и е трябвало да включва разумна възвръщаемост на инвестирания капитал. В член 11 също така е определено, че договорите за обществена услуга е трябвало да включват списъка на субсидираните маршрути, честотата и вида на използваните кораби. Субсидиите е трябвало да бъдат одобрени от отговорните министерства. Установените в Президентски указ № 501/79 и Закон № 856/86 принципи са отразени в първоначалните споразумения.

(43) В действителност през 2009 г. компенсацията за извършване на УОИИ е била изчислена в съответствие с методологията, определена в първоначалното споразумение, което е в сила от 1991 г. и чийто първоначален срок на действие е удължен след изтичането му на 31 декември 2008 г. По-специално компенсацията съответства на акумулираната нетна загуба от услугите, обслужвани съгласно режима на обществена услуга, към която се добавя променлива сума, съответстваща на възвръщаемостта на инвестирания капитал.

(44) Различните разходни елементи, които са взети предвид при изчисляване на определената от публичните органи компенсация, са следните: разходи за придобиване, реклами и настаняване, разходи за натоварване, разтоварване и маневриране, разходи за наземен административен персонал, разходи за поддръжка на корабите, административни разходи, разходи за застраховки, разходи за наем и лизинг и разходи за горива, данъци и амортизация. — Компенсация, предоставена през 2010 г. и 2011 г. и считано от 2012 г.

(45) Считано от 2010 г., компенсацията за извършването на УОИИ е била изчислявана чрез прилагането на нова методология, установена в директивата на Междуведомствения комитет за икономическо планиране (CIPE) (21) от 9 ноември 2007 г., озаглавена Критерии за определянето на задълженията за извършване на обществена услуга и динамика на тарифите в сектора на морски каботаж от обществен интерес („директивата на CIPE“) (22). От преамбюла на директивата на CIPE е видно, че тя е издадена с оглед на приватизацията на публичните дружества, извършващи морски услуги съгласно режима на обществена услуга (23). Разпоредбите на директивата на CIPE са прилагани по отношение на услугите, предоставяни от дружествата от Tirrenia Group, считано от 2010 г., дори преди влизането в сила на съответните нови споразумения и договори за обществена услуга след съответните приватизации.

(46) Методът, установен в директивата на CIPE, позволява на дружествата, извършващи морската обществена услуга, да постигнат подходяща възвръщаемост. Нормата на възвръщаемост на капитала се изчислява въз основа на средната претеглена цена на капитала (WACC).

(47) Изискваната възвръщаемост на собствения капитал (24) трябва да се изчисли, като се използва моделът за оценка на капиталови активи (МОКА). Въз основа на МОКА цената на собствения капитал се определя като функция на: i) безрисковия процент, ii) бета (прогнозната оценка на рисковия профил на дружеството по отношение на капиталовия пазар) и iii) рисковата премия върху собствения капитал, приписана на капиталовия пазар.

(48) По-специално цената на собствения капитал се изчислява чрез прилагане на премия за поемане на допълнителен риск по отношение на нормата на възвръщаемост на безрискови дейности. Тази премия се изчислява като рискова премия на пазара, умножена по нейната бета, с което се измерва колко рискова е определена дейност спрямо пазара.

(49) Съгласно директивата на CIPE нормата на възвръщаемост от безрискови дейности съответства на средната брутна доходност от служещите за сравнение десетгодишни облигации за предходните 12 месеца, за които има налични данни.

(50) В директивата на CIPE се определя 4 % рискова премия. Въпреки това в случай на услуга, която не се предоставя извънредно, предполагаемият по-голям риск, поет от оператора, се заплаща с допълнителни 2,5 % към рисковата премия.

(51) На практика обаче размерът на изплатената на Toremar компенсация не може да надвишава определения със закона от 2009 г. таван от 13 005 441 EUR годишно (вж. съображение 29). Макар че в закона от 2009 г. се определя пределна стойност на годишната компенсация, изплащана на всички дружества на Tirrenia за предоставянето на морските услуги, подлежащи на режима на обществена услуга, в директивата на CIPE се съдържат и някои предпазни мерки, които позволяват на тези оператори да покриват в достатъчна степен оперативните си разходи.

(52) По-специално съгласно директивата на CIPE обхватът на услугите, максималните тарифи, определени с новия договор за обществена услуга, и реално предоставената компенсация трябва да бъдат определени така, че да предоставят на доставчика на услуги цялостно покритие на всички допустими разходи. Прилага се следната формула: VA(RSP) + VA(AI(X)) = VA(CA) където: — VA(RSP) е дисконтираната стойност на компенсацията за изпълнението на задълженията за извършване на обществена услуга; — VA(AI(X)) е дисконтираната стойност на други приходи (приходи от тарифи и др.); — (VA(CA)) е дисконтираната стойност на допустимите оперативни разходи, погасяване на дълга и възвръщаемост на инвестирания капитал.

(53) В случай че горепосоченото уравнение не се спазва, обхватът на субсидираните дейности може да бъде намален или като алтернатива може да бъде преразгледана организацията на обслужването (например вида кораби) или да бъдат променени ограниченията по отношение на тарифите.

(54) Освен това таванът на тарифите, който се прилага по отношение на всяка услуга, с приспаднати данъци и пристанищните такси, търпи корекция всяка година, като се използва формула за определяне на пределната стойност на цената, както следва: ΔΤ = ΔΡ – Χ където: — ΔΤ е годишната процентна промяна в тавана на тарифите; — ΔΡ е процентът на инфлация за референтната година; — Χ е определеният в договора за обществена услуга реален годишен процент на корекция на тавана на тарифите, който се запазва постоянен през целия срок на действие на договора.

(55) Освен това в директивата на CIPE се уточнява, че за да отразява промените в разходите за гориво, таванът на тарифите може да бъде коригиран, като в случая за референтни се приемат стандартни публично достъпни цени.

2.3.2. Приватизацията на Toremar

(56) На 13 януари 2010 г. регион Тоскана публикува в своя Официален вестник (25) и в Държавен вестник на Италианската република (26) поканата за участие в търг за продажбата на Toremar и възлагането на компенсацията за обществена услуга за изпълнението на задължението за извършване на обществена услуга по морските маршрути, описани в съображение 38 по-горе. Това обявление беше публикувано също така в Официален вестник на Европейския съюз (27) на 14 януари 2010 г., както и в няколко национални вестника (28).

(57) Италия е избрала процедурата, предвидена в член 20, параграф 1 от Кодекса за обществените поръчки — Законодателен указ № 163/2006 (il Codice dei Contratti pubblici), който наподобява член 21 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (29), където се посочва, че [в]ъзлагането на поръчки с обект услуги, включени в приложение II Б [като транспортни услуги по вода], се подчинява единствено на член 23 [технически спецификации] и член 35, параграф 4 [обявления]. Избраният критерий за възлагане е този за икономически най-изгодната оферта.

2.3.2.1. Процедурата по продажба и окончателно възлагане на поръчката

(58) След публикуването на поканата за участие в търг до изтичането на крайния срок 11 страни заявиха интерес за участие в търга, а именно: Moby, Toscana di Navigazione S.r.l., Pigreco S.r.l., Sinven S.r.l., Vector S.r.l., Forship S.r.l., Medmar Navi S.p.a., Grandi Navi Veloci S.p.a., Buquebus Italia S.r.l., Loss Cipreses S.p.a. и Blu Navy/Transeuropa Ferries.

(59) В документацията, подадена от всички 11 дружества, се потвърждава, че те отговарят на изискванията, установени в обявлението за обществена поръчка, и поради това те получават покана да представят оферта.

(60) Поканата за представяне на оферти съдържа проект на новия 12-годишен договор, който трябва да бъде подписан между одобрения оферент и регион Тоскана, както и по-подробна информация относно тръжната процедура. По-специално, в поканата за представяне на оферти се потвърждава, че за договора за обществена услуга ще бъде избрана икономически най-изгодната оферта, като за цена се присъждат 20 точки, за качество 70 точки и за допълнителни услуги 10 точки. Що се отнася до цената за продажбата на стопанското подразделение на Toremar, в поканата за представяне на оферти е посочена фиксирана сума в размер на 10 258 397 EUR, изчислена въз основа на независимо проучване, в което е оценена общата стойност на активите на Toremar (вж. съображения 65—73). Цената не подлежи на договаряне и не зависи от финансовата оферта на оферентите.

(61) Поради това всички потенциални оференти са били поканени да включат горепосочената фиксирана сума за продажбата на Toremar в своята финансова оферта, като се е предвиждало регион Тоскана да избере икономически най-изгодната оферта в тръжната процедура като цяло въз основа на цената и други критерии, главно свързани с качеството, спрямо услугите, описани в поканата за представяне на оферти (вж. съображение 60).

(62) На 11-те оференти също така е бил предоставен достъп до виртуални зали за данни, съдържащи следното: 1) цялата техническа, финансова и търговска информация относно Toremar; 2) информация относно флота, нематериалните активи и недвижимото имущество на дружеството; 3) цялата информация относно договорите за доставка на услуги и закупуване на стоки; 4) процедурите за присъждане на точки и формуляра за техническата оферта; 5) цялата останала информация, която е необходима на потенциалните купувачи, за да оценят правилно предмета на продажбата.

(63) Оферти са представили две дружества, а именно Moby и Toscana di Navigazione, всяко от тях утвърден оператор на морски превози в Италия. Останалите девет дружества не са представили оферта до изтичането на крайния срок.

(64) След оценяването на офертите Toscana di Navigazione S.r.l. е било изключено от процедурата, тъй като представената от него икономическа оферта не е била в съответствие с техническата оферта и с изискванията за финансов капацитет в документацията за обществена поръчка. Поради това обществената поръчка е възложена на Moby по отношение както на приватизацията на стопанското подразделение на Toremar, така и на обслужването на морските маршрути (вж. раздел 2.3.3).

2.3.2.2. Договорът за продажба

(65) Предвид естеството на тръжната процедура регион Тоскана е избрал, с цел да установи най-добрата конкурентна оферта, да определи фиксирана сума за цената на дяловия капитал на Toremar.

(66) Договорът за продажба е подписан на 2 януари 2012 г. и в него е определено прехвърлянето на дяловете в полза на Moby срещу фиксирана цена от 10 258 397 EUR. Тази сума е изплатена на десет годишни вноски, като първата е преведена в края на първата година от срока на договора, т.е. 2 януари 2013 г.

(67) Фиксираната цена от 10 258 397 EUR за 100 % от дяловете на Toremar е определена въз основа на независима експертна оценка, възложена от регион Тоскана и изготвена от Fidi Toscana S.p.A. (наричана по-нататък „докладът на Fidi“).

(68) Сумата се отнася за стойността на материалните активи, сградите, плавателните съдове, друго материално недвижимо имущество и финансови активи, както и други вземания на дружеството към 30 юни 2010 г. Нематериалните активи (например концесии, разрешения, лицензии, търговски марки и др.) са изключени от оценката и са оставени на преценката на оферентите. След това върху сумата са извършени корекции, произтичащи от разликата между нетната балансова стойност на дяловете към 30 юни 2010 г. и тяхната пазарна стойност (30).

(69) Горепосочената сума включва също така кредит в размер на 9 772 572 EUR, дължим от Tirrenia (наричан по-нататък „кредитът“).

(70) Съгласно член 1, алинеи 5 и 6 от договора за продажба по отношение на първата вноска Moby е декларирало, че е отпуснало авансово на регион Тоскана сумата от 485 825 EUR, която се равнява на разликата между продажната цена и кредита.

(71) Съгласно член 1, алинея 3 от договора за продажба плащането на определената цена — с изключение на авансово изплатените суми — подлежи на условието да се изплати сумата от 9 772 572 EUR, която Tirrenia дължи на Toremar (31). Съгласно член 4, алинея 3 от договора за продажба, в случай че сумата на кредита не бъде върната, Moby остава задължено да прехвърли кредита (или евентуален остатък) на регион Тоскана по всяко време до изтичането на договора за обществена услуга (32).

(72) Съгласно член 4 от договора за продажба Moby е задължено да уведоми регион Тоскана за всяка продажба на дялове на Toremar на трети страни, като обаче остава солидарно отговорно с новия купувач на Toremar по отношение на задълженията по договора за обществена услуга.

(73) И накрая, съгласно член 5 от договора за продажба, Banca Popolare di Milano е предоставила гаранция в полза на регион Тоскана, покриваща цялата цена на дяловете на Toremar (включително задължението на купувача да преведе всяка сума по кредита, която все още не е върната от Tirrenia).

2.3.2.3. Производства на национално равнище

(74) Резултатът от тръжната процедура за възлагане на продажбата на стопанското подразделение на Toremar, както и на договора за обществена услуга на Moby е бил предмет на няколко производства пред национални съдилища.

(75) Toscana di Navigazione S.r.l., изключеният оферент и жалбоподател по тези производства, оспорва законосъобразността на изключването си от процедурата за възлагане на обществени поръчки пред националните съдилища. Първоначално жалбоподателят е подал молба за налагане на обезпечителни мерки пред Регионалния административен съд на Тоскана. Последният с Определение на съда № 774 от 14 юли 2011 г. отхвърля молбата. При обжалването това решение е потвърдено от Държавния съвет с Определение № 3666 от 31 август 2011 г., в което по-специално се подчертава, че икономическата оферта, представена от дружеството, е била непълна по отношение на допълнителните услуги, които трябва да бъдат извършвани, и поради факта, че тя не е била определена на годишна база и съответно не е било възможно да се приложи механизмът за повторно оценяване, предвиден в документацията за обществена поръчка.

(76) След това Toscana di Navigazione S.r.l. обжалва резултата от процедурата за обществени поръчки пред Регионалния административен съд на Тоскана, който отхвърли жалбата с Определение № 414 от 1 март 2012 г., като потвърди, че офертата на дружеството не съответства на изискванията на възлагащия орган.

(77) Това решение е обжалвано от Toscana di Navigazione S.r.l. пред Държавния съвет, който с Определение № 83/2015 се произнася в полза на дружеството, като иска от регион Тоскана да прегледа своята процедура за възлагане на обществена поръчка и да преразгледа своите изисквания. След одит, извършен от регион Тоскана, е приет Указ № 1312 от 30 март 2015 г., потвърждаващ решението на регион Тоскана да изключи дружеството от процедурата за възлагане на обществена поръчка, тъй като съответствието с изискванията за технически, икономически и финансов капацитет не е доказано.

(78) Toscana di Navigazione S.r.l. обжалва Указ № 1312 от 30 март 2015 г. пред Регионалния административен съд на Тоскана, който отхвърля жалбата с Определение № 1446 от 26 октомври 2015 г. Последната в крайна сметка е потвърдена от Държавния съвет с Определение № 3347/2016.

2.3.3. Новият договор за обществена услуга между регион Тоскана и Moby/Toremar

2.3.3.1. Бенефициерът

(79) Както е посочено в съображение 63, Moby и Toscana di Navigazione са подали оферта за новия договор за обществена услуга. След изключването на второто посочено дружество Moby/Toremar (33) подписва на 2 януари 2012 г. новия договор за обществена услуга с регион Тоскана за обслужването на морските маршрути.

(80) Съгласно член 1, алинея 2 от новия договор за обществена услуга Moby осъществява услугите, определени в договора, единствено чрез дружеството Toremar.

2.3.3.2. Маршрутите

(81) Moby/Toremar предоставя пътнически и смесени (превоз на пътници и на автомобили) услуги съгласно режима на обществена услуга по множество маршрути за морски каботаж, описани по-долу: Ливорно — Горгона — Капрая (линия A1) Пиомбино — Портоферайо (остров Елба) (линия A2) Пиомбино — Каво — Портоферайо (остров Елба) (бърза линия A2) Пиомбино — Рио Марина — Порто Адзуро (остров Елба) (линия A3) Порто Санто Стефано — Остров Джилио (линия A4) Порто Санто Стефано — Джанутри (линия A5) Таблица 3 — Мрежа на маршрутите, обслужвани от Moby/Toremar съгласно новия договор за обществена услуга

2.3.3.3. Срок на действие

(82) Новият договор за обществена услуга между регион Тоскана и Moby/Toremar е със срок на действие от 12 години (2012—2024 г.).

2.3.3.4. Задълженията за извършване на обществена услуга

(83) Изискванията, предвидени в договора с Moby/Toremar, се отнасят, наред с другото, до обслужваните пристанища, вида и капацитета на плавателните съдове, предназначени за обслужваните морски линии, честотата на услугата и максималните тарифи.

2.3.3.5. Разпоредбите относно компенсацията и окончателното възлагане на поръчка

(84) В рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка размерът на годишната компенсация по новия договор за изпълнение на задължението за обществена услуга по морските маршрути, посочени в съображение 81, е ограничен до 14 550 400 EUR (и достига обща сума от 174 604 810 EUR за целия 12-годишен срок на действие на договора). Тази стойност е получена чрез сбора на следното: 13 005 441 EUR, определени съгласно закона от 2009 г. (вж. съображение 29), плюс увеличение в размер на 1 544 959 EUR, предвидено в член 19б, алинея 16, буква г) от закона от 2009 г., дължащо се на значителните инвестиции, които операторът се изисква да направи през целия срок на действие на договора.

(85) Този размер на компенсацията е определен въз основа на установената в директивата на CIPE методология (вж. съображения 45—55). Предпазните мерки, предвидени в директивата на CIPE, са отразени в новия договор за обществена услуга.

(86) В съответствие с член 4, алинея 2 от договора за обществена услуга годишната компенсация, която трябва да се изплаща на Moby/Toremar, е оценена на 13 333 318 EUR. Въпреки това съгласно член 4, параграф 3 от договора за обществена услуга действителната компенсация, изплащана на Moby/Toremar, се определя като резултата от действително извършените услуги (т.е. цената на миля за всеки маршрут), като се вземат предвид съответните рискове (търговски и промишлени), предвидени в договора (например намаляване на компенсацията, в случай че дружеството не извършва плавания, санкции в случай на прекъсване на услугите и др.).

(87) В договора за обществена услуга е предвидено изплащане на компенсация, която не надвишава това, което е необходимо за покриване на нетните разходи, понесени при изпълнение на задължението за извършване на обществена услуга (финансово-икономически баланс). В случай на отклонение от това равновесие, заложено в договора, в член 26 от договора за обществена услуга е предвиден механизъм за възстановяване на баланса, по който се изчисляват всички параметри, свързани с плащането на компенсацията. Ето защо, в случай че в резултат на съществена промяна (34) в икономическите параметри, на които се основава компенсацията, размерът ѝ се окаже недостатъчен за покриването на всички направени разходи за предоставяне на услугата, новият договор за обществена услуга дава възможност за преразглеждане на основните параметри на компенсацията, а именно: i) тарифната система, ii) равнището на предлаганите обществени услуги, iii) равнището на годишния горен праг на цената и iv) безвъзмездните средства за капиталови инвестиции.

(88) Съгласно член 4, алинеи 4, 5 и 6 от договора за обществена услуга компенсацията, изплащана на оператора, се намалява с 80 % в случай на прекъсване на услугата поради стачка на служителите и с 30 % в случай на непредвидени събития, докато неизпълнението на услугите ще доведе до плащане на санкции от страна на оператора.

(89) Съгласно член 24 от договора за обществена услуга операторът е длъжен да въведе система за технически, икономически и управленски контрол, в съответствие с която годишните отчети за приходите и разходите, свързани с договора за обществена услуга, се изпращат на регионалните органи за проверка.

2.3.4. Приоритетът за акостиране

(90) В член 19б, алинея 21 от закона от 2009 г. е определено, че с оглед на гарантирането на териториално единство с островите и с оглед на техните задължения за извършване на обществена услуга дружествата от бившата Tirrenia Group, включително Toremar, би трябвало да запазят вече разпределеното акостиране и приоритета при разпределение на новите слотове в съответствие с определените от морските органи процедури, както е установено със Закон № 84 от 28 януари 1994 г. и Морския кодекс на Италия.

2.3.5. Мерките, установени със закона от 2010 г.

(91) В закона от 2010 г. се предвижда възможността за предприятията на бившата Tirrenia Group да използват временно финансовите ресурси, които вече са предназначени (35) за обновяване и модернизиране на флота, за покриване на належащите нужди от ликвидност. Предприятията от бившата Tirrenia Group, които са се възползвали от тази възможност, е трябвало обаче да допълнят тези целеви средства, така че все пак да могат да извършват необходимите модернизации на своите кораби. Тези модернизации са били необходими, за да се отговори на новите международни стандарти за безопасност след споразумението от Стокхолм от 1996 г. (36)

(92) По-специално въз основа на двата механизма (37) средствата, предвидени за обезпечаване на заплащането за модернизациите на цялата Tirrenia Group, са били в размер на 23 750 000 EUR. За Toremar са заделени 1 617 300 EUR от тази сума, които дружеството е използвало за модернизиране на своя флот (вж. съображение 138).

(93) Освен това в член 1 от закона от 2010 г. се определя следното: а) срокът на първоначалните споразумения е удължен, считано от 1 октомври 2010 г., до края на процесите на приватизация на Tirrenia и Siremar (вж. също съображение 30); б) член 19б от Наредба-закон № 135/2009, преобразувана с някои изменения в закона от 2009 г., е изменен с въвеждането на алинея 24а. Съгласно тази алинея всички официални актове и операции при прилагането на разпоредбите на алинеи 1—15 от закона от 2009 г. се ползват от освобождаване от данъци. Тези алинеи са свързани с либерализацията на сектора на морския каботаж посредством приватизацията на Tirrenia Group, включително нейните подготвителни стъпки, т.е. прехвърляне на регионални дружества на съответните региони; в) за да се осигури непрекъснатост на обществената услуга и да се подпомогне процесът на приватизация на дружествата от бившата Tirrenia Group, въпросните региони могат да използват ресурсите на Fondo Aree Sottoutilizzate (FAS) (38) съгласно директивата на CIPE (39).

2.4. Производство за установяване на нарушение № 2007/4609

(94) След предварителния обмен на информация между службите на Комисията и Италия, на 19 декември 2008 г. генералният директор на Комисията, отговарящ за енергетиката и транспорта, изпрати искане за информация до Италия. Това искане се отнасяше, наред с другото, до общия преглед на маршрутите, предмет на обществена услуга към онзи момент, и предвидената от Италия мисия за обществена услуга съгласно предложените нови споразумения. Освен това от Италия беше поискано да предостави повече информация за плановете за приватизация за Tirrenia Group.

(95) В своето писмо от 28 април 2009 г. Италия отговори подробно на искането на Комисията от 19 декември 2008 г. В това писмо Италия, наред с другото, посочи следното: 1) удължаването на срока на първоначалните споразумения до 31 декември 2009 г. е било необходимо за постигане на либерализацията на сектора на морски каботаж в Италия чрез приватизацията на Tirrenia Group; 2) предоставената на Tirrenia Group компенсация за обществена услуга е била необходима, за да се гарантира териториално единство с островите чрез морски линии, които не са били осигурявани задоволително от частните оператори на пазара; 3) на 10 март 2009 г. е приключил цялостен процес на рационализация на маршрутите. При този процес са взети предвид съответните социални аспекти, аспектите, свързани със заетостта, и икономическите аспекти, както и необходимостта от гарантиране на основните линии за териториалното единство, като е проведена и консултация с шестте засегнати региона. Тази рационализация би довела до намаляване на нетния разход за обществената услуга до приблизително 66 милиона евро и до съкращаването на около 600 членове на екипажите за цялата Tirrenia Group. Италия припомни също така, че рационализацията от 2009 г. е допълнила предишните усилия (през 2004, 2006 и 2008 г.) за намаляване на услугите, предоставяни от Tirrenia Group; 4) целите на рационализацията са били: i) поддържане на линиите, необходими за осигуряване на териториално единство със и между островите и континенталната част, както и правото на здравеопазване, обучение и мобилност, ii) рационализация на линиите, обслужвани и от частни оператори, които са предоставяли същите връзки със сходни гаранции за качество и непрекъснатост, и iii) рационализация на летните и високоскоростните линии, по които се превозват единствено пътници; 5) в писмото Италия представи общ преглед на обслужваните от дружествата от Tirrenia Group маршрути през 2008 г. и намаления брой на маршрутите, които тези дружества биха обслужвали през 2009 г. Според Италия последните посочени маршрути ще са в основата на новите споразумения, които ще бъдат сключени с новите собственици на дружествата от Tirrenia Group.

(96) На 21 декември 2009 г. генералният директор на Комисията, отговарящ за енергетиката и транспорта, изпрати писмо на Италия, в което отбелязва, наред с другото, че с оглед на коренната промяна на сектора на морския каботаж в Италия и поради значимото социално въздействие, което би имала приватизацията, ако тръжните процедури са се провеждали на основата на обикновен договор за обществена услуга, обявяването на търг на корабоплавателните дружества, на които са предоставени такива договори, е било приемливо — по принцип и като изключение — с цел да се гарантира спазването на критерия за недискриминация сред корабособствениците от Общността, установен в Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета (40) („Регламента за морския каботаж“).

(97) На 29 януари 2010 г. (41) Комисията изпрати официално уведомително писмо относно неправилното прилагане на Регламента за морския каботаж. В това писмо Комисията припомни, че съгласно този регламент, когато държава членка сключва договори за обществена услуга или налага задължения за извършване на обществена услуга, тя прави това на недискриминационна основа по отношение на всички корабособственици от Общността. Съгласно член 4, параграф 3 от същия регламент съществуващите договори за обществена услуга могат да останат в сила до датата на изтичането на съответните договори. Комисията обаче отбеляза, че дружествата от Tirrenia Group са продължили да изпълняват услуги за морски транспорт след изтичането на съответните договори за обществена услуга (първоначалните споразумения). По-специално срокът на тези споразумения е трябвало да изтече в края на 2008 г., но той многократно е бил удължаван от Италия. Поради това Комисията прикани Италия да представи своите становища.

(98) Отново на 29 януари 2010 г. генералният директор на Комисията, отговарящ за енергетиката и транспорта, отговори на писмото на италианските органи от 22 януари 2010 г. Генералният директор подчерта, че отговорът на това писмо се отнася единствено до спазването на Регламента за морския каботаж, а не до въпроси, свързани с държавната помощ. В този контекст генералният директор посочи, че предоставените обосновки относно определени маршрути са били достатъчни, за да се разсеят изразените по-рано съмнения. Генералният директор припомни, че договорите за обществена услуга могат да обхващат само маршрути, за които е налице неефективност на пазара.

(99) На 29 март 2010 г. Италия отговори на официалното уведомително писмо на Комисията от 29 януари 2010 г. В този отговор, наред с другото, Италия разясни, че в рамките на тръжната процедура за Toremar, заинтересованите страни, които ще участват в следващия етап на процедурата, са 11.

(100) На 10 септември 2010 г. Италия информира Комисията в рамките на специална среща, че състезателната процедура за договора на Toremar, наред с други дружества, също закъснява. Впоследствие със Закон № 163 от 1 октомври 2010 г. срокът на първоначалните споразумения беше удължен допълнително до приключването на процеса на приватизация на Tirrenia и Siremar (вж. също съображение 30).

(101) С оглед на това развитие на 24 ноември 2010 г. Комисията изпрати допълнително официално уведомително писмо. Във въпросното писмо Комисията посочи следното: а) срокът на първоначалното споразумение, в т.ч. с Toremar, е бил удължен автоматично и без каквато и да състезателна процедура; б) макар прилагането на въпросните договори за обществена услуга да е продължило, не е била налице приключена състезателна процедура, в т.ч. за Toremar; в) Комисията си запазва правото да издаде мотивирано становище, ако е необходимо (като отчита всички мнения, които Италия може да представи).

(102) С писмо от 15 юли 2016 г. Италия уведоми Комисията, че приватизацията на всички дружества от бившата Tirrenia Group е приключила. На 8 декември 2016 г. Комисията реши да прекрати производството за установяване на нарушение.

3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА И РАЗШИРЯВАНЕ НА ОБХВАТА Ѝ

3.1. Удължаване на срока на действие на първоначалното споразумение между Toremar и Италия

3.1.1. Спазване на решението по делото Altmark и наличие на помощ

(103) В решението си от 2011 г. Комисията изрази предварителното становище, че определението на задълженията за извършване на обществена услуга не е достатъчно ясно и следователно не позволява на Комисията да заключи окончателно дали съдържа явна грешка. По-специално, на този етап Комисията нямаше цялостен поглед върху действителните задължения, наложени на Toremar във връзка с обслужването на въпросните маршрути, в сравнение с услугите, предлагани от конкурентите по някои от тези маршрути.

(104) Комисията изрази предварителното становище, че второто условие по делото Altmark (42) е изпълнено, тъй като параметрите в основата на изчислението на компенсацията са предварително установени и са спазени изискванията за прозрачност. По-специално Комисията отбеляза, че тези параметри са описани в първоначалното споразумение (за компенсация, отнасяща се за 2009 г.) и в директивата на CIPE (за компенсация след 2010 г.).

(105) Комисията обаче счете, че третото условие по делото Altmark, изглежда, не е спазено и че операторите може да са били свръхкомпенсирани за изпълнението на задачите за обществена услуга. По-специално Комисията изрази съмнения дали рисковата премия от 6,5 %, която се прилага след 2010 г., отразява подходящо равнище на риска, тъй като поначало изглежда, че Toremar не е поемало рисковете, които обикновено се поемат при изпълнението на такива услуги.

(106) Комисията също така изрази предварителното становище, че четвъртото условие по делото Altmark не е спазено, доколкото удължаването на срока на действие на първоначалното споразумение не е било предмет на тръжна процедура. Освен това Комисията отбеляза, че не е получила никакви доказателства в подкрепа на аргумента, че Toremar в действителност е предоставяло въпросните услуги на най-ниската цена за общността.

(107) Поради това в решението от 2011 г. Комисията достигна до предварителното заключение, че компенсацията за обществена услуга, изплатена на Toremar през периода 2009—2011 г., представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Освен това Комисията изрази становището, че тази помощ следва да се счита за нова помощ.

3.1.2. Съвместимост

(108) В решението от 2011 г. Комисията изрази предварителното становище, че компенсацията за обществена услуга за периода 2009—2011 г. не попада в обхвата на решението за УОИИ от 2005 г. (43) и на рамката за УОИИ от 2005 г. (44) Следователно Комисията оцени тази мярка директно съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС и изрази съмненията си относно изпълнението на приложимите условия за съвместимост.

(109) В решението от 2012 г. Комисията изтъкна, че на 31 януари 2012 г. е влязъл в сила нов пакет за УОИИ, състоящ се от решението за УОИИ от 2011 г. (45) и рамката на УОИИ от 2011 г. (46) Комисията обаче изрази предварителното становище, че компенсацията за обществена услуга съгласно удължаването на срока на действие на първоначалното споразумение не би могла да се счита за съвместима с вътрешния пазар и за изключена от изискването за уведомяване съгласно решението за УОИИ от 2011 г.

(110) В закона от 2010 г. се предвижда удължаване на срока на действие на първоначалното споразумение от 30 септември 2010 г. до края на процеса на приватизация. В резултат на това, считано от 1 октомври 2010 г. до приватизацията на дружеството, получената от него компенсация е можело да се оценява въз основа на рамката за УОИИ от 2011 г., която според съгласно точка 69 от нея се прилага също и по отношение на помощ, предоставена преди 31 януари 2012 г. (вж. съображения 283 и 284).

3.2. Приватизацията на Toremar

(111) По времето, когато е прието решението от 2012 г., Комисията изразява съмнения, че тръжната процедура за продажбата на Toremar не е била достатъчно прозрачна и безусловна, за да се гарантира, че продажбата е извършена по пазарна цена.

(112) В решението от 2012 г. Комисията счита, че някои от наложените при приватизацията условия може да са ограничили броя на оферентите или да са повлияли върху продажната цена. Комисията припомни установената си практика по отношение на продажбите на активи на държавни предприятия от държавата (или които могат да бъдат приписани на държавата в този случай): неикономическите съображения, които частен продавач не би взел предвид, като например причини, свързани с публичната политика, изисквания във връзка със заетостта или регионалното развитие, сочат наличието на държавна помощ, ако те налагат сериозни задължения върху потенциалния купувач и следователно могат да намалят продажната цена.

(113) По същия начин, въз основа на информацията, налична на този етап, Комисията счете, че т.нар. технически и финансови изисквания, наложени в тръжната процедура за Toremar, на практика са нарушили тръжната процедура чрез ограничаване на оферентите в рамките на съществуващите дружества за морски транспорт, като се има предвид, че в настоящия случай се е предлагало за продажба самото дружество, на което е възложен договорът за обществена услуга (47).

(114) Поради горепосочените причини Комисията стигна до предварителното заключение, че процедурата по приватизацията на Toremar не е била достатъчно прозрачна и безусловна, за да гарантира сама по себе си, че продажбата е извършена по пазарна цена. Следователно на този етап Комисията не би могла да изключи, че е предоставено икономическо предимство на купувача.

(115) Комисията също така прецени въз основа на информацията, с която разполагаше при издаването на своето решение от 2012 г., че всяка помощ, която може да е предоставена в хода на процеса на приватизация, би била несъвместима.

3.3. Новият договор за обществена услуга между регион Тоскана и Moby/Toremar

3.3.1. Спазване на решението по делото Altmark и наличие на помощ

(116) В решенията от 2011 и 2012 г. Комисията изрази предварителното становище, че компенсацията, платена на Toremar (и на неговия приобретател Moby), не отговаря на установените в решението по делото Altmark критерии и следователно представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Комисията стигна до това заключение предвид факта, че: i) конкуренти, които, изглежда, са предлагали подобни услуги, са извършвали курсове поне по някои маршрути, обслужвани от Toremar, и не е имало на разположение достатъчно подадена информация, която да позволи на Комисията да стигне до заключение дали УОИИ отразява действителна необходимост от обществена услуга, която не може да бъде задоволена единствено чрез пазарните механизми; ii) изчислението на компенсацията съгласно директивата на CIPE, изглежда, е довело до свръхкомпенсиране на оператора за предоставянето на обществената услуга по същите причини, които са изложение в решението от 2011 г.; и iii) четвъртият критерий по делото Altmark, изглежда, не е бил спазен, като се има предвид, че обществената услуга е била предложена на търг под условието, че одобрения оферент ще придобие цялото дружество Toremar. Комисията изрази предварителното становище, че ако обществената поръчка за услуги беше обявена на търг без изискването за покупката, тя щеше да доведе до по-ниска цена за съответната общност.

3.3.2. Съвместимост

(117) Що се отнася до съвместимостта на компенсацията за Toremar, Комисията отбеляза, че въз основа на предоставената от Италия информация изглежда, че решението за УОИИ от 2011 г. не е приложимо за този договор за обществена услуга поради неговия дълъг период на възлагане (12 години). Във всеки случай на този етап Комисията не би могла да направи заключение по отношение на прилагането на решението за УОИИ от 2011 г., тъй като подписаният договор все още не е бил предоставен. Комисията не получи никаква информация (например брой на превозените пътници през двете финансови години, предхождащи възлагането на поръчката), за да проучи останалите условия за съвместимост съгласно решението за УОИИ от 2011 г. Впоследствие Комисията оцени помощта въз основа на рамката за УОИИ от 2011 г., но установи, че има съмнения дали условията за съвместимост съгласно тази рамка са изпълнени, и прикани Италия да докаже, че това е така.

3.4. Приоритетът за акостиране

(118) В решението от 2011 г. Комисията изрази предварителното становище, че поради факта, че приоритетът за акостиране не се заплаща, мярката е регулаторно предимство, което не включва прехвърляне на държавни ресурси и следователно не може да се квалифицира като държавна помощ. От друга страна, ако за приоритета за акостиране се заплаща, Комисията счита, че доколкото Toremar предоставя действителна УОИИ и този приоритет се осигурява само във връзка с маршрути, обхванати от УОИИ, то няма да доведе до допълнително икономическо предимство, тъй като това би било присъщо на предоставянето на УОИИ. Независимо от това Комисията прикани Италия и съответните трети страни да предоставят допълнителна информация относно тази мярка.

(119) Тъй като беше изразила съмнения относно законосъобразността на задачите за предоставяне на УОИИ, Комисията не успя да достигне до заключение относно съвместимостта на мярката, в случай че тя е представлявала помощ.

3.5. Мерките, установени със закона от 2010 г.

(120) В решението от 2011 г. Комисията изрази предварителното становище, че всички мерки, определени в закона от 2010 г., представляват държавна помощ в полза на дружествата от бившата Tirrenia Group, включително Toremar. Това включва: 1) възможното използване на средствата, заделени за модернизация на флота, с цел осигуряване на ликвидност; 2) освобождавания от данъци, свързани с процеса на приватизация; и 3) възможното използване на ресурсите на FAS. Комисията прикани Италия да разясни дали и как всяка от тези мерки е била необходима за предоставяне на обществената услуга.

(121) Комисията изрази също така предварителното становище, че тези мерки вероятно представляват оперативна помощ, намаляваща разходите, които в противен случай Toremar и другите дружества от бившата Tirrenia Group е трябвало да понесат сами, и поради това тези мерки следва да се считат за несъвместими с вътрешния пазар.

4. МНЕНИЯ НА ИТАЛИЯ

4.1. Относно задълженията за извършване на обществена услуга и конкурентната среда

(122) Италия предостави списък (подкрепен със съответните нормативни документи) с маршрутите, обслужвани от Toremar, които са предмет на задължения за извършване на обществена услуга, включително сезонната честота и разписанията, конкурентната среда и причините, водещи до тези задължения за извършване на обществена услуга.

(123) По отношение на съществуването на действителна УОИИ Италия отбелязва, че горепосочените задължения за извършване на обществена услуга са били предвидени с цел запазване на териториално единство и на връзките между континенталната част и островите. Тази услуга също така допринася за икономическото развитие на островите и за улесняването на интермодалния транспорт, като същевременно гарантира основните потребности от мобилност на островните общности през цялата година и осигурява спазването на конституционното право на териториално единство.

(124) Що се отнася до конкурентната среда, Италия предостави информация, показваща, че Toremar е единственият оператор, който плава по повечето маршрути през цялата година. Въпреки че през годините е имало известна конкуренция, по-специално по маршрута Пиомбино — Портоферайо (линия A2) с участието на Moby, Италия е на мнение, че услугата, предлагана от Toremar, не може да бъде заменена и че гаранцията за териториално единство не би могла да бъде постигната единствено чрез пазарните механизми.

4.2. Относно приватизацията на Toremar

4.2.1. Относно продажната цена на Toremar

(125) Според Италия приватизацията на Toremar е била свързана с прехвърляне на целия дялов капитал на дружеството чрез процедура за възлагане на обществена поръчка, организирана от регион Тоскана. Тази процедура допълнително включва едновременното възлагане на морски обществени услуги в Тосканския архипелаг за период от 12 години с цел да се запази териториалното единство.

(126) Регион Тоскана е поръчал независима експертна оценка (вж. съображения 67 и 68), за да се оценят правните и икономическите аспекти на продажбата на Toremar. Според Италия в тази оценка (доклада на Fidi) са изложени ясно и сбито процедурите, които са следвани, за да се определи пазарната стойност на дяловия капитал на Toremar.

4.2.2. Относно прозрачния и недискриминационен характер на процедурата

(127) Италия подчерта, че процедурите са проведени в съответствие с правните принципи на прозрачност и недискриминация. Тя защити позицията, че на всички 11 участници, които са изразили интерес, е била осигурена съответната информация, необходима им за подаване на техните оферти, посредством достъп до зала за данни, в която е била предоставена цялата документация. Освен това Италия посочи, че на този етап от процедурата тя не е имала никакъв контрол върху потенциалните оференти, тъй като отговорите на поканата за заявяване на интерес не са имали правнообвързващ характер. На конкурентите е било предоставено също така правото да изпратят въпроси и да получат отговори от възлагащия орган.

(128) По отношение на съмненията на Комисията относно техническите и финансовите изисквания, наложени на оферентите във връзка с участието в търга, Италия твърди, че тези изисквания не са дискриминационни, а са основани на необходимостта да се избере оператор, който е в състояние да предостави специфично ноу-хау с оглед на количественото и качественото развитие на търсената обществена услуга. Това е по-уместно в контекста на тръжна процедура като тази, разглеждана в настоящото производство, при която продажбата на Toremar е съчетана със сключването на нов договор за обществена услуга (48). Според Италия предвиждането на технически и финансови изисквания в тръжната процедура не е в противоречие с максималната отвореност на търга спрямо всички потенциални оференти, а е пряко и необходимо следствие от тази конкретна структура на тръжната процедура.

(129) По отношение по-специално на прехвърлените активи и на задължението за запазване на равнищата на заетост Италия подчерта, че продажбата на Toremar не е включвала задължение във връзка с равнищата на заетост.

4.3. Относно съответствието на първоначалното споразумение, чийто срок на действие е удължен, и на новия договор за обществена услуга с условията по делото Altmark

(130) Италия твърди, че четирите критерия по делото Altmark са изпълнени както за периода 2009—2011 г., така и за периода 2012—2024 г., поради следните причини: — на Toremar действително е възложено изпълнението на задължения за обществена услуга. В първоначалното споразумение, чийто срок на действие е удължен, както и в новия договор за обществена услуга ясно са определени задълженията по отношение на маршрутите, които трябва да бъдат обслужвани, графика, честотата на плаване, качеството на плавателните съдове, които трябва да бъдат използвани, както и качеството на услугата като цяло, тарифните задължения по отношение на обслужваните пристанища и задълженията, свързани с правата на пътниците съгласно законодателството на Съюза. Поради това Италия счита, че задълженията за извършване на обществена услуга са ясно определени и че е изпълнен първият критерий по делото Altmark; — параметрите, въз основа на които е изчислена компенсацията, са били предварително установени по обективен и прозрачен начин. Те са обяснени подробно в директивата на CIPE, които се прилагат по отношение на компенсацията, предоставена от 2010 г. нататък, и са приложени също така и в новия договор за обществена услуга (и в приложенията към него). Ето защо Италия счита, че тези параметри са били предварително установени по обективен и прозрачен начин и че е изпълнен вторият критерий по делото Altmark; — по отношение на третия критерий по делото Altmark, както в първоначалното споразумение, чийто срок на действие е удължен, така и в новия договор за обществена услуга компенсацията не надвишава това, което е необходимо за покриване на разходите, произтичащи от изпълнението на задълженията за обществена услуга. Това ясно проличава от отчетите за приходите и разходите на дружеството, които показват загуба в размер на 372 008 EUR за тригодишния период 2009—2011 г. и загуба от 353 960 EUR за петгодишния период 2012—2016 г. Освен това поради механизма за възстановяване на баланса, въведен в член 26 от новия договор за обществена услуга, са взети мерки да се гарантира, че отклоненията се коригират и по този начин се избягва свръхкомпенсиране; — Италия счита, че и четвъртият критерий по делото Altmark е изпълнен. През двугодишния период 2010—2011 г. регион Тоскана е наблюдавал ефективността на дружеството, докато през периода, обхванат от новия договор за обществена услуга, изборът на дружество, което да бъде натоварено с изпълнението на задълженията за обществена услуга, е направен чрез процедура за възлагане на обществена поръчка в съответствие с правилата на Съюза.

4.4. Относно нормата на възвръщаемост от 9,95 %, използвана за 2010 г., и относно рисковата премия от 6,5 %, предвидена в Указанията на CIPE, считано от 2010 г.

(131) В решението от 2011 г. се посочва, че за 2010 г. се определя норма на възвръщаемост на инвестирания капитал в размер на 9,95 % преди облагане с данъци. Италия е поканена да обоснове това твърдение, като се вземе предвид, че в директивата на CIPE се предвижда за определяне на възвръщаемостта на капитала да се използва рисковата премия от 6,5 %, като се прилага формулата за WACC (вж. съображение 46).

(132) Италия твърди, че посочването на норма на възвръщаемост от 9,95 % се отнася за проектите на нови споразумения/договори за обществена услуга, които ще бъдат предмет на тръжна процедура, обхващаща самите дружества, а подписването им с купувачите ще се извърши след приключването на приватизацията на всяко от дружествата от Tirrenia Group (вж. съображение 27).

(133) Италия също така подчертава, че тъй като размерът на компенсацията в рамките на търга (т.е. основата за поканата за представяне на оферти) е бил ограничен със закона от 2009 г. (49), е решено изчисляването на компенсацията да се опрости чрез прилагане на фиксирана норма на възвръщаемост на капитала. По-конкретно, за периода, обхващащ удължения срок на действие на първоначалното споразумение (т.е. 2010—2011 г.), фиксираната норма на възвръщаемост на капитала de facto се е изчислявала на 6,9 %. Считано от 2012 г., съгласно новия договор за обществена услуга с Moby/Toremar се прилага фиксирана норма на възвръщаемост на капитала от 6,5 %. Италия твърди, че тези фиксирани норми на възвръщаемост на капитала все още са съпоставими с наличните рискове и че във всеки случай те са под 9,95 % — първоначално съобщения на Комисията размер.

(134) Италия също така разяснява, че прилагането на цялостната методология, определена в директивата на CIPE, може да е довело до норма на възвръщаемост на капитала, която би могла да надвиши 6,5 %. По тази причина Италия счита, че нейният опростен подход е консервативен и по принцип не позволява по-висока компенсация за Moby/Toremar от установената в директивата на CIPE.

4.5. Относно приоритета за акостиране

(135) Италия се позовава на член 19б, алинея 21 от закона от 2009 г., чиято разпоредба дава на Toremar правото да запази вече разпределеното му акостиране и приоритета при разпределение на новите слотове в съответствие с националното право (вж. съображение 90 по-горе).

(136) Италия твърди, че чрез разпределянето на приоритета за акостиране не са загубени държавни ресурси. Според Италия всички фериботни оператори плащат редовни такси на съответните пристанищни органи за акостиране. Италия твърди също така, че този приоритет за акостиране е приложим само за маршрутите, предмет на обществена услуга, и че Toremar, а по-късно Moby/Toremar, не са плащали и не плащат допълнителна такса за този приоритет за акостиране, тъй като поради задачата им за предоставяне на обществена услуга пристанищата биха им дали право да избират първи места за акостиране дори при липса на такъв официален приоритет.

(137) Италия счита, че приоритетът за акостиране не би дал значимо предимство на дружествата от бившата Tirrenia Group, включително на Toremar и неговия приобретател Moby. Те по-специално твърдят, че на практика приоритетът за акостиране се прилага само при много ограничени обстоятелства. Размерът на по-голямата част от пристанищата и предварителното разписание на пристиганията и отплаванията гарантират, че при нормални обстоятелства — изключващи всякакви закъснения или екстремни метеорологични условия — няма да има припокриване при използването на конкретни места за акостиране от различни оператори. Освен това, тъй като Toremar и Moby предоставят услугите си през цялата година (за разлика от операторите, които работят само през активния сезон), би било естествено пристанищата да им дадат право да избират първи места за акостиране дори и при липса на официален приоритет за това. Поради тези причини Италия счита, че приоритетът за акостиране не може да предостави някакво значимо предимство на Toremar и Moby.

4.6. Относно мерките, установени със закона от 2010 г.

(138) Що се отнася до мерките, установени със закона от 2010 г. (вж. съображения 91 и 92 по-горе), Италия твърди, че на Toremar са разпределени и то ефективно е използвало финансовите ресурси, за които вече е поет ангажимент със Закон № 102/2009, за първоначалното им предназначение. По-специално Toremar е използвало 1 617 300 EUR за модернизиране на флота си, за да отговаря на международните стандарти за безопасност (т.е. 808 650 EUR за модернизиране на плавателния съд Aethalia и 808 650 EUR за модернизиране на плавателния съд Liburna). Тя също така твърди, че тези средства не са използвани с цел осигуряване на ликвидност.

(139) Що се отнася до свързаните с процеса на приватизация освобождавания от данъци, Италия твърди, че мярката не е приложена по отношение на корпоративния подоходен данък, тъй като прехвърлянията на Caremar, Saremar и Toremar на регионите са извършени безвъзмездно. Следователно при липсата на каквото и да е заплащане член 86, алинея 1, буква а) от Закона за консолидирания подоходен данък по отношение на капиталовите печалби в случай на прехвърляне на активи срещу заплащане не се прилага. По отношение на ДДС Италия отбелязва, че прехвърлянията на Caremar, Saremar и Toremar представляват сделки, които са освободени от ДДС съгласно член 10, алинея 1, точка 4) от Президентски указ № 633 от 26 октомври 1972 г. По отношение на косвените данъци, различни от ДДС, Италия подчертава, че целта на предвиденото в закона от 2010 г. освобождаване е опростяване на административните процедури. От гледна точка на данъчното облагане ефектите от освобождаванията могат да се считат за незначителни и с малко въздействие по отношение на данъци, които се начисляват по единни ставки. Това се отнася по-конкретно до облагането с данък при вписване (168 EUR за документ), кадастралните и ипотечните данъци (168 EUR за всеки) и гербовия налог (14,62 EUR за четири страни).

(140) По отношение на ресурсите от FAS Италия твърди, че Toremar не е получило никакво предимство от този фонд. Освен това тя е разяснила, че ресурсите на FAS не са били използвани за допълнителна компенсация за дружествата от бившата Tirrenia Group, включително Toremar. Вместо това тези ресурси са предоставени за допълване на бюджетните кредити, отпуснати за изплащане на компенсациите за обществена услуга на дружествата от бившата Tirrenia Group, в случай че тези бюджетни кредити се окажат недостатъчни. Италия отбелязва, че с член 1, алинея 5б от Наредба-закон № 125/2010 на регионите е предоставена възможност да използват ресурсите на FAS, за да финансират (част от) обичайната компенсация за обществена услуга и по този начин да осигурят непрекъснатост на морските обществени услуги. Освен това Италия пояснява, че съгласно член 26 от Наредба-закон № 185/2008 за Tirrenia Group са заделяни 65 милиона евро през всяка от годините 2009, 2010 и 2011 и съответно 195 милиона евро са били привлечени от ресурсите на FAS. Тези средства впоследствие са били преведени по сметката на Министерството на транспорта, предназначена за изплащане на компенсацията за обществена услуга на дружествата от бившата Tirrenia Group (Tirrenia, Siremar, Caremar, Toremar и Saremar). Следователно тази мярка би се отнасяла само до разпределяне на ресурси в държавния бюджет на Италия за изплащане на компенсациите за обществена услуга.

4.7. Относно съответствието на първоначалното споразумение, чийто срок на действие е удължен, и на новия договор за обществена услуга с решението за УОИИ от 2011 г.

(141) Дори и Италия да счита, че изплатената на Toremar компенсация за обществена услуга съгласно новия договор за обществена услуга не представлява държавна помощ, тя се е аргументирала също и защо тази мярка би била в съответствие с решението за УОИИ от 2011 г., ако представлява помощ.

(142) В своя отговор Италия предоставя средния годишен трафик през периода 2010—2016 на база всички маршрути, взети заедно. На тази основа Италия представя данни за пътническия трафик, за да покаже, че прагът от 300 000 пътници, предвиден в член 2, параграф 1, буква г) от решението за УОИИ от 2011 г., не е бил нарушен по нито един от маршрутите, обслужвани от Toremar до края на 2011 г. и от Moby/Toremar от 2012 г. нататък.

4.8. Относно съответствието на първоначалното споразумение и на новия договор за обществена услуга с рамката за УОИИ от 2011 г.

(143) Италия също така твърди, че не е извършено свръхкомпенсиране в полза на Moby/Toremar и че условията на рамката за УОИИ от 2011 г. са изпълнени.

(144) За да обоснове горните твърдения, Италия предоставя информация, показваща размера на възвръщаемостта на инвестирания капитал за периода 2010—2017 г. и методологията, използвана за проверка дали е налице свръхкомпенсиране за услугите, предоставяни от Toremar и Moby/Toremar, разходите и приходите за всеки маршрут за периода 2010—2017 г. и периода на амортизация на флота за периода 2009—2017 г. (50)

(145) Освен това Италия твърди, че Toremar и Moby/Toremar не са осъществявали търговска дейност през периода от 2009 г. до момента.

5. МНЕНИЯ НА MOBY/TOREMAR

5.1. Относно задълженията за извършване на обществена услуга и конкурентната среда

(146) Moby/Toremar твърдят, че в новия договор за обществена услуга и приложенията към него са конкретно описани задълженията за извършване на обществена услуга по отношение на съответните морски маршрути. Тези задължения включват, наред с другото, качеството и характеристиките на услугата (пътуванията, които трябва да се извършват, графиците, условията на услугата), както и приложимите тарифи.

(147) В отговор на твърдението на жалбоподателя за създаване на монопол по маршрутите Пиомбино — остров Елба след сливането на Toremar и Moby, двете упоменати дружества се позовават на разрешението, издадено от Италианския национален орган за защита на конкуренцията за посоченото сливане посредством Решение № 22622 от 19 юли 2011 г., при спазване на определени условия, насочени именно към осигуряване на наличието на конкуренция по този маршрут.

(148) Освен това Moby/Toremar твърдят, че въпросните маршрути не биха могли да се обслужват без обществена подкрепа и пазарът сам по себе си не би могъл да осигури услугите при спазване на минималните изисквания, предвидени в обществената поръчка.

5.2. Относно приватизацията на Toremar

5.2.1. Относно цената, платена за дяловете на Toremar

(149) Moby/Toremar твърдят, че приватизацията на Toremar не включва елементи на държавна помощ, като се вземе предвид, че договорената цена е била удостоверена от независим оценител.

5.2.2. Относно прозрачния и недискриминационен характер на процедурата и относно обвързването на продажбата на активите на Toremar с нов договор за обществена услуга

(150) В отговор на предварителната позиция на Комисията в решението от 2012 г., че техническите и финансовите изисквания на търга може да са ограничили броя на конкурентите, потенциално заинтересовани да подадат оферта, Moby/Toremar твърдят, че тези изисквания наистина са били необходими, като се има предвид конкретната структура на Toremar, което е резултат от това, че дружеството е било част от Tirrenia Group.

(151) Според Moby/Toremar, Toremar не е разполагало с всички съоръжения, за да осигури самостоятелно необходимите морски услуги и в миналото винаги е използвал услугите на Tirrenia Group, по-специално услуги от търговски характер (например координиране на дейностите на пристанищни билетни каси, кол центрове и комуникации), от технически характер (например управление на информационни системи) и някои по-специализирани услуги (например управление на снабдяването).

(152) Поради това Moby/Toremar твърдят, че тръжната процедура, както е замислена, не може да се проведе по дискриминационен начин и че искането на регион Тоскана купувачът на Toremar вече да осъществява дейност в сектора на морския пътнически транспорт е предизвикано от свързани с индустриалната политика съображения за гарантиране на непрекъснатостта на услугата.

(153) Moby/Toremar твърдят, че ако договорът за услуги бъде възложен без продажбата на Toremar, последното не би имало никакви други причини да продължи да функционира, нито би било лесно да се препродаде на пазара, като се има предвид спецификата на флота. Освен това, според страните, регион Тоскана вероятно би плащал по-висока сума за компенсация за услугата, като се вземе предвид, че операторът би трябвало да се оборудва с необходимите плавателни съдове и персонал. Освен това регион Тоскана би трябвало да поеме разходите по извеждането от експлоатация на флота на Toremar и по управлението и ликвидацията на дружеството. Следователно обвързването на продажбата на активите на Toremar с нов договор за обществена услуга също така е намалило разходите за държавна намеса.

(154) И накрая, в отговор на твърдението на жалбоподателя, че с тръжната процедура е предоставено предимство в полза на Moby, Moby/Toremar се позовават на производството на национално равнище (вж. раздел 2.3.2.3), което потвърждава резултата от тръжната процедура относно приватизацията на Toremar и възлагането на договора за обществена услуга.

5.3. Относно съответствието на удължаването на срока на първоначалното споразумение и новия договор за обществена услуга с условията по делото Altmark

(155) Moby/Toremar твърдят, че новият договор за обществена услуга удовлетворява всички критерии по делото Altmark.

(156) Според страните задълженията за извършване на обществена услуга са ясно определени и параметрите на компенсацията са предварително установени по обективен и прозрачен начин. Освен това по силата на механизма за възлагане на услугата (търг с предлагане на отстъпки) и установената система за наблюдение, според която Toremar получава компенсация само за действително осъществените дейности, тази компенсация не надвишава това, което е необходимо за покриване на разходите, произтичащи от изпълнението на задълженията за обществена услуга.

(157) И накрая, Moby/Toremar твърдят, че изборът на дружество, което да бъде натоварено с изпълнението на задълженията за обществена услуга, е направен чрез процедура за възлагане на обществена поръчка в съответствие с правото на Съюза.

5.4. Относно удължаването на срока на действие на първоначалното споразумение между Toremar и Италия

(158) Moby/Toremar се позовават на Решение 2005/163/ЕО на Комисията („решението от 2004 г.“), с което Комисията обяви компенсацията, предоставена от Италия в полза на дружествата от Tirrenia Group, различни от Tirrenia, за частично съвместима с вътрешния пазар, частично съвместима при спазването на редица ангажименти от страна на Италия и частично несъвместима с вътрешния пазар.

(159) Те твърдят, че въз основа на това решение Комисията е потвърдила съвместимостта на първоначалното споразумение до датата на изтичане на срока му на действие в края на 2008 г. и че удължаването на този срок, за да включва периода 2009—2011 г., представлява просто продължение на съвместима мярка, следователно съществуваща мярка за помощ. Такова удължаване не съдържа съществени промени и е било необходимо за организиране на процедурата по приватизация на дружествата, принадлежащи към Tirrenia Group.

(160) Освен това Moby/Toremar твърдят, че дори ако Комисията счете, че Toremar е получило държавна помощ в миналото чрез удължаването на срока на действие на първоначалното споразумение, това ще бъде обезсилено от факта, че Toremar е продадено на Moby чрез процедура за възлагане на обществена поръчка, следователно при пазарни условия, на цена, която включва, наред с другото, оценка на този елемент на помощ. В резултат на това и въз основа на установената съдебна практика (51) удължаването на срока на действие на първоначалното споразумение няма отношение към държавната помощ.

6. ОЦЕНКА

6.1. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС

(161) Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.

(162) Определените в член 107, параграф 1 от ДФЕС критерии са кумулативни. Поради това, за да се определи дали мерките, за които е отправено уведомление, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, трябва да са изпълнени всички посочени по-горе условия. По-специално финансовата подкрепа следва: а) да е предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка; б) да поставя в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки; в) да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията; г) да засяга търговията между държавите членки.

(163) Комисията отбелязва, че приоритетът за акостиране, който се прилага само по отношение на маршрути, предмет на обществена услуга, е неразривно свързан с извършването на УОИИ от Toremar и неговия приобретател Moby. Поради това тази мярка ще бъде оценена съвместно с компенсацията за обществена услуга, предоставена на тези дружества (вж. раздели 6.1.1 и 6.1.2)

(164) Освен това Комисията отбелязва, че новият договор за обществена услуга между Италия и Moby/Toremar следва да се оценява съвместно с приватизацията на Toremar. Подобна съвместна оценка е подходяща, тъй като по същество Италия е организирала възлагането на новия договор за обществена услуга така, че спечелилият поръчката оферент да трябва да придобие целия дялов капитал на Toremar, за да изпълни задълженията за извършване на обществена услуга, определени в този договор за обществена услуга.

6.1.1. Удължаване на срока на действие на първоначалното споразумение между Toremar и Италия

6.1.1.1. Държавни ресурси

(165) Италия е възложила на Toremar обслужването на морските маршрути, както е описано подробно в първоначалното споразумение, чийто срок на действие е удължен. Първоначалното споразумение е сключено с държавата и произтичащата компенсация за обществена услуга за Toremar се е изплащала от държавния бюджет. Следователно компенсацията за обществена услуга за Toremar може да бъде приписана на държавата и се предоставя чрез държавни ресурси.

(166) Комисията отбелязва, че според Италия всички фериботни оператори плащат на съответните пристанищни органи редовни такси за акостиране, но Toremar не е плащало никаква допълнителна такса за приоритета за акостиране. Въпреки това Комисията счита, че по принцип Италия е можела да реши да наложи допълнителна такса за приоритета за акостиране и като не е направила това, е загубила приходи за държавата. Освен това, тъй като приоритетът за акостиране се предоставя по закон (вж. съображение 90), той може да бъде приписан на държавата.

6.1.1.2. Избирателност

(167) За да бъде квалифицирана като държавна помощ, дадена мярка трябва да бъде избирателна. Компенсацията за обществена услуга за извършването на въпросните морски услуги се предоставя единствено на Toremar, поради което тя е избирателна. Тъй като приоритетът за акостиране се предоставя единствено на дружествата от бившата Tirrenia Group, включително Toremar, той също е избирателен.

6.1.1.3. Икономическо предимство

(168) Комисията припомня, че компенсациите за обществена услуга, предоставени на дадено дружество, може да не представляват икономическо предимство при някои строго определени условия.

(169) По-специално в решението си по делото Altmark (52) Съдът е постановил, че доколкото държавната намеса трябва да се приема като компенсация, представляваща насрещната престация за извършените доставки на услуги от предприятията бенефициери, за да изпълняват задължения за обществена услуга по такъв начин, че в действителност тези предприятия не се възползват от финансово предимство и посочената намеса следователно няма за последица да ги постави в по-благоприятно конкурентно положение спрямо предприятията, които ги конкурират, подобна намеса не попада в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС.

(170) Съдът обаче е разяснил също така, че за да се избегне в конкретен случай квалификацията на такава компенсация за обществена услуга като държавна помощ, трябва да бъдат изпълнени четирите кумулативни критерия („критериите по делото Altmark“), които са обобщени по-долу: — предприятието бенефициер трябва да бъде действително натоварено с изпълнението на задължения за извършване на обществена услуга и тези задължения трябва да бъдат ясно определени („първи критерий по делото Altmark“); — параметрите, въз основа на които е изчислена компенсацията, трябва да бъдат предварително установени по обективен и прозрачен начин („втори критерий по делото Altmark“); — компенсацията не може да надвишава необходимото за покриване изцяло или отчасти на разходите, направени при изпълнението на задължението за извършване на обществена услуга, като се имат предвид свързаните с него приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения („трети критерий по делото Altmark“); — когато в конкретен случай изборът на предприятието, което да бъде натоварено да изпълнява задължения за извършване на обществена услуга, не е направен в рамките на процедура по възлагане на обществена поръчка, която създава условия за избор на оферента, способен да предостави тези услуги на най-ниската цена за общността, равнището на необходимата компенсация трябва да бъде определено въз основа на анализ на разходите, които едно типично предприятие, добре управлявано и осигурено с подходящите транспортни средства, за да може да изпълни необходимите изисквания на обществената услуга, би направило, за да изпълни тези задължения, като се отчитат съответните приходи и разумна печалба за изпълнение на задълженията („четвърти критерий по делото Altmark“).

(171) В своето Съобщение за прилагането на правилата на Европейския съюз към компенсацията, предоставена за предоставянето на услуги от общ икономически интерес („Съобщението за УОИИ“), Комисията уточни начина, по който се прилагат критериите по делото Altmark (53).

(172) Като се има предвид, че критериите по делото Altmark трябва да бъдат изпълнени кумулативно, неизпълнението на който и да било от тези критерии ще доведе Комисията до заключението, че оценяваната мярка предоставя икономическо предимство на бенефициера. Следователно Комисията първо ще оцени спазването на четвъртия критерий по делото Altmark.

(173) В четвъртия критерий по делото Altmark се предвижда, че компенсацията трябва да бъде минимално необходимата, за да не бъде квалифицирана като държавна помощ. Този критерий се счита за изпълнен, ако бенефициерът на компенсацията за обществена услуга е избран вследствие на тръжна процедура, която създава условия за избор на оферента, способен да предостави услугите на най-ниската цена за общността, или, в случай че това не е така, ако компенсацията е изчислена с оглед на разходите на ефективно предприятие.

(174) За нито едно от удължаванията на срока на действие на първоначалното споразумение в периода от 1 януари 2009 г. до 1 януари 2012 г. Toremar не е избрано след публична тръжна процедура. Италия просто е продължила системата, която вече е била в сила, като по този начин дава право на предварително установения оператор да продължи да получава компенсация за изпълнението на задълженията за извършване на обществена услуга.

(175) Освен това Италия не предостави на Комисията никакви данни, че равнището на необходимата компенсация е било определено въз основа на анализ на разходите, които едно типично предприятие, добре управлявано и осигурено с необходимите транспортни средства, за да може да изпълни необходимите изисквания на обществената услуга, би направило, за да изпълни тези задължения, като се отчитат съответните приходи и разумна печалба за изпълнение на задълженията. Доводът на Италия, че регион Тоскана е наблюдавал ефективността на Toremar през периода 2010—2011 г., не е достатъчен за спазването на този критерий, тъй като не показва дали действително направените от Toremar разходи при изпълнението на задълженията му за извършване на обществена услуга са били в съответствие с тези на едно типично предприятие, добре управлявано и осигурено с подходящите транспортни средства.

(176) Следователно Комисията заключава, че в настоящия случай четвъртият критерий по делото Altmark не е изпълнен.

(177) С оглед на това, че в настоящия случай четирите условия по делото Altmark не са спазени кумулативно, Комисията достига до заключението, че компенсацията за обслужване на морските маршрути съгласно първоначалното споразумение, чийто срок на действие е удължен, предоставя икономическо предимство на Toremar.

(178) По отношение на приоритета за акостиране Комисията първо припомня, че поне в два от случаите италианският компетентен орган — AGCM, е преценил, че тази мярка има икономическа стойност (54). Въпреки това Toremar не плаща никаква такса за приоритета за акостиране (вж. съображение 136). Освен това Комисията отбелязва, че поне на теория приоритетът за акостиране има потенциал да намали разходите на оператора (например тъй като гарантираното акостиране би могло да намали времето за чакане в пристанищата и следователно да доведе до по-ниски разходи за гориво) или да увеличи приходите му (например поради това, че някои разписания могат да доведат до по-голямо търсене от страна на пътниците). В действителност, доколкото приоритетът за акостиране позволява по-бърза процедура за заставане на док, ползвателите на фериботната услуга могат да предпочетат фериботен оператор, който се възползва от тази мярка. Дори ако тези ефекти биха се реализирали само при ограничени обстоятелства или биха били сравнително малки, приоритетът за акостиране би могъл все пак да представлява икономическо предимство за Toremar.

6.1.1.4. Ефект върху конкуренцията и търговията

(179) Когато предоставена от държава членка помощ укрепва положението на дадено предприятие в сравнение с това на други предприятия, конкуриращи се в рамките на вътресъюзната търговия, последните трябва да се считат за засегнати от тази помощ (55). Достатъчно е бенефициерът на помощта да се конкурира с други предприятия на отворени за конкуренция пазари (56).

(180) В настоящия случай бенефициерът извършва дейност в конкуренция с други предприятия, които предоставят услуги за морски транспорт в Съюза, по-специално след влизането в сила на Регламент (ЕИО) № 4055/86 на Съвета (57) и на Регламента за морския каботаж, с които се либерализират съответно пазарите на международния морски транспорт и на морския каботаж. Фактът, че към онзи момент Toremar е било единственият оператор по някои от тези маршрути, не означава, че други (международни) оператори не са можели да проявят интерес да предлагат подобни услуги за морски транспорт. Следователно компенсацията за обслужването на морски маршрути, обхванати от първоначалното споразумение, чийто срок на действие е удължен, може да засегне търговията в Съюза и да наруши конкуренцията в рамките на вътрешния пазар. По същите причини това заключение се отнася и за приоритета за акостиране.

6.1.1.5. Заключение

(181) Тъй като са изпълнени всички критерии, посочени в член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията заключава, че както компенсацията за обществена услуга, платена въз основа на неколкократното удължаване на срока на действие на първоначалното споразумение, така и приоритетът за акостиране за маршрутите, предмет на обществена услуга, представляват държавна помощ в полза на Toremar.

6.1.1.6. Нова или съществуваща помощ

(182) На първо място Комисията отбелязва, че в настоящото решение няма да се оценява компенсацията, платена на Toremar за изпълнението на задълженията за извършване на