РЕШЕНИЕ (ЕС) 2020/1412 НА КОМИСИЯТА

от 2 март 2020 година

относно мерките SA.32014, SA.32015, SA.32016 (11/C) (ex 11/NN), приведени в действие от Италия в полза на Tirrenia di Navigazione и неговия приобретател Compagnia Italiana di Navigazione

(нотифицирано под документ С(2020) 1110)

(само текстът на италиански език е автентичен)

(текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,

като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,

като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби (1)и като взе предвид техните мнения,

като има предвид, че:

1. ПРОЦЕДУРА

(1) На 5 октомври 2011 г. Комисията откри официалната процедура по разследване по отношение на различни мерки, приети от Италия в полза на дружествата от бившата Tirrenia Group (2) („решението от 2011 г.“). Разследването се отнасяше, наред с другото, до компенсациите, предоставени на Tirrenia di Navigazione („Tirrenia“) за обслужването на редица морски маршрути, считано от 1 януари 2009 г., и процеса на приватизация (вж. раздел 2.3.3), довел до придобиването на бизнес поделението на Tirrenia (вж. също съображение 27) от Compagnia Italiana di Navigazione (CIN).

(2) Решението от 2011 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите мнения относно разследваните мерки.

(3) Що се отнася до мерките, предмет на настоящото решение, Комисията получи мненията на Tirrenia, което е в процедура по извънредно управление („Tirrenia, което е в процедура по ИУ“), Pan Med Lines („Pan Med“), CIN и Grandi Navi Veloci (наричано също GNV) (вж. раздел 5). Тя ги препрати на Италия, на която беше дадена възможност да отговори. Италия не представи мнения.

(4) На 10 януари 2012 г., вероятно от съображения за правна сигурност, италианските органи официално уведомиха за проектите на договори за обществена услуга („споразумения“), които ще бъдат сключени със съответните бъдещи приобретатели на бизнес поделенията на Tirrenia и Siremar и въз основа на които тези приобретатели ще получат компенсация. На 24 януари 2012 г., 4 февруари 2012 г. и 3 юли 2012 г. Комисията поиска от италианските органи допълнителна информация относно мерките, за които е постъпило уведомление. Тази информация беше предоставена от италианските органи с писма от 9 февруари 2012 г., 11 май 2012 г. и 19 юли 2012 г. С писмото си от 19 юли 2012 г., италианските органи уведомиха Комисията и за това, че новото споразумение между италианската държава и CIN е подписано в деня, предхождащ датата на писмото.

(5) На 7 ноември 2012 г. Комисията разшири обхвата на процедурата по разследване по отношение, наред с другото (вж. раздел 2.2), на: i) неправомерното продължаване на помощта за оздравяване, предоставена на Tirrenia, и ii) компенсацията за обществена услуга, предоставена на CIN съгласно новото споразумение, сключено с италианската държава. На 19 декември 2012 г. Комисията прие изменена версия (4) на горепосоченото решение („решението от 2012 г.“).

(6) Решението от 2012 г. беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5). Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите мнения относно разследваните мерки.

(7) Що се отнася до мерките, предмет на настоящото решение, Комисията получи мненията на CIN, Tirrenia, което е в процедура по ИУ, и Pan Med (вж. раздел 5). Тя ги препрати на Италия, на която беше дадена възможност да отговори. Италия не представи мнения.

(8) На 5 октомври 2012 г. Комисията ангажира Ecorys Netherlands BV да изготви приблизителна оценка на пазарната стойност на съответните активи на Tirrenia, които са обявени за продажба (вж. раздел 2.3.3.5), като базира оценката си на два алтернативни сценария. Ecorys представи окончателния си доклад на 4 септември 2013 г. („доклада на Ecorys“). Комисията предаде този доклад на Италия на 27 септември 2013 г. В писмо от 17 декември 2013 г. Италия представи мненията си по доклада на Ecorys, включително насрещна оценка, изготвена от нейния собствен независим експерт — Banca Profilo.

(9) С решението си от 22 януари 2014 г. („решението от 2014 г.“) (6) Комисията закри официалната процедура по разследване по отношение на различни мерки, приети от регион Сардиния в полза на Saremar. Подадената от Saremar и регион Сардиния жалба срещу това решение бе отхвърлена от Общия съд през 2017 г. (7)

(10) На 12 февруари 2016 г., 29 май 2018 г., 18 септември 2018 г., 10 октомври 2018 г. и 22 ноември 2018 г., Grimaldi Euromed S.p.A. („Grimaldi“) представи на Комисията своите становища, както е посочено в раздел 6. По искане на Grimaldi на 17 юли 2018 г. службите на Комисията се срещнаха и с процесуалния представител на дружеството.

(11) На 25 януари 2018 г., 29 март 2018 г. и 31 август 2018 г. Комисията поиска допълнителна информация от италианските органи. Италианските органи предоставиха тази информация на 26 април 2018 г., 31 май 2018 г., 2 ноември 2018 г. и 11 декември 2018 г. На 23 и 24 януари 2019 г. службите на Комисията се срещнаха с италианските органи в Рим. През следващите месеци италианските органи предоставиха допълнителната информация, поискана от Комисията по време на горепосочената среща.

(12) Настоящото решение се отнася само до възможните мерки за помощ за Tirrenia и CIN, както е посочено в съображение 31. Всички останали мерки, които са предмет на решенията от 2011 и 2012 г., се разследват отделно в рамките на дела SA.32014, SA.32015 и SA.32016, поради което не са обхванати от настоящото решение. По-специално тези останали мерки засягат други дружества от бившата Tirrenia Group.

2. КОНТЕКСТ И ОПИСАНИЕ НА РАЗСЛЕДВАНИТЕ МЕРКИ

2.1. Обща рамка

2.1.1. Първоначалните споразумения

(13) По традиция Tirrenia Group се е притежавала от италианската държава чрез дружеството Fintecna (8) и е включвала първоначално шест дружества, а именно Tirrenia, Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar и Toremar. Тези дружества са предоставяли услуги за морски транспорт по отделни договори за обществена услуга, сключени с италианската държава през 1991 г., които са в сила в продължение на двадесет години — от януари 1989 г. до декември 2008 г. (наричани по-нататък „първоначалните споразумения“). Fintecna е притежавало 100 % от дяловия капитал на Tirrenia, което на свой ред е притежавало изцяло регионалните дружества Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar и Toremar. През 2004 г. Adriatica, което е обслужвало редица маршрути между Италия и Албания/Хърватия/Гърция/Черна гора, се е сляло с Tirrenia.

(14) Целта на тези договори за обществена услуга е била да се гарантира редовността и надеждността на услугите за морски транспорт, като повечето от тях свързват континенталната част на Италия със Сицилия, Сардиния и други по-малки италиански острови. За тази цел италианската държава е предоставила финансова подкрепа под формата на субсидии, изплащани директно на всяко едно от дружествата от Tirrenia Group.

(15) Tirrenia е предоставяло услуги за морски транспорт по редица смесени (за пътници, автомобили и камиони) маршрути и по някои маршрути за товарен транспорт, главно между континенталната част на Италия и съответно Сардиния, Сицилия и островите Тремити, както и между Сардиния и Сицилия. По-долу са описани съответните точни маршрути.

(16) На 6 август 1999 г. Комисията започна процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), по отношение на помощ, предоставена въз основа на първоначалните споразумения на шестте дружества, съставлявали към онзи момент Tirrenia Group.

(17) В рамките на етапа на разследване италианските органи поискаха делото Tirrenia Group да бъде разделено на части, така че да може да се отдаде приоритет на достигане до окончателно решение по отношение на Tirrenia. Това искане бе мотивирано от плана на италианските органи да приватизират групата, като започнат от Tirrenia, и от намерението им да ускорят процеса по отношение на това дружество.

(18) Комисията уважи искането на италианските органи и с Решение 2001/851/ЕО на Комисията (9) закри започната процедура по отношение на помощта, предоставена на Tirrenia („решението от 2001 г.“). Помощта бе обявена за съвместима при спазването на определени ангажименти от страна на италианските органи.

(19) С Решение 2005/163/ЕО на Комисията (10) („решението от 2004 г.“), прието на 16 март 2004 г., Комисията обяви компенсацията, предоставена от Италия на дружествата от Tirrenia Group, различни от Tirrenia (11), за частично съвместима с вътрешния пазар, частично съвместима при спазването на редица ангажименти от италианските органи и частично несъвместима с вътрешния пазар. Решението се основава на счетоводните данни през периода 1992—2001 г. и съдържа определени условия, насочени към гарантиране на съвместимостта на компенсацията през целия срок на действие на първоначалните споразумения.

(20) С решение от 4 март 2009 г. по дела T-265/04, T-292/04 и T-504/04 (12) („решението от 2009 г.“) Общият съд отмени решението от 2004 г. Това решение не засяга текущата процедура след решението от 2009 г.

2.1.2. Удължаването на срока на първоначалните споразумения

(21) С член 26 от Наредба-закон № 207 от 30 декември 2008 г., преобразувана в Закон № 14 от 27 февруари 2009 г., е определено удължаването с една година — до 31 декември 2009 г. — на срока на първоначалните споразумения (включително това, приложимо по отношение на Tirrenia), който по принцип е трябвало да изтече на 31 декември 2008 г.

(22) С член 19б от Наредба-закон № 135 от 25 септември 2009 г., преобразувана в Закон № 166 от 20 ноември 2009 г. („законът от 2009 г.“), е определено, с оглед на приватизацията на дружествата от Tirrenia Group, безвъзмездното прехвърляне на дяловото участие на регионалните дружества (с изключение на Siremar) от дружеството майка Tirrenia, както следва: 1) Caremar на регион Кампания. Впоследствие регион Кампания ще прехвърли на регион Лацио предприятието (13), еднолично обслужващо от този момент транспортните линии до Понцианския архипелаг под името Laziomar; 2) Saremar на регион Сардиния; 3) Toremar на регион Тоскана.

(23) В закона от 2009 г. се уточнява също, че до 31 декември 2009 г. е трябвало да бъдат сключени нови „споразумения“ между италианската държава, от една страна, и Tirrenia и Siremar, от друга страна. Също така регионалните услуги е трябвало да бъдат регулирани от проекти на „договори за обществена услуга“, които ще се сключат между Saremar, Toremar и Caremar и регионалните органи, съответно до 31 декември 2009 г. (със Сардиния и Тоскана) и до 28 февруари 2010 г. (с Кампания и Лацио). Предвидено е също откриването на тръжна процедура за проектите на нови споразумения/договори за обществена услуга, която да обхваща и самите дружества, а подписването им с купувачите да се извърши след приключването на приватизацията на всяко от тези дружества (14).

(24) За тази цел със закона от 2009 г. срокът на първоначалните споразумения (включително това, приложимо по отношение на Tirrenia) е удължен допълнително — от 1 януари 2010 г. до 30 септември 2010 г.

(25) В закона от 2009 г. са определени също фиксирани годишни тавани на компенсациите за предоставянето на услугите, считано от 2010 г. (съгласно удължаването на срока на първоначалните споразумения, както и съгласно новите споразумения и договори за обществена услуга), които са на обща стойност от 184 942 251 EUR и са както следва: Таблица 1 Тавани на компенсациите, считано от 2010 г. Дружество Максимална годишна компенсация (EUR) Tirrenia 72 685 642 Siremar 55 694 895 Saremar 13 686 441 Toremar 13 005 441 Caremar 29 869 832 (15)

(26) Накрая, в член 1 от Закон № 163 от 1 октомври 2010 г., с който се преобразува Наредба-закон № 125 от 5 август 2010 г. („законът от 2010 г.“), се определя допълнителното удължаване на срока на първоначалните споразумения (включително това, приложимо по отношение на Tirrenia) от 1 октомври 2010 г. до приключването на процесите на приватизация на Tirrenia и Siremar.

2.1.3. Приватизацията на Tirrenia и сключването на новото споразумение

(27) През септември 2010 г. е открита тръжна процедура (вж. раздел 2.3.3) с цел намиране на купувач на бизнес поделението на Tirrenia, който е обвързан с новото споразумение за предоставяне на морски услуги за срок от осем години в замяна на компенсация за обществена услуга. В този контекст вместо Tirrenia се посочва бизнес поделението на Tirrenia, тъй като тръжната процедура се е отнасяла единствено до тези активи и договори, които са били необходими за изпълнение на задълженията за извършване на обществена услуга, посочени в ново споразумение, което е трябвало да бъде сключено с приобретателя. Останалите активи на Tirrenia, които то е използвало за други цели (като напр. кораби, недвижимо имущество и произведения на изкуството), е трябвало да бъдат продадени чрез отделни процедури. Освен това тръжната процедура не е засягала пасивите на Tirrenia, така че на купувача не е прехвърлен нито един от дълговете, натрупани от Tirrenia до датата на продажбата. Към днешна дата, Tirrenia, което е в процедура по ИУ, продължава да съществува като отделен субект, макар и с основната цел да бъде ликвидирано, след като възстанови дължимото на кредиторите си.

(28) След като е предложило спечелилата оферта в рамките на тръжната процедура, на 25 юли 2011 г. CIN е подписало договора за придобиване на бизнес поделението на Tirrenia. Новото споразумение между италианската държава и CIN е било подписано на 18 юли 2012 г. Въз основа на него на 19 юли 2012 г. собствеността върху бизнес поделението на Tirrenia е прехвърлена от държавата на CIN.

2.2. Мерки, попадащи в обхвата на решенията от 2011 и 2012 г.

(29) В рамките на официалната процедура по разследване, открита с решенията от 2011 г. и 2012 г. (вж. също раздел 3), на оценка са подложени следните мерки: а) компенсацията за предоставяне на услуги от общ икономически интерес („УОИИ“) съгласно удължаването на срока на първоначалните споразумения (мярка 1); б) неправомерното продължаване на помощта за оздравяване за Tirrenia и Siremar (мярка 2); в) приватизацията на дружествата от бившата Tirrenia Group (16) (мярка 3); г) компенсацията, платена за извършването на УОИИ по силата на бъдещите споразумения/договори за обществена услуга/ (мярка 4); д) приоритет за акостиране (мярка 5); е) мерките, установени със закона от 2010 г., с който се преобразува Наредба-закон 125/2010 (мярка 6); ж) допълнителни мерки, приети от регион Сардиния в полза на Saremar (мярка 7);

(30) С решението си от 2014 г. Комисията закри официалната процедура по разследване по отношение на мерките, приети от регион Сардиния в полза на Saremar, които са посочени по-горе като мярка 7, с изключение на една мярка (17).

2.3. Подробно описание на мерките, предмет на настоящото решение

(31) В настоящото решение се разглеждат само мерки 1—6, изброени в съображение 29. Тези мерки са описани по-подробно в следващите раздели.

2.3.1. Удължаването на срока на първоначалното споразумение между държавата и Tirrenia

2.3.1.1. Задълженията за извършване на обществена услуга

(32) В член 1 от първоначалното споразумение с Tirrenia са предвидени петгодишни планове, в които се описват подробно пристанищата, които трябва да бъдат обслужвани, видът плавателни съдове, които трябва да бъдат използвани, и необходимата честота на услугата, възложена на Tirrenia.

(33) Италия уведоми Комисията, че последният петгодишен план за Tirrenia, приет с Министерски указ от 20 септември 2001 г., обхваща периода 2000—2004 г. В този план се отразяват напълно поетите от Италия ангажименти (преди всичко ограниченията в обхвата на режима на обществена услуга) в контекста на решението на Комисията от 2001 г. За периода 2005—2008 г. е изготвен план, но той никога не е бил официално одобрен от компетентните министерства. Вместо това правителството е приело специални решения с цел привеждане на услугите в по-добро съответствие с нуждите на местните общности, без обаче да се правят съществени промени по системата за обществени услуги. Италианските органи твърдят, че поради недостатъчния бюджет вече не е било възможно планиране в по-дългосрочен план. Поради това въведените ограничени промени са засегнали главно намаленията на обществената услуга.

(34) Въз основа на първоначалното споразумение, което е с удължен срок на действие и е изменено (за избрани маршрути), между 1 януари 2009 г. и 18 юли 2012 г. Tirrenia е обслужвало следните маршрути: — Генуа—Порто Торес: Tirrenia е предоставяло смесени услуги съгласно режима на обществена услуга през неактивния сезон (18) и на търговски начала през активния сезон. Съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло ежедневни услуги с отплавания през вечерните часове от двете пристанища въз основа на предварително изготвени разписания с цел осигуряване на надеждни връзки с железопътната мрежа в Сардиния. Grandi Navi Veloci — единственият конкурент, който също е обслужвал този маршрут през цялата година в рамките на съответния период — е осигурявало само три отплавания седмично през неактивния сезон. Макар че през активния сезон Grandi Navi Veloci е предлагало ежедневна услуга, то не е осигурявало отплавания през вечерните часове от двете пристанища. — Чивитавекия—Олбия: Tirrenia е предоставяло смесени услуги съгласно режима на обществена услуга през неактивния сезон (19) и на търговски начала през активния сезон. Съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло ежедневни услуги с отплавания през вечерните часове от двете пристанища въз основа на предварително изготвени разписания. През поне част от разглеждания период SNAV е обслужвало този маршрут както през неактивния, така и през активния сезон. През 2008 г. обаче SNAV е обслужвало този маршрут само три пъти седмично през неактивния сезон и ежедневно през активния сезон. През 2009 г. и 2010 г. SNAV изглежда е увеличило честотата на обслужване през неактивния сезон до ежедневна. След май 2011 г. обаче SNAV е преустановило обслужването на този маршрут, когато той е бил поет от Grandi Navi Veloci. Впоследствие последното дружество е решило да обслужва тази линии само през активния сезон. Присъствието по този маршрут на други оператори (напр. Moby, Sardinia Ferries) през част от посочения период е било ограничено до активния сезон. — Неапол—Палермо: през 2009 г. Tirrenia е предоставяло смесени услуги съгласно режима на обществена услуга през цялата година, докато след 2010 г. е предоставяло тези услуги съгласно режима на обществена услуга през неактивния сезон и на търговски начала през активния сезон. Съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло ежедневни услуги с отплавания през вечерните часове от двете пристанища съгласно предварително изготвен график. Макар SNAV, което е единственият конкурент, обслужвал този маршрут също през цялата година, да е предлагало ежедневни отплавания през целия срок на удължаване на споразумението, то не е гарантирало същата редовност и непрекъснатост като Tirrenia (20). Освен това корабите, които е използвало SNAV за обслужване на този маршрут, са били много по-стари от тези на Tirrenia и следователно не е предлагало същото качество (21). Grandi Navi Veloci е посочило, че то е обслужвало този маршрут от май до декември 2011 г., както и през цялата 2012 г. (вж. също съображения 266 и 267). Grandi Navi Veloci е предлагало услуги по този маршрут в сътрудничество със SNAV. — Генуа—Олбия—Арбатакс: съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло смесени услуги поне три пъти седмично през цялата година. Арбатакс е обслужван два пъти седмично като допълнителна спирка, след като първо е била обслужвана Олбия. През разглеждания период, частният оператор Moby е обслужвал линията между Генуа и Олбия само през част от годината (през повечето години от средата на март до средата на октомври). По същия начин GNV е обслужвало линията между Генуа и Олбия само през активния сезон. Tirrenia е било единственият оператор, предоставящ услугата до Олбия през цялата година. Освен това през целия разглеждан период Tirrenia е било единственият оператор, осигуряващ линия до Арбатакс. — Чивитавекия—Каляри—Арбатакс: съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло ежедневни смесени услуги с отплавания през вечерните часове от двете пристанища през цялата година. Арбатакс е обслужван два пъти седмично като допълнителна спирка. През целия срок на удължаване на споразумението Tirrenia е било единственият оператор по този маршрут както през неактивния, така и през активния сезон. — Неапол—Каляри: съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло смесени услуги поне веднъж седмично от всяко пристанище през цялата година. През целия срок на удължаване на споразумението Tirrenia е било единственият оператор на смесена услуга по този маршрут както през неактивния, така и през активния сезон. — Палермо—Каляри: съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло седмични смесени услуги от всяко пристанище през цялата година. През целия срок на удължаване на споразумението Tirrenia е било единственият оператор на смесена услуга по този маршрут както през неактивния, така и през активния сезон. — Трапани—Каляри: съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло седмични смесени услуги от всяко пристанище през цялата година. През целия срок на удължаване на споразумението Tirrenia е било единственият оператор на смесена услуга по този маршрут както през неактивния, така и през активния сезон. — Термоли—острови Тремити: съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло най-малкото ежедневни смесени услуги от всяко пристанище през цялата година. През целия срок на удължаване на споразумението Tirrenia е било единственият оператор по този маршрут както през неактивния, така и през активния сезон. — Ливорно—Каляри (22): съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло услуги за товарен транспорт пет пъти седмично през цялата година. През съответния период от време конкурентите (напр. Moby) по този маршрут са предлагали само едно отплаване седмично и са преустановявали услугата през активния летен сезон и коледните празници. — Неапол—Каляри: съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло услуги за товарен транспорт от два до три пъти седмично през цялата година. През целия срок на удължаване на споразумението Tirrenia е било единственият оператор на товарен транспорт по този маршрут както през неактивния, така и през активния сезон (в допълнение към смесената му услуга по същия маршрут). — Равена—Катания: съгласно режима на обществена услуга Tirrenia е предоставяло услуги за товарен транспорт три пъти седмично от всяко пристанище през цялата година. През целия срок на удължаване на споразумението Tirrenia е било единственият оператор на товарен транспорт по този маршрут както през неактивния, така и през активния сезон.

2.3.1.2. Бюджет и срок на действие

(35) В посочената по-долу таблица е показана годишната компенсация, предоставена на Tirrenia за периода 2009— юли 2012 г.: Таблица 2 Компенсация, предоставена за периода 2009—юли 2012 г. Година Компенсация (EUR) 2009 г. (януари—декември) 80 010 000 2010 г. (януари—декември) 72 685 642 2011 г. (януари—декември) 72 685 642 2012 г. (януари—юли) 39 978 409,46 (23)

(36) В първоначалното споразумение се предвижда годишна компенсация за обществена услуга, която трябва да бъде изплатена по следния начин: до 30 март всяка година се извършва първоначално авансово плащане, което се равнява на 70 % от изплатената през предходната година компенсация. Второ плащане, което се извършва до 30 юни, се равнява на 20 % от компенсацията. Разликата между изплатените суми и недостига между оперативните разходи и приходи за текущата година представлява балансът, който се изплаща до 30 ноември. В случай че Tirrenia е получило сума, по-голяма от нетния разход за предоставените услуги (приходи минус загуби), то е задължено да възстанови разликата (24).

(37) Както е посочено по-горе (вж. съображение 34), през активния сезон Tirrenia обслужва маршрутите Генуа—Порто Торес, Чивитавекия—Олбия и Неапол—Палермо (след 2010 г.) на търговски начала. Всички печалби, реализирани по тези маршрути през активния сезон, се приспадат от размера на дължимата на Tirrenia компенсация за обществена услуга, докато всички загуби, претърпени през този период, би трябвало да се поемат от Tirrenia. Това намалява размера на компенсацията, която е необходима за обслужване на тези маршрути, обхванати от режима на обществена услуга, който се прилага през неактивния сезон. — Компенсация, предоставена през 2009 г.

(38) В Президентски указ № 501 от 1 юни 1979 г. („Указ № 501/79“) се определят различните елементи (приходи и разходи), които се включват при изчисляването на субсидията, изплащана на операторите на морска обществена услуга. Освен това в Закон № 856 от 5 декември 1986 г. („Закон 856/86“) се предвиждат определени изменения на системата от задължения за извършване на обществена услуга в Италия. Що се отнася до линиите до големи и малки острови, с член 11 от горепосочения закон се изменят критериите за изчисляване на компенсацията за обществена услуга. В действителност субсидията е трябвало да бъде изчислена въз основа на разликата между приходите и разходите за услугата, определени спрямо средностатистически и обективни параметри, и е трябвало да включва разумна възвръщаемост на инвестирания капитал. В същия член се определя, че договорите за обществена услуга е трябвало да включват списъка на субсидираните маршрути, честотата и вида на използваните кораби. Субсидиите е трябвало да бъдат одобрени от отговорните министерства. Установените в Президентски указ № 501/79 и Закон № 856/86 принципи са отразени в първоначалните споразумения.

(39) В действителност компенсацията за 2009 г. за извършване на УОИИ е била изчислена в съответствие с методологията, определена в първоначалното споразумение, което е в сила от 1991 г. и чийто срок е удължен след изтичането на първоначалния такъв на 31 декември 2008 г. По-специално компенсацията съответства на акумулираната нетна загуба от услугите, обслужвани съгласно режима на обществена услуга, към която се добавя променлива сума, съответстваща на възвръщаемостта на инвестирания капитал.

(40) Различните разходни елементи, които са взети предвид при изчисляване на определената от публичните органи компенсация, са следните: разходи за придобиване, реклами и настаняване, разходи за натоварване, разтоварване и маневриране, разходи за наземен административен персонал, разходи за поддръжка на корабите, административни разходи, разходи за застраховки, разходи за наем и лизинг и разходи за горива, данъци и амортизация. — Компенсация, предоставена през 2010 г., 2011 г. и 2012 г.

(41) Считано от 2010 г., компенсацията за извършването на УОИИ е била изчислявана чрез прилагането на нова методология, установена в Директивата на Междуведомствения комитет за икономическо планиране (CIPE) (25) от 9 ноември 2007 г., озаглавена Критерии за определянето на задълженията за извършване на обществена услуга и динамика на тарифите в сектора на морски каботаж от обществен интерес („директивата на CIPE“) (26). От преамбюла на директивата на CIPE е видно, че тя е издадена с оглед на приватизацията на публичните дружества, извършващи морски услуги съгласно режима на обществена услуга (27). Разпоредбите на директивата на CIPE са прилагани по отношение на услугите, предоставяни от дружествата от Tirrenia Group, считано от 2010 г., дори преди влизането в сила на съответните нови споразумения и договори за обществена услуга след съответните приватизации.

(42) Методът, установен в директивата на CIPE, позволява на дружествата, извършващи морската обществена услуга, да постигнат подходяща възвръщаемост. Нормата на възвръщаемост на капитала ще бъде изчислена въз основа на средната претеглена цена на капитала (WACC).

(43) Изискваната възвръщаемост на собствения капитал (28) трябва да се изчисли, като се използва моделът за оценка на капиталови активи. Въз основа на този модел цената на собствения капитал се определя като функция на: i) безрисковия процент, ii) бета (прогнозната оценка на рисковия профил на дружеството по отношение на капиталовия пазар) и iii) рискова премия върху собствения капитал, приписана на капиталовия пазар.

(44) По-специално цената на собствения капитал ще се изчислява чрез прилагане на премия за поемане на допълнителен риск по отношение на нормата на възвръщаемост на безрискови дейности. Тази премия трябва да се изчисли като рискова премия на пазара, умножена по нейната бета, с което се измерва колко рискова е определена дейност спрямо пазара.

(45) Съгласно директивата на CIPE нормата на възвръщаемост от безрискови дейности съответства на средната брутна доходност от служещите за сравнение десетгодишни облигации за предходните дванадесет месеца, за които има налични данни.

(46) В директивата на CIPE се определя 4 % премия за пазарен риск. Освен това в случай на услуга, която не се предоставя извънредно, предполагаемият по-големият риск, поет от оператора, се заплаща с допълнителни 2,5 % към премията за пазарен риск.

(47) На практика обаче размерът на изплатената на Tirrenia компенсация не може да надвишава определения със закона от 2009 г. таван от 72 685 642 EUR годишно (вж. съображение 25). Макар че в закона от 2009 г. се определя пределна стойност на годишната компенсация, изплащана на всички дружества на Tirrenia за предоставянето на морските услуги, подлежащи на режима на обществена услуга, в директивата на CIPE се съдържат и някои предпазни мерки, които позволяват на тези оператори да покриват в достатъчна степен оперативните си разходи.

(48) По-специално съгласно директивата на CIPE обхватът на услугите, максималните тарифи, определени с новото споразумение, и реално предоставената компенсация трябва да бъдат определени така, че да предоставят на доставчика на услуги цялостно покритие на всички допустими разходи. Прилага се следната формула: VA(RSP) + VA(AI(X)) = VA(CA) където: — VA(RSP) е дисконтираната стойност на компенсацията за изпълнението на задълженията за извършване на обществена услуга, — VA(AI(X)) е дисконтираната стойност на други приходи (приходи от тарифи и други), — VA(CA) е дисконтираната стойност на допустимите оперативни разходи, погасяване на дълга и възвръщаемост на инвестирания капитал.

(49) В случай че горепосоченото уравнение не се спазва, обхватът на субсидираните дейности може да бъде намален (вж. също съображение 103) или като алтернатива може да бъде преразгледана организацията на обслужването (напр. вида кораби) или да бъдат изменени максималните тарифи.

(50) Освен това таванът на тарифите, който се прилага по отношение на всяка услуга, с приспаднати данъци и пристанищните такси, търпи корекция всяка година, като се използва формула за определяне на пределната стойност на цената, както следва: ΔT = ΔP – X където: — ΔT е годишната процентна промяна в тавана на тарифите, — ΔP е процентът на инфлация за референтната година, — X е определеният в споразумението реален годишен процент на корекция на тавана на тарифите, който се запазва през целия срок на действие на споразумението.

(51) Освен това в директивата на CIPE се уточнява, че за да отразява промените в разходите за гориво, таванът на тарифите може да бъде коригиран, като в случая са референтни стандартни публично достъпни цени.

2.3.2. Неправомерно продължаване на помощта за оздравяване за Tirrenia

(52) На 16 ноември 2010 г. Комисията одобри помощ за оздравяване за Tirrenia и Siremar („Решението от 2010 г.“) (29). Помощта се състоеше от гаранция по кредитни линии, предоставени от частни банки в размер до 95 000 000 EUR. Италия пое ангажимент да съобщи на Комисията не по-късно от шест месеца след разрешаването на мерките за оздравяване план за преструктуриране или да представи доказателство, че заемът е бил изплатен изцяло и/или че гаранцията е била отменена.

(53) Впоследствие Италия уведоми Комисията, че избраните финансови институции — Banca Infrastrutture Innovazione e Sviluppo (BIIS) и Unicredit — са одобрили кредитна линия от 40 000 000 EUR за Tirrenia и Siremar (т.е. 25 000 000 EUR за Tirrenia и 15 000 000 EUR за Siremar), чийто падеж е на 30 юни 2011 г. Държавата е предоставила гаранция по кредитната линия на 15 февруари 2011 г.

(54) Финансирането е изплатено по следния начин: а) първият транш е изплатен на 28 февруари 2011 г. (20 000 000 EUR за Tirrenia и 12 000 000 EUR за Siremar); б) вторият транш е изплатен на 23 март 2011 г. (5 000 000 EUR за Tirrenia и 3 000 000 EUR за Siremar).

(55) Италия уведоми Комисията, че тъй като първият транш от заема, за който е предоставена гаранция, е изплатен на Tirrenia и Siremar едва на 28 февруари 2011 г., шестмесечният срок за изплащане на кредита по смисъла на член 25, буква a) от Насоките на общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение („Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2004 г.“) (30) и съображения 32 и 47 от Решението от 2010 г. ще изтече на 28 август 2011 г.

(56) Tirrenia и Siremar обаче не са обслужвали заемите си и в резултат на това на 11 юли 2011 г. е задействана държавна гаранция от BIIS. Следователно дългът на Tirrenia към държавата на тази дата е бил в размер на 25 203 063,89 EUR. Това включва както главницата по съответните заеми, така и непогасената лихва, дължима на банката.

(57) Съдът по несъстоятелността е разрешил включването на Министерството на икономиката и финансите сред привилегированите („prededucibili’“) кредитори на Tirrenia. Според италианските органи извънредният комисар, на когото е възложено управлението на дружеството в рамките на производството по несъстоятелност, счита към онзи момент, че Tirrenia би могло да възстанови финансирането до 28 август 2011 г., като използва постъпленията от планираната приватизация (вж. раздел 2.3.3).

(58) Договорът за продажбата на бизнес поделението на Tirrenia на CIN е подписан на 25 юли 2011 г. Прехвърлянето на активите и поради това и плащането обаче са се забавили най-вече вследствие на трудности при получаването на необходимите разрешения за сливане (31). В крайна сметка на 21 юни 2012 г. италианският компетентен орган — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (AGCM) — е одобрил сделката между Tirrenia и CIN и продажбата е приключена на 19 юли 2012 г.

(59) На 18 септември 2012 г. Tirrenia е възстановило на държавата сумата от 25 852 548,93 EUR. На 24 октомври 2012 г. Италия е уведомила Комисията, че дължимите от Tirrenia суми към 11 юли 2011 г., включително дължимата на държавата лихва в размер на 649 485,04 EUR, са били напълно възстановени от дружеството, и е представила доказателство за това.

2.3.3. Приватизация на Tirrenia и отложено плащане от страна на CIN на покупната цена

(60) На 23 декември 2009 г. Fintecna е публикувало първата покана за подаване на оферти за продажбата на целия дялов капитал на Tirrenia, включително на неговото дъщерно дружество Siremar. На 19 февруари 2010 г. са получени 16 заявления за интерес от 19 субекта. На 4 август 2010 г. вследствие на неуспеха на преговорите с единствения оферент, подал обвързваща оферент, Fintecna е обявило процедурата за приключена. Според Италия преговорите са се провалили поради опасения, свързани с финансовите аспекти на офертата.

(61) След неуспеха на първия опит за приватизация както Tirrenia, така и Siremar, които са изправени пред тежки финансови затруднения, са допуснати до колективното производство по несъстоятелност, предвидено в италианското право по отношение на големи дружества — т.е. процедура по извънредно управление („amministrazione straordinaria“) — и скоро след това са обявени в несъстоятелност. По-специално Tirrenia е допусната до процедура по извънредно управление на 5 август 2010 г. На 12 август 2010 г. съдът в Рим е постановил решение № 332/2010, с което обявява Tirrenia в несъстоятелност.

2.3.3.1. Процедура по извънредно управление

(62) За разлика от обичайното производство по несъстоятелност, чиято основна цел е да се ликвидира дружество в несъстоятелност, за да се удовлетворят вземанията на кредиторите, процедурата по извънредно управление, определена в Наредба-закон № 270 от 8 юли 1999 г., е специфично производство по несъстоятелност за големи дружества, което цели да се защитят активите и да се осигури непрекъснатост на стопанската дейност.

(63) Съгласно тази процедура управлението на дружеството в несъстоятелност се прехвърля на извънреден комисар, който се назначава от компетентното министерство. Извънредният комисар предлага план за възстановяване на въпросната стопанска дейност или чрез преструктуриране, или чрез продажбата на активи на дружеството в несъстоятелност. Този план е предмет на предварително разрешение от компетентното министерство, като се взема предвид становището на надзорен съвет (съставен от назначени от министерството експерти).

(64) С Наредба-закон № 347 от 23 декември 2003 г. за определяне на спешни мерки за преструктуриране на големи дружества в несъстоятелност, преобразувана с изменения в Закон № 39 от 18 февруари 2004 г. (наричан по-долу „закон на Marzano“), се урежда процедурата по извънредно управление, приложима по отношение на дружества в несъстоятелност, които възнамеряват да предприемат тази процедура по преструктуриране. Тези дружества трябва също кумулативно да удовлетворяват определени критерии относно броя на служителите през предходната година и нивото на задлъжнялост.

(65) Съгласно процедурата дружеството в несъстоятелност трябва да подаде заявление до Министерството на икономическото развитие на Италия и молба до компетентния съд по несъстоятелността. След това министерството взема решение относно допускането на дружеството в несъстоятелност до процедурата и назначава извънреден комисар, който се намира под надзора на Надзорния съвет, докато съдът установява състоянието на неплатежоспособност на дружеството.

(66) В рамките на 180 дни от назначаването си извънредният комисар трябва да представи пред министерството план за преструктуриране. Обичайното производство по несъстоятелност се образува само ако министерството не одобри такъв план за преструктуриране и алтернативната процедура по продажба на активите не е доходоносна.

(67) С Наредба-закон 134/2008 („Наредба 134/2008“) (32) се въвеждат няколко изменения в закона Marzano. Същите изменения са приложими и по отношение на дружества, предоставящи основни обществени услуги, и се отнасят, наред с другото, до възможността извънредният комисар да определя купувач на активите на дружеството в несъстоятелност чрез процедура на договаряне със страни, които гарантират непрекъснатост на обществената услуга в средносрочен план и намеса в кратък срок. В Наредба 134/2008 се посочва, че продажната цена не може да бъде по-ниска от пазарната стойност на активите, която се определя от назначен с министерски указ независим експерт.

(68) С Наредба 134/2008 се въвежда също и възможността за непосредствено изпълнение на план за разпореждане с активи в сравнение с предишния режим, съгласно който пред министерството първо се представя план за преструктуриране. Накрая с Наредба 134/2008 се установява, че в случай на невъзможност за прилагане или одобрение от страна на министерството на план за разпореждане с активи или план за преструктуриране се образува обичайното производство по несъстоятелност.

2.3.3.2. Процедурата по продажба

(69) На 15 септември 2010 г. е публикувана поканата за представяне на оферти за продажбата на бизнес поделението на Tirrenia (33)който е обвързан с новото осемгодишно споразумение. Целта на тази покана е да се провери дали има някакви потенциални национални или международни субекти, които имат интерес да придобият бизнес поделението на Tirrenia, като са в състояние да гарантират непрекъснатост на транспортните услуги.

(70) Тази покана е публикувана на уебсайта на Tirrenia, в няколко вестника (34) и на избрани специализирани уебсайтове (35). Първоначално определеният срок за поканата за заявяване на интерес е 29 септември 2010 г., като впоследствие той е удължен до 20 октомври 2010 г. чрез обявление, публикувано в същите горепосочени национални и международни вестници и уебсайтове с цел да се осигури разумен срок за подаване на заявленията за интерес.

(71) При тази тръжна процедура са подадени общо 21 заявления за интерес от национални, европейски и неевропейски субекти. След това извънредният комисар е приканил шестнадесетте субекти, от чиито заявления за интерес е било видно, че биха могли да гарантират непрекъснатост на предоставяне на услугата за морски транспорт (36), да извършат задълбочена комплексна проверка на бизнес поделението на Tirrenia. Достъпът до съответната документация е бил предоставен, след като заинтересованите страни са подписали споразумения за поверителност.

(72) Единадесетте страни (37), които в крайна сметка са избрали да извършат тази комплексна проверка, са получили достъп до виртуалните зали за данни, съдържащи следната информация: а) цялата техническа, правна и финансова информация, включително данни за обявеното за продажба бизнес поделение; б) бизнес плана на бизнес поделението на Tirrenia, изготвен от извънредния комисар; в) доклада от комплексната проверка на продавача и счетоводния баланс на дружеството към датата на допускане до процедурата по извънредни управление; г) новия проект на осемгодишно споразумение, което трябва да бъде подписано между спечелилия търга оферент и държавата; д) цялата друга информация, която е необходима на потенциалните купувачи, за да оценят правилно предмета на продажбата.

(73) С Министерски указ от 4 февруари 2011 г. Министерството на икономическото развитие е определило Banca Profilo за независим експерт, чиято задача е била да извърши оценка на бизнес поделението на Tirrenia съгласно член 4, параграф 4в от Наредба-закон № 347/2003. На 8 март 2011 г. Banca Profilo е оценила стойността на бизнес поделението на Tirrenia (включително новото осемгодишно споразумение) на 380 000 000 EUR. Тази информация е въведена в залата за данни за всички потенциални оференти преди изтичането на срока за подаване на обвързващи оферти.

(74) След изтичането на последния срок за подаване на обвързващи оферти, на 15 март 2011 г. извънредният комисар е отбелязал, че единствено CIN — дружество, включващо Onorato Partecipazioni S.r.l., Grimaldi Compagnia di Navigazione S.p.A. и Marinvest S.r.l. — е подало обвързваща оферта съгласно условията на писмото за откриване на процедурата от 2 февруари 2011 г. (38)

(75) На 14 април 2011 г. след получаването на искане за пояснения от извънредния комисар CIN е изготвило окончателна обвързваща оферта за придобиването на бизнес поделението на Tirrenia. Тази оферта, допълнена от: i) бизнес план, който съответства на определените в споразумението задължения за извършване на обществена услуга и ii) банкови гаранции за общата сума от 20 000 000 EUR, е предвиждала по-конкретно следното: i) цената, предложена за закупуването на бизнес поделението на Tirrenia, включително новото осемгодишно споразумение на обща стойност, от 380 100 000 EUR; ii) плащането на офертата, като след прехвърлянето на бизнес поделението се заплаща сумата от 200 100 000 EUR, а остатъчната сума е подлежала на изплащане на по-късен етап, както следва: а) 55 000 000 EUR до 15 декември на третата година след прехвърлянето на бизнес поделението; б) 60 000 000 EUR до 15 декември на шестата година след прехвърлянето на бизнес поделението; в) 65 000 000 EUR до 15 декември на осмата година след прехвърлянето на бизнес поделението.

(76) С оглед на горепосоченото извънредният комисар е въвел в залата за данни подадената от CIN обвързваща оферта и на 2 май 2011 г. е изпратил на всички оференти, предвидени да участват в етапа на комплексна проверка, писмо, с което ги приканва да подадат до 12 май 2011 г. по-добра оферта от тази, подадена от CIN на 14 април 2011 г. След искане от страна на един от потенциалните купувачи срокът за подаване на по-добри оферти е удължен от извънредния комисар до 19 май 2011 г. Извънредният комисар не е получил обаче други оферти до тази дата.

(77) Въз основа на извършената от извънредния комисар и неговите консултанти оценка подадената на 14 април 2011 г. оферта за покупка от CIN е счетена за съответстваща на определената от Banca Profilo стойност на бизнес поделението на Tirrenia. По отношение на включения в офертата бизнес план е установено, че той е съобразен с поисканото в писмото за откриване на процедурата от 2 февруари 2011 г. (вж. съображение 74) и е счетен за съответно доказателство за способността на оферента да гарантира безпроблемното продължаване на обществената услуга за морски линии.

(78) На 23 май 2011 г. Министерството на икономическото развитие е разрешило на извънредния комисар да продаде на CIN бизнес поделението на Tirrenia в съответствие с реда и условията на подадената на 14 април 2011 г. оферта. След някои допълнителни консултации, на 25 юли 2011 г. извънредният комисар е подписал договора с CIN.

(79) На 21 ноември 2011 г. до Комисията е подадено уведомление за одобрение на съответната сделка. На 18 януари 2012 г. Комисията започна задълбочено разследване съгласно Регламента на ЕС за сливанията (39).

(80) Извършеното от Комисията първоначално проучване на пазара показа сериозни опасения във връзка с конкуренцията, по-специално поради факта, че участниците в сливането са имали много високи, ако не и монополни, комбинирани пазарни дялове по редица морски маршрути в Италия и по-специално по някои маршрути до и от Сардиния. Първоначално CIN е било съвместно предприятие между основните конкуренти на Tirrenia: Grimaldi, Marinvest (които например осъществяват контрол върху Grandi Navi Veloci и SNAV) и Onorato Partecipazioni (което осъществява контрол върху Moby). С оглед на опасенията на Комисията Grimaldi и Marinvest са се оттеглили от CIN, като са продали своите дялове на Onorato Partecipazioni. След това последното е привлякло нови акционери, така че в крайна сметка 40 % от CIN са се притежавали от Moby (което само по-себе си е контролирано от Onorato Partecipazioni), 30 % — от Clessidra Società del Risparmio, 20 % — от Gruppo Investimenti Portuali и 10 % — от Shipping Investment S.r.l.

(81) На 27 април 2012 г. Комисията приключи задълбоченото си разследване след отказа на страните от сделката, за която е получено уведомление. На 7 май 2012 г. AGCM е получил уведомление за преразгледаната сделка по сливане, която вече не е изисквала одобрение на европейско равнище. С решението си № 23670 от 21 юни 2012 г. AGCM е одобрил сделката при определени условия (40). Собствеността върху бизнес поделението на Tirrenia е окончателно прехвърлена на CIN на 19 юли 2012 г.

(82) На 6 юли 2015 г. Onorato Partecipazioni е уведомило за намерението си да придобие пълен контрол върху Moby и CIN, като придобие дялове от другите акционери на двете дружества. С решението си № 25773 от 10 декември 2015 г. AGCM е одобрил тази операция, която на практика е представлявала концентрация между Moby и CIN, при спазване на условията за маршрутите Чивитавекия—Олбия и Генуа—Олбия (41). В резултат на тази реорганизация CIN понастоящем е притежавано изцяло от Moby, което означава че и двете дружества са притежавани изцяло от Onorato Partecipazioni.

(83) На 26 април 2018 г. бордът на директорите на Moby е одобрил плана за сливане с CIN. При условие че са получени необходимите одобрения, въпросното сливане е било планирано да приключи до края на 2018 г., но е забавено след намесата на Tirrenia, което е в процедура по ИУ.

2.3.3.3. Договорът за продажба

(84) В договора за продажба от 25 юли 2011 г. прехвърленото бизнес поделението на Tirrenia се определя като поделението на Tirrenia, специализирано в предоставянето на транспортни услуги съгласно текущите задължения за извършване на обществена услуга. По-специално в член 4 от договора се уточнява, че активите на бизнес поделението са изброени в приложение към договора за продажба и обхващат всички нематериални (42) и материални активи (43), използвани от дружеството при изпълнение на задълженията му за извършване на обществена услуга.

(85) В член 11, параграф 3 от договора за продажба се посочва, че продажбата зависи от подписването на новото споразумение между CIN и Министерството на транспорта в рамките на предварително установен период от време. С други думи, подписването на новото споразумение е необходимо условие за окончателното приключване на продажбата.

(86) В член 7, параграф 9 от договора за продажба допълнително се уточнява, че CIN ще изготви нови предложения за работа (въз основа на нови трудови договори) за целия административен персонал и екипажа, нает от Tirrenia за изпълнението на задълженията за извършване на обществена услуга, като вземе предвид придобитите квалификации и/или еквивалента на длъжностните характеристики, както и възможните споразумения със синдикалните организации. В съответствие с член 63, параграф 2 от Наредба-закон 270/1999 CIN трябва да се въздържа от всякакви недисциплинарни уволнения за период от две години. Съгласно член 7, параграфи 11 и 12 от договора за продажба CIN е задължено да информира редовно продавача за спазването на тези задължения, като в случай на нарушения трябва да плати значителни суми за неустойки.

(87) В член 7, параграф 6, буква г) от договора за продажба се определя, че в съответствие с член 4, параграф 4в от Закона Marzano купувачът е в състояние да гарантира средносрочната непрекъснатост на услугата и спазването на приложимото национално и международно законодателство.

(88) Съгласно член 5 от договора за продажба продажната цена в размер на 380 100 000 EUR се заплаща, както следва: а) 200 100 000 EUR (така наречената фиксирана цена) в рамките на три работни дни след приемането от Министерството на икономическото развитие на указ, с който се заличава всяко вписване, свързано с преференциални права и вписване на запори и възбрани, наложени върху бизнес поделението на Tirrenia; б) останалите 180 000 000 EUR (така наречената отложена цена) са отложени, както следва: 55 000 000 EUR на 30 април на четвъртата година след първоначалната дата на влизане в сила на новото споразумение; 60 000 000 EUR на 30 април на седмата година след първоначалната дата на влизане в сила на новото споразумение, 65 000 000 EUR на 30 април на деветата година след първоначалната дата на влизане в сила на новото споразумение (44).

(89) В член 8, параграф 23 от договора за продажба се уточнява, че в съответствие с член 63, параграф 5 от Наредба-закон 270/1999 новият собственик няма да носи отговорност за изплащането на каквито и да е задължения, натрупани от Tirrenia преди прехвърлянето на бизнес поделението.

(90) На 16 юли 2012 г. страните са подписали допълнение към договора за продажба, с което се изменя, наред с другото, начинът на плащане на фиксираната цена от 200 100 000 EUR (вж. съображение 88, буква a). По-специално 138 200 000 EUR остават изискуеми в рамките на три дни от приемането на указа, посочен в съображение 88, буква а), а останалите 61 900 000 EUR ще бъдат платени, заедно с лихвата (45) на 1 март на осмата година след влизането в сила на новото споразумение (т.е. 2020 г.). Страните са се договорили две години след влизането в сила да се консултират помежду си, за да установят дали е възможно предоговаряне на реда и условията за плащане на останалите 61 900 000 EUR. В резултат на това последната сума е изплатена по-рано от първоначално предвиденото (т.е. през февруари 2016 г., вместо през март 2020 г.). В плащането на отложената цена от 180 000 000 EUR не са настъпили промени.

2.3.3.4. Проучването на Banca Profilo

(91) Както бе посочено по-горе (вж. съображение 73), Banca Profilo е определена от Министерството за икономическото развитие за независим експерт, чиято задача е била да извърши оценка на бизнес поделението на Tirrenia съгласно член 4, параграф 4в от Наредба-закон № 347/2003. На 8 март 2011 г. Banca Profilo е изготвила доклад, в който са описани методологиите за оценка и използваните от него данни, които са включвали собствения бизнес план на Tirrenia за периода 2011—2018 г. Този доклад е включвал прогнозен диапазон от стойности за бизнес поделението на Tirrenia.

(92) Оценките на Banca Profilo се основават на няколко предположения, включително и главно на това, че новият договор за обществена услуга ще се прилага до изтичането на срока му и че в резултат на това бизнес поделението на Tirrenia би получило компенсация за обществена услуга за обслужването на морските транспортни линии, определени във въпросния договор. В доклада си за оценка Banca Profilo посочва дисконтирания паричен поток („ДПП“) и икономически добавената стойност („ИДС“) като свои основни методологии, а пазарните множители и метода на собствения капитал като вторични методологии с цел осъществяване на контрол.

(93) Съгласно методологията на ДПП Banca Profilo отчита: i) паричните потоци, генерирани до датата на изтичане на срока на новото споразумение; ii) ликвидационната стойност на бизнес поделението на Tirrenia към момента на изтичане на срока на новото споразумение въз основа на предположението, че след тази дата няма да е възможно операциите да продължат; и iii) стойността на собствения капитал на някои ограничени миноритарни дялови участия на бизнес поделението на Tirrenia. Съгласно методологията на ИДС Banca Profilo оценява: i) коригираната балансова стойност; ii) търговската репутация; iii) ликвидационната стойност на бизнес поделението на Tirrenia към момента на изтичане на срока на новото споразумение (по същата причина като при подхода на ДПП). Тази оценка се позовава на данни от промишления план на дружеството и изчисленията на Banca Profilo, при които се използват тези данни.

(94) По отношение на вторичните методологии те включват следното. Анализът на пазарните множители се основава на изчисленията на Banca Profilo, като се използват данните на Bloomberg за девет сравними дружества за морски транспорт. Методът на собствения капитал се състои от оценка на нетната стойност на активите, вписани в счетоводния баланс, но с някои корекции, когато е необходимо (напр. стойността на флота, договора за обществена услуга и др.).

(95) Въз основа на горепосочените методологии Banca Profilo е заключила, че стойността на бизнес поделението на Tirrenia би била в обхвата между 380 и 426 милиона евро. В резултат на това минималната цена за това дружество би трябвало да бъде определена на 380 000 000 EUR.

2.3.3.5. Докладът на Ecorys

(96) В хода на официалната процедура по разследване Комисията възложи на независим консултант (Ecorys) задачата да установи пазарната стойност на обявеното за продажба бизнес поделение на Tirrenia (вж. съображение 8). Задачата на консултанта бе: i) да потвърди валидността на извършената от Banca Profilo оценка и ii) да установи пазарната стойност на бизнес поделението, без каквито и да е обвързани с него условия.

(97) За да определи стойността на бизнес поделението на Tirrenia, обвързано с новото споразумение, Ecorys е приложило основните методологии, които са използвани и от Banca Profilo. По-специално Ecorys е използвало методологиите на дисконтирания паричен поток и икономическата добавена стойност, но е променило съответните предположения, когато е счело това за необходимо (46). Ecorys предполага, че срокът на новото споразумение няма да бъде удължен (47) след изтичането му и следователно маршрутите, предмет на обществена услуга, вече няма да бъдат обслужвани след тази дата. Въз основа на това Ecorys е определило, че минималната пазарна стойност на бизнес поделението на Tirrenia възлиза на 409,5 милиона евро (т.е. почти 8 % по-висока от оценката на Banca Profilo).

(98) Ecorys също е заключило, че ако бизнес поделението на Tirrenia е било продадено, без това да е обвързано с някакво условие, и по-специално без новия договор за обществена услуга за предоставянето на обществената услуга (а оттам и без задължението да се осигури непрекъснатостта на посочената обществена услуга), дружеството е щяло да бъде продадено на неговата ликвидационна стойност (48), т.е. 303,5 милиона евро. Ecorys е основало това заключение на предположението, че бизнес поделението на Тirrenia не би могло да продължи своите операции по доходоносен начин без компенсация за обществена услуга. Ecorys е характеризирало обслужваните от Tirrenia и Siremar маршрути за обществена услуга като „операции, реализиращи големи загуби, които се характеризират с малък обем на пътници и са напълно зависими от финансирането по силата на споразуменията“. Освен това Ecorys счита, че „възможността за промяна на качеството на услугите и за по-голяма свобода при определяне на цените на билетите не са достатъчни условия за икономическата жизнеспособност на тези маршрути от стопанска гледна точка“. Ecorys е отбелязало, че тази ликвидационна стойност е по-ниска от стойността, получена в резултат на тръжната процедура, и е посочило, че поради това незабавната ликвидация (по същество продажба на корабите) не е била подходяща алтернатива за оператора в условията на пазарна икономика.

(99) Освен това Ecorys е сравнило персонала на бизнес поделението на Tirrenia с този на няколко сравними фериботни дружества и е заключило, че числеността на персонала и структурата на разходите за персонал на Tirrenia „не се различават от тези на сравними дружества по отношение на дела на разходите за труд в общите приходи (49) и съотношението между разходите за труд и персонал“ (50). Анализът не показва съществени разлики между бизнес поделението на Tirrenia и сравнимите дружества, които биха могли да предполагат прекалено голям персонал или прекомерни разходи за труд Поради това потенциален купувач би разполагал с малка свобода на действие от гледна точка на освобождаване или замяна на част от персонала. Въз основа на това Ecorys е заключило, че няма елементи, които да показват, че свързаното с персонала условие е оказало някакво съществено въздействие върху стойността на бизнес поделението на Tirrenia.

2.3.4. Новото споразумение между италианската държава и CIN

2.3.4.1. Бенефициерът

(100) CIN е спечелилият търга оферент във връзка със бизнес поделението на Tirrenia, като първоначално дружеството е създадено за тази цел от Onorato Partecipazioni S.r.l., Grimaldi Compagnia di Navigazione S.p.A. и Marinvest S.r.l., макар че последните две страни е трябвало да бъдат заменени от трима други инвеститори, с цел да получат одобрение за сливане (вж. съображение 80). Както е обяснено по-горе (вж. съображение 82), от юли 2015 г. CIN е било единствено под контрола на Onorato Partecipazioni S.r.l.

2.3.4.2. Маршрутите

(101) Според новото споразумение между Италия и CIN от 18 юли 2012 г. последното ще обслужва съгласно режима на обществена услуга следните маршрути: Таблица 3 Маршрути, обслужвани от CIN съгласно новото споразумение Маршрути за смесена услуга Маршрути за услуга за товарен транспорт Неапол—Палермо (само през неактивния сезон): Ежедневна услуга (през нощта) от двете пристанища. Ливорно—Каляри (през цялата година): Пет отплавания седмично от всяко пристанище. Генуа—Порто Торес (само през неактивния сезон): Ежедневна услуга (през нощта) от двете пристанища. Генуа—Олбия—Арбатакс (през цялата година): До Сардиния: три (пет) отплавания седмично от Генуа до Олбия през неактивния (активния) сезон с две удължавания на маршрута седмично от Олбия до Арбатакс. До континенталната част: две отплавания седмично от Арбатакс до Генуа, със спирка в Олбия. Едно(три) допълнително(допълнителни) отплаване(отплавания) от Олбия до Генуа през неактивния (активния) сезон. Неапол—Каляри (през цялата година): От едно до три отплавания седмично от всяко пристанище. Едно от трите отплавания може да се извършва по маршрута Каляри—Палермо според изискванията на трафика. Чивитавекия—Олбия (само през неактивния сезон): Ежедневна услуга (през нощта) от двете пристанища. Равена—Катания (през цялата година): Три отплавания седмично от всяко пристанище. Неапол—Каляри (през цялата година): Едно (две) отплаване (отплавания) седмично от всяко пристанище през неактивния (активния) сезон. Палермо—Каляри (през цялата година): Едно отплаване седмично от всяко пристанище през неактивния и активния сезон. Трапани—Каляри (през цялата година): Едно отплаване седмично от всяко пристанище през неактивния и активния сезон. Чивитавекия—Каляри—Арбатакс (през цялата година): До Сардиния: ежедневно (през нощта) от Чивитавекия до Каляри с две удължавания на маршрута седмично до Арбатакс. До континенталната част: ежедневно (през нощта) от Каляри до Чивитавекия с две удължавания на маршрута седмично до Арбатакс. Термоли—Острови Тремити (през цялата година): Ежедневна услуга от двете пристанища заедно с две допълнителни линии седмично от двете пристанища. Седмична линия за превоз на опасни товари. През активния сезон една допълнителна линия седмично.

(102) CIN ще обслужва маршрутите Неапол—Палермо, Генуа—Порто Торес, Чивитавекия—Олбия на търговски начала през активния сезон. В приложение А към новото споразумение се посочва подробно начинът, по който трябва да бъде обслужван всеки от маршрутите в таблица 3 (напр. вида кораби, час на отплаване за някои от маршрутите и др.). Освен това тарифите за ползвателите (съответно за жителите на островите и за други пътници) не могат да надвишават определените в член 6 от новото споразумение граници, които са подробно описани в същото приложение А.

(103) С писмо от 7 ноември 2013 г. CIN е подало молба за преразглеждане на условията на финансово-икономическия баланс, предвидени в член 9 от новото споразумение (вж. съображение 107). Въз основа на това на 7 август 2014 г. Министерството на инфраструктурата и транспорта на Италия и CIN са се договорили за редица изменения на споразумението от 18 юли 2012 г. За да се възстанови финансово-икономическият баланс на операциите, с изменението на споразумението се определя, че: — смесеният маршрут Трапани—Каляри ще бъде закрит, — маршрутът за товарен транспорт Неапол—Каляри ще бъде закрит, — маршрутът за товарен транспорт Равена—Катания ще бъде изменен, за да са възможни отплавания от Равена, Венеция или Монфалконе до Катания и с оглед на възможно спиране в Бриндизи, и обратно, — маршрутите за товарен транспорт (изменени) вече няма да се обслужват през определени периоди от годината (51) (главно по време на официални празници и празнични и почивни дни), — ще бъдат изменени честотата на обслужване и минималните честоти по някои маршрути. Най-значимите промени са следните: а) по смесения маршрут Генуа—Олбия—Арбатакс линията до Арбатакс ще бъде закрита през неактивния сезон (но ще бъде запазена през активния сезон); б) по смесения маршрут Чивитавекия—Каляри—Арбатакс честотата през неактивния сезон е намалена от ежедневна до три отплавания седмично с две линии седмично до Арбатакс без промени през активния сезон); в) по смесения маршрут Неапол—Каляри честотата през неактивния сезон е увеличена от едно до две отплавания седмично без промени през активния сезон); г) по смесения маршрут Палермо—Каляри честотата през активния сезон е увеличена от едно до две отплавания седмично без промени през неактивния сезон); д) по маршрута за товарен транспорт Ливорно—Каляри честотата е изменена от пет отплавания седмично до четири до шест отплавания седмично, — максималната сума на годишната компенсация за обществена услуга ще се запази в размер на 72 685 642 EUR и при никакви обстоятелства не може да бъде увеличена.

2.3.4.3. Срок на действие

(104) Новото споразумение между италианската държава и CIN, което е подписано на 18 юли 2012 г., ще бъде в сила за срок от осем години и следователно ще изтече на 18 юли 2020 г.

2.3.4.4. Задълженията за извършване на обществена услуга

(105) Наложените на CIN задължения за извършване на обществена услуга се отнасят до линиите за морски транспорт, които трябва да се обслужват (вж. съображение 101), вида и капацитета на плавателните съдове, предназначени за обслужваните съответни морски маршрути, наличието на резервен кораб, за да се гарантира непрекъснатост на услугата, честотата на услугата и максималния размер на тарифите за ползвателите на услугата по всеки от съответните маршрути.

2.3.4.5. Компенсацията

(106) Годишната компенсация, която трябва да бъде получена от CIN съгласно новото споразумение, е ограничена до 72 685 642 EUR. Размерът на компенсацията трябва да бъде определен въз основа на установената в директивата на CIPE методология (вж. съображения 41—51).

(107) В член 8 от новото споразумение се предвижда редовен преглед на всеки три години на обхвата на субсидираните дейности, за да се потвърди, че не е налице финансов дисбаланс. Освен това в член 9 от новото споразумение се определя, че при много конкретни обстоятелства, свързани с неочаквани и структурни промени по отношение на приходите или разходите, и във всички случаи едва след първата година от тригодишния период страните могат да започнат този преглед по-рано („предпазна клауза“).

2.3.5. Приоритетът за акостиране

(108) В член 19б, параграф 21 от Закона от 2009 г. се определя, че с оглед на гарантирането на териториално единство с островите и с оглед на техните задължения за извършване на обществена услуга дружествата от бившата Tirrenia Group, включително Tirrenia, би трябвало да запазят вече разпределеното акостиране и приоритета при разпределение на новите слотове в съответствие с определените от морските органи процедури, както е установено със Закон № 84 от 28 януари 1994 г. и Морския кодекс на Италия.

2.3.6. Мерките, установени със закона от 2010 г.

(109) В закона от 2010 г. се предвижда възможността за предприятията на бившата Tirrenia Group да използват временно финансовите ресурси, които вече са предназначени (52) за обновяване и модернизиране на флота, за покриване на належащите нужди от ликвидност. Предприятията от бившата Tirrenia Group, които са се възползвали от тази възможност, е трябвало обаче да попълнят тези целеви средства, така че все пак да могат да извършват необходимите модернизации на своите кораби. Тези модернизации са били необходими, за да отговарят на новите международни стандарти за безопасност след споразумението от Стокхолм от 1996 г. (53)

(110) По-специално въз основа на двата механизма (54) средствата, предвидени за обезпечаване на заплащането за модернизациите на цялата Tirrenia Group, са били в размер на 23 750 000 EUR. 12 051 900 EUR от тази сума са депозирани в специална банкова сметка в Banca Carige, конкретно за Tirrenia, като целта на използването на тези средства е все още първоначално предвидената — т.е. извършването на необходимите модернизации с цел спазване на международните стандарти за безопасност. На 12 август 2010 г. обаче Banca Carige е извършила прихващане между този депозит и два от дълговете на Tirrenia в размер на 4 657 005,35 EUR. Следователно Tirrenia ефективно се е възползвало от предвидената в закона от 2010 г. възможност за използване на средствата, заделени за модернизация на флота, за покриване на нуждите от ликвидност, дори и при запазване на задължението за възстановяване на тази помощ на италианската държава чрез захранване на сметката, предназначена за дейностите по модернизация.

(111) Освен това в член 1 от закона от 2010 г. се определя следното: а) срокът на първоначалните споразумения е удължен, считано от 1 октомври 2010 г. до края на процесите на приватизация на Tirrenia и Siremar (вж. също съображение 26); б) член 19б от Наредба-закон 135/2009, преобразувана с някои изменения в закона от 2009 г., е изменен с въвеждането на параграф 24а. Съгласно този параграф всички официални актове и операции при прилагането на разпоредбите на параграфи 1—15 от Закона от 2009 г. се ползват от освобождаване от данъци. Тези параграфи са свързани с либерализацията на сектора на морския каботаж посредством приватизацията на Tirrenia Group, включително нейните подготвителни стъпки, т.е. прехвърляне на регионални дружества на съответните региони; в) за да се осигури непрекъснатост на обществената услуга и да се подпомогне процесът на приватизация на дружествата от бившата Tirrenia Group, въпросните региони могат да използват ресурсите на Fondo Aree Sottoutilizzate (FAS) (55) съгласно директивата на CIPE № 1/2009 от 6 март 2009 г. (56)

2.4. Производство за установяване на нарушение № 2007/4609

(112) След предварителната обмяна на информация между службите на Комисията и италианските органи, на 19 декември 2008 г. генералният директор на Комисията, отговарящ за енергетиката и транспорта, изпрати искане за информация до Италия. Това искане се отнасяше, наред с другото, до общия преглед на маршрутите, предмет на обществена услуга към онзи момент, и предвидената от Италия задача за обществена услуга съгласно предложените нови споразумения. Освен това от Италия беше поискано да предостави повече информация за плановете за приватизация за Tirrenia Group.

(113) В писмото си от 28 април 2009 г. италианските органи отговориха подробно на искането на Комисията от 19 декември 2008 г. В това писмо Италия, наред с другото: — отбеляза, че удължаването на срока на първоначалните споразумения до 31 декември 2009 г. е било необходимо за постигане на либерализацията на сектора на морски каботаж в Италия чрез приватизацията на Tirrenia Group, — твърди, че предоставената на Tirrenia Group компенсация за обществена услуга е била необходима, за да се гарантира териториално единство с островите чрез морски линии, които не са били осигурявани по задоволителен начин от частните оператори на пазара, — посочи, че на 10 март 2009 г. е приключил цялостен процес на рационализация на маршрутите. При този процес са взети предвид съответните социални аспекти, аспектите, свързани със заетостта, и икономическите аспекти, както и необходимостта от гарантиране на основните линии за териториалното единство, като е включена консултация с шестте съответни региона. Тази рационализация би довела до намаляване на нетния разход за обществената услуга до приблизително 66 милиона евро и до съкращаването на около 600 членове на екипажа за цялата Tirrenia Group. Италия припомни също, че рационализацията от 2009 г. е допълнила предишните усилия (през 2004, 2006 и 2008 г.) за намаляване на услугите, предоставяни от Tirrenia Group, — разясни, че целите на рационализацията са били: i) поддържане на линиите, необходими за осигуряване на териториално единство със и между островите и континенталната част, както и правото на здравеопазване, обучение и мобилност, ii) рационализация на линиите, обслужвани и от частни оператори, които са предоставяли същите връзки със сходни гаранции за качество и непрекъснатост, и iii) рационализация на летните и високоскоростните линии, по които се превозват единствено пътници, — представи общ преглед на обслужваните от дружествата от Tirrenia Group маршрути през 2008 г. и намаления брой на маршрутите, които тези дружества биха обслужвали през 2009 г. Според италианските органи последните маршрути ще са в основата на новите споразумения, които ще бъдат сключени с новите собственици на дружествата от Tirrenia Group.

(114) На 21 декември 2009 г. генералният директор на Комисията, отговарящ за енергетиката и транспорта, изпрати до италианските органи писмо, в което, наред с другото, отбелязва че: — с оглед на коренната промяна на сектора на морския каботаж в Италия и поради значимото социално въздействие, което би имала приватизацията според италианските органи, ако тръжните процедури са се провеждали на основата на обикновен договор за обществена услуга, обявяването на търг на корабоплавателните дружества, на които са предоставени такива договори, е било приемливо — по принцип и като изключение — с цел да се гарантира спазването на критерия за недискриминация сред корабособствениците от Общността, установен в Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета (57) („Регламента за морския каботаж“), — компенсацията за обществена услуга е трябвало да бъде ограничена до тези линии, при които продължителното присъствие на други оператори през цялата година е било ограничено и следователно незадоволително, за да отговори на потребностите на пазара. Във връзка с това бяха поискани разяснения за неефективността на пазара по маршрутите Генуа—Порто Торес, Генуа—Олбия—Арбатракс и Чивитавекия—Олбия. Освен това Италия беше приканена да обясни дали Tirrenia е получило компенсация за обслужването на тези три маршрута през активния сезон. Бяха отправени въпроси и за линиите, обслужвани от Caremar. В писмото се посочва също, че въз основа на Регламента за морския каботаж само включването на вътрешни линии (а не на международни линии) в договор за обществена услуга може да бъде обосновано, — договорите за обществена услуга на Tirrenia Group са изтекли на 31 декември 2008 г. и планираната от Италия приватизация е можела да отнеме повече от предвиденото време. Следователно в писмото се посочва възможността за изпращане на официално уведомително писмо за неправилно прилагане на Регламента за морския каботаж.

(115) На 22 януари 2010 г. италианските органи отговориха на писмото на службите на Комисията от 21 декември 2009 г. В писмото си италианските органи: — отбелязаха, че Комисията по принцип е била съгласна с предложения подход за приватизация на Tirrenia Group, както и с новите договори за обществена услуга, — предоставиха подробни разяснения за маршрутите Генуа—Порто Торес, Генуа—Олбия—Арбатракс и Чивитавекия—Олбия, по отношение на които Комисията е повдигнала редица въпроси. Италия потвърди също така, че по време на неактивния сезон маршрутите Генуа—Порто Торес и Чивитавекия—Олбия са обслужвани единствено съгласно режима на обществена услуга, — посочиха, че поканата за заявяване на интерес за продажбата на Tirrenia (включително Siremar) е публикувана на 23 декември 2009 г. Италия отбеляза, че е възнамерявала да приключи приватизацията на цялата Tirrenia Group до 30 септември 2010 г., — поискаха от Комисията да потвърди изрично дали предоставените по отношение на неефективността на пазара аргументи са достатъчни.

(116) На 29 януари 2010 г. (58) Комисията изпрати официално уведомително писмо относно неправилното прилагане на Регламента за морския каботаж. В това писмо Комисията припомни, че съгласно този регламент, когато държава членка сключва договори за обществена услуга или налага задължения за извършване на обществена услуга, тя прави това на недискриминационна основа по отношение на всички корабособственици от Общността. Съгласно член 4, параграф 3 от същия регламент съществуващите договори за обществена услуга могат да останат в сила до датата на изтичането на съответните договори. Комисията обаче отбеляза, че дружествата от Tirrenia Group са продължили да изпълняват услуги за морски транспорт след изтичането на съответните договори за обществена услуга (първоначалните споразумения). По-специално срокът на тези споразумения е трябвало да изтече в края на 2008 г., но той многократно е бил удължаван от Италия. Поради това Комисията прикани италианските органи да представят своите становища.

(117) Отново на 29 януари 2010 г. генералният директор на Комисията, отговарящ за енергетиката и транспорта, отговори на писмото на италианските органи от 22 януари 2010 г. Генералният директор подчерта, че отговорът на това писмо се отнася единствено до спазването на Регламента за морския каботаж, а не до въпроси, свързани с държавната помощ. Във връзка с това генералният директор посочи, че предоставените обосновки относно линиите Генуа—Порто Торес, Генуа—Олбия—Арбатракс и Чивитавекия—Олбия са били достатъчни да разсеят изразените по-рано съмнения. Освен това генералният директор отбеляза като положителен факт това, че вследствие на по-ранно негово искане Италия е изключила международна линия от новия проект на споразумение за Tirrenia. По отношение на повдигнатите въпроси относно обслужваните от Caremar маршрути обосновките само за някои от тези маршрути бяха счетени за достатъчни. Ето защо от Италия бе поискано да предостави допълнителни разяснения за някои от маршрутите на Caremar. Генералният директор припомни, че договорите за обществена услуга могат да обхващат само маршрути, за които е налице неефективност на пазара.

(118) На 29 март 2010 г. италианските органи отговориха на официалното уведомително писмо на Комисията от 29 януари 2010 г. В отговора си италианските органи: — припомниха, че в писмото си от 21 декември 2009 г. (вж. съображение 114) службите на Комисията по принцип са били съгласни с приватизацията на Tirrenia Group чрез обвързване на дружествата с нови договори за обществена услуга, — отбелязаха, че удължаването на срока на първоначалните споразумения е мотивирано единствено от необходимостта да се осигури непрекъснатост при предоставянето на морската обществена услуга до приключване на съответните процеси на приватизация, — потвърдиха намерението си да проведат процеса на приватизация до 30 септември 2010 г., така че да либерализират до тази дата сектора на морския каботаж, — предоставиха общ преглед на процеса на приватизация на Tirrenia (включително Siremar). По-специално Италия посочи, че след публикуването на поканата за заявяване на интерес до 19 февруари 2010 г. са подадени 16 заявления за интерес от 19 субекта. Като част от етапа на комплексна проверка на 22 март 2010 г. е открита зала за данни, която да остане отворена до края на май 2010 г. Към онзи момент Италия е очаквала, че договорът за продажба може да бъде подписан до средата на юли 2010 г. и че собствеността ще бъде прехвърлена до септември 2010 г., — разясниха, че в рамките на тръжната процедура за Toremar, заинтересованите страни, които ще участват в следващия етап на процедурата, са 11, — посочиха, че продължаващата несигурност, която възниква в резултат на продължаване на производството за установяване на нарушение може да застраши процеса на приватизация и да повлияе отрицателно върху стойността на обявените на търг дружества, — предложиха цялостно сътрудничество с Комисията за разясняване на всички останали съмнения по отношение на производството за установяване на нарушение и възможните въпроси, свързани с държавната помощ.

(119) На 10 септември 2010 г. италианските органи уведомиха Комисията по време на специална среща, че процедурата по приватизацията на Tirrenia и Siremar е била отменена на последния етап и че следователно срокът до 30 септември няма да бъде спазен. Освен това италианските органи докладваха, че състезателните процедури за договорите на Caremar, Saremar, Siremar и Toremar също са били забавени. Следователно със Закон № 163 от 1 октомври 2010 г. срокът на първоначалните споразумения се удължава допълнително до приключването на процеса на приватизация на Tirrenia и Siremar (вж. също съображение 26).

(120) С оглед на тези развития на 24 ноември 2010 г. Комисията прие допълнително официално уведомително писмо. Във въпросното писмо Комисията: — отбеляза, че срокът на първоначалните споразумения за Tirrenia, Siremar, Caremar, Saremar и Toremar е бил удължен автоматично и без каквато и да състезателна процедура, — посочи, че макар и прилагането на въпросните договори за обществена услуга да е продължило, не е била налице приключена състезателна процедура — нито за Tirrenia, нито за Siremar, Caremar, Saremar или Toremar, — изтъкна, че си запазва правото да издаде мотивирано становище, ако е необходимо (като отчита всички мнения, които Италия може да представи).

(121) На 21 юни 2012 г. Комисията прие мотивирано становище относно забавянето на приватизацията на три дружества (Caremar, Laziomar и Saremar) от бившата Tirrenia Group. Тъй като тръжните процедури за другите три дружества (Tirrenia, Toremar и Siremar) са приключили през 2011 г. (59), тези дружества не са обхванати от мотивираното становище. Комисията посочи, че повече от три години след изтичането на обичайния срок на съответните първоначални споразумения Италия не е въвела състезателни процедури за възлагането на договори за обществена услуга за морски каботаж, предоставяни от дружествата Caremar, Laziomar и Saremar. Обхватът на тези споразумения е удължен автоматично и за неопределено време, като по този начин е попречено на други корабособственици от Общността да се конкурират за възлагането на тези договори.

(122) На 8 август 2012 г. италианските органи отговориха на мотивираното становище, като заявиха, че обявленията за тръжната процедура относно избора на дружествата, на които са възложени новите договори за обществена услуга, са били или ще бъдат публикувани в Официален вестник на ЕС. По-специално обявлението за Caremar е публикувано на 20 юли 2012 г., а обявлението за Laziomar е изпратено за публикуване на 1 август 2012 г. Накрая, на 2 август 2012 г. е приет закон за Saremar, съгласно който публикуването на такова обявление трябва да се извърши до 2 октомври 2012 г.

(123) На 13 януари 2014 г. Compagnia Laziale di Navigazione е станало новият собственик на Laziomar и е подписало десетгодишен договор за обществена услуга за линия до Понцианския архипелаг. На 16 юли 2015 г. ATI SNAV-Rifim е поело собствеността върху Caremar и му е бил възложен деветгодишен договор за обществена услуга. Накрая, след решението от 2014 г., Saremar е обявено в ликвидация и през март 2016 г. договорът за обществена услуга за маршрутите между Сардиния и малките острови е възложен на Delcomar.

(124) С писмо от 15 юли 2016 г. италианските органи уведомиха Комисията, че приватизацията на всички дружества от бившата Tirrenia Group е приключила. На 8 декември 2016 г. Комисията реши да прекрати производството за установяване на нарушение.

3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА И РАЗШИРЯВАНЕ НА ОБХВАТА И

3.1. Удължаването на срока на първоначалното споразумение между държавата и Tirrenia

3.1.1. Спазване на решението по делото Altmark и наличие на помощ

(125) В решението си от 2011 г. Комисията изрази предварителното мнение, че определението на задълженията за извършване на обществена услуга не е достатъчно ясно и следователно не позволява на Комисията да заключи окончателно дали съдържа явна грешка. По-специално Комисията нямаше цялостен поглед върху действителните задължения, наложени на Tirrenia във връзка с обслужването на въпросните маршрути, в сравнение с услугите, предлагани от конкурентите по някои от тези маршрути. Освен това Комисията имаше съмнения дали обслужваните от Tirrenia маршрути за товарен транспорт биха могли да се разглеждат като целящи задоволяването на общи икономически интереси по смисъла на правото на Съюза.

(126) Комисията изрази предварителното мнение, че вторият критерий от решението по делото Altmark (60) е изпълнен, тъй като параметрите в основата на изчислението на компенсацията са предварително установени и са спазени изискванията за прозрачност. По-специално Комисията отбеляза, че тези параметри са описани в първоначалното споразумение (за компенсация, отнасяща се за 2009 г.) и в директивата на CIPE (за компенсация след 2010 г.).

(127) Комисията обаче счете, че третият критерий по делото Altmark изглежда не е изпълнен и че операторите може да са били свръхкомпенсирани за изпълнението на задачите за извършване на обществена услуга. По-специално Комисията изрази съмнения дали рисковата премия от 6,5 %, която се прилага след 2010 г., отразява подходящо ниво на риска, тъй като поначало изглежда, че Tirrenia не е поемало рисковете, които обикновено се поемат при изпълнението на такива услуги.

(128) Комисията също така изрази предварителното мнение, че четвъртият критерий по делото Altmark не е изпълнен, доколкото удължаването на срока на първоначалното становище не е било предмет на тръжна процедура. Освен това Комисията отбеляза, че не е получила никакви доказателства в подкрепа на аргумента, че Tirrenia в действителност е предоставяло въпросните услуги при най-ниски разходи за съответната общност.

(129) Следователно в решението от 2011 г. Комисията достигна до предварителното заключение, че компенсациите за обществена услуга, изплатени на Tirrenia през 2009—2011 г., представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Освен това Комисията счете, че тази помощ следва да се счита за нова помощ.

(130) В решението от 2012 г. Комисията счете, че доколкото всички условия през 2012 г. са останали непроменени и до влизането в сила на новото споразумение, компенсацията, предоставена на Tirrenia от 1 януари 2012 г. насам съгласно допълнителното удължаване на срока на първоначалното споразумение, също представлява държавна помощ.

3.1.2. Съвместимост

(131) В решението от 2011 г. Комисията изрази предварителното мнение, че компенсацията за обществена услуга за периода 2009—2011 г. не попада в обхвата на Решение 2005/842/ЕО (61) и рамката за УОИИ от 2005 г. (62). Следователно Комисията оцени тази мярка директно съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС и изрази съмненията си относно изпълнението на приложимите условия за съвместимост.

(132) В решението от 2012 г. Комисията изтъкна, че на 31 януари 2012 г. е влязъл в сила нов пакет за УОИИ, състоящ се от Решение 2012/21/ЕС (63) (решение за УОИИ от 2011 г.) и рамката на УОИИ от 2011 г. (64) Комисията обаче изрази предварителното мнение, че компенсацията за обществена услуга съгласно удължаването на срока на първоначалното споразумение не би могла да се счита за съвместима с вътрешния пазар и за изключена от изискването за уведомяване съгласно решението за УОИИ от 2011 г.

(133) В закона от 2010 г. се предвижда удължаване на срока на първоначалното споразумение от 30 септември 2010 г. до края на процеса на приватизация. Към момента на приемането на закона от 2010 г. Tirrenia е било в затруднено положение (вж. съображение 61). В резултат на това, считано от 1 октомври 2010 г. до приватизацията на дружеството, получената от него компенсация не е можело да се оценява въз основа на рамката за УОИИ от 2011 г. Вместо това въз основа на точка 9 (65) от рамката за УОИИ от 2011 г. Комисията изрази предварителното мнение, че тази помощ следва да се оценява въз основа на Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2004 г.

(134) Комисията отбеляза, че в този случай определените в Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2004 г. критерии за съвместимост не са изпълнени, поради което изрази предварителното мнение в решението от 2012 г., че компенсацията, платена на Tirrenia, което е било в затруднено положение, би представлявала несъвместима помощ за преструктуриране.

3.2. Неправомерно продължаване на помощта за оздравяване за Tirrenia

(135) В решението от 2012 г. Комисията изрази предварителното мнение, че помощта за оздравяване е била неправомерно продължена от 28 август 2011 г. до 18 септември 2012 г. и че продължаването на въпросната помощ през този период представлява несъвместима помощ за Tirrenia и Siremar и вероятно и за съответните им купувачи. По-специално Комисията отбеляза, че Италия не е представила план за преструктуриране или ликвидация в рамките на шест месеца след разпределението на първия транш от помощта за оздравяване за тези дружества, както се изисква от Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2004 г. Комисията счете, че определените в Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2004 г. условия за продължаване на помощта за оздравяване също не са изпълнени.

3.3. Приватизация на Tirrenia и отложено плащане от страна на CIN на покупната цена

(136) В решението от 2011 г. Комисията изрази съмненията си, че тръжната процедура за продажбата на бизнес поделението на Tirrenia не е била достатъчно прозрачна и безусловна, за да се гарантира, че продажбата е извършена по пазарна цена.

(137) Първо, Комисията отбеляза, че макар поканата за заявяване на интерес да е била публикувана в няколко вестника и на редица уебсайтове, в нея очевидно не е посочен подробно обхватът на продажбата и не са представени ясни указания за оферентите по отношение на последващите етапи на процедурата. В поканата не се съдържат и никакви критерии за предварителна квалификация или подбор или някакви други условия, които е трябвало да бъдат изпълнени от оферентите, освен задължителното условие да продължават да предоставят обществената услуга. Освен това цялата съответна информация по отношение на активите, предмет на процедурата по продажба, е била предоставена на оферентите само през етапа на комплексна проверка.

(138) Второ, Комисията също така счете, че някои от наложените при приватизацията изисквания може да са ограничили броя на оферентите и/или да са повлияли върху продажната цена. Комисията припомни установената си практика по отношение на продажбите на активи на публични предприятия от държавата или които могат да бъдат приписани на държавата: неикономическите съображения, които частен продавач не би взел предвид, като например въпроси, свързани с публичната политика, заетостта или регионалното развитие, предполагат съществуването на държавна помощ, ако те налагат сериозни задължения върху потенциалния купувач и следователно могат да намалят продажната цена.

(139) Процедурите по продажбата на стопанските поделения на Tirrenia и Siremar са се основавали на предвидената в Закона Marzano процедура (вж. съображение 64). Следователно Комисията оцени двете процедури заедно. Тя счете, че продажбата на стопанските поделения, на които са възложени нови споразумения, води до задължение за купувачите да предоставят обществена услуга при спазване на предварително установените задължения за качество, честота и тарифи, определени в новите споразумения. Чрез налагане на такива задължения Комисията счита, че държавата не желае да получи най-високата цена, а по-скоро да постигне целите, свързани с обществения интерес. Комисията прецени, че е малко вероятно частен продавач да придаде същото значение на непрекъснатото предоставяне на обществената услуга.

(140) По същия начин Комисията счете, че частен продавач, извършващ дейност при нормални пазарни условия, не би наложил задължението за поддържане на равнищата на заетост в продължение на две години.

(141) Поради горепосочените причини Комисията стигна до предварителното заключение, че процедурата по приватизацията на бизнес поделението на Tirrenia не е била достатъчно прозрачна и безусловна, за да гарантира сама по себе си, че продажбата е извършена по пазарна цена. Следователно Комисията не би могла да изключи, че е предоставено икономическо предимство или по отношение на продажбата на икономическата дейност, или по отношение на купувача.

(142) Въз основа на наличната информация Комисията също прецени, че всяка помощ, която може да е предоставена в хода на процеса на приватизация, би била несъвместима.

(143) В решението от 2012 г. Комисията изрази предварителното мнение, че отложеното плащане от страна на CIN на покупната цена за бизнес поделението на Tirrenia би могло да представлява държавна помощ за CIN. По-специално Комисията посочи, че действителната стойност на покупната цена, получена чрез дисконтирането на отложените плащания спрямо стойността им към момента на продажбата, е по-ниска от пазарната стойност, определена от назначения от Италия независим експерт. Следователно Комисията счете, че CIM може да се е възползвало от предимство, предоставено най-малкото от разликата между цената, определена от независимия експерт, и бъдещите плащания, дисконтирани спрямо настоящата им стойност. Въз основа на наличната информация Комисията счете, че тази мярка може да представлява оперативна помощ, която по принцип е несъвместима с вътрешния пазар.

3.4. Новото споразумение между италианската държава и CIN

(144) В решението от 2012 г. Комисията изрази предварителното мнение, че компенсацията за купувача на бизнес поделението на Tirrenia (т.е. CIN) не отговаря на установените в решението по делото Altmark критерии и следователно представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.

(145) Комисията стигна до това заключение предвид факта, че: — конкуренти, които изглежда са предлагали подобни услуги, явно са извършвали дейност поне по някои от маршрутите, обслужвани от CIN, — изчислението на компенсацията съгласно директивата на CIPE изглежда е довело до свръхкомпенсиране на оператора за предоставянето на обществената услуга по същите причини като тези изложени в решението от 2011 г., както и — четвъртият критерий от решението по делото Altmark (66) очевидно не е спазен предвид факта, че предмет на тръжната процедура е бил по-скоро бизнес поделението на Tirrenia, на което е предоставено ново споразумение, а не самият договор за обществена услуга, и не е било доказано, че това е създало условия за избор на кандидата, способен да предостави тези услуги при най-ниски разходи за съответната общност.

(146) Що се отнася до съвместимостта на компенсацията за CIN, Комисията отбеляза, че въз основа на предоставената от италианските органи информация става ясно, че по отношение на връзките, обслужвани от CIN съгласно режима на обществена услуга, броят на превозените през предходните две години пътници спрямо годината на възлагането не надвишава определения в решението за УОИИ от 2011 г. праг, а именно 300 000 пътници. Въпреки това с оглед на съмненията ѝ относно действителния характер на УОИИ и възможността за свръхкомпенсация на CIN Комисията изрази предварителното мнение, че компенсациите не могат да се считат за съвместими въз основа на решението за УОИИ от 2011 г. Впоследствие Комисията оцени помощта въз основа на рамката за УОИИ от 2011 г., но установи, че има съмнения дали условията за съвместимост от тази рамка са изпълнени, и прикани Италия да докаже, че това е така.

3.5. Приоритетът за акостиране

(147) В решението от 2011 г. Комисията изрази предварителното мнение, че поради факта, че този приоритет не се заплаща, мярката е регулаторно предимство, което не включва прехвърляне на държавни ресурси и следователно не може да се квалифицира като държавна помощ. Ако за приоритета за акостиране се заплаща, Комисията счита, че доколкото Tirrenia предоставя действителна УОИИ и този приоритет се предоставя само във връзка с маршрути, обхванати от УОИИ, той няма да доведе до допълнително икономическо предимство, тъй като това би било присъщо на предоставянето на УОИИ. Независимо от това Комисията прикани италианските органи и трети страни да предоставят допълнителна информация относно тази мярка.

(148) Тъй като беше изразила съмнения относно законосъобразността на задачите за предоставяне на УОИИ, Комисията не успя да достигне до заключение относно съвместимостта на мярката, в случай че тя е представлявала помощ.

3.6. Мерките, установени със закона от 2010 г.

(149) В решението от 2011 г. Комисията изрази предварителното мнение, че всички мерки, определени в закона от 2010 г., представляват държавна помощ в полза на дружествата от бившата Tirrenia Group, включително Tirrenia. Те включват 1) възможното използване за целите на ликвидността на средствата, заделени за модернизация на корабите; 2) освобождавания от данъци, свързани с процеса на приватизация; 3) възможното използване на ресурсите на FAS. Комисията прикани италианските органи да разяснят дали и по какъв начин всяка от тези мерки е била необходима за предоставяне на обществената услуга.

(150) Комисията изрази също така предварителното становище, че тези мерки вероятно представляват оперативна помощ, намаляваща разходите, които в противен случай Tirrenia и другите дружества от бившата Tirrenia Group е трябвало да понесат сами, и поради това тези мерки следва да се считат за несъвместими с вътрешния пазар.

4. МНЕНИЯ НА ИТАЛИЯ

4.1. Относно задълженията за извършване на обществена услуга и конкурентната среда

(151) Италия предостави списък с маршрутите, обслужвани от Tirrenia, които са предмет на задължения за извършване на обществена услуга, включително сезонната честота и разписанията, конкурентната среда и причините, водещи до налагането на задължения за извършване на обществена услуга.

(152) По отношение на съществуването на действителна УОИИ Италия посочи, че задълженията за обществена услуга, наложени от нея спрямо Tirrenia, а по-късно и спрямо CIN, осигуряват от гледна точка на редовността, непрекъснатостта и качеството задоволителна услуга, свързваща континенталната част с пристанищата на островите. Тази услуга допринася за икономическото развитие на островите, като същевременно гарантира основните потребности от мобилност на островните общности и осигурява спазването на конституционно гарантираното право на териториално единство. В този контекст Италия посочи, че задълженията за извършване на обществена услуга са изцяло в съответствие с целите на членове 174 и следващите от ДФЕС и Декларация № 30 относно островните региони (приложена към Заключителния акт на Договора от Амстердам). Италия се позовава и на юриспруденцията на Съда на Европейския съюз („Съдът“), която потвърждава, че целта за осигуряване на достатъчно редовни услуги за корабоплаване до островите, от островите и между островите попада в обхвата на легитимна цел от обществен интерес (67).

(153) Италия твърди, че услугите, изпълнявани от дружествата, предмет на задължения за извършване на обществена услуга, и тези, управлявани от дружества, извършващи безвъзмездна стопанска дейност, не са напълно съвместими. По-специално редовността, непрекъснатостта и качеството на услугите, предоставени от първите дружества биха били гарантирани изцяло от определените в споразуменията ясни задължения, докато последните биха били зависими единствено от изчислението от страна на оператора на възвращаемостта на инвестициите. Във връзка с това Италия даде за пример маршрута Ла Мадалена—Палау, по отношение на който Enermar, обслужващо този маршрут на търговски начала, е решило да прекъсне услугата без предварително обявление. От друга страна Saremar, което е обслужвало този маршрут съгласно договор за обществена услуга, е трябвало да продължи услугата си и следователно да осигури по ефективен начин териториално единство. Италия посочи също и частния оператор Go In Sardinia, който през август 2014 г. неочаквано спира да предоставя услуги поради финансови затруднения. Това е причинило затруднение за хиляди пътници, които вече са били платили билетите си и не е било възможно да достигнат до съответните си направления без намесата на Tirrenia.

4.2. Относно потенциалното неправомерно продължаване на помощта за оздравяване за Tirrenia

(154) Италианските органи припомниха, че с писмо от 16 май 2011 г. са уведомили Комисията, че Tirrenia, което е в процедура по ИУ, ще възстанови гарантираните от държавата заеми след приключване на продажбата на бизнес поделенията на Tirrenia и Siremar, като използва средствата от тези продажби (68). Като се има предвид, че на 25 юли 2011 г. CIN е подписало договора за продажбата на бизнес поделението на Tirrenia, както италианските органи, така и Tirrenia, което е в процедура по ИУ, са имали оправдани правни очаквания, че помощта може да бъде възстановена до крайния срок, който е бил 28 август 2011 г.

(155) Италия подчерта, че последващите събития неочаквано са забавили приключването на продажбата на бизнес поделенията на Tirrenia и Siremar. В резултат на това Tirrenia, което е в процедура по ИУ, е трябвало да продължи да изпълнява услугите си значително по-дълго от планираното, като е понасяло свързаните с това разходи. Според Италия планът за ликвидация на Tirrenia е бил достъпен на уебсайта на Tirrenia, което е в процедура по ИУ, много преди изтичането на шестмесечния срок, установен в Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2004 г. Италия добави, че Комисията непрекъснато е била информирана за напредъка на процеса на приватизация. Цялата дължима сума както от Tirrenia, така и от Siremar, включително лихвата, е била изплатена на държавата само 48 дни след като CIN е платило първия транш от цената за бизнес поделението на Tirrenia.

4.3. Относно приватизацията на бизнес поделението на Tirrenia

4.3.1. Относно прозрачния и недискриминационен характер на процедурата

(156) Италия подчерта, че процедурите са проведени в пълно съответствие със Закона Marzano. Макар че въпросният закон са отнася до възможността за установяване на купувач чрез частно договаря