BG Официален вестник на Европейския съюз L 260/104

РЕШЕНИЕ (ЕС) 2016/1700 НА КОМИСИЯТА

от 7 април 2016 година

относно държавна помощ SA.15836 (2012/C) (ex NN 34/2000 и NN 34A/2000), приведена в действие от Австрия (Маркетингови мерки, предприети от AMA)

(нотифицирано под номер С(2016) 1972)

(само текстът на немски език е автентичен)

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,

като прикани заинтересованите страни да представят мненията си (1),

като има предвид, че:

(1) С решение от 27 октомври 2011 г. (2) Съдът на Европейския съюз (наричан по-нататък Съдът) потвърди решението на Първоинстанционния съд (3) (понастоящем Общия съд), с което е отменено Решение C(2004) 2037 на Комисията от 30 юни 2004 г. по дело за държавна помощ NN 34A/2000 относно програми за качество и етикети за качество AMA Biosiegel (наричани по-нататък: етикет с думата „био“) и AMA Gütesiegel (наричани по-нататък: етикет за качество).

(2) Вследствие на решението на Съда Комисията е длъжна да предприеме мерките в изпълнение на това решение. Следователно тя трябва да приеме ново решение.

(3) С посочените по-горе решения приключва процедура, чиито основни етапи са посочени по-долу

1. ПРОЦЕДУРА ПРЕД КОМИСИЯТА

1.1. ОТКРИВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВО — ЖАЛБИ

(4) След подадените две жалби от 21 септември 1999 г. и от 5 ноември 1999 г., регистрирани съответно на 23 септември 1999 г. и 20 януари 2000 г., с писмо от 15 февруари 2000 г. Комисията се обърна към австрийските органи с молба да предоставят подходяща информация относно мерките за помощ, свързани с маркетинговата дейност на Agrarmarkt Austria Marketing GesmbH (AMA Marketing), дъщерно предприятие на Agrarmarkt Austria (AMA).

(5) Австрийските органи предоставиха поисканата информация с писмо от 20 март 2000 г., регистрирано на 21 март 2000 г.

(6) С писмо от 4 април 2000 г., регистрирано на 7 април 2000 г., вторият жалбоподател предостави допълнителна информация.

(7) Допълнителна информация от втория жалбоподател бе получена и на 18 май 2000 г. и 30 май 2001 г., регистрирана съответно на 26 май 2000 г. и на 6 юни 2001 г. На 22 януари 2003 г. Комисията получи трета жалба по същия въпрос.

1.2. ДЕЛО NN 34/2000 И АДМИНИСТРАТИВНО РАЗДЕЛЯНЕ

(8) Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбите, Комисията уведоми австрийските органи с писмо от 19 юни 2000 г., че съответните мерки са били регистрирани като помощ, за която не е постъпило уведомление (с номер NN 34/2000), и поиска от австрийските органи да предоставят допълнителна информация. Австрийските органи отговориха с писмо от 29 септември 2000 г., регистрирано на същия ден, и с писмо от 16 октомври 2000 г., регистрирано на 17 октомври 2000 г. Допълнителна информация беше поискана с писмо от 15 октомври 2001 г., на което австрийските органи отговориха с писмо от 7 ноември 2001 г. С писмо от 19 декември 2002 г. австрийските органи предоставиха допълнителна информация и уведомиха Комисията за изменените (вътрешни) разпоредби на AMA (AMA Richtlinien), уреждащи рекламните дейностите за продукти, върху които е поставен етикет за качество „AMA“ и етикет „AMA“ с думата „био“, които са в сила от 26 септември 2002 г.

(9) С посоченото писмо, което включва попълнен формуляр за уведомление, австрийските органи заявиха, че са уведомили за мерките относно етикет за качество „AMA“, както и етикет „AMA“ с думата „био“, прилагани съгласно новите вътрешни правила. (4) Комисията посочи обаче, че това писмо не може да се счита за уведомление за нова помощ, тъй като изменените разпоредби на AMA вече са били влезли в сила на 26 септември 2002 г. и следователно са били въведени в действие преди което и да е одобрение на мерките за помощ, които се основават на тях. (5)

(10) След искане от страна на австрийските органи от 8 март 2004 г., което е получено на същата дата, Комисията реши да раздели държавна помощ № NN 34/2000 на две подчасти. Регистрационният номер NN 34A/2000 беше даден на проверката, свързана с разпоредбите относно етикет „AMA“ с думата „био“, както и етикет за качество „AMA“, приложими след 26 септември 2002 г., докато под регистрационен номер NN 34/2000 Комисията разгледа мерките относно етикет „AMA“ с думата „био“, както и етикет за качество „AMA“ преди тази дата, наред с другите маркетингови мерки на AMA.

(11) На 16 март 2004 г. поради вътрешни административни причини беше отворено ново досие NN 34B/2000 по отношение на мерките, които са предприети преди 26 септември 2002 г. Комисията отбелязва, че този случай не оказва никакво въздействие върху същността на настоящата процедура.

(12) С новите вътрешни правила на AMA се въвежда нов дизайн за етикетите и се създават нови стандарти за качество, приложими за продукти, върху които е поставен един от тези етикети. От представените от австрийските органи обяснения и подробната проверка на новите етикети и стандарти за качество се оказва, че те са били приети, за да отговарят на новите правила на Общността.

(13) Докато в новата версия на вътрешните правила на AMA не се поставят условия по отношение на произхода на продуктите, основният правен акт, регулиращ AMA, а именно Законът за AMA, все още се отнасяше единствено за националните продукти. Във връзка с това с писмо от 19 декември 2002 г., регистрирано на 23 декември 2002 г., австрийските органи потвърдиха, че съгласно новите правила етикетите „AMA“ са достъпни за всички продукти, независимо от техния произход, и се ангажираха с последващото адаптиране на Закона за AMA. Въз основа на гореизложените съображения службите на Комисията счетоха, че схемата за помощ, за която не е постъпило уведомление, регистрирана под номер NN 34/2000, е изменена в значителна степен, считано от 26 септември 2002 г., за да съответства на правилата за държавна помощ, и поради тази причина е обосновано извършването на отделна оценка на схемата след тази дата.

1.3. ПОМОЩ С НОМЕР NN 34A/2000, ЗА КОЯТО НЕ Е ПОСТЪПИЛО УВЕДОМЛЕНИЕ, СЛЕД РАЗДЕЛЯНЕТО

(14) Във връзка с дело NN 34A/2000 австрийските органи предоставиха допълнителна информация с писма от 2 април 2004 г. (регистрирано на 5 април 2004 г.), 19 април 2004 г., 29 април 2004 г., 4 май 2004 г., 7 май 2004 г., 13 май 2004 г., 9 юни 2004 г., 16 юни 2004 г. и 24 юни 2004 г., като всички са регистрирани в деня на получаването им.

(15) С Решение C(2004) 2037 Комисията реши да не повдига възражения срещу тази мярка и я счете за съвместима с общия пазар по смисъла на член 87, параграф 3, буква в) от Договора за ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС), поради това, че отговаря на условията, наложени от точки 13 и 14 от Насоките на Общността за държавна помощ в селскостопанския сектор (6) (наричани по-нататък: Насоките за периода 2000—2006 г.) както и от Насоките на Общността относно държавната помощ за реклама на продуктите, изброени в приложение I към Договора за ЕО, и на някои продукти извън него (7) (наричани по-нататък: Насоки за рекламата). Схемата за помощ, разгледана в дело NN 34A/2000, беше със срок до 31 декември 2008 г. за всички мерки относно етикета за качество (AMA Gütesiegel) и относно мерките за осигуряване на качеството на етикет с думата „био“ (Biozeichen), докато рекламните мерки за етикета с думата „био“ (Biozeichen) се прилагаха до 31 март 2006 г.

(16) Съгласно решението всички мерки, приведени в действие от AMA и AMA Marketing преди 26 септември 2002 г., които продължават да са предмет на дело NN 34/2000, са изрично изключени от проверката по дело NN 34A/2000. Във връзка с това обаче не е ясно кога са били въведени в действие новите вътрешни правила на AMA, т.е. дали мерките за помощта са били предоставени въз основа на новите правила още от 26 септември 2002 г., датата на която са влезли в сила правилата, или дали е имало преходен период след 26 септември 2002 г., по време на който помощта продължава да се отпуска съгласно старите правила.

(17) В отговора от 14 септември 2012 г. австрийските органи заявиха, че не се е прилагал преходен период и че новите правила са въведени в действие на 26 септември 2002 г.

1.4. УВЕДОМЛЕНИЕ ЗА МАРКЕТИНГОВИТЕ МЕРКИ, ПРЕДПРИЕТИ ОТ AMA (ОБЩИ МАРКЕТИНГОВИ МЕРКИ, МАРКЕТИНГ ИЗВЪН ТЕРИТОРИЯТА НА АВСТРИЯ И ПРОУЧВАНЕ НА ПАЗАРА) — N 239/2004

(18) На 28 май 2004 г. австрийските органи уведомиха за маркетинговите мерки, предприети от AMA, които включват общи маркетингови мерки, маркетингови мерки извън територията на Австрия и проучване на пазара. Схемата за помощ, регистрирана под номер на държавна помощ N 239/2004, е одобрена с Решение C(2004) 3945 на Комисията от 20 октомври 2004 г. С Решение C(2010) 377 от 21 януари 2010 г. Комисията одобри под номер на държавна помощ N 496/2009 продължаването на горепосочената схема за помощ до 31 декември 2013 г. Тези решения не са засегнати от гореизложените решения на Съда и одобрените мерки не са предмет на настоящото решение.

1.5. УДЪЛЖАВАНЕ НА NN 34A/2000

(19) С писмо от 15 март 2006 г., регистрирано като получено на същия ден, австрийските органи уведомиха за удължаването до 31 декември 2010 г. на мерките относно етикета с думата „био“ (8) (схема за държавна помощ N 175/2006, одобрена с Решение C(2006) 2281 на Комисията от 2 юни 2006 г.). С писмо от 19 ноември 2008 г. Австрия уведоми за удължаването до 31 декември 2013 г. на мярката за помощ NN 34A/2000 относно етикета за качество и етикета с думата „био“, която трябваше да изтече на 31 декември 2010 г. Помощта, за която е постъпило уведомление и която е регистрирана под номер N 589/2008 и е одобрена с Решение C(2009) 1092 на Комисията от 25 февруари 2009 г., същевременно замени мярката за помощ N 175/2006.

(20) Настоящото решение не засяга горепосочените одобрени схеми за помощ N 175/2006, N 589/2008, N 239/2004 и N 496/2009.

(21) Предмет на настоящото решения са мерките, предприети от AMA, за които не е постъпило уведомление, съгласно схема за помощ с номер NN 34/2000 (обхващаща периода преди 26 септември 2002 г.), и мерките, предприети от AMA, които са разгледани в отмененото решение на Комисията по NN 34A/2000 (обхващащи периода след 26 септември 2002 г.).

2. ПРОИЗВОДСТВА ПРЕД СЪДИЛИЩАТА НА СЪЮЗА (ОБЩИЯ СЪД И СЪДА) И РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА

2.1. ПРОИЗВОДСТВА ПРЕД ОБЩИЯ СЪД — ДЕЛО T-375/04

(22) Решението на Комисията относно схема № NN 34A/2000 беше оспорено на 17 септември 2004 г. пред Първоинстанционния съд (понастоящем Общия съд) от жалбоподателите, посочени в съображение 4. Делото беше заведено под номер T-375/04.

(23) В решението си от 18 ноември 2009 г. Общият съд заключава, че Комисията е трябвало да открие официална процедура по разследване поради наличието на противоречие между i) текста на Закона за AMA от 1992 г., който според Общия съд ограничава схемата до националните продукти, и ii) вътрешните разпоредби на AMA, както и уверенията на австрийските органи в подкрепа на това, че схемата е отворена за продукти от други държави членки. Общият съд е констатирал, че това противоречие е достатъчно, за да възникнат сериозни съмнения относно съвместимостта на схемата с вътрешния пазар.

(24) Поради това Общият съд заключава (точка 86 от решението), че Комисията е следвало да открие процедурата, предвидена в предишния член 88, параграф 2 от Договора за ЕО (понастоящем член 108, параграф 2 от ДФЕС). На това основание Общият съд отмени решението на Комисията по дело NN 34A/2000.

2.2. ПРОИЗВОДСТВА ПРЕД СЪДА — ДЕЛО C-47/10

(25) На 27 януари 2010 г. Република Австрия обжалва горепосоченото решение на Общия съд. Делото по обжалването беше заведено като дело C-47/10.

(26) В решението си от 27 октомври 2011 г. Съдът отхвърли жалбата, подадена от Република Австрия, и изцяло потвърди решението на Общия съд.

2.3. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА И ПОСЛЕДВАЩИ ПРОЦЕДУРНИ СТЪПКИ

(27) Вследствие на решението на Съда Комисията откри официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС по дело NN 34A/2000. Като взе предвид мотивите за решението, в решението за откриване от 12 юни 2012 г. (9) Комисията прикани австрийските органи и засегнатите страни да представят в рамките на един месец мненията си, за да бъдат разсеяни съмненията относно описаното в съображение 23 противоречие.

(28) Комисията не получи мнения от трети страни.

(29) Австрия отговори с писмо от 29 юни 2012 г., като помоли за удължаване на крайния срок за отговор. Комисията удължи крайния срок за отговор с писмо от 13 юли 2012 г.

(30) Австрийските органи представиха мненията си на 14 септември 2012 г.

(31) С писмо от 19 февруари 2014 г. от страна на Комисията беше поискана допълнителна информация. Австрийските органи отговориха на 14 март 2014 г. и поискаха удължаване на крайния срок за отговор. Австрия представи допълнителна информация на 7 май 2014 г.

(32) Комисията изпрати ново искане за информация на 17 декември 2014 г. На 23 декември 2014 г. австрийските органи поискаха удължаване на крайния срок за отговор. Комисията предостави удължаване с писмо от 8 януари 2015 г. Отговорът на австрийските органи бе представен на 26 февруари 2015 г. и 3 март 2015 г.

3. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ ЗА ПОМОЩ

3.1. ЗАГЛАВИЕ

(33) Маркетингови мерки, предприети от AMA

3.2. ПРОДЪЛЖИТЕЛНОСТ НА МЯРКАТА

(34) Законът за AMA, с който се създава AMA, влезе в сила през 1992 г. Според предоставената от австрийските органи информация в писмо от 4 юли 1997 г., регистрирано на 7 юли 1997 г., маркетинговите мерки са били в сила от 1994 г., т.е. преди 1 януари 1995 г., датата на присъединяване на Австрия към Европейския съюз. Независимо от това мерките, предприети от AMA, не са били съобщени от австрийските органи на Комисията в съответствие с членове 143 или 144 от Акта за присъединяване на Република Австрия (10).

(35) В предоставената на 14 септември 2012 г. информация Австрия твърди, че Комисията е била „информирана“ за маркетинговите мерки от „Österreichische Weinmarketing“. Предоставената в този документ информация (11) обаче се отнася само до подходящите мерки, наложени от Комисията съгласно член 93, параграф 1 от Договора за ЕО (понастоящем член 108, параграф 1 от ДФЕС) по отношение на лозаро-винарския сектор. Тези мерки не попадат в обхвата на настоящото решение.

(36) С писмо от 7 февруари 1997 г. в контекста на мониторинговия доклад на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) Комисията уведоми Австрия, че мерките за популяризиране на AMA могат да представляват държавна помощ, и впоследствие поиска от австрийските органи да предоставят цялата необходима информация за оценка на тези мерки съгласно приложимите правила в областта на държавната помощ, и да попълнят съответните формуляри за уведомление. С писмо от 23 юни 1997 г. австрийските органи предоставиха исканата информация и попълнен формуляр за уведомление (12).

(37) В предоставената на 14 септември 2012 г. информация австрийските органи твърдяха, че писмото от 23 юни 1997 г. представлява валидно уведомление и че след изтичането на двумесечния период държавата членка има право да счита, че за тези мерки съществува валидно одобрение за държавна помощ.

(38) По отношение на крайната дата за прилагане трябва да се прави разграничение между различните маркетингови дейности на AMA.

(39) Във връзка с това Комисията отбелязва, че с решение от 20 октомври 2004 г. Комисията е одобрила под номер на държавна помощ N 239/2004 следните маркетингови мерки, предприети от AMA: общи маркетингови мерки (реклама и дейности за връзки с обществеността), маркетингови мерки извън територията на Австрия и проучване на пазара.

(40) В обобщение, по отношение на етиката „AMA“ с думата „био“, както и на етикета за качество „AMA“, крайната дата на мярката е била 31 декември 2008 г., с изключение на рекламните мерки за етикета с думата „био“, които бяха изтекли на 31 декември 2006 г. (вж. съображения (15) и (19) по-горе). Останалите маркетингови мерки, предприети от AMA, се прилагаха до 20 октомври 2004 г., датата, на която е одобрена мярка N 239/2004, за която е постъпило уведомление (вж. глава 1.4 и съображение 39 по-горе).

(41) Комисията отбелязва също така, че е постъпило уведомление за мярка за кампания за популяризиране на говеждо месо, предприета от AMA и одобрена с писмо от 15 декември 1998 г. под номер на държавна помощ N 570/1998. Срокът на помощта бе ограничен до две години.

(42) С изключение на мерките, попадащи в обхвата на решенията на Комисията по дела N 570/1998, NN 34A/2000 и N 239/2004, Комисията не е уведомена за други одобрени мерки за помощ, свързани с маркетинговите дейности на AMA през въпросния период.

3.3. РАЗМЕР НА ПОМОЩТА

(43) Съгласно информацията, предоставена в подробните доклади относно бюджета за годините 1995—1999 г. (13) и 2000—2008 г. (14), за маркетингови дейности на AMA са изразходвани следните суми: 1995 г. : 13 084 204,72 EUR 1996 г. : 16 241 658,38 EUR 1997 г. : 15 306 219,65 EUR 1998 г. : 18 217 604,15 EUR 1999 г. : 18 158 485,48 EUR 2000 г. : 15 867 096,22 EUR 2001 г. : 12 092 317,52 EUR 2002 г. : 13 538 228,32 EUR 2003 г. : 9 044 509,01 EUR 2004 г. : 10 559 442,86 EUR 2005 г. : 8 994 712,20 EUR 2006 г. : 12 193 320,12 EUR 2007 г. : 12 285 344,67 EUR 2008 г. : 15 087 084,71 EUR

(44) С писмо от 12 юни 2012 г. австрийските органи бяха приканени да потвърдят горепосочените цифри и да предоставят годишна разбивка на бюджета за всяка категория помощ (рекламни дейности във връзка с етикети за качество; рекламни дейности във връзка с етикети с думата „био“, обща реклама, реклама извън територията на Австрия, мерки за качество, както и техническа подкрепа по отношение на етикетите и генеричните продукти). В предоставената на 14 септември 2012 г. информация са предоставени следните цифри. (ЕUR) Werbemaßnahmen für Gütesiegel und Biozeichen generische Werbung Werbung außerhalb Österreichs Qualitätsmaßnahmen technische Hilfe für beide Siegel und generische Erzeugnisse Sonstiges nicht zuordenbar Summe 1995 1 299 346,00 6 362 489,86 3 571 312,11 371 139,09 582 771,80 897 145,82 13 084 204,68 1996 2 233 341,97 8 643 529,94 2 888 555,25 394 070,06 779 226,09 1 302 935,06 16 241 658,37 1997 1 711 790,25 8 550 846,55 2 679 179,98 362 098,72 752 833,66 1 249 471,22 15 306 220,38 1998 1 347 618,61 9 607 372,32 3 555 154,59 689 570,37 1 078 268,11 1 939 620,16 18 217 604,16 1999 1 950 511,57 9 740 191,85 3 444 902,31 802 776,30 874 229,94 1 345 873,52 18 158 485,49 2000 1 616 472,22 8 148 390,41 2 387 445,85 1 327 850,90 993 697,77 1 393 239,07 15 867 096,22 2001 1 537 390,80 5 448 146,98 2 234 769,81 728 167,14 899 896,37 1 243 946,42 12 092 317,52 2002 1 336 612,09 7 237 058,31 2 092 667,47 381 162,95 825 295,61 1 665 431,89 13 538 228,32 2003 1 628 162,19 3 561 930,45 1 487 154,69 74 665,78 491 988,97 1 800 606,93 9 044 509,01 2004 1 562 732,58 4 934 174,90 1 366 698,52 129 725,39 804 018,00 1 762 093,47 10 559 442,86

(45) Австрийските органи предоставиха следните цифри за мерките относно етикета с думата „био“ и етикета за качество през периода 2002—2008 г. Jahr Gesamtkosten It. Jahresbericht davon AMA-Gütesiegel in % von Gesamt davon AMA-Bio-Zeichen in % von Gesamt 2002 13 538 228,32 1 356 909,27 10,02 320 695,40 2,37 2003 9 044 509,01 2 139 261,31 23,65 829 573,19 9,17 2004 10 559 442,86 1 187 575,61 11,25 994 446,40 9,42 2005 8 994 712,20 1 709 859,07 19,01 714 448,63 7,94 2006 12 193 320,12 2 834 299,23 23,24 327 752,62 2,69 2007 12 285 344,67 3 466 665,92 28,22 641 760,86 5,22 2008 15 087 995,71 3 410 221,60 22,60 1 273 517,59 8,44 Summe 81 703 552,89 16 104 792,01 5 102 194,69

3.4. БЕНЕФИЦИЕРИ

(46) От наличната информация изглежда, че бенефициерите на маркетинговите мерки са земеделски производители, както и предприятия, осъществяващи дейност в областта на преработката и маркетинга на земеделски продукти, включително хранително-вкусовата промишленост.

3.5. ПРАВНО ОСНОВАНИЕ

(47) Основният правен акт за всички маркетингови мерки на AMA е Законът за АМА — Bundesgesetz über die Errichtung der Marktordnungsstelle „Agrarmarkt Austria“ (Федерален закон за създаване на агенция за регулиране на пазара „Agrarmarkt Austria“) (15).

(48) Вследствие на искане за предоставяне на информация от 30 април 2014 г. австрийските органи предоставиха всички правни актове за изпълнение (Richtlinien, Verordnungen и т.н., включително вътрешните разпоредби на AMA и други вътрешни правила), които регулират етикета за качество и етикета с думата „био“, както и съответните маркетингови мерки.

3.6. AMA MARKETING И ПАРАФИСКАЛНОТО ФИНАНСИРАНЕ НА МЯРКАТА

(49) АМА е публичноправен орган, създаден през 1992 г. със Закона за AMA и контролиран от държавата. Схемата се управлява от AMA Marketing, дъщерно дружество, което изцяло е собственост на AMA.

(50) По дело NN 34A/2000 австрийските органи са предоставили следната информация относно статута и дейностите на AMA:

(51) Според австрийските органи AMA и AMA Marketing не предлагат на пазара стоки или услуги. AMA Marketing контролира използването на етикета за качество и етикета с думата „био“, планира и координира мерките за популяризиране (реклама, панаири, изложения, събития за връзки с обществеността и подобни), предоставя информационни материали относно програмите за качество и етикетите и възлага изследователски проекти по различни теми, свързани с качеството на земеделското производство.

(52) AMA Marketing не провежда рекламни кампании или контрол над продуктите. Вместо това AMA Marketing избира частни предприятия в съответствие с националното законодателство за транспониране на Директива 92/50/ЕИО на Съвета (16) и впоследствие Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (17), които да провеждат такива кампании или контрол.

(53) Предприятията в австрийското земеделие и хранително-вкусовата промишленост плащат задължителни такси, установени от Закона за AMA, за финансирането на 100 % на тези мерки. Самите AMA и AMA Marketing също се финансират от тези такси.

(54) Законът за AMA (член 21в, параграф 1) установява, че таксите трябва да се плащат за следните операции или продукти: — мляко, когато се доставя за преработка; — зърнени храни за смилане, — възрастни животни от рода на едрия рогат добитък, телета, прасета, агнета, овце и птици за клане, — отглеждане на домашни птици за производство на яйца, — производство на зеленчуци и плодове, — производство на картофи (с изключение на картофи за картофено нишесте и картофи, използвани за производство на алкохол), — производство и отглеждане на градински продукти, — обработване на лозя, — първо пускане на пазара на вино.

(55) Максималният размер на вноските също е установен в Закона за AMA (член 21г). Точният размер на вноските се определя чрез наредба на административния съвет на AMA (Verordnung des Verwaltungsrates).

(56) С писмо от 14 септември 2012 г. австрийските органи представиха информация за следния размер на таксите, събрани в периода 1995—2008 (18): 1995 г. — 13 833 026,19 EUR 1996 г. — 15 260 738,33 EUR 1997 г. — 14 340 815,84 EUR 1998 г. — 15 473 675,13 EUR 1999 г. — 15 260 405,37 EUR 2000 г. — 15 419 046,38 EUR 2001 г. — 15 228 252,40 EUR 2002 г. — 15 461 156,95 EUR 2003 г. — 13 529 199,62 EUR 2004 г. — 17 320 613,38 EUR 2005 г. — 16 003 552,29 EUR 2006 г. — 16 030 054,67 EUR 2007 г. — 15 909 792,32 EUR 2008 г. — 15 880 813,22 EUR

(57) Така например, през 2003 г. под формата на такси са събрани общо 13 529 199,62 EUR, както следва: Мляко 7 754 833,88 Възрастни животни от рода на едрия рогат добитък 1 141 663,81 Прасета 1 976 514,84 Телета 31 926,33 Овце и агнета 34 046,38 Домашни птици за клане 405 925,74 Кокошки носачки 427 690,62 Плодове 769 823,87 Зеленчуци 408 448,99 Картофи 243 896,60 Градински продукти 334 428,56

(58) Съгласно член 21в, параграф 2 от Закона за AMA стоките, които не са с произход от Австрия, са освободени от тези такси.

4. МАРКЕТИНГОВИТЕ МЕРКИ НА AMA

(59) С писмо от 16 октомври 2000 г. в контекста на процедура NN 34/2000 австрийските органи представиха годишни доклади за 1995 г., 1996 г., 1997 г., 1998 г. и 1999 г., в които са изброени всички маркетингови мерки на AMA.

(60) По отношение на етикета за качество и етикета с думата „био“ австрийските органи предоставиха подробно описание в рамките на оценката на схемата за помощ NN 34/2000.

(61) Въз основа на тази информация изглежда, че маркетинговите дейности могат да бъдат групирани в следните категории помощ: — реклама, която включва рекламни дейности във връзка с етикета за качество и етикета с думата „био“, общи маркетингови мерки и рекламни мерки извън територията на Австрия (вж. раздел 4.1 по-долу), — помощ за системи за осигуряване на качеството, контрол на качеството и контрол за биологични продукти — за продукти, върху които са поставени етикети за качество и етикети с думата „био“ (раздел 4.2 по-долу), и — мерки за техническа подкрепа (раздел 4.3 по-долу).

(62) В глави 4.1—4.3 следва подробно описание на мерките за всяка категория помощ.

4.1. РЕКЛАМНИ МЕРКИ

4.1.1. РЕКЛАМНИ МЕРКИ ВЪВ ВРЪЗКА С ЕТИКЕТА ЗА КАЧЕСТВО И ЕТИКЕТА С ДУМАТА „БИО“

(63) Според предоставената от австрийските органи информация по отношение на схемата за помощ NN 34A/2000 в етикета с думата „био“ може да се посочва или да не се посочва произход. Етикетът за качество винаги включва специално наименование за произход и второ поле с цветове и/или символи (графични), указващи произхода, в зависимост от държавата членка или региона на производство.

Използвани лога и допустимост съгласно схемата

(64) Според предоставената от австрийските органи информация по отношение на схемата за помощ NN 34A/2000 след 2002 г. етикетите имат следния външен вид: Външен вид на етикетите от 2002 г. (19) Етикет за качество (20) (Австрия) Етикет за качество (Бавария) Етикет с думата „био“ (посочен произход) Етикет с думата „био“ (без посочен произход)

(65) От предоставените от Комисията примери за периода 1995—2002 г. става ясно, че етикетът с думата „био“ има същия външен вид като в периода след 2002 г., докато етикетът за качество до 31 декември 1999 г. е имал различен дизайн (както е показано по-долу): в централното поле, т.е. във визуално доминиращата част от етикета, вместо посочването „AMA Gütesiegel“ бе поставена думата Австрия (със същия размер). Външен вид на етикета за качество в периода 1 януари 1995 г.— 31 декември 1999 г. (Австрия)

(66) Считано от януари 2000 г., оригиналният етикет за качество бе заменен с етикета, показан по-горе в съображение 65 (21). Това е отразено в годишните доклади за следващите периоди.

(67) Съгласно предоставената информация във връзка със схемата за помощ NN 34A/2000 етикетът с думата „био“ и етикетът за качество се предоставяха само по отношение на продукти, отговарящи на определени критерии за качество относно производствените методи, характеристиките на продукта и, в определени случаи, изискванията, свързани с географския произход на продукта.

(68) Австрийските органи гарантираха, че разпоредбите на Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22) са спазени при субсидираната реклама.

(69) Етикетът с думата „био“ се предоставяше само по отношение на биологични продукти, отговарящи на критериите, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета (23).

(70) Етикетът за качество се предоставяше само за продукти, които отговарят на изискванията за качество съгласно член 24а, буква б) от Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета (24). Продуктите, отговарящи на критериите за качество, необходими за използването на етикета за качество, са отговаряли на следните по-високи стандарти по смисъла на точка 47 от Насоките за периода 2000—2006 г. (25) Продукт Критерий Говеждо месо, телешко месо Стойност на pH 36 < 5,8 в рамките на поне 36 часа Свинско месо Бледо, меко и ексудативно (БМЕ) свинско месо: стойност на pH1 поне 30 минути след клане: 6,0 или по-висока. Позволява се само месо от класове S и E Тъмно, твърдо и сухо (ТТС) свинско месо: pH12 стойност поне 12 часа след клане: максимум 5,8. Пуешко месо Бактериологични изисквания: максимално общо количество бактерии L 50 000 KbE/cm2 и максимално общо количество ентеробактерии L 500 KbE/cm2 преди рязане, отговарящи на стойности L 100 000 KbE/cm2 и L 1 000 KbE/cm2 след рязане. Яйца Само от подово и свободно отглеждани животни. Участие в програма за превенция и контрол на салмонела. Мляко и млечни продукти Съдържание на липополизахариди: ≤ 400 EU/ml Само 1-ви клас на качество от съществуващи 4 класа В микробиологичния интервал за допустимите отклонения най-ниските граници съгласно австрийския закон Milchhygieneverordnung представляват най-горните допустими граници за продукти с етикет за качество. Ако допустимият интервал е например от 1 до 3 съгласно закона, етикетът за качество позволява само стойности до 1. Съдържанието на дрожди и плесени във ферментирали млечни продукти трябва да е ≤ 10/ml, за масло: ≤ 100/g, за извара: ≤ 1 000 /g. Мед Максимално водно съдържание: 19 %, ХМФ съдържание: ≤ 20 ppm. Зърнени култури, зърнени продукти Пшеница: hl- тегло: 80 kg, съдържание на глутен: 30 %, съдържание на протеини: 14 %, стойност на утаяване: 50 Eh, скорост на утаяване 250 сек.; ръж: hl- тегло: 72 kg, амилограма: 500AE; ечемик за малцоване: съдържание на протеин: макс. 12 %, съдържание на цели зърна ечемик: 90 %. Маслени растения и масла за готвене Киселинна стойност (SZ): 0,2 mg/kg Стойност на пероксид (POZ) (пресни проби): 1,5. Сладолед Само сурово мляко от най-висока категория качество (S) от три категории. Брой бактерии: ≤ 50 000 (допустимо отклонение: + 30 000 ) Всички максимално допустими микробиологични стойности трябва да са по-ниски от тези в австрийския закон Speiseeisverordnung. Плодове, зеленчуци, трапезни картофи Използване на пестициди и хербициди само съгласно положителния списък за интегрирано производство, например само около 160 от всичките около 300 препарата за растителна защита, включени в австрийския закон Pflanzenschutzmittelgesetz, са позволени за продукти с етикет за качество. При азотното торене на картофи са позволени само 100 kg чист N на хектар (добра земеделска практика в Австрия: 175 kg) Не се допускат оборски торове. Не се извършва наторяване без анализ на почвата, нито над хранително ниво C (оптимално наторяване).

(71) Счете се, че регионът на произход, посочен на етикетите, трябва да бъде регионът, в който се е извършила преработката на продукта и от който произхождат определящите суровини (wertbestimmende Rohstoffe). Една трета от тези суровини могат да са с произход от други региони, ако не могат да бъдат отгледани или получени в региона на произход.

(72) При производството на пресни яйца кокошките носачки трябваше да бъдат родени и угоени в съответния регион. При производството на говеждо, телешко, свинско, пуешко и агнешко месо животните трябваше да са родени в съответния регион.

(73) По отношение на използваното в етикета за качество лого австрийските органи са приложили към предоставената на 14 септември 2012 г. информация приложимите правила за периода до 1999 г. Информацията показва, че както в нормативните актове (директиви за етикета за качество АМА (AMA-Gütesiegel Richtlinien) (26), Regulativ für die Verleihung des Rechts zur Führung der Urspungs- und Gütezeichen für Lebensmittel (27)), така и в заявленията (Antrag auf Verleihung des Herkunfts- und Gütezeichens für Lebensmittel (28)) се използва посоченото в съображение 65 по-горе лого.

(74) Логото, използвано за етикета за качество след 1999 г., е идентично с това, показано в съображение 64 по-горе.

Допустими разходи по схемата

(75) Що се отнася до етикета за качество, въз основа на информацията, предоставена в годишните доклади за периода 1995—1999 г., и тази във връзка със схемата за помощ NN 34A/2000 може да се заключи, че помощта е отпусната за разходи за рекламни кампании за подобряване на познанията на потребителите за качеството и за популяризиране на етикета за качество. Целта е била да се създаде имидж на етикета за качество като ориентир при извършване на покупки (Orientierungshilfe beim Einkauf).

(76) Що се отнася до етикета с думата „био“, помощта е предоставена за разходите за рекламни кампании, чрез които да се информират потребителите за продуктите, върху които е поставен етикет с думата „био“, както и за изискванията за употребата на етикета и за биологичното земеделие като цяло.

(77) Кампаниите са включвали реклами в печатни и електронни медии, на места за продажба и публични събития, на информационни щандове с брошури относно продуктите, върху които е поставен етикет за качество или етикет с думата „био“, в информационни листовки, като част от дегустацията на продукти на панаири и други публични събития, както и други средства за привличане вниманието на потребителите, като например стикери за под (поставени в супермаркети) със символи и информация, свързана с етикета за качество и етикета с думата „био“. Кампаниите са били съсредоточени върху различни групи продукти в даден момент в зависимост от местните и пазарните условия.

(78) Според предоставената от австрийските органи информация във връзка с мярка NN 34A/2000 в рекламите или дейностите на местата за продажба и публичните събития през периода 2002—2008 г. не са били посочени поименно производители или марки. Вместо това в тях се е съдържало единствено информация за изискванията за качеството на продуктите и контрола на качеството, свързани с етикета за качество, така че потребителите да могат да се запознаят със специфичните качества на продуктите, върху които е поставен етикетът. Подкрепата за дейности на местата за продажба е била достъпна за всички заинтересовани предприятия, които са желаели да организират такива кампании в своите помещения. Самите предприятия не са получавали каквато и да е директна помощ съгласно схемата за помощ, за която е постъпило уведомление.

(79) Освен това според австрийските органи произходът на продукта, когато е посочен, е трябвало да бъде второстепенно послание в субсидираната реклама. Австрийските органи са предоставили представителни примери за печатна и аудиовизуална реклама, за да илюстрират как е била проектирана рекламата, за да се гарантира, че посланието относно произхода е винаги второстепенно.

(80) От информацията във връзка с мярката NN 34A/2000 става ясно, че част от мерките, свързани с етикета с думата „био“, засягат съфинансирани от ЕС дейности за популяризиране.

4.1.2. ОБЩИ РЕКЛАМНИ МЕРКИ

(81) Предоставената в годишните доклади информация за периода 1995—1999 г. показва, че рекламните кампании се отнасят до мляко и млечни продукти, месо и месни продукти, яйца, плодове, зеленчуци и картофи, както и за продукти, получени от тези суровини, и цветя.

(82) Рекламните кампании са включвали реклами в печатни и електронни медии и насърчаване на продажбите на места за продажба, панаири и публични събития. За насърчаването на продажбите са се използвали информационни щандове с мостри на продукти и брошури за рекламираните продукти, както и други средства за привличане вниманието на потребителите, като например дегустация на продукти, конкурси с награди (Gewinnspiele), както и плакати, знамена и стикери върху пътната настилка с информация за рекламираните продукти. Освен това са се произвеждали различни печатни и други материали с цел да се популяризират различни продукти или групи продукти. Такива материали включват информационни листовки, списания, готварски книги, щамповани дрехи и рекламни подаръци.

Конкретни кампании, проведени по схемата

(83) В рекламните примери от този период, които са на разположение на Комисията, произходът на продуктите се появява в дума и символ не само в етикета за качество, но и на други места в рекламния материал.

(84) Тук се предоставят няколко примера, включени в годишния доклад за 1995 г., и примерите, предоставени от Австрия на Комисията: — Кампания от 1995 г. се е отнасяла до „Geflügel aus Österreich“ („Птиче месо от Австрия“). Основното зрително поле на логото показва австрийското знаме. — Рекламна кампания от 1995 г. се е провеждала под надслов „Апетит за Австрия“ („Appetit auf Österreich“). В основното зрително поле на логото (с думата „Österreich“) австрийското знаме се използва като фон. В описателната част на рекламата се посочва ясно произходът на продуктите „Храна от Австрия — защо?“ („Lebensmittel aus Österreich — warum?“). — През 1995 г. се е провеждала кампания, рекламираща яйца от Австрия като „Качествени пресни яйца от Австрия“ („Qualitätseier frisch aus Österreich“). — Рекламен материал за ягоди, предоставен на Комисията, е пуснат под логото „Плодове от Австрия“ („Obst aus Österreich“). — Кампания за телешко месо се е провеждала под мотото „Австрийско говеждо — всяко парче е удоволствие“ („Österreichisches Rindfleisch, jedes Stück ein Gustostück“). — Кампания за свинско месо се е провеждала под мотото „Свинско от Австрия — вие знаете какво ядете“ („Schweinefleisch aus Österreich, da weiß man, was man isst“). — Кампания за сирене се е провеждала под мотото „Типично за Австрия —сирене с характер“ („Typisch Österreich, Käse mit Charakter“).

(85) В годишния доклад за 1996 г. мисията на AMA се обобщава, както следва: „да убеди потребителите на вътрешния пазар, въпреки нарастващото разнообразие на европейските храни, за ползите от австрийските продукти“ („die einheimischen Konsumenten, trotz der zunehmenden Vielfalt des europäisch werdender Lebensmittelangebotes, von den Vorzügen österreichischer Produkte zu überzeugen“) (29). Последвано от: „Възпитаването в дух на „отдаване на предпочитание на Австрия“ има основен принос за запазване на пазарния дял на нашите селскостопански продукти“. („Diese Kultivierung der „Präferenz für Osterreich“ ist ein wesentlicher Beitrag zur Marktanteilsicherung für unsere Agrarprodukte“). В същия доклад се посочва, че сътрудничеството между AMA Marketing и националните производители е било толкова успешно, че чуждестранните производители на мляко и масло почти не са навлезли на австрийския пазар (30).

(86) В заключителната глава от доклада, наречена „Патриотизмът — ценен от търговията и потребителя“ („Patriotismus bei Handel und Konsument gefragt“) се посочва, че високият пазарен дял на националните продукти в сравнение с конкуренцията от други продукти от ЕС е бил защитен (31). В доклада се назовават дружествата (търговци на дребно), участващи (32) в кампанията, и се подчертава, че използването на червено-бяло-червеното лого е било съчетано с подчертаването на предимствата на австрийските храни за потребителите.

(87) По отношение на кампаниите и дейностите, проведени през 1996 г., са предоставени следните примери: а) В доклада се посочва кампанията „Нашето масло е незаменимо“ („Unsere Butter kann durch nichts ersetzt werden“) (33). б) Други примери, посочени в годишния доклад, се отнасят до местното месо: „Най-добрата рецепта от Австрия“ („Österreichs bestes Rezept“), „Телешко и говеждо от Австрия“ („Rindfleisch aus Österreich“) (34). Изглежда, че обхватът на разпространените материали е бил значителен. В годишния доклад се посочват 400 000 отпечатани екземпляра от брошурата „Телешко от Австрия“ („Kalbfleisch aus Österreich“) и 800 000 екземпляра от брошурата „Всичко за месото“ („Alles über Fleisch“) (35).

(88) В доклада се посочват също така кампании, в които не се уточнява произходът на продуктите, като например „Мляко — бяла енергия“ (36) или училищната кампания, проведена под надслов „Непобедимата ябълка“ („Der unbesiegbare Apfel“) (37). В последната не се посочват имена на марки или произходът на продукта, а само общите характеристики на плода (хранителни вещества, енергия, витамини и минерали, и т.н.).

(89) В годишния доклад за 1997 г. се посочват мерки, които са предприети от AMA, за да „създадат бариери за навлизане на други продукти от ЕС“, и се цитира случаят с кисело мляко, при който националните производители отново са завоювали 15 % пазарен дял за сметка на чуждестранни производители (38).

(90) В някои рекламни примери за 1999 г. рекламата се отнася до конкретни предприятия (така например в печатна реклама на австрийско сирене се посочва производителят на сиренето — [……] (39), а в реклама на австрийски яйца се посочва компанията за търговия на дребно с хранителни продукти [……] (40)).

(91) В рекламата на кисело мляко, на което е поставен етикет за качество „AMA“, се появява следният текст: „Кисело мляко от Австрия“ (41).

(92) Годишните доклади за 1997 г., 1998 г. и 1999 г. включват подобни кампании и лозунги както посочените по-горе.

(93) Годишните доклади за 2000 г. и 2001 г. се отнасят до кампании, като например: а) Реклама на мляко („Frische Milch hat's in sich“) (42) б) Кампания за мляко в училищата (43) в) Кампанията „Младеж 2000“ (Jugend 2000) (44) г) Брошура за поколението над 50 години (45)

4.1.3. РЕКЛАМНИ МЕРКИ ИЗВЪН ТЕРИТОРИЯТА НА АВСТРИЯ

(94) Целта на рекламните мерки бе да се информират потребителите и специалистите за оферти за продукти от Австрия — техния вкус и кулинарна употреба — и да се насърчат да пробват (за първи път) такива стоки.

(95) Рекламните кампании включваха реклами в медиите, брошури и листовки, рекламни подаръци, дегустиране на продукти и изпращане на директни електронни писма до потребителите.

(96) Реклама на австрийски продукти е осъществявана и в контекста на седмици на австрийската храна и на международни панаири в държави — членки на ЕС, извън територията на Австрия.

(97) Според австрийските органи таксите за периода 2002—2008 г., посочени по-горе, не са довели до каквито и да е дискриминационни последици по смисъла на член 90 от Договора за ЕО (понастоящем член 110 от ДФЕС). По-специално те твърдят, че няма данни, че продукти с произход от Австрия, които се предлагат на пазара извън територията на Австрия, не са могли да се ползват от мярката в същата степен както продукти, които се предлагат на пазара в Австрия.

4.2. ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ЗА ВИСОКОКАЧЕСТВЕНИ ПРОДУКТИ

(98) По отношение на етикета за качество „AMA“ и етикета „AMA“ с думата „био“ помощта е предоставена за развитието на системи за осигуряване на качеството (проучвания относно подобряване качеството на продуктите като цяло, изготвяне и разпространение на документи за осигуряване на качеството, разработване на съответните информационни системи в рамките на AMA Marketing), контрол на качеството и контрол на биологични продукти (контрол на място от външни органи и лабораторни анализи). Всеки рутинен контрол на качеството бе заплащан от самия притежател на лиценза.

(99) Освен това в годишните доклади за периода 1995—1999 г. е включена мярка, която се състои във въвеждането на схема за осигуряване на качеството ISO 9002.

4.3. МЕРКИ ЗА ТЕХНИЧЕСКА ПОДКРЕПА

4.3.1. ТЕХНИЧЕСКА ПОДКРЕПА ЗА ЕТИКЕТА ЗА КАЧЕСТВО И ЕТИКЕТА С ДУМАТА „БИО“

(100) Помощта е предоставена за общи информационни проекти, дейности за връзки с обществеността с цел разпространение на общи познания относно етикетите и за състезания, организирани за популяризиране на етикетите за качество (Gewinnspiele).

(101) Допустими бяха разходите, възникнали във връзка с организиране на информационни срещи и за изработване на листовки, каталози, бюлетини и кампании в интернет.

(102) Целта бе на потребителите да се предостави фактическа информация за програмата за етикета за качество „AMA“ и етикета„AMA“ с думата „био“ като цяло, като например ориентираността към качество на програмата за етикети за качество, съдържанието на етикетите и системите за контрол.

(103) Според предоставената от австрийските органи информация горепосочените мерки не са засягали специфични групи продукти, нито са насърчавали клиентите да купуват определен продукт.

4.3.2. ТЕХНИЧЕСКА ПОДКРЕПА ЗА ИНФОРМАЦИЯ ЗА ГЕНЕРИЧНИ ПРОДУКТИ, ВКЛЮЧИТЕЛНО ПРОУЧВАНЕ НА ПАЗАРА

(104) Според годишните отчети в периода от 1995 до 1999 г. помощта е предоставена за обща информация и дейности за връзки с обществеността, организирането на и участието в панаири и проучване на пазара.

(105) Общата информация и дейностите за връзки с обществеността, за които е предоставена помощта, са имали за цел да представят общи характеристики на храните и са включвали съображения от общ интерес, като например предоставяне на съвети и информация в случай на скандали, свързани с хранителни продукти. Дейностите за връзки с обществеността са включвали също така подобряване на основата за комуникация в медиите и са използвали канали като например съобщения за пресата, пресконференции, пресслужби, бюлетини, дни на отворени врати и лобиране.

(106) Помощ също така е предоставена за организиране на и участие в събития, като например състезания, конференции, семинари и работни срещи в Австрия, както и в „австрийски седмици“ и панаири в други държави — членки на ЕС.

(107) Помощ за проучване на пазара е предоставена за изготвянето на проучвания относно общи данни за пазара на хранителни продукти, развитието на пазарите, поведението на потребителите и тенденции и анализи на продажбите на съответните земеделски продукти.

5. ИНТЕНЗИТЕТ НА ПОМОЩТА

(108) Помощта покриваше 100 % от допустимите разходи за маркетинговите мерки на AMA.

(109) Според предоставена от австрийските органи информация помощта за висококачествени продукти и за техническа подкрепа относно етикета за качество и етикета с думата „био“ никога не е надвишавала 100 000 EUR за получател в рамките на три години.

(110) По отношение на мерките за контрол относно използването на етикет за качество австрийските органи потвърдиха, че помощта е прекратена през 2009 г.

6. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА

6.1. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ

(111) Член 107, параграф 1 от ДФЕС за забрана на държавната помощ се прилага за всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки.

6.1.1. ПОМОЩ ПРЕДОСТАВЕНА ОТ ДЪРЖАВАТА ИЛИ ЧРЕЗ РЕСУРСИ НА ДЪРЖАВАТА

(112) По отношение на класификацията на средствата като ресурси на държавата не трябва да се прави разлика между случаите, когато помощта се изплаща пряко от държавата или когато се изплаща от публични или частни органи, определени или създадени от държавата за тази цел (46).

(113) Комисията отбелязва, че в настоящия случай помощта не е предоставена пряко от държавата, а от AMA, междинно звено, създадено със закон и контролирано от държавата (вж. съображение 49). AMA управлява и изцяло притежава AMA Marketing, въз основа на което може да се предположи, че упражнява решаващо влияние върху последното. Поради това за целите на този раздел AMA и AMA Marketing ще бъдат оценявани заедно. Следователно трябва да се проучи дали таксите, събирани от AMA, могат да се разглеждат като държавни ресурси, които могат да бъдат приписани на държавата.

(114) AMA и AMA Marketing са създадени със закон. Държавата определя целите на тези органи (член 2 от Закона за AMA), тяхната управленска структура (членове 4—17 от Закона за AMA) и състава на управителния съвет (вж. също съображение 118). Следователно тези органи се контролират от държавата. Техните маркетингови дейности се финансират чрез парафискални такси (вж. съображения 49 и 53) (47). В Закона за AMA (член 21а, параграф 1) се определя използването на събраните такси. AMA подлежи на контрол от страна на държавните институции, като например Сметната палата на Австрия (48). Освен това член 29 от Закона за AMA гласи, че при осъществяването на административни процедури AMA прилага Общия административно-процесуален кодекс (Аllgemeines Verwaltungsverfahrensgesetz).

(115) Решенията на AMA могат да бъдат оспорени пред Bundesverwaltungsgericht (Федерален административен съд) (49). Съгласно версията на Закона за AMA от 2004 г. решенията на AMA могат да бъдат оспорени пред Министерството на земеделието и горите.

(116) Събирането на вноските съгласно Закона за AMA е от компетентността на AMA. AMA разполага с компетентността да проверява помещения или селскостопански площи и да изисква доклади или данни от предприятията, които дължат таксата (50). За нарушения на закона за AMA окръжният административен орган (Bezirksverwaltungsbehörde) предвижда глоба до 3 630 EUR (51). Наказуем е и опитът да се заобикалят правилата на AMA. В случай че таксата не може да бъде събрана, може да бъде наложено наказание лишаване от свобода до 6 седмици (52).

(117) Австрийските органи заявиха, че целта на таксата, нейният обхват и максималният размер на таксата са установени от Закона за AMA (53). Конкретният размер на таксата се определя от управителния съвет на AMA (Verwaltungsrat der Agrarmarkt Austria). Управителният съвет определя точния размер на таксата въз основа на ситуацията на пазара за всеки отделен продукт, развитието на продажбите, ситуацията с приходите от местните продукти в Австрия и в чужбина и необходимостта от маркетингови мерки и целесъобразността на прилагането им (54).

(118) Управителният съвет на AMA се състои от по 4-ма членове, представляващи Земеделската камара (Landwirtschaftskammer Österreich), Федералната камара на труда (Bundesarbeitskammer), Стопанската камара (Wirtschaftskammer Österreich) и Австрийската федерация на синдикалните организации (Österreichischer Gewerkschaftsbund) (55).

(119) В решението за откриване Комисията е проверила прилагането на съдебната практика във връзка с делото Pearle по отношение на разглеждания случай. На 15 юли 2004 г. Съдът посочи в решението си по делото Pearle (56), че задължителните вноски, които междинно звено събира от всички предприятия в търговския сектор, могат да не се разглеждат като ресурси на държавата, когато едновременно са изпълнени следните четири условия: — въпросната мярка е приета от професионалната организация, представляваща предприятията и служителите в търговския сектор, и не се използва като инструмент за прилагане на политика, приета от държавата; — така приетите цели са изцяло финансирани от вноските на предприятията в сектора; — начинът на финансиране и процентът/размерът на вноските се определят в рамките на професионалната организация на търговския сектор от представителите на работодателите и работниците без държавна намеса; — вноските трябва да се използват за финансиране на мярката без каквато и да е възможност за държавна намеса.

(120) Въз основа на наличната информация Комисията счита, че схемата не отговаря на всички тези условия.

(121) По отношение на първото условия трябва да се отбележи, че финансирането на маркетинговите мерки се управлява не от професионалната организация, представляваща сектора, а от AMA Marketing, публичен орган създаден и контролиран от държавата (вж. съображение 49 и член 3 от Закона за AMA).

(122) Що се отнася до третото условие, таксата и максималният размер на вноските се налагат със закон (т.е. от Закона за AMA) и се събират от орган, контролиран от държавата, а не от професионалната организация на търговския сектор. Освен това съгласно Закона за AMA таксата е задължителна (вж. съображение 53). Тези елементи показват намесата на държавата по отношение на метода на финансиране на помощта.

(123) Следователно Комисията счита, че условията по настоящия случай са различни от тези, съгласно които се приема, че анализираните в решението на Съда по делото Pearle вноски не представляват ресурси на държавата.

(124) На 30 май 2013 г. в рамките на делото Doux Élevage Съдът отговори на преюдициално запитване във връзка с тълкуването на понятието „ресурси на държавата“ (57).

(125) В решението си Съдът заключава, че решението на даден национален орган, с което действието на споразумение — което въвежда вноска в рамките на призната от националния орган междубраншова организация — се разпростира по отношение на всички представители на професии от определена област в селското стопанство с цел да се позволи провеждането на комуникационни дейности, промоционални дейности, на дейности, свързани с външни отношения, с осигуряване на качество, на изследователски дейности и на дейности за защита на интересите в съответния сектор, и по този начин прави вноската задължителна, не представлява държавна помощ.

(126) В решението си Съдът е приел, че вноските се правят от частни икономически оператори, които упражняват икономическа дейност на съответните пазари, което означава, че този механизъм не включва пряко или непряко прехвърляне на ресурси на държавата. Фондовете, натрупани от изплащането на тези вноски, не преминават през държавния бюджет или друго публичноправно образувание и държавата не се отказва от никакви ресурси, на каквото и да било основание (като например данъци, такси, вноски и пр.), които съгласно националното законодателство би трябвало да постъпят в държавния бюджет.

(127) За разлика от посочения случай настоящият случай не включва (доброволни) вноски, съвместно определени от междубраншовата организация. Както става ясно от съображение 53 по-горе, австрийските предприятия от сектора на земеделието и хранително-вкусовата промишленост плащат задължителни такси, установени от Закона за AMA. Следователно таксите не са с частен характер, а са определени за задължителни от държавата чрез законодателен акт.

(128) Освен това, за разлика от делото Doux Élevage AMA не взема под внимание вноските, въведени от частни организации. Както е посочено в съображения (49)—(54) по-горе, вноските са установени от държавата и са управлявани от AMA, публичноправен орган, създаден със Закона за AMA и контролиран от държавата. Схемата се управлява от AMA Marketing, дъщерно дружество, което изцяло е собственост на AMA.

(129) По делото Doux Élevage Съдът е приел, че въпросните вноски запазват своя частноправен характер на всеки от етапите и националните органи не могат на практика да използват тези ресурси предимно за оказване на подкрепа на някои предприятия. Вместо това съответните междубраншови организации вземат решение за използването на тези ресурси и следователно тези ресурси са изцяло отредени за определените от самите тях цели. Също така посочените ресурси не са неизменно под контрола на държавата и не са на разположение на държавните органи.

(130) За разлика от делото Doux Élevage в настоящия случай преследваните от AMA цели не се определят от частна организация, която взема решенията за използването на тези ресурси, а са определени в законодателния акт, регулиращ публичния орган (т.е. Закона за AMA, вж. съображение 54).

(131) Следователно условията по делото Doux Élevage, които предполагат съществуването на частни ресурси, не са изпълнени.

(132) Поради гореизложените причини Комисията счита, че финансирането на въпросните мерки, осъществявани от AMA, може да бъде приписано на държавата, и поради това средствата представляват ресурси на държавата.

6.1.2. ИЗБИРАТЕЛНО ПРЕДИМСТВО

(133) Съгласно установената съдебна практика на Съда за помощи се считат мерките, които под каквато и да било форма са в състояние пряко или непряко да поставят определени предприятия в по-благоприятно положение или които следва да се считат за икономическо предимство, от което предприятието получател не би се ползвало в нормални пазарни условия (58). Освен това за помощи се считат мерки, които под различна форма облекчават обичайно поеманите от бюджета на предприятие разходи и които, без да са субсидии в тесния смисъл на думата, са от същото естество и пораждат идентични последици (59). Съдът също така посочва, че мярка, приета от публичен орган и поставяща в по-благоприятно положение определени предприятия или продукти, не губи характера на безвъзмездно предимство поради факта, че е изцяло или частично финансирана от вноските, наложени от публичния орган и изплащани от съответните предприятия (60).

(134) От мярката се ползват дружества в областта на производството, преработката и маркетинга на земеделски продукти, включително хранително-вкусовата промишленост (вж. съображение 46), посредством реклама, помощ за висококачествени продукти и техническа подкрепа.

(135) Във връзка с това австрийските органи бяха приканени да предоставят повече информация за обхвата на бенефициерите, както и за броя на бенефициерите за всяка маркетингова мярка. В предоставената на 14 септември 2012 г. информация австрийските органи отговориха, че не е възможно да се определи броят на бенефициерите за всяка една отделна мярка, тъй като от схемата са се възползвали не само производителите и търговците на дребно, използващи логата, но и производителите, които не участват пряко в схемата, и следователно самият сектор като такъв. Австрия твърди, че мерките са увеличили осведомеността на потребителите като цяло, така че дори производителите, които не участваха в схемата, е трябвало да повишат качеството на продуктите си.

(136) Освен това в решението за откриване Комисията е отправила искане до Австрия да разясни до каква степен хранително-вкусовата промишленост извлича ползи от маркетинговите мерки. Австрийските органи са използвали същия аргумент, който е посочен по-горе (съображение 135).

(137) Съгласно съдебната практика (61) мярката запазва избирателния си характер дори ако тя се прилага за целия сектор (но не и за други сектори). Аргументите на австрийските органи, в които се твърди, че мярката е от общ характер, трябва да бъдат отхвърлени.

6.1.3. НАРУШАВАНЕ НА КОНКУРЕНЦИЯТА И ЗАСЯГАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА

(138) Според съдебната практика на Съда засилването на конкурентното положение на едно предприятие вследствие на предоставена държавна помощ обикновено води до нарушаване на конкуренцията спрямо конкурентните предприятия, които не са получили тази помощ (62). Всяка помощ за предприятие, което функционира на пазар, който е отворен за търговия в рамките на Съюза, може да засегне търговията между държавите членки (63).

(139) В периода 1995—2008 г. търговията със земеделски продукти в рамките на Съюза имаше значителен обем. Така например през 2004 г. земеделски продукти в ЕС, чиято стойност възлиза на около 183 милиарда евро (внос) спрямо около 187 милиарда евро (износ), са били предмет на търговия в рамките на Съюза, което представлява около 57 % от общата земеделска продукция на стойност 324 милиарда евро (64).

(140) Следователно с оглед на значителната търговия със земеделски продукти в рамките на Съюза в съответния период може да се счита, че мерките, които са предмет на настоящото решение, нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията и засягат търговията между държавите членки. Това се потвърждава от някои от изявленията на самата AMA в годишните ѝ доклади за съответния период (вж. съображения 84—90 по-горе), които показват разбирането на AMA, че маркетинговите дейности са в състояние да насърчават местното производство в условията на конкуренция с производители от други държави членки.

(141) С оглед на горепосоченото са изпълнени условията на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Следователно може да се заключи, че мерките, които са предмет на настоящото решение, представляват държавна помощ по смисъла на посочения член.

6.2. ВРЕМЕВИ ОБХВАТ НА РЕШЕНИЕТО И СЪЩЕСТВУВАЩА ПОМОЩ

(142) Предмет на решението за откриване от 2012 г. бяха маркетинговите мерки на AMA, за които не е отправено уведомление в рамките на схема за помощ NN 34/2000, и мерките на AMA в рамките на отмененото решение на Комисията по NN 34A/2000.

(143) Като се има предвид, че Законът за AMA и разпоредбите за неговото прилагане са били изменяни няколко пъти, че е имало редица процесуални стъпки и че помощта се състои от множество мерки с различна продължителност, трябва да се определят точната начална и крайна дата на прилагането на мерките и следователно времевия обхват на решението

(144) Според предоставената от австрийските органи информация маркетинговите мерки са в сила от 1994 г., т.е. преди 1 януари 1995 г., датата на присъединяване на Австрия към Европейския съюз. Независимо от това мерките на AMA не са били съобщени от австрийските органи на Комисията в съответствие с членове 143 или 144 от Акта за присъединяване на Република Австрия (вж. съображение 34) и следователно не могат да се разглеждат като съществуваща помощ. Поради това тези мерки следва да се разглеждат като нова помощ, за която не е отправено уведомление към датата на присъединяване — 1 януари 1995 г., която съответно следва да се разглежда като началната дата на предоставяне на помощта.

(145) Освен това, както се посочва в съображение 36, австрийските органи твърдят, че с писмо от 23 юни 1997 г. са предоставили попълнен формуляр за уведомление по отношение на маркетинговите мерки на AMA, по който Комисията не е предприела действия в рамките на определения двумесечен срок (65). Според тях това е валидно уведомление и след двумесечния срок помощта следва да се счита за одобрена и следователно да се класифицира като съществуваща помощ. Същите доводи са използвани в правно становище, приложено към предоставената на 25 февруари 2015 г. информация.

(146) Комисията не е съгласна с това твърдение. Тъй като мерките са приведени в действие още преди 1997 г., горепосоченото писмо не може да се счита за валидно уведомление за мерките в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС и следователно помощта не се класифицира като съществуваща помощ. Според решението по делото Lorenz помощта ще се счита за съществуваща помощ само ако все още не се е прилагала, когато Комисията е била уведомена за помощта; в случай, че помощта не се е прилагала предварително, тя може да се счита за съществуваща след изтичането на двумесечния срок само ако държавата членка е отправила предварително уведомление до Комисията. Австрийските органи обаче са прилагали мярката преди официалното уведомление и не са отправили до Комисията каквото и да е предварително уведомление. Следователно горепосоченото писмо от 23 юни 1997 г. не превръща настоящата мярка в съществуваща помощ по смисъла на член 108, параграф 1 от ДФЕС.

(147) С оглед на горепосочената информация и съображения Комисията достига до заключението по отношение на времевия обхват на решението, че началната дата на всички маркетингови мерки на AMA е 1 януари 1995 г. (вж. съображения 34 и 144).

(148) Що се отнася до крайната дата на прилагането, с писмо от 14 септември 2012 г. австрийските органи потвърдиха, че мерките, за които е отправено уведомление като схема за помощ N 239/2004, са свързани с една част от мерките на AMA, разследвани в рамките на дело с номер NN 34/2000 (след съществено изменение на мерките с цел спазване на приложимите правила (вж. съображение 39).

(149) В същото писмо австрийските органи потвърдиха, че в периода след 2002 г. AMA Marketing не е прилагало мерки за помощ, различни от тези, обхванати от схеми за помощ NN 34A/2000 и N 239/2004 (и техните последващи удължавания (66)).

(150) От информацията, предоставена от австрийските органи, става ясно, че одобрената схема за помощ N 570/1998 не е свързана с маркетинговите мерки на AMA, които са предмет на настоящото решение.

(151) По отношение на етикета „AMA“ с думата „био“ и етикета за качество „AMA“ крайната дата за предоставянето на помощ е била 31 декември 2008 г., с изключение на рекламните мерки за етикета с думата „био“, чиято крайна дата е била 31 декември 2006 г. (вж. съображения 15 и 19).

(152) Другите маркетингови мерки на AMA са се прилагали до 20 октомври 2004 г. — датата, на която е одобрена мярка N 239/2004 (вж. глава 1.4 и съображение 39 по-горе). Следователно обхватът на настоящото решение засяга периода от 1 януари 1995 г. до 31 декември 2008 г. за всички мерки, с изключение на рекламните мерки за етикета с думата „био“, при които съответният период е от 1 януари 1995 г. до 31 декември 2006 г., и другите маркетингови мерки, при които съответният период е от 1 януари 1995 г. до 20 октомври 2004 г.

7. НЕПРАВОМЕРЕН ХАРАКТЕР НА ПОМОЩТА

(153) Съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС Комисията трябва да бъде информирана за всякакви планове за предоставяне или изменение на помощ. Съгласно член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 всяка нова помощ, която е въведена в действие в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС, е неправомерна. Задължението за уведомяване за държавна помощ е посочено в член 2 от този регламент.

(154) Австрия не е уведомила Комисията съгласно член 108, параграф 3 от ДФЕС за разпоредбите, въвеждащи мерките, и за таксата за финансирането им преди въвеждането им в действие.

(155) Както е посочено по-горе в глава 6, мерките, прилагани от Австрия, представляват държавна помощ. Съгласно посоченото в съображение 34 маркетинговите мерки са били в сила от 1994 г., т.е. преди 1 януари 1995 г. — датата на присъединяване на Австрия към Европейския съюз. Независимо от това мерките на AMA не са били съобщени от австрийските органи на Комисията в съответствие с членове 143 или 144 от Акта за присъединяване на Република Австрия. Следователно помощта представлява нова помощ към момента на присъединяване и австрийските органи е трябвало да уведомят Комисията за нея. При липсата на подходящо уведомление помощта е неправомерна съгласно съответните разпоредби на ДФЕС (вж. в това отношение също и съображение 144).

(156) Освен това, както е посочено в съображения 9, 36 и 148, нито писмото от 23 юни 1997 г., нито това от 19 декември 2002 г. могат да се считат за валидно уведомление за новата помощ.

8. ОЦЕНКА НА СЪВМЕСТИМОСТТА НА ПОМОЩТА

8.1. ПРАВИЛА ОТНОСНО ПРОИЗХОДА НА ПРОДУКТИТЕ

(157) Общият съд отмени Решение NN 34A/2000 на Комисията на основание съществуващо противоречие в рамките на Закона за AMA от 1992 г. В член 21а от него, свързан с целта на вноската, се посочват национални продукти. По-конкретно в точка 1 се посочва целта за „реклама и гаранция за продажба на национални селскостопански и горски продукти и на производни от тях продукти“ (67). Точка 2 се отнася за „поощряване на другите маркетингови мерки (в частност свързаните с тях услуги и разходи за персонал)“.

(158) Общият съд твърди, че ограничението до национални продукти в параграф 21а, точка 1 от Закона за AMA от 1992 г. поражда съмнения относно съвместимостта на въпросната помощ, поради което Комисията е трябвало да открие официална процедура по разследване (68).

(159) Следователно въпросът за националния произход на продуктите е елемент, който изисква по-подробен анализ.

(160) Жалбоподателите настояват, че етикетите и субсидираните мерки са били достъпни единствено за австрийски производители. Те твърдят във връзка с това, че съгласно параграф 21а, точка 1 от Закона за AMA от 1992 г. само австрийски продукти се ползват от субсидираните рекламни мерки.

(161) В тази връзка австрийските органи разясниха с писмо от 19 декември 2002 г., че етикетът за качество на „AMA“ и етикетът „AMA“ с думата „био“ са били достъпни са всички продукти, независимо от техния произход. С писмо от 5 март 2004 г. австрийските органи изпратиха новите вътрешни правила, издадени от AMA Marketing и одобрени от Федералното министерство на земеделието, горите, опазването на околната среда и водните ресурси на Австрия (BMLFUW), които уреждат предоставянето на тези етикети. Съгласно тези правила етикети могат да бъдат предоставени за всички продукти, независимо от това дали са австрийски или от друга държава членка, които отговарят на изискванията за качество. Освен това австрийските органи се ангажираха да адаптират Закона за AMA от 1992 г., който беше изменен със закон в сила от юли 2007 г. След тази дата в параграф 21а, точка 1 от Закона за AMA не се съдържа вече посочване на „национални“ продукти (69).

(162) Следователно, докато периодът след 30 юни 2007 г. не поражда конкретни проблеми относно произхода на продуктите и бенефициерите на тези етикети или мерки, за периода преди тази дата е необходим по-подробен анализ. Поради особеностите на различните мерки, включени в тази схема, и различното значение на посочването на националния произход е необходим отделен анализ за всяка мярка.

(163) По отношение на етикета за качество, считано от януари 2000 г., в нормите за прилагане на Закона за AMA (Regulativ zur Verwendung des AMA-Gütesiegels für Lebensmittel) не се посочват национални продукти, а се обхващат всички продукти, независимо от техния произход. В член 23 от декларацията за произход изрично се посочва регион (напр. Тирол или Бавария) или държава (напр. Австрия, Франция) за произход на продукта и по този начин се показва, че всеки регион/държава може да бъде обявен(а) за регион/държава на произход на продуктите. Твърдението, че етикетът за качество е достъпен само за национални (т.е. австрийски) продукти, следователно трябва да се отхвърли за периода след тази дата.

(164) Освен това всички разпоредби относно произхода на продукта включват следното определение за „родно/национално“ (heimisch): „В тези насоки терминът „роден/национален“ се отнася до региона, посочен в съответната част на етикета като регион на произход на продукта („Wird in diesen Richtlinien der Begriff heimisch“ verwendet, ist darunter die im Herkunftsanteil des Zeichens angeführte Region zu verstehen.“) (70). Това показва отново, че посочването на „национални продукти“, използвано в актовете за прилагане, не се отнася само до австрийски продукти, а за регион на произход може да бъде посочен всеки регион.

(165) Етикетът с думата „био“ се отнася сам по себе си предимно до специалните изисквания за качество на продукта. В съответните етикети съгласно схемата се посочва думата „БИО“ като тяхно основно послание и те са достъпни за всички продукти, независимо от техния произход. Произходът може да се посочва само като второстепенно послание.

(166) Що се отнася до помощта за висококачествени продукти, тя се е предоставяла за развитието на схеми за осигуряване на качеството, контрола на качеството и контрола на биологичните продукти (съображение 98). Такива мерки също не са ограничени сами по себе си до продукти с определен национален произход.

(167) Помощта за обща реклама не поражда въпроси относно произхода на тези продукти, тъй като в кампаниите даден продукт се рекламира или посочва единствено по общ начин, без изобщо да се посочва произход.

8.2. ПРИЛОЖИМИ ПРАВИЛА

(168) В съответствие с член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, могат да се считат за съвместими с общия пазар, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.

(169) В съответствие с известието на Комисията за определяне на приложимите правила при оценка на неправомерната държавна помощ (71) всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 трябва да се оценява съгласно правилата, които са в сила към момента на предоставянето на помощта.

(170) Между 1 януари 2000 г. и 31 декември 2006 г. се прилагаха Насоките за периода 2000—2006 г. Считано от 1 януари 2007 г. са приложими Насоките на Общността за държавни помощи в секторите на земеделието и горското стопанство 2007—2013 г. (72) (наричани по-нататък: „Насоки за периода 2007—2013 г.“) съгласно точка 194 от тях.

(171) В тази връзка следва да се отбележи, че съгласно точка 196 от Насоките за периода 2007—2013 г. държавите членки са имали преходен период до 31 декември 2007 г., за да приведат съществуващите схеми за помощ в съответствие с разпоредбите на Насоките. Определението за съществуващата помощ се уточнява в член 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 659/1999. Според член 1, буква б, подточка ii), който се прилага към настоящия случай, съществуваща помощ означава разрешена помощ, т.е. схеми за помощ и индивидуална помощ, които са били разрешени от Комисията или от Съвета.

(172) Схема за помощ NN 34A/2000 действително беше одобрена от Комисията на 30 юни 2004 г. През септември 2004 г. обаче решението беше оспорено от жалбоподателите пред Първоинстанционния съд (сега Общия съд), който отмени решението на Комисията с решение от 18 ноември 2009 г. Решението бе обжалвано от Австрия, а на 27 октомври 2011 г. Съдът отхвърли жалбата и потвърди решението на Общия съд.

(173) Австрийските органи твърдят, че въпросната схема представлява съществуваща помощ и трябва да се оценява съгласно новите Насоки за периода 2007—2013 г. едва след 1 януари 2008 г. В представената на 14 септември 2012 г. информация Австрия се позовава и на принципа на правните очаквания и твърди, че решението на Комисията е отменено едва през 2011 г.

(174) Съгласно съдебната практика (73) относно правните очаквания „когато е подадена жалба за отмяна, получателят не може да има такава увереност, докато общностният съд не се е произнесъл с окончателно решение“. Ето защо не е възможно позоваване на правното очакване във въпросния случай.

(175) В резултат на това схемата за помощ NN 34A/2000 не може да се квалифицира като съществуваща помощ въз основа на решението на Комисията от 30 юни 2004 г. и следователно преходният период от точка 196 от Насоките за периода 2007—2013 г. не се прилага. Схемата за помощ е следвало да се приведе в съответствие с Насоките за периода 2007—2013 г., считано от 1 януари 2007 г.

8.3. ПОМОЩ ЗА РЕКЛАМНИ МЕРКИ

(176) По отношение на рекламните мерки съвместимостта на помощта, отпусната през периода 1 януари 1995 г.—31 декември 2001 г., трябва да се оценява с оглед на Съобщението на Комисията относно държавното участие в насърчаването на земеделски и рибни продукти (74) (наричано по-нататък: Съобщението от 1986 г.) и Рамката за национална помощ за рекламата на земеделски продукти и някои продукти, които не са включени в приложение II към Договора за ЕО, с изключение на рибните продукти (75) (наричана по-нататък: Рамката за рекламата от 1987 г.).

(177) Помощта, отпусната от 1 януари 2002 г., трябва да се оценява с оглед на Насоките на Общността относно държавната помощ за реклама на продуктите, изброени в приложение I от Договора за ЕО, и на някои продукти извън него (наричани по-нататък „Насоките за рекламата от 2001 г.“) (76).

(178) При оценяване на държавната помощ за рекламата на земеделски продукти, отпусната след 1 януари 2007 г., Комисията прилага раздел VI.Г от Насоките за периода 2007—2013 г.

8.3.1. ОБХВАТ НА РЕКЛАМАТА

(179) Рамката за рекламата от 1987 г. се прилага за рекламни дейности, определени като всяка операция, използваща медии (като преса, радио, телевизия или афиши), която има за цел да стимулира потребителите да купуват съответния продукт. В обхвата ѝ не попадат промоционални операции в по-широк смисъл, като например популяризирането на научни знания, организирането на търговски панаири или изложения и участието в такива, както и подобни акции за връзки с обществеността, включително анкети и проучване на пазара (77).

(180) Обхватът на Насоките за рекламата от 2001 г. е принципно същият като този на горепосочената Рамка за рекламата от 1987 г., въпреки че има някои различия. Първата съществена промяна засяга факта, че икономическите оператори са добавени като потенциални адресати на реклама (78). Втората промяна е свързана с факта, че определението за реклама е разширено, за да обхваща и рекламни дейности (като разпространение на материали за тази цел), предназначени за потребителите на мястото на продажбата (79).

(181) Обхватът на раздел IV.Г от Насоките за периода 2007—2013 г. е идентичен с обхвата на Насоките за рекламата от 2001 г. (80)

(182) Както Рамката за рекламата от 1987 г., така и Насоките за рекламата от 2001 г. се прилагат по отношение на рекламни дейности, но не и за дейности за насърчаване на продажбата. Помощта за последната категория се класифицира като техническа помощ, за която се прилагат специфични правила.

(183) В настоящия случай помощта се е предоставяла по отношение на рекламни кампании, използващи различни медии и други средства за реклама. Рекламните кампании са засягали — етикета за качество и етикета с думата „био“, — генерични продукти, и — реклама извън територията на Австрия.

(184) От предоставената от австрийските органи информация може да се заключи, че целта на мерките е била да се стимулират потребителите да купуват съответния продукт (вж. съображения 75 и 94). Следователно горепосочените мерки попадат в обхвата на рекламата и трябва да бъдат анализирани с оглед на приложимите правила.

8.3.2. ПОМОЩ ЗА РЕКЛАМА В ПЕРИОДА 1 ЯНУАРИ 1995 Г.—31 ДЕКЕМВРИ 2001 Г.

Условия за съвместимост

(185) Съвместимостта на помощта, отпусната преди 1 януари 2002 г., трябва да се оценява с оглед на Съобщението от 1986 г. и на Рамката за рекламата от 1987 г. (съображение 176).

Общи условия

(186) В точка 2.2 от Рамката за реклама от 1987 г. се забранява помощ за реклама, свързана с конкретни предприятия.

(187) Точка 3 предвижда условието, че рекламата следва да се отнася най-малко до една от следните категории (положителни критерии): — свръхпроизведени земеделски продукти, — нови продукти или заместващи продукти, от които все още няма свръхпроизводство, — развитието на определени региони, — развитието на малки и средни предприятия, или — рекламирането на висококачествени продукти и здравословни храни.

(188) И накрая, съгласно точка 4 от Рамката за реклама от 1987 г. помощта, предоставена съгласно горепосочената рамка, не трябва да превишава сумата, която самият сектор е отпуснал за дадена рекламна кампания, което означава, че може да бъде позволен максимален интензитет на помощта от 100 %, но само ако търговският сектор е участвал в поемането на най-малко 50 % от разходите, независимо дали чрез доброволни вноски или чрез събиране на парафискални такси или задължителни вноски. Следователно се допуска максимален интензитет на помощта от 100 %.

Нарушение на член 30 от Договора за ЕИО

(189) Както в точка 2 от Съобщението от 1986 г., така и в точка 2.1 от Рамката за рекламата от 1987 г. (81) се подчертава фактът, че помощта за реклама не може да се счита за съвместима с общия пазар, ако рекламните материали нарушават член 30 от Договора за ЕИО (понастоящем член 34 от ДФЕС).

(190) Съгласно точка 2.1 от Съобщението от 1986 г. общи кампании за популяризиране, в които не се посочва произходът на продукта, кампании за насърчаване на износа, организирани в други държави членки, както и кампании на вътрешния пазар, популяризиращи конкретни качества или сортове продукти, без специално да се посочва националният произход на продукт, различен от този, който може да е очевиден от посочването на съответните качества или сортове или от нормалното наименование на продукта, не нарушават член 34 от ДФЕС.

(191) За разлика от това съгласно точка 2.2 от Съобщението от 1986 г. следните кампании явно нарушават член 30 от Договора за ЕИО (понастоящем член 34 от ДФЕС): кампании за насърчаване на продажбата, при които потребителите се съветват да купуват национални продукти единствено поради националния им произход, или кампании за насърчаване на продажбата, предназначени да ограничават купуването на продукти от други държави членки или да омаловажават тези продукти в очите на потребителя (отрицателна реклама).

(192) Освен това в точка 2.3 от Съобщението от 1986 г. се предвижда, че срещу кампаниите за насърчаване на продажбата на вътрешния пазар на държава членка могат да се повдигат възражения съгласно член 30 от Договора за ЕИО (понастоящем член 34 от ДФЕС) поради посочването на националния произход на продуктите, ако не са спазени определени ограничения.

(193) Съгласно точка 2.3.1 от Съобщението от 1986 г. кампаниите за насърчаване на продажбата, с които се привлича вниманието към сортове или качествата на продукти, произведени в дадена държава членка, на практика са ограничени до национални или регионални специалитети и често пъти привличат вниманието към конкретни качества на продуктите, произведени в дадена държава членка, и националния произход на продуктите, въпреки че тези продукти и техните качества са подобни на продукти, произведени другаде. Ако в такива кампании за насърчаване на продажбата се постави неоправдан акцент върху националния произход на продукта, съществува опасност от нарушаване на член 30 от Договора за ЕИО (понастоящем член 34 от ДФЕС).

(194) Поради това в Съобщението от 1986 г. от държавите членки се изисква по-специално да гарантират, че стриктно са спазени следните насоки: — Държавата производител може да се посочва чрез дума или символ, при условие че се поддържа един разумен баланс между посочването на качествата и сортовете на продукта, от една страна, и на неговия национален произход, от друга страна. — Посочването на националния произход следва да бъде второстепенно спрямо основното послание, представено на потребителите чрез кампанията, и да не представлява основната причина, поради която потребителите се съветват да купят продукта. — Качествата на продуктите, които е допустимо да се посочват, включват вкус, аромат, свежест, зрялост, парична стойност, хранителна стойност, налични сортове, полезност (рецепти и т.н.). От друга страна трябва да се избягва използването на превъзходни степени, като например „най-добър“, „най-вкусен“, „най-хубав“, както и изрази като „само този продукт“ или кампании за насърчаване на продажбата, които поради посочване на националния произход, водят до това популяризираните продукти да бъдат сравнявани с продуктите от други държави членки. Посочване на контрола на качеството следва да се прави само тогава, когато за продукта е била приложена реална и обективна система за контрол на качествата му.

Оценка

(195) В правно становище, приложено към предоставената на 25 февруари 2015 г. информация, австрийските органи твърдят, че нарушаването на член 30 от Договора за ЕИО (понастоящем член 34 от ДФЕС) трябва да се оценява в „историческа перспектива“ и че в периода 1995—2002 г. не е имало съдебно дело, в което текстът и графичното послание на даден етикет да са се считали за нарушение на член 30 от Договора за ЕИО. Според Комисията при този аргумент не е основателен. Както е посочено по-горе, и в Съобщението от 1986 г. (82), и в Рамката за рекламата от 1987 г. се съдържат изрични и подробни насоки за това как държавите членки да разработят своите мерки, за да избегнат нарушения на член 30 от Договора за ЕИО.

(196) Въз основа на информацията за периода преди 2002 г., с която Комисията разполагаше по времето на решението за откриване, не беше възможно да се направи оценка на съвместимостта на рекламните мерки с горепосочените правила. Поради това австрийските органи бяха приканени да предоставят необходимата информация по отношение на горепосочените условия.

(197) В отговора, предоставен от австрийските органи на 14 септември 2012 г., не се съдържаше достатъчно информация, за да се направи оценка на съвместимостта (австрийските органи само се позоваваха на годишните доклади за периода 1995—2001 г.). Поради това на 19 февруари 2014 г. бе изпратено допълнително искане за информация по тези точки, като Австрия изпрати отговора си на 5 май 2014 г.

(198) В този отговор австрийските органи твърдяха, че рекламните кампании са се отнесли до свръхпроизведени земеделски продукти и/или реклама на висококачествени продукти. Следователно са били спазени положителните критерии, определени в точка 3 от Рамката за рекламата от 1987 г.

(199) Според предоставената от австрийските органи информация в рекламата не са се посочвали конкретни предприятия.

(200) По отношение на максималния интензитет на помощта таксите от сектора са представлявали повече от 50 % от размера на помощта (вж. също съображения 43 и 56). Следователно е изпълнен критерият от точка 4 от Рамката за реклама от 1987 г. относно интензитета на помощта.

(201) В решението за откриване Комисията изрази по-специално съмнения относно потенциално нарушение на член 30 от Договора за ЕИО (понастоящем член 34 от ДФЕС). В предварителното становище на Комисията посочването на националния произход в етикета за качество не изглежда да е било от второстепенно значение (вж. съображение 65). Освен това Комисията отбеляза, че в много рекламни материали посочването на произхода на продукта не е ограничено само до етикета за качество, а се появява и другаде в рекламата (вж. съображение 83).

(202) Поради това в решението за откриване от австрийските органи беше поискано да опишат външния вид на етикета за качество и на етикета с думата „био“ за периода 1995—2001 г., както и да предоставят представителни примери на рекламен материал, в който са използвани етикетите.

(203) На 14 септември 2012 г. австрийските органи отговориха, че тази информация вече се съдържа в годишните доклади за държавна помощ, предоставени за годините 1995—2004 г. С писмо от 19 февруари 2014 г. Комисията отговори, че тази информация не е достатъчна за анализ на съвместимостта и поиска подробен отчет (формуляри за уведомление) въз основа на приложимите правила към момента на прилагане на мярката. Оценката беше предоставена с отговора от 5 май 2014 г.

(204) По-долу са анализирани специфичните критерии за съвместимост за различните видове реклама.

Помощ за обща реклама

(205) По отношение на посочването на конкретни предприятия в някои рекламни кампании (съображение 90) Комисията отбелязва, че съгласно точка 2.2 от Рамката за рекламата от 1987 г. помощта за реклама, свързана с конкретни предприятия, е забранена.

(206) В предоставената на 14 септември 2012 г. информация австрийските органи твърдят, че посочените предприятия са поели някои от разходите за кампанията (Druck und Werbeeinschaltung). При все това такива кампании, които се свързват с конкретни предприятия, не могат да бъдат разрешени съгласно правилата за държавна помощ (точка 2.2 от Рамката за рекламата от 1987 г.). Фактът, че предприятията са участвали частично в поемането на разходите, свързани с кампанията, не променя тази оценка.

(207) От наличната информация е видно, че в някои от общите рекламни кампании изрично се посочва произходът на продукта (т.е. Австрия) (вж. примерите, предоставени в съображения 84 и 90).

(208) Следователно мерките не съответстват на точки 2.1 (83) и 2.2 от Рамката за рекламата от 1987 г. и нарушават член 30 от Договора за ЕИО (понастоящем член 34 от ДФЕС). Поради това Комисията счита, че помощта за рекламните мерки в периода от 1 януари 1995 г. до 31 декември 1999 г., в които се посочват произходът на продуктите или конкретни предприятия, е несъвместима с общия пазар (84).

(209) Що се отнася до периода между 1 януари 2000 г. и 31 декември 2001 г., в рекламните кампании са се посочвали само специфичните качества или сортове на продукти, без да се правят конкретни препратки към националния им произход.

(210) Следователно за този последен период кампаниите не нарушават член 30 от Договора за ЕИО и по този начин отговарят на Рамката за рекламата от 1987 г. Поради това Комисията ги счита за съвместими с общия пазар.

Помощ за етикета за качество

(211) В отговора си от 14 септември 2012 г. австрийските органи твърдят, че за етикета за качество са използвани същите етикети като тези, одобрени в решението на Комисията по дело N 589/2008. Поради това австрийските органи заключават, че посочването на националния произход е имало подчинена роля.

(212) Комисията не е съгласна с мненията на австрийските органи. Съгласно посоченото по-горе (съображение 65) през периода от 1995 г. до 1999 г. за етикета за качество е използвано друго лого. В това лого посочването на произхода не е второстепенно спрямо посланието за качество. Както визуалното послание (австрийското знаме), така и използваният текст посочват Австрия като основното послание.

(213) Следователно не е било изпълнено условието от точка 2.3.1 от Съобщението от 1986 г., в която се изисква посочването на националния произход да бъде второстепенно спрямо основното послание, представено на потребителите чрез кампанията, и да не представлява основната причина, поради която потребителите се съветват да закупят продукта. Поради това Комисията счита, че помощта за етикета за качество за периода от 1 януари 1995 г. до 31 декември 1999 г. е несъвместима с общия пазар.

(214) Що се отнася до периода от 1 януари 2000 г. до 31 декември 2001 г., Комисията смята, че новите лога, които са същите като тези, оценени в решението на Комисията по дело N 589/2008, отговарят на условията на Рамката за рекламата от 1987 г., и поради това счита съответната помощ за съвместима с общия пазар.

Помощ за етикета с думата „био“

(215) Както се посочва в съображение 65, в рекламните мерки за логото с думата „био“ се използват същите лога като тези, използвани в периода след 2002 г.

(216) Тъй като този тип реклама привлича вниманието към сортовете или качествата на продуктите, произведени в рамките на дадена държава членка, той попада в обхвата на точка 2.3.1 от Съобщението от 1986 г., според която се изисква да се поставя неоправдан акцент върху националния произход на продукта.

(217) В една от двете версии на логото не се е посочвал произходът на продуктите. В другата произходът на продукта се е посочвал като второстепенно послание. Първата не води до каквито и да било проблеми по отношение на потенциално нарушение на член 30 от Договора за ЕИО (понастоящем член 34 от ДФЕС). По отношение на втората са изпълнени условията на точка 2.3.1 от Съобщението от 1986 г., тъй като: — Логото поддържа разумен баланс между посочването на качествата на продукта, от една страна (т.е. думата „био“), и идентификацията на държавата производител по дума или символ, от друга страна. — Посочването на националния произход е второстепенно спрямо основното послание, представено на потребителите, и не представлява основната причина, поради която потребителите се съветват да закупят продукта. — Качествата на продуктите се отнасят до обективни качества на продукта и не се използват превъзходни степени, водещи до сравняване на рекламирания продукт с продукти от други държави членки. — Посочването на контрола на качеството се прави само, когато продуктът е бил подложен на реален и обективен контрол на качествата му чрез AMA.

(218) Следователно помощта за реклама за логото с думата „био“ за периода от 1 януари 1995 г. до 31 декември 2001 г. отговаря на условията на Съобщението от 1986 г. Поради това Комисията счита тази помощ за съвместима с общия пазар.

Реклама извън територията на Австрия

(219) Рекламните кампании, организирани извън територията на Австрия, не са посочвали специално националния произход на продукта, освен по начин, че са се посочвали съответните качества или сортове или обичайното наименование на продукта. Следователно тези кампании са били в съответствие с точка 2.1 от Съобщението от 1986 г. и не са нарушавали член 30 от Договора за ЕИО (понастоящем член 34 от ДФЕС).

(220) Следователно помощта за реклама извън територията на Австрия за периода от 1 януари 1995 г. до 31 декември 2001 г. е отговаряла на условията на Съобщението от 1986 г. Поради това Комисията счита тази помощ за съвместима с общия пазар.

8.3.3. ПОМОЩ ЗА РЕКЛАМА В ПЕРИОДА ОТ 1 ЯНУАРИ 2002 Г. ДО 31 ДЕКЕМВРИ 2006 Г.: ЕТИКЕТ ЗА КАЧЕСТВО И ЕТИКЕТ С ДУМАТА „БИО“

(221) За периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2006 г. помощта за рекламни дейности е трябвало да отговаря на условията, определени в Насоките за периода 2000—2006 г. Съгласно раздел 18 от Насоките за периода 2000—2006 г. мерките за насърчаване на продажбата и рекламиране на земеделски продукти е трябвало да се оценяват в съответствие с Рамката за рекламата от 1987 г.

(222) От 1 януари 2002 г. нататък се прилагаха Насоките за рекламата от 2001 г., които замениха Съобщението от 1986 г. и Рамката за рекламата от 1987 г. (точки 69 и 75 от Насоките за рекламата от 2001 г.). Следователно Комисията основава оценката си за периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2006 г. на Насоките за рекламата от 2001 г.

(223) Съгласно точка 12 от Насоките за рекламата от 2001 г., за да бъде съвместима с общия пазар, отпуснатата помощ за реклама на земеделски и други продукти следва да не пречи на търговията в степен, която да противоречи на общия интерес (отрицателни критерии), и следва да улеснява развитието на определени икономически дейности или определени икономически райони (положителни критерии).

Отрицателни критерии

(224) В точка 18 от Насоките за рекламата от 2001 г. бе посочено, че помощ не може да бъде предоставена за рекламни кампании, които нарушават член 28 от Договора за ЕО (понастоящем член 34 от ДФЕС), с който се забраняват количествени ограничения на вноса и всички мерки с равностоен ефект между държавите членки.

(225) Помощта не можеше да се предоставя за реклама, свързана пряко с продуктите на едно или повече конкретни предприятия. Ако провеждането на публично финансирани рекламни дейности бе поверено на частни предприятия, такива предприятия трябваше да бъдат избрани според пазарни принципи (точки 29 и 30 от Насоките за рекламата от 2001 г.).

(226) Освен това кампаниите не трябваше да противоречат на вторичното законодателство на Общността и по-специално трябваше да изпълняват разпоредбите на Директива 2000/13/ЕО (точки 25—28 от Насоките за рекламата от 2001 г.).

Положителни критерии

(227) В точки 31 и 32 от Насоките за рекламата за 2001 г. се посочва, че за да отговаря на изискванията за дерогация съгласно член 87, параграф 3, буква в) от Договора за ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС), рекламата трябва да се отнася до продукти, представляващи свръхпроизводство, или слабоизползвани видове, нови продукти или продукти заместители, при които няма свръхпроизводство, висококачествени продукти, развитието на определени региони или развитието на МСП.

(228) В глава 4 от Насоките за рекламата от 2001 г. се посочва подробно прилагането на горепосочените положителни критерии за конкретни видове реклама, а именно за помощ за реклама, при която произходът е част от посланието (раздел 4.1), и помощ за реклама за висококачествени продукти (раздел 4.2).

Реклама, при която произходът е част от посланието

(229) Съгласно точка 23 от Насоките за рекламата от 2001 г. посочването на държавата производител чрез дума или символ беше допустимо, при условие че се намира разумен баланс между посочването на качествата и сортовете на продукта, от една страна, и на национални произход, от друга страна. Посочването на националния произход трябваше да бъде второстепенно спрямо основното послание, представено на потребителите, и не можеше да представлява основната причина, поради която потребителите да се съветват да закупят продукта. Реклама, в която се посочва (регионалният) произход на продукта като второстепенно послание, се счете, че не нарушава член 28 от Договора за ЕО (понастоящем член 34 от ДФЕС). За да извърши оценка на това дали произходът е наистина второстепенно послание, Комисията взе под внимание цялостното значение на текст и/или символи, включително изображения и общо представяне, отнасящи се до произхода, и значението на текст и/или символи, отнасящи се до уникалната характеристика на продукта, т.е. тази част от рекламното послание, която не се отнася до произхода (точки 40 и 41 от Насоките за рекламата от 2001 г.).

Реклама на висококачествени продукти

(230) Когато помощта се предоставяше за продукти, отговарящи на специални изисквания за качество, тя трябваше да е достъпна за всички продукти, произведени в Общността, независимо от техния произход. Освен това държавите членки бяха длъжни да признаят резултатите от сравними проверки, проведени в други държави членки (член 49 от Насоките за рекламата от 2001 г.)

Реклама по-специално на продукти от биологично земеделие

(231) Съгласно точка 55 от Насоките за рекламата от 2001 г. помощта можеше да бъде разрешена само когато продуктите, върху които бяха поставени означения за методи на биологично земеделие, изпълняваха изискванията на Регламент (ЕИО) № 2092/91. Всички производители и преработватели на продукти от биологично земеделие бяха подложени на системата за контрол, определена в регламента.

Оценка

(232) При прилагане на горепосочените разпоредби по отношение на рекламните мерки за етикета за качество и етикета с думата „био“ за периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2006 г. Комисията стига до следните заключения:

(233) В етикета за качество и в една от двете версии на етикета с думата „био“ (вж. съображение 64) се е посочвал произходът на продукта, но това послание може да се счита за второстепенно спрямо основното послание относно (биологичното) качество на продукта. Посочването на произхода на продукта е била на подчинена позиция както в графичното послание (фон), така и в текста на логото.

(234) По отношение на дизайна на етикетите Комисията отбелязва, че централното пространство на етикетите е било заето от поле, в което преобладава текстът „AMA Gütesiegel“ или „BIO“, а произходът на продукта е бил посочен със значително по-малки букви. Страничните полета са били представени в националните цветове (т.е. червен или бял за Австрия) без каквито и да било допълнителни символи, посочващи държавата на производство. Централното поле не само е заело визуално доминиращото пространство в етикетите, но е представляло приблизително 65 % от общата ширина на етикета (вж. съображение 64). Австрийските органи посочиха също, че във всички реклами, свързани с двата етикета, качеството на продукта е било основното послание, а произходът на продукта, когато е посочен, е бил само второстепенно послание (вж. съображение 79).

(235) Според австрийските органи етикетът с думата „био“ е бил предоставен само за биологични продукти, отговарящи на критериите, заложени в Регламент (ЕИО) 2092/91 (вж. съображение 69).

(236) Австрийските органи дадоха уверения, че в субсидираната реклама са спазени разпоредбите на Директива 2000/13/ЕО (вж. съображение 68).

(237) Рекламата не се е отнасяла за продуктите на едно или повече конкретни предприятия. Австрийските органи уточниха, че при рекламиране на мястото на продажбата не са били рекламирани посочени поименно предприятия и продукти, както и че собственикът на мястото на продажба е нямал ползи от помощта (вж. съображение 78).

(238) Австрийските органи уточниха, че всички рекламни дейности, финансирани от AMA Marketing, са осъществени от частни предприятия, избрани чрез публичен търг (вж. съображение 52).

(239) Освен това съгласно австрийските органи използването на етикета за качество е било отворено за всички продукти, произведени в рамките на Съюза, ако са отговаряли на специалните изисквания за използването на етикета. Тези специални изисквания са се отнасяли или до качеството на продукта, или са били ограничени до гарантиране на посочения географски произход на продукта. Във всеки случай специалните изисквания са могли да бъдат изпълнени независимо от географския произход на продукта (вж. съображение 161).

(240) В решението за откриване Комисията посочи, че не разполага с информация по въпроса дали равностойни проверки, извършени в други държави членки, са били признати. В предоставената на 14 септември 2012 г. информация австрийските органи потвърдиха, че такива проверки са били признати, и предоставиха доказателства в подкрепа на това.

(241) Въпреки че австрийските органи потвърдиха, че от 2002 г. етикетът за качество и етикетът с думата „био“ са били отворени за всички продукти независимо от техния произход, в решението за откриване Комисията изрази съмнение, тъй като в основното правно основание за мерките, Закона за AMA, позоваването на национални продукти е отменено едва през 2007 г. (вж. съображение 161).

(242) В предоставената от тях информация австрийските органи представиха новите вътрешни правила, съгласно които етикетите са отворени за всички продукти, както и данните, показващи, че редица продукти, които не са произведени в Австрия, действително са получили етикетите след 2001 г. Те потвърдиха отново, че от 2002 г. насам правилата са прилагани за всички продукти независимо от техния произход.

(243) В решението за откриване Комисията отбеляза, че не е ясно дали новите вътрешни правила на AMA са били въведени в действие още от 26 септември 2002 г. или дали е имало преходен период след 26 септември 2002 г., по време на който помощта все още е била предоставяна съгласно старите правила. В представената на 14 септември 2012 г. информация австрийските органи заявиха, че не е имало такъв преходен период.

(244) В съображение 175 от решението за откриване Комисията заяви, че не разполага с достатъчно информация, за да извърши оценка на това дали правилата за държавна помощ са приложими към съфинансираните мерки за популяризиране на етикети с думата „био“, посочени в съображение 80 по-горе. За