32004L0054
30.4.2004 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ L 167/39
ДИРЕКТИВА 2004/54/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 29 април 2004 година
относно минималните изисквания за безопасност за тунелите на трансевроп ейската пътна мрежа
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската
общност, и по-специално член 71, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,като взеха предвид становището на Икономическия и социален
комитет (
1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 отДоговора (
3),
като имат предвид, че:
(1) В своята Бяла книга от 12 септември 2001 г., озаглавена
„Европейска транспортна политика до 2010: Време да
решаваме“, Комисията обяви, че смята да предложи мини-малниизискваниязабезопасностзатунелитенатрансевро-пейската пътна мрежа.
(2) Транспортната система, по-специално трансевропейската
пътна мрежа, определена в Решение № 1692/96/ЕО наЕвропейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 г. занасокитенаОбщносттазаразвитиетонатрансевропейскататранспортна мрежа (
4), играе извънредно важна роля за
насърчаване на европейската интеграция и за осигуряванена висок стандарт на живот на европейските граждани.Задача на Европейската общност е да гарантира високо,единно и постоянно равнище на безопасност, услуги икомфорт в рамките на трансевропейската пътна мрежа.
(3) Тунелитесдължинанад500метрасаважниобекти,които
улесняваткомуникациятамеждуголемирегионинаЕвропаи играят определяща роля за функционирането и разви-тието на регионалните икономики.(4) Европейският съвет е подчертавал многократно, и
по-специалноповременазаседаниетосина14и15декем-вривЛаакен,необходимосттаотвзиманенаспешнимеркиза повишаване на безопасността на тунелите.
(5) На 30 ноември 2001 г. министрите на транспорта на
Австрия, Германия, Италия, Франция и Швейцария сесъбрахавЦюрихиприехасъвместнадекларация,вкоятосепрепоръчва уеднаквяването на националните законодател-ства относно най-скорошните хармонизирани изискванияза повишаване безопасността в дългите тунели.
(6) Тъйкатонабелязанатацелнадействие,състоящасевдости-
ганенаеднакво,постоянноивисокоравнищеназащитанавсичкиевропейскигражданивпътнитетунели,неможедабъде постигната в достатъчна степен от държавите-членкии при това положение може, с оглед изискванотоуеднаквеноравнище,дабъдепо-добреосъщественанаобщ-ностно равнище, Общността може да приеме мерки съгла-сно принципа на субсидиарност, както е предвидено вчлен 5 от Договора. В съответствие с принципа за пропор-ционалност така, както е изложен в горепосочения член,настоящата директива не надвишава необходимото запостигане на тази цел.
(7) Пътнотранспортните произшествия, случили се в последно
време в тунелите, подчертават важността на тези съоръже-ния от човешка, икономическа и културна гледна точка.
(8) Някои тунели в Европа, които са в експлоатация от дълго
време, са създадени във време, в което техническите въз-можностииусловиятанапревозсабилимногоразличниотсегашните.Вследствиенатовасенаблюдаватразличнирав-нища на безопасност, което трябва да бъде коригирано.
(9) Безопасносттавдадентунелпочиванаредицамерки,които,
между другото, обхващат геометрията и конструкцията насъоръжението, оборудването за безопасност, включителнопътните знаци, управлението на движението, подготовкатана спешните служби, управлението на авариите, предоста-вянето на информация на участниците в движението занай-адекватно поведение в тунел и подобряването накомуникацията между отговорните органи и спешнитеслужби (каквито са полицията, противопожарната службаи спасителните екипи).
(1) ОВ С 220, 16.9.2003 г., стр. 26.
(2) ОВ С 256, 24.10.2003 г., стр. 64.
(3) СтановищенаЕвропейскияпарламентот9октомври2003г.,(всеоще
непубликувановОфициаленвестник),съвместнапозициянаСъветаот
26февруари2004г.(ОВС95Е,20.4.2004г.,стр.31),ипозициянаЕвропейския парламент от 20 април 2004 г. (все още непубликуванав Официален вестник).
(
4) ОВ L 228, 9.9.1996 г., стр. 1. Решение, последно изменено с Акта за
присъединяване от 2003 г.144 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14
(10) КактодействиятанаИкономическатакомисиязаЕвропана
Организацията на обединените нации (ИКЕ на ООН) вече
показаха, поведението на участниците в движението попътищатапредставляварешаващаспектзабезопасносттанатунелите.
(11) Мерките за безопасност следва да дават възможност на
лицата, които биват въвлечени в инциденти, да могат да сепогрижат за собственото си спасяване, да позволяват научастниците в движението да действат незабавно, за да сеизбегнатпо-тежкипоследици,даосигуряватефикаснодей-ствие на спешните служби и да допринасят за опазване наоколната среда, както и за ограничаване на материалнитещети.
(12) Подобренията, произтичащи от настоящата директива, ще
подобрят условията на безопасност за всички участници вдвижението, включително за лицата с увреждания. Въввсеки случай, поради факта, че спешната евакуация на тезилица е по-трудна, тяхната безопасност трябва да се раз-глежда като особено важна.
(13) За изработването на балансиран подхо д и с оглед високите
разходи за мерките за безопасност следва да се определиминималното оборудване за безопасност, като се отчитавидът и очакваният обем на трафика за всеки тунел.
(14) Международнитеорганизации,каквитосаСветовнатапътна
асоциация и ИКЕ на ООН, отдавна формулирахаизключителноценнипрепоръки,задаподпомогнатподоб-ряването и уеднаквяването на правилата, приложими заоборудването за безопасност и за движението в пътнитетунели.Въввсекислучай,катосеимапредвид,четезипре-поръки нямат принудителен характер, те могат да постиг-нат максимална ефективност само ако на изискванията,които се описват в тях, се придаде задължителен характерпо законодателен път.
(15) Поддържането на високо равнище на безопасност изисква
адекватно поддържане на оборудването за безопасност втунелите.Следвадасеорганизирасистематичнообменътнаинформация между държавите-членки по отношение намодерните техники за безопасност и данните запътнотранспортните произшествия.
(16) За да се гарантира правилното прилагане на изискванията
на настоящата директива от страна на управителите натунелите, държавите-членки следва да посочат един илиповече органи на национално, регионално или местно рав-нище, които да отговарят за съблюдаването на всичкиаспекти на безопасността в тунелите.
(17) За прилагането на настоящата директива е необходим
гъвкав и поетапен график. Това ще позволи извършванетонанай-спешнитедействия,бездапредизвикасериознисму-щениявтранспортнатасистема,нитозабавяненапубличнидейности в държавите-членки.(18) Разходитепообновяваненасъществуващитетунеливарират
значително за различните държави-членки, главно порадигеографски причини, и държавите-членки следва да бъдатупълномощени да разпределят във времето необходимитедействия по обновяване, за да удовлетворят изискваниятана настоящата директива, когато гъстотата на тунелите натяхна територия надвишава сериозно средната европейскавеличина.
(19) Що се отнася до тунелите, които са вече в експлоатация,
или тунелите, чийто проект е одобрен, но които още не саотворени за движение в рамките на 24 месеца след влиза-нето в сила на настоящата директива, държавите-членкиследва да бъдат упълномощени да одобрят приемането намерки за намаляване на рисковете като решение,заместващо прилагането на изискванията на настоящатадиректива, когато съоръжението не позволява прилаганетона структурни решения при разумни разходи.
(20) За повишаване на безопасността в тунелите е необходимо
допълнително прилагане на постиженията на техническияпрогрес.Следвадасевъведепроцедура,коятодапозволинаКомисията да приведе в съответствие с техническия прог-ресизискваниятананастоящатадиректива.Тазипроцедураследвадаслужисъщозаприеманетонауеднаквенметоднаанализ на рисковете.
(21) Следва да се постановят необходимите мерки за прилага-
нето на настоящата директива в съответствие с Решение1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., определящоусловията и реда на упражняване на правомощията заизпълнение, предоставени на Комисията (
1).
(22) Държавите-членкиследвадапредставятнаКомисиятадок-
лад за мерките, които възнамеряват да приемат за удовлет-воряване на изискванията на настоящата директива, с целда се синхронизират дейностите на общностно равнище занамаляване на смущенията в движението.
(23) Когато изискванията на настоящата директива налагат
построяването на втора тръба на даден тунел в етапа напроектиране или на изграждане, тази предстояща запострояваневторатръбаследвадабъдеоценяванакатоновтунел. Същото важи и когато изискванията на настоящатадиректива налагат откриването на нови, правно задължи-телни планови процедури, включително изслушвания заиздаване на разрешително за строеж за всички свързани стова мерки.
(24) Дейностите на съответните органи следва да се продължат,
за да се достигне високо равнище на уеднаквяване на път-нитезнациинапиктограмите,използванизаелектроннитеинформационни табла в тунелите. Държавите-членкиследва да бъдат насърчавани да уеднаквяват терминалнитеустройства за връзка на участниците в движението скомпютър за всички тунели на тяхна територия.
(1) ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.07/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 145
(25) Държавите-членки следва да бъдат насърчавани да прила-
гат сравними равнища на безопасност за пътните тунели,
разположенинатяхнатеритория,коитонесачастоттранс-европейската пътна мрежа и които впоследствие няма дапопаднат в приложното поле на настоящата директива.
(26) Държавите-членки следва да бъдат насърчавани да разра-
ботват национални разпоредби, целящи постигането напо-високо равнище на безопасност в тунелите,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел и приложно поле
1. Настоящатадирективацелидаосигуриминималноравнищенабезопасност за участниците в движението на пътя в тунелите оттрансевропейската пътна мрежа посредством предотвратяване накритични събития, които могат да застрашат човешкия живот,околната среда и съоръженията в тунелите, както и посредствомзащита в случай на произшествия.
2. Тя се прилага за всички тунели от трансевропейската пътна
мрежасдължинанад500метра,независимодалисавексплоата-ция, в период на изграждане или на проектиране.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1) „Трансевропейскапътнамрежа“епътнатамрежа,определенав
раздел 2 на приложение I на Решение № 1692/96/ЕО и
илюстрирана от географски карти и/или описана в приложе-ние II на горепосоченото решение.
2) „Служби за реагиране“ са всички служби на местно равнище,
публични или частни, или част от персонала на тунела, коитосе намесват в случай на пътнотранспортно произшествие,включително полицията, противопожарните служби и спаси-телните екипи.
3) „Дължина на тунела“ е дължината по най-дългата лента, като
се взема предвид тази част от нея, която е изцяло покрита.
Член 3
Мерки за безопасност
1. Държавите-членки гарантират, че тунелите, разположени натяхна територия, попадащи в приложното поле на настоящатадиректива, удовлетворяват минималните изисквания за безопас-ност, предвидени в приложение I.
2. Когато някои структурни изисквания, предвидени в приложе-
ниеI,могатдабъдатудовлетворенисамоспомощтанатехническирешения, които или не могат да бъдат изпълнени, или могат дабъдат изпълнени само с цената на непропорционални разходи,административнияторган,посоченвчлен4,можедаприемепри-лагането на мерки за намаляване на рисковете като заместващорешение на прилагането на тези изисквания при условие, че тезизаместващи решения осигуряват еквивалентна или по-високастепенназащита.Ефективносттанатезимеркиепоказанапосред-ством анализ на рисковете съгласно разпоредбите на член 13.Държавите-членки уведомяват Комисията за мерките за намаля-ване на рисковете, приети като заместващо решение, и посочватобосноваващи решението аргументи. Настоящият параграф не сеприлага за тунелите в период на проектиране, посочени в член 9.
3. Държавите-членкимогатданалагатпо-строгипредписанияпри
условие,ченепротиворечатнаизискваниятананастоящатадирек-тива.
Член 4
Административен орган
1. Държавите-членки посочват един (или повече)административен/ниоргани,по-надолунаричан„административенорган“, който има отговорността да се грижи всички аспекти набезопасността на даден тунел да бъдат съблюдавани и койтоизлиза с необходимите разпореждания за гарантиране на съответ-ствие с настоящата директива.
2. Административният орган може да бъде установен на национ-
ално, регионално или на местно равнище.
3. Всекитунелоттрансевропейскатапътнамрежа,разположенна
териториятасамонаеднадържава-членка,еподотговорносттанаедин-единствен административен орган. За всеки тунел, разполо-жен на територията на две държави-членки, или всяка държава-членкапосочваадминистративенорган,илидветедържави-членкипосочватединсъвместенадминистративенорган.Акосъществуватдваотделниадминистративниоргана,решениятанавсекиоттяхврамките на съответните им компетенции и отговорности относнобезопасността на тунела се вземат с предварителното съгласие надругия орган.
4. Административнияторганразрешавапусканетовексплоатация
на тунели според условията и реда, посочени в приложение II.
5. Без да се нарушават допълнителните разпоредби в тази област
на национално равнище, административният орган е упълномо-щен да отменя временно или да ограничава експлоатацията нададентунел,акоизискваниятазабезопасностнесаизпълнени.Тойуточнява условията, при които нормалното движение може дабъде възстановено.
6. Административният орган се грижи да бъдат изпълнявани
следните задачи:
а) редовното изпитване и инспектиране на тунелите и разработ-
ването на изисквания за безопасност в тази област;
б) въвеждането на организационни и оперативни схеми
(включителноплановезаспешнанамеса)заобучениеиоборуд-
ване на спешните служби;146
BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14
в) определяненапроцедуразанезабавнозатваряненададентунел
при спешен случай;
г) прилаганенанеобходимитемеркизанамаляваненарисковете.
7. Когато орган, излъчен за административен орган, съществуващ
предиизлъчването,посоченовнастоящиячлен,тойможедапро-дължи да извършва предишните си дейности при условие, че сесъобразява с настоящата директива.
Член 5
Управител на тунел
1. Завсекитунел,разположеннатериториятанаеднаединственадържава-членка, независимо дал и е в период на проектиране,
изгражданеилиексплоатация,административнияторганпризнавакатоуправителнатунелапубличениличастенорган,отговорензауправлението на тунела в съответния стадий. Тази функция можеда бъде изпълнявана от самия административен орган.
2. За всеки тунел, разположен на територията на две държави-
членки,дватаадминистративниорганаилисъвместниятадминис-тративен орган признават един-единствен орган, натоварен с екс-плоатацията на тунела.
3. Завсякасериознааварияилипътнотранспортнопроизшествие,
случилисевдадентунел,сеподготвяфактологиченотчет,подгот-вен от управителя на тунела. Този отчет се предава на служителяпобезопасността,посоченвчлен6,наадминистративнияорганина спешните служби в срок най-много от един месец.
4. Когато е изготвен доклад на следствие, проучващо обстоятел-
ствата около дадена авария или пътнотранспортно произшествие,посочени в параграф 3, или изводите, които могат да се извлекатот него, управителят на тунела го предава на служителя по без-опасността, на административния орган и на спешните службинай-късно един месец, след като самият той го е получил.
Член 6
Служител по безопасността
1. За всеки тунел управителят на тунела назначава служител побезопасността, който трябва да бъде предварително одобрен отадминистративния орган. Той координира всички мерки запревенцияизазащита,целящиосигуряванетонабезопасносттанаучастницитевдвижениетоинаексплоатационнияперсонал.Слу-жителят по безопасността може да бъде член на персонала натунела или на спешните служби. Той е независим по всичкивъпроси, имащи отражение върху безопасността в пътните тунелии не получава инструкции от работодател по тези въпроси. Слу-жителят по безопасността може да изпълнява задачите и функ-циите си в повече от един тунел от даден регион.
2. Служителят по безопасността изпълнява следните
задачи/функции:
а) осигурявакоординациятасъсслужбитезареагиранеиучаства
в изработването на оперативни схеми;б) участва в планирането, в изпълнениет о и в оценката на спеш-
ните намеси;
в) участвавопределянетонаплановетепобезопасността,кактои
в спецификацията на структурата, оборудването и експлоата-
цията както за новите тунели, така и за преустройването насъществуващите тунели;
г) извършвапроверкинаподготовкатанаексплоатационнияпер-
сонал и на спешните служби и участва в организирането наупражнения, които се провеждат на редовни интервали;
д) изразявастановищезаразрешаванетозапусканевдействиена
структура, оборудване и експлоатация на тунелите;
е) проверява дали структурите и оборудването на тунела се под-
държат и ремонтират;
ж) участва в оценката на всяка сериозна авария или
пътнотранспортно произшествие, посочени в член 5, пара-графи3и4 .
Член 7
Звена за инспекция
Държавите-членки се грижат инспекцията, оценките иизпитванията да бъдат извършвани от звена за инспекция. Тазифункцияможедасеизпълняваотадминистративнияорган.Всякозвено,коетоизвършваинспекция,оценкииизпитвания,трябвадаима високо равнище на компетентност и на качество напроцедуритеидасеползваотфункционалнанезависимостспрямоуправителя на тунела.
Член 8
Уведомяване относно административния орган
Държавите-членки уведомяват Комисията за името и адреса наадминистративния орган преди 1 май 2006 г. В случай напоследващапромянанатезисведения,теуведомяватКомисиятазатова в рамките на три месеца.
Член 9
Тунели, чийто проект все още не е одобрен
1. Всеки тунел, чийто проект все още не е одобрен от компетен-тния орган преди 1 май 2006 г., попада в приложното поле нанастоящата директива.
2. Тозитунелподлежинаразрешениезапусканевдействиесъгла-
сно процедурата, предвидена в приложение II.
Член 10
Тунели, чийто проект е одобрен, но които не са отворени
1. В случай на тунели, чийто проект е одобрен, но които още неса отворени за общо движение преди 1 май 2006 г., администра-тивният орган оценява тяхното съответствие с изискванията нанастоящата директива, с особено съобразяване с досието за без-опасност, предвидено в приложение II.07/т. 14
BG Официален вестник на Европейския съюз 147
2. Когатоадминистративнияторганустанови,чедадентунелнее
съобразен с разпоредбите на настоящата директива, тойпредупреждавауправителянатунела,четрябвадабъдатвзетипод-ходящи мерки за повишаване на безопасността, и уведомява затова служителя по безопасността.
3. Тунелът впоследствие става обект на разрешение за пускане в
движение съгласно процедурата, предвидена в приложение II.
Член 11
Тунели в експлоатация
1. В случай на тунели, които вече са отворени за общо движениепреди30април2006г.,административнияторганможедаоценитяхното съответствие с изискванията на настоящата директива до30октомври2006г.,катоотделисособеновниманиенадосиетоза безопасност, предвидено в приложение II и въз основа наинспекция.
2. Ако е необходимо, управителят на тунела предлага на адми-
нистративния орган план за привеждане на тунела в съответствиес разпоредбите на настоящата директива, както и мерките закорекция, които възнамерява да приложи.
3. Административният орган одобрява мерките за корекция или
изисква в тях да бъдат внесени изменения.
4. Впоследствие, ако мерките за корекция съдържат съществени
изменения в конструкцията или експлоатацията на тунела, следкато тези мерки са били приети, се прилага процедурата, предви-дена в приложение II.
5. Държавите-членки представят на Комисията най-късно преди
30 април 2006 г. доклад за начина, по който възнамеряват да сесъобразят с изискванията на настоящата директива, за предвиде-ните мерки и, където е приложимо, за последиците от отварянетоилизатварянетонаосновнитеплатназадостъпдотунела.Задасенамалятмаксималнонарушениятаисмущениятавдвижениетонаевропейскоравнище,Комисиятаможеданасрочинаблюдениянадграфиказаизпълнениенадейностите,имащизацелосигуряванетона съответствие на тунелите с изискванията на настоящата дирек-тива.
6. Обновяването на тунелите се извършва според определен гра-
фик и приключва преди най-късно до 30 април 2014 г.
7. Когатообщатадължинанатръбитенасъществуващитетунели,
разположенинатериториятанададенадържава-членка,разделенана общата дължина на частта от трансевропейската пътна мрежа,разположенананейнатеритория,надвишавасреднатаевропейскавеличина, заинтересованата държава-членка може да продължи с5 години сроковете, предвидени в параграф 6.
Член 12
Периодични инспекции
1. Административнияторганконтролирадалиредовнитеинспек-ции са извършени от звеното за инспекция, за да се увери, чевсички тунели, попадащи в приложното поле на настоящата раз-поредба, отговарят на неговите разпоредби.2. Интервалът между две последователни инспекции на дадентунел не надвишава шест години.
3. Когато, въз основа на доклад на звеното за инспекция, адми-
нистративният орган установи, че даден тунел не отговаря на раз-поредбитенанастоящатадиректива,тойуведомявауправителянатунела и служителя по безопасността, че трябва да бъдат приетимеркизаповишаваненабезопасносттанатунела.Административ-ният орган определя условията на продължаването на експлоата-циятанатунелаилинеговотоповторноотваряне,коитосеприла-гат,докатобъдатприведенивдействиемеркитезакорекция,кактои всички други съответни ограничения или условия.
4. Ако мерките за корекция съдържат съществено изменение на
конструкцията или на експлоатацията на тунела, след като тезимерки са приети, тунелът става обект на ново разрешение за екс-плоатация съгласно процедурата, предвидена в приложение II.
Член 13
Анализ на рисковете
1. Анализ на рисковете се извършва при необходимост от орган,койтоефункционалнонезависимотуправителянатунела.Съдър-жанието и резултатите от анализа на рисковете се добавят къмдосието за безопасност, представено на административния орган.Става дума за анализ на рисковете за даден тунел, като се взематпредвидвсичкиплановифакторииусловиятанадвижение,коитооказватвлияниевърхубезопасността,по-специалнохарактеристи-ките и типа трафик, дължината и геометрията на тунела, както ипрогнозираниятбройтежкотоварниавтомобили,коитодапреми-нават за един ден.
2. Държавите-членки се грижат на национално равнище да бъде
използванаподробнаидобреопределенаметодология,коятосъот-ветства на най-добрите налични практики, и информират Коми-сията за методологията, която прилагат; Комисията предоставятази информация на разположение на другите държави-членки велектронен вид.
3. Най-късно до 30 април 2006 г. Комисията публикува доклад
за практиките, следвани от държавите-членки. Ако е необходимо,тя прави предложения за приемането на съвместна и уеднаквенаметодология за анализ на рисковете съгласно процедурата, посо-чена в член 17, параграф 2.
Член 14
Дерогации от настоящата директива за иновационни
техники
1. Задасепозволиинсталиранетоиизползванетонаиновационнооборудване за безопасност или прилагането на иновационни про-цедури за безопасност, които предоставят равнище на защита,еквивалентно или по-високо от това на сегашните технологии,предписано в настоящата директива, административният органможе да допусне дерогация от изискванията на директивата възоснова на надлежно документирано искане, представено отуправителя на тунела.148
BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14
2. Ако административният орган има намерението да допусне
такова дерогация, държавата-членка представя предварително наКомисията искане за дерогация, съдържащо първоначалнотоискане и становището на звеното за инспекция.
3. Комисията уведомява държавите-членки за искането в срок от
един месец, считан от момента на получаването му.
4. АковсрокоттримесецанитоКомисията,нитонякоядържава-
членка не излезе с възражение, дерогацията се смята за приета иКомисията съответно уведомява за това всички държави-членки.
5. Акобъдатформулиранивъзражения,Комисиятаправипредло-
жениесъгласнопроцедурата,посоченавчлен17,параграф2.Акорешението е отрицателно, административният орган не позволявадерогация.
6. Следпроучване,извършеновсъответствиеспроцедурата,посо-
чена в член 17, параграф 2, решение за допускане на дерогацияможедаразрешиприлаганетонавъпроснотодерогацияизадругитунели.
7. Когато исканията за дерогация, представени на Комисията,
оправдават това, тя публикува доклад за действащата практика вдържавите-членки и, ако е необходимо, прави предложения заизменение на настоящата директива.
Член 15
Изготвяне на доклади
1. На всеки две години държавите-членки изготвят доклади запожарите в тунелите и за пътнотранспортните произшествия,коитоявнозасягатбезопасносттанаучастницитевдвижениетопопътищата в тунелите, както и за тяхната честота и причините завъзникванетоим,оценяватгиипредоставятинформациятазадей-ствителната роля и ефективността на оборудването и мерките забезопасност.Държавите-членкипредставяттезидокладинаКоми-сията преди края на месец септември в годината, която следвапериода, посочен в доклада. Комисията предоставя тези докладина разположение на всички държави-членки.
2. Държавите-членки изработват план, съпроводен от график за
поетапнотоприлаганенаразпоредбитенанастоящатадирективазатунелите, които са вече в експлоатация така, както са описани вчлен 11, и го предават на Комисията най-късно до 30 октомври2006 г. Впоследствие държавите-членки информират Комисиятанавсекидвегодинизанапредъканаприлаганетонапланаиевен-туалните изменения, внесени в него, до края на периода, предви-ден в член 11, параграф и6и7 .
Член 16
Привеждане в съответствие с техническия прогрес
Комисията привежда в съответствие с техническия прогресприложенията на настоящата директива съгласно процедурата,посочена в член 17, параграф 2.Член 17
Процедура относно комитета
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прила-
гатчленов е5и7наРешение1999 /468/ЕОприспазванетонараз-
поредбите на член 8 от него.
Срокът,предвиденвчлен5,параграф6наРешение1999/468/ЕО
е установен на три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 18
Транспониране
1. Държавите-членкивъвеждатвдействиезаконовите,подзаконо-
вите и административните разпоредби, необходими, за да сесъобразятснастоящатадиректива,най-къснодо30април2006г.ТенезабавноинформиратКомисиятазатекстанатезиразпоредби,както и за таблица за съответствието между разпоредбите нанастоящата директива и приетите национални разпоредби.
2. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се
съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършвапри официалното им публикуване. Условията и редът на позова-ване се определят от държавите-членки.
Член 19
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на датата на публикуванетоѝ A
вОфициален вестник на Европейските общности.
Член 20
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 29 април 2004 година.
За Европейския парламент
Председател
P. COXЗа Съвета
Председател
M. McDOWELL07/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 149
ПРИЛОЖЕНИЕ I
Мерки за безопасност по член 3
1. Основания за постановяване на мерки за безопасност
1.1. Параметри на безопасност
1.1.1. Меркитезабезопасност,коитощесеприлагатзададентунел,сеосно ваватнасистемнопроучваненавсички
аспекти на системата, която е съставена от инфраструктурата, експлоатац ията, участниците в движението и
превозните средства.
1.1.2. Взимат се предвид следните параметри:
— дължина на тунела,
— брой тръби,
— брой ленти,— геометрия на напречното сечение,— надлъжно сечение и план на трасето,— вид конструкция,— еднопосочно или двупосочно движение,— обем на трафика в тръба (включително разпределениетоѝ Aвъв времето),
— риск за претоварване (всекидневно или сезонно),— необходимо време за пристигане на място на спешните служби,— наличие и процентен дял на тежкотоварни автомобили,— наличие, процентен дял и тип превозни средства, превозващи опасни товар и,
— характеристики на платната за достъп,— ширина на лентите,— аспекти, свързани със скоростта,— географска и метеорологична обстановка.
1.1.3. Когатодадентунелимаспециалнахарактеристикапоотношениенаго репосоченитепараметри,сеизвършва
анализ на рисковете съгласно член 13, за да се установи дали допълнителнит е мерки за безопасност и/или
допълнителните съоръжения са необходими за осигуряване на по-високо рав нище на безопасност в тунела.
Този анализ на рисковете взима предвид евентуалните пътнотранспортни пр оизшествия, които явно засягат
безопасността на участниците в движението по пътя в тунелите, както и хара ктера и значимостта на
евентуалните им последици.
1.2. Минимални изисквания
1.2.1. За осигуряване на минимално равнище на безопасност в тунелите, кои то попадат в приложното поле на
директивата, се прилагат поне мерките за безопасност, предвидени в следн ите параграфи. Възможно е в
ограничена степен дерогация от изискванията при условие, че е била спазен а долуописаната процедура.
Държавите-членки или административният орган изпращат на Комисията инф ормация относно:
— предвидената/ите ограничена/и дерогация/и,
— задължителните причини, оправдаващи предвидената ограничена дерогац ия,
— алтернативните мерки за намаляване на рисковете, които ще се прилагат ил и ще бъдат засилени за
осигуряваненапонееквивалентноравнищенабезопасност,катопоследнот отрябвадабъдепридружено
от анализ на съответните рискове.
Комисията предава това искане за ограничена дерогация на държавите-член ки в най-кратки срокове и във
всеки случай най-късно един месец, след като го е получила.
Аковсрокоттримесеца,считаноотполучаванетонаисканетоотКомисията, нитоеднадържава-членкане
е изразила възражение, ограничената дерогация се счита за приета и Комиси ята уведомява за това всички
държави-членки.Акобъдатизразенивъзражения,Комисиятаизработвапре дложениесъгласнопроцедурата,
посочена в член 17, параграф 2. Ако решението е отрицателно, се отказва огр аничена дерогация.150 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14
1.2.2. Задаможетерминалнитеустройствазавръзканаучастницитевдвиже ниетоскомпютървъввсичкитунели,
за които е приложима настоящата директива, да бъдат уеднаквени, не се позв олява никаква дерогация от
изискванията, предвидени в следващите точки, по отношение на проектиран ето на съоръженията за
безопасност на разположение на участниците в движението в тунела (постов е за спешна помощ, знаци,
уширения на пътното платно, аварийни изходи, радио ретранслатори, когат о такива се изискват).
1.3. Обем на трафика
1.3.1. Когатовнастоящотоприложениеепосочентерминът„обемнатрафика “,тойсеотнасязасреднатагодишна
величина на дневния трафик, отчетен в даден тунел на платно. За да се опреде ли обемът на трафика, всяко
моторно превозно средство се счита за една единица.
1.3.2. Когатоброятнатежкотоварнитеавтомобилистеглонад3,5тнадвиша ва15%отсреднатагодишнавеличина
надневниятрафик,сеотчитадопълнителенрискисетойвзимаподвниманиеп риувеличаваненаобемана
трафика в тунела при прилагането на следващите параграфи.
2. Мерки относно инфраструктурата
2.1. Брой тръби и платна
2.1.1. Предвиденият обем на трафика и безопасността представляват основ ни критерии за решаване дали да се
построи тунел с една или с две тръби, като се взимат предвид някои аспекти ка то процентният дял на
тежкотоварните автомобили, наклонът и дължината.
2.1.2. Във всеки случай, когато за тунели в проект предвижданията за 15-го дишен период показват, че обемът на
трафика ще надвиши 10000 превозни средства на ден и на пътно платно, се пред вижда тунел с две тръби
с еднопосочно движение всяка към момента, в който това число бъде надхвърл ено.
2.1.3. С изключение на лентата за аварийно спиране, се поддържа еднакъв бр ой ленти във вътрешността и извън
тунела. Всяко изменение на броя ленти се извършва на достатъчно разстояни е от челото на тунела; това
разстояние е най-малко равно на разстоянието, изминато за десет секунди о т превозно средство, което се
движи с максималната разрешена скорост. Когато географските условия въз препятстват спазването на това
разстояние, за повишаване на безопасността се взимат допълнителни и/или засилени мерки.
2.2. Геометрия на тунела2.2.1. Безопасността се взима под внимание особено по време на проектиран ето на геометрията на напречното
сечение,натрасетовпла нивнадлъженпрофилнададентунел,кактоиплатнатазадостъпдонего,тъйк ато
тези параметри влияят сериозно върху вероятността и тежестта на пътнотра нспортните произшествия.
2.2.2. Зановитунелинесеразрешаватнадлъжнинаклони,по-големиот5%,а конеевъзможнодасенамеридруго
решение от географска гледна точка.
2.2.3. В тунелите, чиито наклони са по-големи от 3 %, въз основа на анализ на рисковете се вземат допълнителни
и/или засилени мерки за повишаване на безопасността.
2.2.4. Когато ширината на лентата за ниска скорост е по-малка от 3, 5 м и преминаването на тежкотоварни
автомобили по тях е разрешено, въз основа на анализ на рисковете се взимат д опълнителни и/или засилени
мерки за повишаване на безопасността.
2.3. Евакуационни ленти и аварийни изходи2.3.1. В новите тунели без лента за аварийно спиране се предвиждат аварийн и тротоари с по-високо равнище или
не, които са предназначени за участниците в движението в тунела в случай на спиране на движението или
на пътнотранспортно произшествие. Тази разпоредба не се прилага, ако стр уктурните характеристики на
тунела не го позволяват или го позволяват с цената на непропорционални раз ходи и ако тунелът е
еднопосочен и оборудван с постояннодействаща система, която позволява н аблюдение и затваряне на
лентите.
2.3.2. В съществуващите тунели, в които няма нито лента за аварийно спиран е, нито авариен тротоар, се вземат
допълнителни и/или засилени мерки за гарантиране на безопасността.
2.3.3. Аварийнитеизходипозволяватнаучастницитевдвижениетоданапус наттунелабезпревознотосисредство
идадостигнатдосигурномястовслучайнапътнотранспортнопроизшествие илипожар.Тепозволяватсъщо
на спешните служби да влязат в тунела пеш. Примери за аварийни изходи са:
— преки изходи от тунела навън,— свързващи галерии между тръбите на един тунел,— изходи към аварийна галерия,— укритие с евакуационна лента, отделена от тръбата на тунела.07/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 151
2.3.4. Не се допуска строежът на укрития без изходи, които да водят към евак уационни ленти навън.
2.3.5. Аварийни изходи се предвиждат, ако съответните анализи на рискове те, включително нахлуване на дим и
скоростта му на разпространение при местните условия, показва, че вентил ацията и другите устройства са
недостатъчни за гарантиране на безопасността на участниците в движениет о по пътя.
2.3.6. Във всеки случай, при нови тунели се предвиждат аварийни изходи, ко гато обемът на трафика надвишава
2000 превозни средства на лента.
2.3.7. В съществуващите тунели с повече от 1000 м дължина и чийто обем на тра фика надвишава 2000 превозни
средства на лента, се преценява дали построяването на нови аварийни изход и е осъществимо и ефикасно
решение.
2.3.8. Когато са предвидени аварийни изходи, разстоянието между два авар ийни изхода не надвишава 500 м.
2.3.9. Подходящи средства, като врати, възпрепятстват разпространение то на дима и на горещината към
евакуационните ленти, намиращи се зад аварийните изходи, за да могат учас тниците в движението в тунела
да излязат навън в условия на безопасност и за да могат спешните служби да им ат достъп до тунела.
2.4. Достъп на спешните служби
2.4.1. Втунелитесдветръби,прикоитотръбитесанаеднаквоилинапочтиед накворавнище,свързващитегалерии
могат да бъдат използвани от спешните служби най-малко на всеки 1500 м.
2.4.2. Доколкото това е възможно от географска гледна точка, се предвижда пресичането на централния насип
(средната ивица) да може да става от външната страна на всяко чело на тунел с две или повече тръби. Тази
мярка позволява на спешните служби да имат незабавен достъп до едната или д о другата тръба.
2.5. Уширения на пътното платно
2.5.1. За новите двупосочни тунели с дължина над 1500 м, чийто обем на трафи ка надвишава 2000 превозни
средстваналента,уширениятанапътнотоплатносеразполагатнаразстоян ия,непо-големиот1000м,ако
не са предвидени ленти за аварийно спиране.
2.5.2. В съществуващите двупосочни тунели с дължина над 1500 м, чийто обем на трафика надвишава 2000
превозни средства на лента и които не разполагат с ленти за аварийно спиран е, следва да се прецени дали
използването на уширения на пътното платно е осъществимо и ефикасно решен ие.
2.5.3. Когато структурните характеристики на тунела не го позволяват или го позволяват с цената на
непропорционални разходи, не следва да се предвиждат уширения на пътното платно, ако общата ширина
на тунела, която е достъпна за превозни средства, с изключение на свръхизд игнатите части и нормалните
платна за движение, е най-малкото равна на нормално платно за движение.
2.5.4. Уширенията на платното разполагат с пост за оказване на първа помощ .
2.6. Дренаж2.6.1. Отвеждането на запалимите и токсични течности се осигурява от добр е изчислени канавки или други
средства в сечението на тунелите, в които е разрешен превозът на опасни тов ари. Освен това, системата за
дренаж се проектира и поддържа така, че да възпрепятства разпространение то на огъня и проникването на
запалимите и токсични течности във вътрешността на тръбите или между тръб ите.
2.6.2. Аковсъществуващитетунелитоваизискваненеможедабъдеспазенои лиможедабъдеспазеносценатана
непропорционалниразходи,следватовадасеимапредвидпривзиманенареш ениедалипревозътнаопасни
товари може да бъде разрешен въз основа на анализ на съответните рискове.
2.7. Пожароустойчивост на структурите
Основната структура на всички тунели, където местно срутване на структур ата може да доведе до
катастрофални последици, напр. покрити с вода тунели или тунели, които мо гат да предизвикат срутването
на важни съседни структури, трябва да притежава достатъчно равнище на пож ароустойчивост.
2.8. Осветление2.8.1. Нормалното осветление трябва да осигурява на водачите минимална в идимост денем и нощем в зоната на
входа, както и във вътрешността на тунела.
2.8.2. Аварийнотоосветлениетрябвадаосигуряваминималнавидимостнау частницитевдвижениетовтунела,за
даимпозволидасеевакуиратотнегоспревознитеимсредствавслучайнаспи раненаелектрозахранването.
2.8.3. Евакуационнотоосветление,катосветещибализи,разположенонав исочинанеповечеот1,5м,направлява
участниците в движението при аварийно евакуиране от тунела пеш.152 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14
2.9. Вентилация
2.9.1. Присъздаванетонапроекта,пристроежаиприопериранетонавентил ационнатасистемасевзимапредвид:
— контролът на замърсителите, които се отделят от пътните превозни средст ва при нормални условия на
движение и във върхови часове,
— контролътназамърсителитекоитосеотделятотпътнитепревознисредств а,когатодвижениетоеспряно
поради авария или пътнотранспортно произшествие,
— контролът на топлината и на дима в случай на пожар.
2.9.2. Механична вентилационна система се инсталира във всички тунели с д ължина над 1000 м, чийто обем на
трафика надвишава 2000 превозни средства на лента.
2.9.3. Втунелисдвупосочнои/илинатовареноеднопосочнодвижениенадлъ жнавентилациясеразрешавасамоако
анализът на рисковете, осъществен съгласно член 13, показва, че такава е п риемлива и/или че са взети
специфични мерки, като например адекватно управление на движението, по- къси разстояния между
аварийните изходи, аварийни димоотводи на равни разстояния.
2.9.4. Напречните или полунапречните вентилационни системи се използва т в тунели, където е необходима
механична вентилационна система и където не е разрешена надлъжната венти лационна система съгласно
точка 2.9.3. Тези системи трябва да са в състояние да отвеждат дима в случай на пожар.
2.9.5. Затунелитесдвупосочнодвижениесдължинанад3000м,чийтообемна трафиканадвишава2000превозни
средстваналентаикоиторазполагатсконтролно-команденпос тиснапречнаилиполунапречнавентилация,
се взимат долуописаните минимални мерки относно вентилацията:
— инсталират се въздухоотводи и димоотводи, които могат да се управляват п оотделно или по групи,
— надлъжната скорост на въздуха се измерва постоянно и процесът на управле ние на вентилационната
система (въздухоотводи и димоотводи, вентилатори и др.) съответно се рег улира.
2.10. Аварийни постове
2.10.1. Аварийните постове са предназначени да предоставят различно обо рудване за безопасност, по-специално
телефони за спешна помощ и пожарогасители, но не са създадени за защита на у частниците в движението
на пътя срещу въздействията от пожар.
2.10.2. Аварийните постове могат да се състоят от шкаф, разположен на стра ничната стена на тунела или, за
предпочитане, в ниша в страничната стена. Те са оборудвани най-малко с еди н телефон за спешна помощ и
с два пожарогасителя.
2.10.2. Аварийнитепостовесапредвиденивчелатанатунелитеивъввътреш носттаимнаразстояния,коитозановите
тунели не надвишават 150 и които, за съществуващите тунели, не надвишават 250 м.
2.11. Водоснабдяване
Всички тунели разполагат с водоснабдяване. Противопожарните стълбове с а предвидени близо до челата и
въввътрешносттанатунелитенаразстояния,коитоненадвишават250м.Ако нееосигуреноводоснабдяване,
е задължително да се провери дали е осигурено достатъчно количество вода п о друг начин.
2.12. Пътни знаци
Използватсеспецифичнипътнизнацизаобозначаваненавсичкисъоръжения забезопасност,предназначени
за участниците в движението на тунела. Знаците и табелите, които се използ ват в тунелите, фигурират в
приложение III.
2.13. Контролно-команден пост
2.13.1. Всички тунели с повече от 3000 м дължина, чийто обем на трафика надв ишава 2000 превозни средства на
лента, имат контролно-команден пост.
2.13.2. Наблюдението на повече от един тунел може да бъде централизирано в един контролно-команден пост.
2.14. Системи за мониторинг
2.14.1. Въввсичкитунели,коиторазполагатсконтролно-команденпост,с еинсталиратсистемизавидеонаблюдение
и система, коят о е в състояние да открива автоматично смущения в движението (като спрели в тунела
превозни средства) и/или пожари.
2.14.2. Във всички тунели, които не разполагат с контролно-команден пост , се инсталират системи за автоматично
откриване на пожар, когато задействането на механична вентилация за овла дяване на дима е различно от
автоматичното задействане на вентилацията за овладяване на замърсители те.07/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 153
2.15. Оборудване за затваряне на тунела
2.15.1. Във всички тунели с дължина над 1000 м се инсталират светофари пред и входа така, че тунелите да могат
да бъдат затворени при авария. Допълнителни средства, като електронни ин формационни табла и бариери,
могат да бъдат предвидени за гарантиране на адекватно спазване на знаците .
2.15.2. Във вътрешността на всички тунели с дължина над 3000 м, които разпо лагат с контролно-команден пост и
чийто обем на трафика надвишава 2000 превозни средства на лента, се препор ъчва предвиждането на
разстояния,непо-големиот1000м,приразполаганетонаоборудване,пред назначенозааварийноспиране
напревознитесредства.Товаоборудванесесъстоиотсветофарииевентуал ноотдопълнителнисредства,като
високоговорители, електронни информационни табла и бариери.
2.16. Системи за комуникация2.16.1. Въввсекитунелсдължинанад100 0мичийтообемнатрафиканадвишава2000превознисредстваналента,
се инсталира оборудване за радиопредаване на честотите на спешните служб и.
2.16.2. Когато има контролно-команден пост, е възможно да се прекъсне рад иопредаването на станциите,
предназначени за участниците в движението на тунела, когато такова е нали це, за да се предадат спешни
повиквания.
2.16.3. Укритията и другите съоръжения, в които участниците в движението , които се евакуират от тунела, трябва
даизчакат,предидамогатдаизлязатнавън,саоборудванисвисокоговорит елизаинформациянаучастниците
в движението.
2.17. Електрозахранване и електрически вериги2.17.1. Всички тунели се оборудват с аварийно електрозахранване, което е в състояние да осигури действието на
аварийното оборудване, крайно необходимо при евакуация, докато участни ците в движението бъдат
евакуирани от тунела.
2.17.2. Електрическите вериги, измервателните вериги и контролните вер иги са проектирани така, че локално
спиране, дължащо се например на пожар, да не попречи на незасегнатите вери ги.
2.18. Пожароустойчивост на оборудването
Равнището на пожароустойчивост на цялото оборудване на тунела отчита тех нологичните възможности и
има за цел да поддържа необходимите аварийни функции в случай на пожар.
2.19. Информативна обзорна таблица за минималните изисквания
Долупосочената таблица съдържа информативен обзор на минималните изиск вания, предвидени в
предишните точки. Минималните изисквания са в работната част на настоящо то приложение.154 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14
07/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 155
156 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14
07/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 157
3. Мерки относно експлоатацията
3.1. Средства за експлоатация
Експлоатацията се организира и разполага с подходящи средства така, че да осигури нeпрекъснатостта и
безопасността на движението през тунела. Експлоатационният персонал, к акто и спешните служби,
получават подходяща първоначална и последваща подготовка.
3.2. Планове за аварийна намеса
За тунелите се изработват планове за аварийна намеса. В трансграничните т унели двете държави-членки
излизат с единен двунационален план за аварийна намеса.
3.3. Работи в тунелите
Частичнотоилицялостнозатваряненалентите,коетосеналагапорадиплан иранистроителнидейностиили
за поддръжка винаги започва извън тунела. За тази цел могат да бъдат използ вани електронни
информационни табла, светофари и механични бариери.
3.4. Управление на пътнотранспортните произшествия и аварии
Вслучайнатежкопътнотранспортнопроизшествиеилиавариявсичкизасегн атитръбинатунеланезабавно
биват затваряни за движение.
Това се извършва чрез едновременното задействане не само на горепосочени те устройства на порталите на
тунела, но също и на електронните информационни табла, на светофарите и на механичните бариери,
евентуално налични във вътрешността на тунела с цел възможно най-бързото блокиране на всякакво
движениекактовъввътрешността,такаиизвънтунела.Втунелисдължинапо -малкоот1000мзатварянето
може да бъде осъществено по други начини. Движението се управлява така, че незасегнатите превозни
средства да могат да напуснат бързо тунела.Необходимото време за спешните служби за пристигане на местопроизшестви ето в тунел трябва да е
възможно най-краткото и се измерва по време на периодични упражнения. Осв ен това, то може да бъде
измервано и при аварии. В големите тунели с двупосочно движени е и с висок обем на трафика, анализ на
рисковете, извършен съгласно член 13, определя дали спешните служби мога т да бъдат изпратени на двата
края на тунела.
3.5. Дейност на контролно-командния пост
За всички тунели, за които се изисква контролно-команден пост, включител но трансграничните тунели,
един-единствен контролно-команден пост управлява изцяло положението в ъв всеки момент.
3.6. Затваряне на тунелите
В случай на затваряне на даден тунел (краткосрочно или продължително), уч астниците в движението биват
уведомени за най-добрите възможни заместващи маршрути посредством лесн о достъпни информационни
системи.Всеки авариен план трябва да съдържа систематично обозначаване на замест ващите маршрути. Последните
трябва да са създадени с цел възможно най-добра защита на пътния поток и мак симално намаляване на
вторичните въздействия върху безопасността в съседните зони.Държавите-членкиследвадаположатвсичкиразумниусилиязаизбягванена ситуация,прикоятовследствие
на лоши метеорологични условия, участниците в движението да не могат да по лзват даден трансграничен
тунел.
3.7. Превоз на опасни товари
Долупосочените мерки се прилагат относно достъпа до тунелите на превозни средства за превоз на опасни
товари,кактосаопределенивсъответнотоевропейскозаконодателствоза превозанаопаснитоварипошосе:
— извършване на анализ на рисковете съгласно член 13, преди установяванет о или изменението на
разпоредбите и изискванията относно превоза на опасни товари през тунели ,
— поставянето на подходящи знаци преди последния възможен изход по посока на движението в тунела,
кактоинавходоветенатунелазаприлаганенаразпоредбите,кактоипостав янетоимпо-рано,задамогат
водачите да избират заместващи маршрути,
— предвижданетонаспецифичниексплоатационнимеркизанамаляваненарис ковете,коитозасягатвсички
иличастотпревознитесредствазапревознаопаснитоваривтунелите,като обявяванетопредивходаили
преминаванетоим,съпроводениотескортпридружаващипревознисредства .Всекислучайсеразглежда
поотделно вследствие на горепосочения анализ на рисковете.158 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14
3.8. Изпреварване в тунелите
Анализ на рисковете се извършва, за да се реши дали на тежкотоварните автом обили трябва да се разреши
да изпреварват в тунелите с много ленти за движение във всяка посока.
3.9. Дистанция между превозните средства и скорост
Въпросътзаподходящатаскоростнапревознитесредстваибезопаснатадис танциямеждутяхеособеноважен
за тунелите и следва да му се отдели голямо внимание. Става дума по-специал но за препоръки към
участниците в движението на тунелите относно подходящата скорост и диста нция. При необходимост се
въвеждат в действие мерки от задължителен характер.
При нормални обстоятелства водачите на леки автомобили следва да спазват минимална дистанция спрямо
предходното превозно средство, равна на разстоянието, изминавано от пре возното средство за две секунди.
За тежкотоварните автомобили тази дистанция следва да се удвои.Вслучайнаспираненадвижениетовтунел,участницитевдвижениетонапътя следвадаспазватминимална
дистанция от 5 метра от предходното превозно средство, освен ако това е нев ъзможно поради аварийното
спиране.
4. Информационни кампании
Информационните кампании по безопасността в тунелите се организират ред овно и се осъществяват в
сътрудничество със заинтересованите страни въз основа на координирани д ействия на международни
организации. Тези кампании обхващат подходящото поведение на участници те в пътното движение, когато
навлизат в тунел и когато го пресичат, по-специално при повреда на превозн ото средство, при задръстване,
при пътнотранспортно произшествие или при пожар.Информациите за наличното оборудване за безопасност и за подходящото пов едение на участниците в
движението в тунелите се предоставят на места, които са удобни за участниц ите в движението в тунела
(напримернаместатазапочивкапредитунелите,навходоветенатунелите, когатодвижениетоеспряно,или
по Интернет).07/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 159
ПРИЛОЖЕНИЕ II
Одобрение на проекта, досие за безопасност, пускане в експлоатация на тун ел, изменения и
периодични упражнения
1. Одобрение на проекта
1.1. Разпоредбите на настоящата директива са приложими от началото на пре дварителните проучвания на даден
тунел.
1.2. Преди започването на строителните работи управителят на тунела изра ботва досието за безопасност, описано в
точки 2.2 и 2.3 за тунел в проектен стадий, и се консултира със служителя по б езопасността. Управителят на
тунела представя на административния орган досието за безопасност, към к оето добавя становището на
служителя по безопасността и/или на звеното за инспекция, ако е налице.
1.3. Компетентният орган одобрява или не проекта и информира за своето реш ение управителя на тунела и
административния орган.
2. Досие за безопасност2.1. Управителят на тунела изработва досие за безопасността на всеки туне л и го актуализира непрекъснато. Той
представя копие на служителя по безопасността.
2.2. Досието за безопасност описва превантивните мерки и мерките за безоп асност, които са необходими за
гарантиране на безопасността на участниците в движението, като се взимат под внимание лицата с намалена
подвижност и лицата с увреждания, характерът на маршрута, конфигурацият а на тунела, подстъпите към него,
характеристиките на трафика и възможностите за действие на спешните служ би, определени в член 2 на
настоящата директива.
2.3. Досието за безопасност на даден тунел в проектен стадий включва по-сп ециално:
— описаниенапроектнияобект,кактоинаподстъпитекъмнего,коетосесъпр овождаотнеобходимитепланове
за разбиране на проекта му и на предвидените експлоатационни разпоредби,
— проучване с цел предвиждане на трафика, което обяснява и обосновава пред видения режим за превоз на
опасни товари, съпроводено от анализ на рисковете съгласно приложение I, точка 3.7,
— специфично проучване на опасностите, описващо потенциалните пътнотра нспортни произшествия, които
явно застрашават безопасността на участниците в пътното движение през ту нелите и които са в състояние
да се случат в експлоатационната фаза, както и характера и важността на еве нтуалните им последици; това
проучване трябва да обяснява и обосновава мерките за намаляване на вероят ността от пътнотранспортни
произшествия и ограничаване на последиците,
— становищезабезопасността,изработеноотекспертилиоткомпетентенво бласттаорган,койтобимогълда
е звеното за инспекция.
2.4. Досието за безопасност на един тунел, намиращ се в стадий на пускане в е ксплоатация, включва, освен
елементите, посочени за проектния стадий:
— описание на организацията, на човешките и материалните ресурси, както и на предвидените от управителя
на тунела разпореждания за осигуряване на експлоатацията и на поддръжкат а на обекта,
— плана за аварийна намеса, изработен във връзка със спешните служби, койт о взима предвид също лицата с
намалена подвижност и лицата с увреждания,
— описание на постоянно действащото устройство за обратна връзка, което п озволява записването и анализа
на значителни аварии и пътнотранспортни произшествия.
2.5. Досиетозабезопасностнададентунелвексплоатациявключва,освене лементите,посоченизастадиянапускане
в експлоатация:— отчетианализнасериознитеаварииипътнотранспортнипроизшествия,сл училисеотвлизанетовсилана
настоящата директива,
— списък с извършените упражнения за безопасност и анализ на извлечените п оуки.
3. Пускане в експлоатация
3.1. Първоначалното отваряне за движение на тунел се подчинява на разреше ние, издадено от административния
орган (разрешение за пускане в експлоатация) съгласно долуописаната про цедура.
3.2. Тазипроцедураеприложимакактозаповторнотоотварянезадвижениен атунелследвсякасериознапромяна
вконструкцият аивексплоатацията,илиследвсичкидейностипосъщественоизменениенао бекта,коитобиха
могли да изменят значително някой от основополагащите елементи на досиет о за безопасност.160 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14
3.3. Управителят на тунела представя посоченото в точка 2.4 досие за безоп асност на служителя по безопасността,
който дава своето становище за откриването на тунела за обществено движен ие.
3.4. Управителят на тунела предоставя това досие за безопасност на админи стративния орган, като добавя
становището на служителя по безопасността. Административният орган реш ава дали да разреши или не
отварянето на тунела за движение с ограничителни условия и уведомява за то ва свое решение управителя на
тунела. Копие от това решение се изпраща на спешните служби.
4. Изменения
4.1. За всяко съществено изменение в структурата, в оборудването или в екс плоатацията, което може да промени
значителнонякойотосновополагащитеелементинадосиетозабезопасност ,управителятнатунелаизискваново
разрешение за експлоатация, което се основава на процедурата, описана в т очка 3.
4.2. Управителят на тунела уведомява служителя по безопасността за всяко друго изменение в конструкцията и
експлоатацията.Освентова,предивсичкидейностипоизменениенаобекта ,управителятнатунелапредоставя
на служителя по безопасността документация, която съдържа подробно опис ание на предложенията.
4.3. Служителят по безопасността проучва последиците от измененията и, в ъв всеки случай, дава своето становище
на управителя на тунела, който изпраща копие от него на административния о рган и на спешните служби.
5. Периодични изпитвания
Управителят на тунела и спешните служби организират в сътрудничество със служителя по безопасността
периодични изпитвания съвместно за персонала на тунела и спешните служби .
Тези изпитвания:
— следва да бъдат колкото е възможно по-реалистични и да отговарят на опред елени сценарии на аварии,
— следва да дават ясни резултати,— следва да не допускат причиняване на щети на тунела, и— могат да бъдат осъществени също отчасти под формата на упражнения на маса или упражнения за
компютърно симулиране за постигане на допълнителни резултати.а) изпитванията в естествени размери, протичащи при максимално реалисти чни условия, се извършват
най-малко веднъж на всеки четири години. Затварянето на тунела се изисква само ако могат да бъдат
приети приемливи предпазни мерки за отклоняване на движението. Частични изпитвания и/или
симулация се извършват на интервал от една година. В зоните, в които няколк о тунела са разположени
в непосредствена близост един до друг, изпитването в естествени размери т рябва да бъде осъществено
поне в един от тези тунели;
б) служителят по безопасността и спешните служби оценяват съвместно тези изпитвания, изработват
доклад и подготвят подходящи предложения.07/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 161
ПРИЛОЖЕНИЕ III
Поставяне на знаци в тунелите
1. Общи изисквания
По-долу са показани пътните знаци и символи, които трябва да бъдат използв ани за тунелите. Освен ако е
предвиденодруго,посоченитевнастоящияразделпътнизнацисаописанивъ вВиенскатаконвенцияот1968г.
за пътните знаци и сигнализация.
За да се улесни възприемането на знаците на международно равнище, система та на знаците и сигнализацията,
предвидени в настоящото приложение, се основава на използването на форми и цветове, които са характерни
за всяка категория знаци, както и винаги, когато това е възможно, по-скоро на използването на графически
символи, отколкото на надписи. Когато държавите-членки сметнат за необх одимо да изменят предвидените
знаци и символи, те не трябва да променят съществените им характеристики. Когато държавите-членки не
прилагатВиенскатаконвенция,предвиденитезнациисимволимогатдабъда тизменяни,доколкотоизвършените
изменения не променят съществено значението.
1.1. Пътните знаци се използват за означаване на следните съоръжения за бе зопасност в тунелите:
— уширения на пътното платно,
— аварийни изходи: същият знак се използва за всички типове аварийни изход и,
— евакуационнипътища:дватанай-близкиаварийниизходасеобозначаватс ъсзнаци,разположенинастените
натунеланаразстояния,непо-големиот25м,нависочинаот1до1,5мнадрав нищетонаевакуационния
път, с обозначение на разстоянията до изходите,
— аварийни постове: знаци, които обозначават наличието на телефон за спеш на помощ и пожарогасители.
1.2. Радио
В тунелите, в които участниците в движението могат да получават информаци я от своите радиоприемници,
подходящизнаци,разположенипредивходанатунела,уведомяватучастниц итезаначинанаполучаваненатези
информации.
1.3. Знаците и обозначенията са изработени и разположени така, че да бъдат ясно видими.
2. Описание на знаците и табелите
Държавите-членки използват подходящи знаци, ако е необходимо, в зоната н а предварителна сигнализация на
тунела, във вътрешността на тунела и след края на тунела. За определяне на з наците, които ще се използват в
тунела, се взимат предвид местните условия на движение и на строителство, както и други местни условия.
Използват се знаци, съобразени с Виенската конвенция за пътните знаци и си гнализация, с изключение на
държавите-членки, в които Виенската конвенция не се прилага.
2.1. Знак „Тунел“
Знакът, посочен насреща, е разположен на всеки вход на тунела:
Знак Е11А за пътните тунели, предвиден във Виенската конвенция.
Дължината е посочена или в долната страна на знака, или на допълнителна таб ела Н2.
Затунелисдължинанад3000мразстоянието,оставащозапропътуваневтуне ла,сепосочванавсеки1000м.
Името на тунела може също да бъде обозначено.
162 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14
2.2. Маркировка на пътното платно
За разграничаване на пътното платно следва да се използва съответната мар кировка.
Вслучаинатунелисдвупосочнодвижениеследвадабъдатизползванияснови димисредствапопротежениена
средната линия (единична или двойна), разделяща двете посоки на движение .
2.3. Знаци и табели за обозначаване на съоръжения
Аварийни постове
Аварийните постове са оборудвани с информационни знаци, които са знаци F с ъгласно Виенската конвенция,
и обозначават оборудването на разположение на участниците в движението, като:
В аварийните постове, които са разделени от тунела чрез врата, максимално ясно четлив текст на съответните
езици сочи, че аварийният пост не осигурява защита в случай на пожар. Напри мер:
„ТАЗИ ЗОНА НЕ ОСИГУРЯВА НИКАКВА ЗАЩИТА СРЕЩУ ПОЖАР
Следвайте знаците, за да стигнете до аварийните изходи“
Уширения на пътното платноЗнаците,коитообозначаватуширениенапътнотоплатно,следвадабъдатзн ациЕсъгласноВиенскатаконвенция.
Телефоните и пожарогасителите се обозначават чрез допълнителна табела и ли са вписани в самия знак.
Аварийни изходиЗнаците,коитообозначаватаварийниизходи,следвадабъдатзнациGсъгла сноВиенскатаконвенция.Например:
Необходимо е също на страничните стени на тунела да се обозначат двата най- близки изхода. Например:
07/т. 14 BG Официален вестник на Европейския съюз 163
Знаци за обозначение на пътища
Тези знаци могат да бъдат кръгли или правоъгълни
Електронни информационни табла
Всички електронни информационни табла дават ясни пояснения за информаци я на участниците в движението
в тунела за задръстване, за повреда, за пътнотранспортно произшествие, з а пожар и за всякаква друга опасност.
164 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 14