РЕШЕНИЕ (ЕС) 2020/1814 НА КОМИСИЯТА

от 28 юни 2019 година

относно Държавна помощ SA.33846 — (2015/C) (ex 2014/NN) (ex 2011/CP), приведена в действие от Финландия в полза на Helsingin Bussiliikenne Oy

(нотифицирано под номер C(2019)3152)

(само текстовете на фински и шведски език са автентични)

(текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,

като взе предвид Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,

като взе предвид решението, с което Комисията откри процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (1),

след като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,

като има предвид, че:

1. ПРОЦЕДУРА

(1) На 31 октомври 2011 г. Nobina Sverige AB и Nobina Finland Oy подадоха жалба до Комисията, в която твърдяха, че Финландия е предоставила неправомерна помощ на Helsingin Bussiliikenne Oy (наричано по-долу „HelB“). На 15 ноември 2011 г. Nobina AB — дружеството майка на Nobina Sverige AB и Nobina Finland Oy — се присъедини към жалбата. Nobina Sverige AB, Nobina Finland Oy и Nobina AB заедно са наричани по-долу „жалбоподателите“. Жалбоподателите предоставиха допълнителна информация на 12 декември 2011 г., 27 февруари 2012 г., 4 април 2012 г., 21 юни 2012 г. и 4 септември 2012 г.

(2) Жалбата заедно с искането на Комисията за информация на английски език бяха изпратени на Финландия за предоставяне на мнения на 22 ноември 2011 г. Преводът на фински език на жалбата беше изпратен на Финландия на 1 февруари 2012 г. Мненията на Финландия бяха предоставени заедно с допълнителна информация с писмо от 28 февруари 2012 г.

(3) Мненията на Финландия по жалбата бяха изпратени на жалбоподателите с писмо от 31 май 2012 г. Мненията на жалбоподателите бяха предоставени на 27 юли 2012 г. Финландия предостави допълнителна информация на 28 септември 2012 г.

(4) С писмо от 31 октомври 2012 г. Комисията изпрати на Финландия мненията на жалбоподателите, получени на 27 юли 2012 г., и поиска допълнителна информация. Финландия предостави исканата информация на 3 януари 2013 г., както и на 7 и 12 февруари 2013 г. Освен това Финландия предостави допълнителна информация по електронната поща на 16 май 2013 г.

(5) На 17 май 2013 г. се проведе среща с финландските органи, след която Комисията поиска допълнителна информация по електронната поща на 24 май 2013 г. Финландия предостави исканата информация на 31 май 2013 г. и на 3, 7 и 10 юни 2013 г.

(6) Комисията поиска допълнителна информация по електронната поща на 24 октомври 2013 г. и с писмо от 6 ноември 2013 г., а Финландия отговори съответно на 8 ноември 2013 г. и на 31 януари 2014 г.

(7) Комисията поиска допълнителна информация по електронната поща на 27 февруари 2014 г. и 3 април 2014 г., като Финландия отговори с електронни съобщения съответно от 5 март 2014 г. и 11 април 2014 г.

(8) Службите на Комисията се срещнаха с жалбоподателите и техните законни представители на 29 януари 2014 г. и 14 октомври 2014 г.

(9) С писмо от 16 януари 2015 г. Комисията уведоми Финландия, че е взела решение да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“), по отношение на предполагаемата помощ (наричано по-долу „решението за откриване на процедурата“).

(10) Решението за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията прикани заинтересованите страни да представят своите мнения относно мерките, посочени в решението за откриване на процедурата.

(11) Финландия представи мненията си относно решението за откриване на процедурата на 18 март 2015 г., 18 юни 2015 г. и 6 ноември 2015 г.

(12) На 8 май 2015 г. Комисията получи мненията на жалбоподателите и ги препрати на 20 май 2015 г. на Финландия, на която бе дадена възможност да реагира. Финландия отговори на мненията на жалбоподателите с писма от 12 август 2015 г. и 10 септември 2015 г.

(13) Комисията поиска допълнителна информация от Финландия на 27 май 2016 г., 15 септември 2016 г., 13 октомври 2016 г. и 21 декември 2016 г. Финландия отговори на 23 юни 2016 г., 2 септември 2016 г., 24 октомври 2016 г., 26 октомври 2016 г., 8 декември 2016 г. и 13 януари 2017 г.

(14) На 16 февруари 2017 г. Комисията проведе среща с жалбоподателите и техните законни представители.

(15) Комисията поиска от Финландия допълнителна информация на 31 октомври 2017 г. и на 21 декември 2017 г. Финландия отговори на 9 ноември 2017 г. и 16 февруари 2018 г.

(16) На 19 март 2018 г. Комисията се срещна с финландските органи. Финландия представи допълнителни мнения на 10 април 2018 г.

2. КОНТЕКСТ

2.1. Жалбоподателите

(17) Nobina AB е най-голямото дружество, което предлага автобусни услуги за обществен транспорт в Скандинавския регион, и едно от десетте най-големи дружества за обществен транспорт в Европа, като осъществява дейност в сегментите на регионалния и междурегионалния транспорт. През 2015/2016 г. неговият пазарен дял в сегмента на регионалния транспорт в Скандинавския регион е бил 16 % (изчислен въз основа на броя автобуси). През същия период дружеството е превозило приблизително 377 милиона пътници. През 2015/2016 г. Nobina AB е реализирало печалба след данъчно облагане от приблизително 4 млн. SEK (приблизително 0,4 млн. EUR).

(18) Основният пазар на Nobina AB е Швеция, където то осъществява дейност като Nobina Sverige AB. През 2015/2016 г. продажбите на Nobina AB в Швеция са представлявали приблизително 71 % от общите му продажби, а пазарният му дял в Швеция е бил 30 % (измерен въз основа на броя автобуси). През същия период продажбите на Nobina AB във Финландия, където то осъществява дейност като Nobina Finland Oy, са представлявали приблизително 11 % от общите му продажби, а пазарният му дял във Финландия е бил 19,1 % (измерен въз основа на стойността на услугите).

2.2. Получателят на помощта

(19) HelB е създадено на 1 януари 2005 г. чрез придобиването на активите и пасивите на HKL Bussilikenne — самостоятелна стопанска единица на град Хелзинки (наричан по-долу „градът“) — от притежаваното от града транспортно дружество Suomen Turistiauto Oy (наричано по-долу „STA“), което след това е променило името си на HelB. HelB е обслужвало автобусни линии в района на Хелзинки и е предлагало чартърен транспорт и услуги по лизинг на автобуси. Към момента на решението за откриване на процедурата то е разполагало с парк от приблизително 380 автобуса.

(20) HKL Bussiikenne е създадено през 1995 г. чрез обособяване в дружество на отдела за транспортни служби на града. Ключовите показатели за финансовото състояние на HKL Bussiikenne преди придобиването му от STA са представени в таблица 1 по-долу. Таблица 1 Ключови показатели за HKL Bussiikenne (в хиляди евро) 1999 г. 2000 г. 2001 г. 2002 г. 2003 г. 2004 г. Нетен оборот 49 490 49 612 51 936 53 759 58 129 62 863 Оперативна печалба 1 724 512 -917 -1 095 -35 447 Резултат преди бюджетни кредити и данъци -374 -1 533 -3 036 -3 144 -1 738 -1 086 Източник: Финансови отчети на HKL Bussilikenne

(21) STA е било частно дружество с ограничена отговорност, собственост на града, което е предоставяло транспортни услуги. Ключовите показатели за финансовото състояние на STA, преди то да придобие HKL Bussiikenne и името му да бъде променено на HelB, са представени в таблица 2 по-долу. Таблица 2 Ключови показатели за STA (в хиляди евро) 1999 г. 2000 г. 2001 г. 2002 г. 2003 г. 2004 г. Нетен оборот 29 460 32 187 34 069 29 921 29 511 25 674 Оперативна печалба -777 -624 -1 139 -2 334 -2 892 -2 546 Резултат преди бюджетни кредити и данъци -1 109 -1 085 -1 638 -2 366 -3 220 -2 833 Източник: Финансови отчети на STA

(22) HelB е било 100 % собственост на града до декември 2015 г. Ключовите показатели за финансовото състояние на HelB през периода 2005—2014 г. са представени в таблица 3 по-долу. Таблица 3 Ключови показатели за HelB (в хиляди евро) 2005 г. 2006 г. 2007 г. 2008 г. 2009 г. 2010 г. 2011 г. 2012 г. 2013 г. 2014 г. Нетен оборот 85 134 88 169 90 194 91 913 98 164 93 641 91 506 99 407 89 943 80 696 Оперативна печалба -2 214 -1 590 -2 399 -8 470 -4 319 -3 621 -6 136 -1 941 -1 511 -4 498 Резултат преди бюджетни кредити и данъци -2 842 -2 321 -2 231 -7 505 -3 768 -3 308 -6 123 -1 845 111 -7 031 Източник: Финансови отчети на HelB

(23) На 14 декември 2015 г. HelB е продадено (4) на частния автобусен оператор Viikin Linja Oy (наричан по-долу „купувачът“), конкурент на жалбоподателите и най-големия автобусен оператор във Финландия, който принадлежи към групата Koiviston Auto Group (наричана по-долу „KAG“). Пазарният дял на KAG във Финландия през 2016 г. се изчислява на 21,9 % (въз основа на стойността на услугите), а печалбата на групата след данъчно облагане е била 3,8 млн. EUR.

2.3. Местният транспортен пазар в района на Хелзинки

(24) Местните автобусни транспортни услуги в Хелзинки са били предложени на търг за първи път през 1998 г. (5) Отговорността за планирането на обществения транспорт и за закупуването на обществени транспортни услуги в метрополния район на Хелзинки, включително в града, е на Регионалния транспортен орган на Хелзинки.

(25) Освен HelB съществуват редица дружества, които осъществяват дейност в района на Хелзинки, по-специално Nobina Finland Oy и Veolia Transport Finland Oy. Изчислените процентни стойности на пазарните дялове на автобусните оператори на местния транспортен пазар в Хелзинки за всяка година са представени в таблицата по-долу. Таблица 4 Пазарен дял от местния транспорт в Хелзинки на оператор в % (линия/km) към 1 януари всяка година Източник: Nobina

3. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ

3.1. Заемът за оборудване от 2002 г.

(26) На 6 май 2002 г. градът е предоставил на HKL Bussiikenne заем за оборудване в размер на 14,5 млн. EUR за финансиране на закупуването на оборудване за автобусния транспорт. Заемът е отпуснат, както следва: 13 млн. EUR на 24 май 2002 г., 1 млн. EUR на 31 август 2002 г. и 0,5 млн. EUR на 30 септември 2002 г. Срокът на заема е бил 12 години с гратисен период от две години. Лихвеният процент е бил равен на 12-месечния EURIBOR плюс марж от 0,05 %. Градът е можел да променя лихвения процент на всеки пет години след първото отпускане на заема, т.е. на 24 май 2007 г. и на 24 май 2012 г. Лихвата е била дължима на 31 декември всяка година, считано от 2002 г., а главницата е трябвало да се погасява ежегодно на 12 равни вноски, считано от 31 декември 2004 г. По заема не е имало никакво обезпечение.

(27) На 1 януари 2005 г. HelB е поело заема за оборудване при същите условия, при които е бил отпуснат на HKL Bussiliikenne, с изключение на това, че през 2005 и 2006 г. не е трябвало да бъдат платени никакви погасителни вноски.

(28) На 1 октомври 2007 г. градът решава да удължи срока за връщане на заема за оборудване до 31 декември 2023 г. (т.е. с осем години в сравнение с първоначалния график).

(29) HelB е изплатило лихвите и 3,8 млн. EUR от главницата по заема за оборудване. На 13 януари 2016 г. градът е освободил HelB (6) от задължението да върне неизплатената главница по заема, т.е. 10,7 млн. EUR. Това се е случило, след като стопанската дейност на HelB, заедно с неговото фирмено наименование Helsingin Bussilikenne, е била продадена на Viikin Linja Oy (вж. съображения 45—49).

3.2. Заемът за капитал от 2005 г.

(30) На 1 януари 2005 г., при създаването си, HelB е поело следните задължения от HKL Bussiikenne и STA: а) „заем за учредяване“, отпуснат от града през 1994 г., в размер на 16,3 млн. EUR, от които 12,3 млн. EUR са фигурирали като неизплатени в счетоводния баланс на HKL Bussiikenne към 31 декември 2004 г. (основните условия на „заема за учредяване“ са били: лихвен процент 9 %, срок 25 години, без обезпечение); б) задължение на STA, произтичащо от първоначална капиталова инвестиция на града в HKL Bussilikenne, от което 3,6 млн. EUR остатъчно салдо към 31 декември 2004 г. Градът е решил да рефинансира тези задължения, като ги конвертира в заем за капитал на обща стойност 15 893 700,37 EUR (на 31 декември 2004 г. той е конвертирал неизплатената част от „заема за учредяване“ в размер на 12 255 223,50 EUR, а на 18 април 2006 г. е конвертирал задължението на SТА в размер на 3 638 476,87 EUR).

(31) Лихвеният процент по заема за капитал е бил 6 %. Този заем е подлежал на връщане само ако и доколкото акционерният капитал и другите неподлежащи на разпределение позиции в счетоводния баланс са били напълно покрити. С други думи, докато през дадена финансова година дружеството генерира загуби или не генерира такава печалба, която заедно със сумата на заемите за капитал да превиши натрупаните загуби, заемът за капитал не е трябвало да бъде изплащан. Неизплатената лихва е била капитализирана. Заемът е бил подчинен на всички други дългове, по него не е имало никакво обезпечение и е бил безсрочен.

(32) Заемът за капитал не е бил изплатен (нито главницата, нито лихвата). След откриването на официалната процедура по разследване на 11 декември 2015 г. градът го е конвертирал в собствен капитал на HelB.

3.3. Заемът за капитал от 2011 г.

(33) На 31 януари 2011 г. градът е отпуснал на HelB втори заем за капитал в размер на 5,8 млн. EUR при същите условия като заема за капитал от 2005 г. По-специално заемът за капитал от 2011 г. също е подлежал на връщане само ако HelB генерира достатъчно печалби, бил е подчинен, по него не е имало никакво обезпечение и е бил безсрочен. Заемът е бил използван за гарантиране на ликвидността на HelB.

(34) Заемът за капитал от 2011 г. също не е бил изплатен и след откриването на официалната процедура по разследване на 11 декември 2015 г. градът го е конвертирал в собствен капитал на HelB.

3.4. Заемът за капитал от 2012 г.

(35) На 23 май 2012 г. градът е отпуснал на HelB третия заем за капитал в размер на 8 млн. EUR при същите условия като заемите за капитал от 2005 г. и 2011 г.

(36) Заемът за капитал от 2012 г. също не е бил изплатен и след откриването на официалната процедура по разследване на 11 декември 2015 г. градът го е конвертирал в собствен капитал на HelB.

3.5. Други мерки

(37) В настоящото решение не се разглежда конвертирането в собствен капитал на заемите от 2005, 2011 и 2012 г., което е извършено след откриването на официалната процедура по разследване. Настоящото решение не засяга оценката на тези последващи мерки.

(38) В настоящото решение не се разглеждат мерките, отнасящи се до депо Ruskeasuo (наричано по-долу „депото“) — автобусното депо, намиращо се в метрополния район на Хелзинки. Тези мерки бяха описани в съображения 38—46 от решението за откриване на процедурата. Комисията реши да остави процедурата открита за тези мерки.

4. РЕШЕНИЕТО НА КОМИСИЯТА ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ

(39) В решението за откриване на процедурата Комисията изрази съмнения дали лихвеният процент по заема за оборудване от 2002 г. е бил в съответствие с пазарните условия, като се има предвид, че е отразявал лихвения процент, който самият град е получил за заема си на пазара, без да се взема предвид затрудненото финансово положение на получателя.

(40) Комисията счете, че един рационален частен инвеститор би извършил оценка на кредитоспособността на HKL Bussiikenne, преди да му бъде предоставен заем, за да се гарантира способността на дружеството да изплати дълга. Освен това Комисията счете, че дори и ако HKL Bussiikenne по това време е било стопанска единица на града, то все пак е било ангажирано с предоставянето на транспортни услуги на пазара и следва да се счита за икономически оператор, а не просто за придатък към публичната администрация. Следователно предоставянето на заема за оборудване от 2002 г. не може да се разглежда като чисто вътрешна договореност. Освен това според Комисията липсата на обезпечение не изглежда да е била правилно отразена в лихвения процент, определен по заема.

(41) Що се отнася до заема от 2005 г., Комисията счете, че преди да се създаде ново дружество правоприемник (т.е. HelB) и да му се предостави заем за капитал в размер на 15,9 млн. EUR, един търсещ печалба частен инвеститор би обмислил дали ликвидацията на HKL Bussilikenne и STA е била за предпочитане от икономическа гледна точка с оглед на финансовите показатели на HKL Bussilikenne и STA преди прехвърлянето на стопанската дейност към HelB. Комисията също така изрази съмнения дали разумен частен инвеститор би предоставил на HelB заем за капитал през 2005 г. при лихвен процент от 6 % без обезпечение с оглед на финансовото положение и на двата предшественика на HelB и като се има предвид състоянието на местния пазар на автобусни превози по това време. В допълнение към това Комисията отбеляза, че предоставените от Финландия примери за отпуснати на други дружества капиталови заеми не са напълно сравними със заема за капитал от 2005 г.

(42) Що се отнася до заема за капитал от 2011 г., Комисията изрази съмнения относно съответствието му с пазарните условия, като се има предвид затрудненото финансово положение на HelB (значителни загуби, отрицателен собствен капитал). Комисията стигна до предварителното заключение, че един рационален частен инвеститор не би предоставил на HelB заема за капитал при лихва от 6 %. Освен това, тъй като заемът за капитал от 2005 г. не е бил изплатен, Комисията счете за съмнително, че пазарен инвеститор би инвестирал отново под формата на втори заем за капитал.

(43) Комисията също така имаше съмнения дали заемът за капитал от 2012 г. може да се счита в съответствие с пазарните условия, като се има предвид още по-лошото финансово положение на HelB, отколкото при предоставянето на заема за капитал от 2011 г. Комисията счете за съмнително един пазарен инвеститор да инвестира в губещо предприятие за трети пореден път.

(44) Поради това Комисията реши да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС.

5. Продажба на HelB след откриването на официалната процедура по разследване

(45) Както е посочено в съображение 23, на 14 декември 2015 г. HelB е било продадено на купувача Viikin Linja Oy (KAG), а продажбата е влязла в сила на 31 декември 2015 г. Не е бил организиран публичен търг. Според Финландия градът се е свързал с няколко потенциални купувачи, т.е. автобусни оператори, които извършват дейност на пазара във Финландия и в чужбина, и единствената оферта е дошла от Viikin Linja Oy.

(46) Договорената продажна цена е била 24 210 193 EUR. Документите по сделката са включвали също така разпоредба за цялостно компенсиране на купувача в случай на иск за възстановяване на държавна помощ, а част от продажната цена в размер на 1 879 766 EUR е била депозирана в доверителна сметка. Уговорката за доверителна сметка е в сила до постигането на окончателно решение по настоящото дело за държавна помощ или най-късно до 31 декември 2022 г. Освен това е договорено в договора за продажбата да бъде включена клауза за механизъм за допълнително плащане според резултатите, съгласно която купувачът се ангажира да плати бонус на продавача по същата доверителна сметка, ако предварително договорените нива на печалба бъдат превишени (7). Механизмът за допълнително плащане според резултатите е в сила за периода 2016—2020 г., а бонусите за 2016 и 2017 г. са били изчислени на 2 524 302,19 EUR за 2016 г. и 2 558 068,21 EUR за 2017 г.

(47) В съответствие с условията на договора за продажба, фирменото наименование на HelB — Helsingin Bussiikenne Oy, се поема от купувача Viikin Linja Oy, който след това е променил наименованието си на Helsingin Bussilikenne Oy (наричано по-долу „новото HelB“). Името на старото дружество HelB, собственост на града, е било променено на Helsingin kaupungin Linja-auttoiminta Oy (наричано по-долу „старото HelB“). Въпреки че основната дейност на старото HelB, която е вписана в търговския регистър, не е променяна, старото HelB понастоящем не извършва стопанска дейност и няма активи, с изключение на сумите, които евентуално биха могли да бъдат получени от доверителната сметка и по силата на механизма за допълнително плащане според резултатите, както беше посочено по-горе.

(48) Обхватът на сделката не е включвал акциите на старото HelB, а по-скоро цялостната му стопанска дейност, и също така старите споразумения на HelB (включително споразумението за транспортни услуги с Регионалния транспортен орган на Хелзинки), поръчки и оферти, персонал, дълготрайни активи и материални запаси, както и нематериални права, необходими за дейността на дружеството, и ангажиментите и задълженията, свързани със споразуменията, поръчките и офертите, персонала, имуществото, нематериалните активи, както и лизинговите и лицензионните договори. Всичките 918 служители на старото HelB са били прехвърлени към новото HelB.

(49) Въпреки това заемът за оборудване и заемите за капитал, предоставени на старото HelB от неговия собственик, град Хелзинки, не са били прехвърлени на новото HelB. Вместо това градът е освободил старото HelB от задължението да върне неизплатената главница по заема за оборудване на 13 януари 2016 г., както е посочено в съображение 29, и е конвертирал неизплатените суми по заемите за капитал (8) в собствен капитал на старото HelB на 11 декември 2015 г.

6. Мнения на Финландия относно решението за откриване на процедурата

(50) Според финландските органи оценяваните мерки не включват държавна помощ. Финландия твърди, че градът в качеството си на собственик на HelB (както и на HKL Bussiikenne и STA) е предоставил финансиране на HelB при пазарни условия и срещу възвръщаемост, която би била задоволителна за частен акционер, осъществяващ дейност при преобладаващите пазарни условия.

(51) Финландия твърди, че при създаването на HelB през 2005 г. целта е била да се подобри рентабилността и конкурентоспособността на HelB, както и бъдещото му развитие по такъв начин, че то да може да функционира като печеливш и висококачествен доставчик на услуги за обществен транспорт. Финландия също така изтъква, че мерките следва да се оценяват в контекста на момента, в който те реално са били предоставени. За тази цел Финландия се позовава на своето мнение, представено на 28 февруари 2012 г., което съдържаше списък на лихвените проценти по заемите за капитал, предоставени на други дружества във Финландия през периода 2004—2006 г.

(52) Финландия твърди, че фактът, че резултатите на HelB не са били според очакваното, не се дължи на слабата конкурентоспособност на HelB, което би изисквало стимулиране чрез финансова инжекция, а единствено на изкривеното положение на местния пазар на автобусни превози. Според публично достъпните финансови отчети, и други големи автобусни оператори, осъществяващи дейност в метрополния район на Хелзинки, също са генерирали загуби през периода 2005—2012 г. С оглед на това предприетите от града действия са били много сходни с действията, предприети от частни собственици на предприятия или инвеститори, действително осъществяващи дейност на пазара.

(53) Що се отнася до финансовото положение на HelB, Финландия признава, че то се е влошило с течение на времето и че през периода 2008—2010 г. изглежда е било необходимо да се приложат мерки за подобряване на неговата рентабилност, включително промени в ценовата структура, съкращение на персонала и т.н. В предишните си мнения, т.е. преди решението за откриване на процедурата, Финландия не считаше, че HelB е било предприятие в затруднено положение по смисъла на Насоките на Oбщността от 2004 г. за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (9) („Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2004 г.“).

6.1. Наличие на помощ

(54) Що се отнася до заема за оборудване от 2002 г., предоставен на HKL Bussiikenne, Финландия изтъква отново, че лихвеният процент по заема може да се счита за съответстващ на пазарните условия, главно защото е бил обвързан с пазарния лихвен процент, т.е. 12-месечния EURIBOR.

(55) Освен това Финландия счита, че HKL Bussilikenne вероятно би получило заем при подобни условия от частна финансова институция. Според Финландия кредитоспособността на дружеството HKL Bussilikenne, което е организационна част на града, а не отделно юридическо лице, би била същата като тази на града (т.е. добра). Финландия счита, че лихвеният процент по заема за оборудване е бил определен въз основа на лихвения процент по външните заеми, получени от града на финансовия пазар към дадения момент.

(56) Финландия също така обясни, че заемът за оборудване следва да се счита за чисто вътрешна договореност в рамките на града, тъй като градът и HKL Bussiliikenne са едно и също юридическо лице. Заемът не е имал обезпечение, тъй като е представлявал такава вътрешна договореност.

(57) Освен това Финландия изглежда твърди, че ако заемът за оборудване се счете за държавна помощ (противно на мнението на Финландия), той следва да се разглежда като съществуваща помощ преди 1 януари 2005 г., когато HKL Bussilikenne, стопански субект в рамките на града без отделна юридическа правосубектност, е бил наследен от HelB, което е притежавано от града дружество със собствена правосубектност. В подкрепа на своя аргумент Финландия се позовава на писмото на службите на Комисията по предходен случай, при който Комисията установи, че мерките, предоставени в полза на агенции, собственост на общини във Финландия (освобождаване от определени данъци, възстановяването на ДДС и неограничена държавна гаранция, произтичаща от държавната собственост и свързаната с това липса на риск от несъстоятелност), изглежда са представлявали съществуваща помощ по смисъла на член 108, параграф 1 от ДФЕС, тъй като са датирали от времето преди присъединяването на Финландия към Съюза. (10)

(58) Що се отнася до удължаването на заема за оборудване през 2007 г., Финландия твърди, че то е било обосновано въз основа на това, че е бил заем с променлив лихвен процент и [основните] лихвени проценти са се покачвали през 2007 г., а и се е очаквало да продължат да нарастват. Спадът на лихвените проценти до сегашното ниско равнище не е могъл да бъде предвиден по това време.

(59) Що се отнася до заема за капитал от 2005 г., Финландия твърди, че той не е нов заем, а чисто техническа процедура за промяна на „заема за учредяване“, който е бил включен в счетоводния баланс на HKL Bussilikenne в продължение на повече от десет години, в заем за капитал. Целта на тази процедура е била да се гарантира спазването на финландското дружествено право, според което „заем за учредяване“ на общинско дружество не е можел да бъде оставен в счетоводния баланс на дружество с ограничена отговорност. Заемът за капитал е обичайна форма на финансиране от акционерите за дружества с ограничена отговорност.

(60) По отношение на лихвения процент от 6 % по заема за капитал от 2005 г. Финландия отбелязва, че той е същият като лихвения процент по „заема за учредяване“ за HKL Bussilikenne. Като се има предвид, че според Финландия това е било чисто техническа промяна, а не нова договореност за финансиране, същият лихвен процент трябва да се разглежда като обоснован. Финландия също така посочва, че по-рано е предоставила подробен преглед на заемите за капитал, предоставени от други оператори по това време. Лихвените проценти по тези заеми са били между 4,7 и 7,539 %. Всичките заеми за капитал, посочени в прегледа, са били подчинени и без обезпечение, както се изисква по закон, и като такива Финландия ги счита за сравнима референтна група.

(61) По отношение на заема за капитал от 2011 г. Финландия продължава да твърди, че той следва да се разглежда като заем, предоставен от дългосрочен собственик на групата, а не като едно краткосрочно решение за финансиране от външен инвеститор. Финландия признава, че по това време финансовото положение на HelB е било лошо и е било необходимо бързо инжектиране на допълнително финансиране. Освен това HelB е приложило мерки за подобряване на своята рентабилност в периода 2008—2010 г., включително намаляване на разходите на дружеството, промени в ценовата структура, промяна на приложимия колективен трудов договор, съкращение на персонала и закриване на едно от депата (депо Коскела). Финландия подчертава, че заемът за капитал от 2011 г. е бил първата мярка на града, предприета поради затрудненото финансово положение на HelB.

(62) Финландия представи пример за заем за капитал, предоставен на друго дружество през периода 2011—2012 г., при който лихвеният процент по заема е бил 6-месечния EURIBOR + 4,75 %. Тъй като лихвеният процент по заема за капитал от 2011 г. (6 %) е бил по-висок, Финландия го счита за съответстващ на пазарните условия.

(63) Освен това според Финландия, като се има предвид, че националното законодателство включва специфични разпоредби относно заемите за капитал, фактът че заемът за капитал от 2005 г. не е бил погасен към момента на предоставяне на заема за капитал от 2011 г. не може сам по себе си да се разглежда като съществен фактор за определяне на съответствието с пазарните условия.

(64) Финландия счита, че заемът за капитал от 2012 г. е „в общи линии същият като заема от 2011 г.“ Финландия твърди, че той не е бил държавна помощ, а обоснована мярка за финансиране от акционерите, която е била изпълнена, за да се гарантира ликвидността на изцяло притежаваното дъщерно дружество. По отношение на лихвения процент по заема за капитал от 2012 г. Финландия се позовава на своето мнение относно заема за капитал от 2011 г. И накрая, според Финландия поради факта, че заемът за капитал от 2012 г. е бил отпуснат след подаването на жалбата през октомври 2011 г., Градският съвет е изискал заемът за капитал от 2012 г. да бъде предоставен при пазарни условия. Въз основа на това Финландия твърди, че заемът за капитал от 2012 г. не е включвал държавна помощ и не е било необходимо Комисията да бъде уведомявана за одобрение.

6.2. Съвместимост на помощта

(65) Финландия не предостави никакви основания за наличие на съвместимост, тъй като само повтори своята позиция, представена по време на етапа на предварителната оценка, че въпросните мерки не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС поради това, че са били приложени при пазарни условия.

6.3. Икономическа приемственост

(66) Финландия твърди, че няма икономическа приемственост между старото HelB и новото HelB поради факта, че продажбата на предприятието на старото HelB е била тълкувана като сделка с активи.

(67) Финландия също така твърди, че независимо от факта, че стопанската дейност на старото HelB не е била продадена чрез открита, прозрачна, недискриминационна и безусловна тръжна процедура, проектът за продажбата е бил толкова широко представен, че цената на сделката, определена въз основа на офертата и отговора на офертата, както и по време на преговорите, представлява пазарната стойност на стопанските дейности на HelB. В подкрепа на това Финландия допълнително предоставя оценка, направена от независим външен експерт Inspira Oy, според която договорената цена на сделката е в съответствие със стойностите, изчислени в оценката въз основа на повечето методи за оценка.

7. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ

(68) Жалбоподателите изразиха мнения относно решението за откриване на процедурата със съвместно писмо от 8 май 2015 г. Те подкрепиха фактите, както и обосновката, изразена от Комисията в това решение.

(69) Жалбоподателите подчертаха, че [старото] HelB очевидно се определя като предприятие в затруднено положение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2004 г., както и съгласно Насоките за държавна помощ за оздравяване и преструктуриране на нефинансови предприятия в затруднено положение от 2014 г. (11) (наричани по-долу „Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2014 г.“). Според жалбоподателите същото се отнася и за HKL Bussiikenne съгласно Насоките на Общността от 1999 г. за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (12) (наричани по-долу „Насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г.“).

(70) Жалбоподателите твърдят, че предоставянето на държавна помощ на предприятие в затруднено положение по принцип трябва да се приема, че предоставя икономическо предимство на съответното дружество. Малко вероятно е държавата да се окаже в съответствие с нормалната пазарна дисциплина, когато подпомага дружество, което няма перспективи за дългосрочна жизнеспособност, какъвто е случаят с HelB, тъй като никой разумен частен оператор не би предоставил въпросните мерки на HelB.

(71) По-специално, що се отнася до заема за оборудване от 2002 г., един рационален частен инвеститор би изисквал по-висок лихвен процент от лихвения процент, съответстващ на този, който самият публичен орган е получил на финансовите пазари. Освен това никой частен кредитор не би прехвърлил заема на новосъздадено дружество, каквото е било HelB през 2005 г., при същите условия, каквито първоначално са били предоставени на неговия предшественик, в този случай HKL Bussiliikenne. Жалбоподателите също така изтъкнаха, че никой разумен частен инвеститор не би приел повтарящото се отлагане на плащанията по главницата без корекция към по-висок лихвен процент.

(72) Що се отнася до заема за капитал от 2005 г., жалбоподателите твърдят, че като се има предвид, че както HKL Bussilikenne, така и STA са генерирали загуби преди създаването на HelB, един частен инвеститор по-скоро би се оттеглил от такава инвестиция, отколкото да предостави допълнително финансиране. Следователно целият заем за капитал от 2005 г. трябва да се счита за икономическо предимство, което HelB никога не би получило при нормални пазарни условия. Освен това, дори и ако частен инвеститор се е съгласил да предостави финансирането, той никога не би направил това при условията, предоставени на HelB, т.е. при лихвен процент от 6 % и без обезпечение.

(73) Що се отнася до заемите за капитал от 2011 и 2012 г., жалбоподателите изтъкват, че към момента на предоставяне на тези заеми финансовото положение на HelB е било изключително лошо, с което градът е бил напълно наясно. Освен това според жалбоподателите HelB не е плащало никакви лихви, нито е правило вноски по заема за капитал от 2005 г. При тези обстоятелства нито един заемодател не би бил готов да поеме риска по даден заем и следователно общата сума по заемите за капитал от 2011 и 2012 г. представлява държавна помощ.

(74) И накрая, жалбоподателите твърдят, че очевидно е налице икономическа приемственост между старото HelB и новото HelB предвид обхвата на сделката, липсата на тръжна процедура и другите съответни критерии.

8. КОМЕНТАРИ НА ФИНЛАНДИЯ ОТНОСНО МНЕНИЯТА НА ЖАЛБОПОДАТЕЛИТЕ

(75) Финландия счита, че мненията на жалбоподателите до голяма степен повтарят твърденията, които вече са описани в решението за откриване на процедурата, и следователно се позовава на своя отговор на това решение от 17 март 2015 г. Финландия представи следните допълнителни коментари, които се отнасят до горепосочените мнения на жалбоподателите.

(76) В отговор на мненията на жалбоподателите, че градът не е действал като пазарен инвеститор, Финландия отбеляза, че принципът на инвеститора в условията на пазарна икономика следва да се тълкува по такъв начин, че да се вземе предвид интересът на собственика да защити капитала, инвестиран в притежаваното от него дружество, и да се стреми към постигането на дългосрочна рентабилност. В качеството си на собственик градът следва да бъде сравняван с пазарен оператор, който се опитва да защити своята инвестиция, а не с теоретичен инвеститор, който няма такава предишна експозиция. Според Финландия в качеството си на собственик градът е действал по същия начин и при същите пазарни условия като други собственици на дружества, действащи на местния пазар на автобусен транспорт в района на Хелзинки, включително и самото дружество Nobina.

(77) Що се отнася до мнението на жалбоподателите относно заемите за капитал от 2011 и 2012 г., Финландия се позовава на проучване, изготвено от външен експерт през 2015 г. (вж. съображение 174), според когото заемите са били в съответствие с пазарните условия. Въпреки това, ако се установи, че заемите представляват държавна помощ (противно на позицията на Финландия), според Финландия тази помощ следва да бъде ограничена до сумата, произтичаща от разликата между действително приложения лихвен процент и пазарния лихвен процент [а не да бъде равна на общия размер на заемите, както твърдят жалбоподателите].

9. НАЛИЧИЕ НА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ

(78) Настоящото решение касае наличието на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, дали тази помощ може да е съвместима с вътрешния пазар, и накрая, икономическата приемственост между старото HelB, понастоящем Helsingin kaupungin Linja-autotoiminta Oy, и новото HelB, понастоящем част от KAG.

(79) В член 107, параграф 1 от Договора се предвижда, че „всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.

(80) Следователно дадена мярка представлява държавна помощ, ако отговаря на следните кумулативни условия: i) мярката може да бъде приписана на държавата и е финансирана чрез държавни ресурси, ii) мярката е избирателна, iii) мярката предоставя икономическо предимство на предприятие и iv) мярката нарушава или заплашва да наруши конкуренцията и засяга търговията между държавите членки.

9.1. Мярка 1 — заемът за оборудване от 2002 г. за HKL Bussiliikenne

(81) Първо, правилата за държавната помощ се прилагат само когато получателят на мярката е „предприятие“. Според постоянната съдебна практика на Съда предприятията се определят като субекти, осъществяващи стопанска дейност, независимо от правния им статут и начина им на финансиране (13). Следователно определянето на даден субект като предприятие зависи изцяло от естеството на дейностите му, а не от неговия статут съгласно националното законодателство. Въпреки това може да се наложи субект, който формално е част от публичната администрация, да бъде разглеждан като предприятие по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Единственият съответен критерий е дали субектът осъществява стопанска дейност.

(82) Финландия твърди, че когато заемът за оборудване е бил предоставен, HKL Bussiikenne не е било нито дружество, нито отделно юридическо лице съгласно финландското право, а приходен център (14) в рамките на вътрешната стопанска единица на града (HKL). Следователно заемът за оборудване следва да се разглежда като вътрешна договореност в рамките на града. Това изглежда означава, че мярката не следва да бъде обект на правилата за държавна помощ.

(83) Комисията не споделя това становище. Дори и ако HKL Bussilikenne е било формално част от града, то е било икономически оператор (както самата Финландия признава), предоставящ автобусни транспортни услуги на конкурентния пазар, а не публичен орган, осъществяващ важни функции на държавата. Като такъв HKL Bussilikenne очевидно е осъществявало стопански дейности и поради това, независимо от своя формален правен статут, то трябва да се разглежда като предприятие по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Следователно правилата за държавна помощ се прилагат по отношение на HKL Bussilikenne. Излишно е да се казва, че те се отнасят и за HelB, което е било отделно юридическо лице от града и е извършвало същия вид стопански дейности като предшественика си.

(84) Финландия също така изглежда твърди, че заемът за оборудване следва да се разглежда като съществуваща помощ, подобно на мерките, предоставени в полза на общинските агенции (вж. съображение 57). Комисията отбелязва, че тези мерки са били въведени преди присъединяването на Финландия към Съюза на 1 януари 1995 г. (напр. освобождаване от данък върху трансферите от 1943 г. насам, освобождаване от данък сгради от 1992 г. насам, освобождаване от данък върху доходите от 1974 г. насам). За разлика от това заемът за оборудване е бил предоставен на 6 май 2002 г., т.е. повече от седем години след присъединяването. Следователно той очевидно не представлява съществуваща държавна помощ.

9.1.1. Държавни ресурси и приписване на отговорност на държавата

(85) Градът е предоставил заема за оборудване директно на HKL Bussiikenne, който след това е бил поет от HelB през 2005 г., и го е финансирал от собствения си бюджет. Държавни ресурси, за целите на член 107, параграф 1 от ДФЕС, са ресурсите на държава членка и на нейните публични органи, както и ресурсите на публични предприятия, върху които публичните органи могат да упражняват пряко или непряко контролиращо влияние. С оглед на това определение мярката очевидно включва държавни ресурси и може да бъде приписана на държавата. Финландия не оспорва това.

9.1.2. Избирателност

(86) Градът е отпуснал заема за оборудване изключително на HKL Bussiikenne; през 2005 г. този заем е бил поет от HelB. По този начин заемът за оборудване е бил отпуснат изцяло на ad hoc основа на едно-единствено дружество и не е бил достъпен за други дружества, осъществяващи дейност в сектора на автобусния транспорт в района на Хелзинки, които са в сравнимо правно и фактическо положение, или в други сектори. Нито едно подобно дружество не е отговаряло на условията за прилагане на мярка, подобна на предоставената на HKL Bussilikenne, и следователно нито едно такова дружество не е получило сравнимо предимство. Следователно мярката е избирателна.

9.1.3. Наличие на икономическо предимство

(87) Икономическите сделки, извършвани от публични органи, не предоставят предимство на техните контрагенти и следователно не представляват държавна помощ, ако са извършени при нормални пазарни условия (15). За да се определи дали дадена сделка е извършена в съответствие с нормалните пазарни условия, поведението на публичен орган трябва да се сравни с това на хипотетичен частен икономически оператор в подобна ситуация (т.нар. критерий за оператор в условията на пазарна икономика). Съдилищата на Съюза са разработили специфични видове критерии за оператор в условията на пазарна икономика за различни видове икономически сделки, по-специално „принципа на инвеститора в условията на пазарна икономика“ за установяване наличието на икономическо предимство в случаите на инвестиции на публични капитали (16) и „критерия на частния кредитор“ (17) в случаите на сделки с дълг.

(88) Що се отнася до настоящата мярка, Комисията трябва да проучи дали чрез предоставянето на заема за оборудване на HKL Bussiikenne, който след това е бил поет от HelB, при договорените условия поведението на града е било такова на хипотетичен частен кредитор в подобно положение.

(89) Като начало, всеки разумен частен кредитор, преди да отпусне заем, първо би направил кредитна оценка на потенциалния длъжник, за да реши дали да отпусне заема и при какви условия (18). За да покаже съответствието с пазарните условия, държавата членка трябва да представи доказателства, че решението ѝ за извършване на сделката е било взето въз основа на такава предварителна оценка (19).

(90) Финландия не е предоставила никакви доказателства, че градът е извършил кредитна оценка (или друг вид предварителна оценка) на HKL Bussiliikenne преди предоставянето на заема за оборудване. Освен това Финландия изрично потвърди, че такава оценка, независимо дали вътрешна или външна, никога не е била извършвана. Това е знак, че Финландия не се е държала като хипотетичен частен кредитор.

(91) Финландия твърди, че заемът все пак е бил в съответствие с пазарните условия на основание, че i) лихвеният процент е бил обвързан с пазарния лихвен процент, т.е. 12-месечния EURIBOR, и ii) HKL Bussilikenne вероятно би могло да получи заем със сходен марж от частна финансова институция, защото като вътрешна стопанска единица то е имало същата (добра) кредитоспособност като самия град.

(92) Що се отнася до първия аргумент, Комисията отбелязва, че един променлив лихвен процент, какъвто е лихвеният процент по заема за оборудване, се състои от два елемента: базов лихвен процент и марж. Основният лихвен процент в настоящия случай, т.е. 12-месечният EURIBOR, е лихвен процент, по който банките вземат заеми една от друга на междубанковия пазар. Маржът е премия, начислявана за риска, свързан с отпускането на заем на определен длъжник. Поради това не основният лихвен процент, а маржът е от значение за оценката дали даден заем е в съответствие с пазарните условия или не. Следователно фактът, че лихвеният процент по заема за оборудване е бил обвързан с 12-месечния EURIBOR сам по себе си не е достатъчно доказателство, че заемът е бил в съответствие с пазарните условия. Това, което трябва да се оцени, е дали маржът правилно е отразявал рисковия профил на HKL Bussilikenne към момента на предоставяне на заема за оборудване. С оглед на това първият аргумент трябва да бъде отхвърлен.

(93) По отношение на втория аргумент, представен от Финландия, Комисията първо отбелязва, че Финландия не е предоставила никакви фактически доказателства в подкрепа на твърдението си, че HKL Bussiliikenne би било в състояние да получи заем със сходен марж от частна финансова институция, като например оферти от търговски банки или примери за сравними пазарни сделки. Финландия просто твърди, че HKL Bussiikenne би било в състояние да получи такъв заем на основание, че то е имало същата кредитоспособност като самия град и че градът вероятно е получавал заеми със същия марж като заема за оборудване.

(94) Комисията не споделя това становище. Първо, Комисията счита, че въпреки организационната си връзка HKL Bussilikenne и градът не са имали една и съща кредитоспособност. От гледната точка на пазарен кредитор, заем, предоставен на града като публичен орган винаги би бил свързан с по-нисък риск от заем, предоставен на HKL Bussiliikenne като автобусен оператор, осъществяващ дейност на конкурентния пазар, макар и последният организационно да е бил част от града.

(95) Второ и което е по-важно, високата кредитоспособност на града е неразривно свързана с факта, че публичните му дългове в крайна сметка са гарантирани от държавата. Заем, който е отпуснат на града, не може да се счита за подходящ пазарен референтен показател, тъй като в неговите условия се взема под внимание тази крайна държавна подкрепа, от която един пазарен длъжник не може да се ползва. Следователно, за да се оцени съответствието на заема за оборудване с пазарните условия, кредитоспособността на HKL Bussiliikenne трябва да бъде определена самостоятелно, а условията на заема трябва да бъдат сравнени с подходящ пазарен лихвен процент или използван като приближение аналог. Както беше посочено по-горе, Финландия не е извършвала такава оценка. В миналото Комисията не приемаше, че не съдържат помощ заеми, предоставени от публичен акционер на негово дъщерно дружество при същите благоприятни условия, до които има достъп съответният публичноправен субект (20). С оглед на това вторият аргумент, изложен от Финландия, също трябва да бъде отхвърлен.

(96) Съответствието с пазарните условия може да бъде установено пряко, когато сделката се извършва pari passu от публичноправни субекти и частни оператори, или въз основа на други методи за оценка, когато липсват пазарни данни за конкретните сделки. Въпросният заем е бил предоставен без участието на частни оператори и следователно неговото съответствие с пазарните условия не може да бъде оценено пряко.

(97) При липсата на конкретна пазарна информация съответствието на дадена дългова сделка с пазарните условия може да бъде установено чрез сравнителен анализ, т.е. чрез сравняване на нейните условия с условията на сравними пазарни сделки. Такива сделки могат да включват например взети заеми или емитирани облигации от сравними пазарни длъжници, или суапове за кредитно неизпълнение, търгувани по техните дългове.

(98) Финландия не е предоставила никакви примери за сравними пазарни сделки, които биха могли да се използват като база за сравнение по отношение на заема за оборудване от 2002 г.

(99) Според жалбоподателите лихвените проценти на Nobina (частен конкурент на HelB) по дългосрочните му заеми в периода около 2002 г. са били приблизително 8—11 %. По това време кредитният рейтинг на Nobina е бил B+.

(100) Комисията не откри други подходящи пазарни референтни показатели. Въпреки това Комисията отбелязва, че маржът от 0,05 %, определен по заема за оборудване, на практика предполага липса на кредитен риск. Дори длъжници с отличен кредитен рейтинг и добро обезпечение най-вероятно не биха получили такъв нисък марж на пазара, да не говорим за HKL Bussilikenne, което е било в лошо финансово състояние и не е предоставило никакво обезпечение.

(101) Като се има предвид, че няма налични пазарни данни за конкретни сделки и че не могат да бъдат установени подходящи пазарни референтни показатели, Комисията счита за оправдано да оцени дали заемът за оборудване отговаря на пазарните условия въз основа на референтните лихвени проценти, определени в Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г. (21) Референтният лихвен процент трябва да отразява средното ниво на лихвените проценти в държавите членки за средносрочни и дългосрочни заеми, гарантирани с нормално обезпечение. Като такъв той може да се използва като приближение на пазарния лихвен процент.

(102) Комисията отбелязва, че заемът за оборудване не е бил гарантиран с никакво обезпечение. Освен това средният лихвен процент означава среден заемополучател, с други думи заемополучател, който е в средно финансово положение. HKL Bussiikenne и STA, предшествениците на HelB, очевидно не са били в средно финансово положение. И двете дружества са генерирали нарастващи загуби преди предоставянето на заема за оборудване и са продължили да генерират загуби след това (вж. съображения 20 и 21). През септември 2004 г. самият Градски съвет е прогнозирал, че няма да има значително подобрение в печалбите на HKL Bussiikenne и STA в близко бъдеще, както и че загубите ще продължат да се трупат (22). За HelB може да се каже, че не е имало собствена финансова история, преди да поеме заема за оборудване. Един разумен кредитор на пазара обаче със сигурност би взел предвид финансовото състояние на неговите предшественици, преди да вземе решение за прехвърляне на заема. С оглед на това при референтния лихвен процент в настоящия случай очевидно се подценява рискът, свързан с предоставянето на заема за оборудване.

(103) Съгласно Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г. референтният лихвен процент е базисна ставка, която може да бъде увеличена в ситуации, свързани с конкретен риск (например предприятие в затруднено положение или когато не е предоставено обичайно изискваното от банките обезпечение). В такива случаи премията може да възлиза на 400 базисни пункта или повече, ако никоя банка не би се съгласила да предостави съответния заем.

(104) Както бе посочено в съображение 26, заемът за оборудване не е бил гарантиран с никакво обезпечение. Това е достатъчно доказателство, че заемът за оборудване е бил предоставен в ситуация, която е свързана с особен риск по смисъла на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г.

(105) В допълнение на това Комисията отбелязва, че преди да получи заема за оборудване през май 2002 г., HKL Bussilikenne е показвало признаци на предприятие в затруднено положение, като например нарастващи загуби. В решението за откриване на процедурата Комисията стигна до предварителното заключение, че HKL Bussiikenne би било определено като предприятие в затруднено положение съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. Въпреки това, въз основа на събраните данни по време на официалната процедура по разследване, Комисията установи, че HKL Bussiikenne не е имало намаляващ оборот, нарастващ дълг или нарастващи лихвени плащания. Поради това Комисията е на мнение, че единствено факторът „увеличаващи се загуби“ не е достатъчен, за да се заключи, че HKL Bussilikenne е било дружество в затруднено положение по смисъла на Насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. В същото време увеличаващите се загуби несъмнено са признак за лошото финансово състояние на HKL Bussilikenne по това време, което е означавало по-висок от средния риск за кредитора. Това е още един фактор в допълнение към липсата на обезпечение, показващ, че заемът за оборудване е бил предоставен в ситуация, свързана с особен риск. Финансовото положение на HKL Bussiikenne не се е подобрило съществено след получаването на заема за оборудване и е останало лошо по времето, когато заемът е бил прехвърлен на HelB.

(106) Преди заемът за оборудване да бъде прехвърлен на HelB през януари 2005 г., STA също е било засегнато от нарастващи загуби. Аналогично на случая с HKL Bussiikenne, Комисията счита, че макар и нарастващите загуби да са знак, че едно предприятие се намира в затруднено положение, този единствен критерий не е достатъчен да се заключи, че STA е било предприятие в затруднено положение. Това обаче несъмнено показва, че STA е било в лошо финансово състояние.

(107) HelB е било основано през 2005 г., поради това то не е имало собствена финансова история, преди да поеме заема за оборудване. Въпреки това финансовото положение на неговите предшественици, HKL Bussiikenne и STA, е трябвало да бъде взето предвид при оценката на риска, свързан с прехвърлянето на заема за оборудване на HelB. Освен това фактът, че HelB е било новосъздадено предприятие, е представлявал допълнителен риск за кредитора, тъй като бъдещите му финансови резултати са по-малко предвидими в сравнение с предприятие, което има собствени данни за резултати от минали периоди.

(108) Действителните финансови резултати на HelB след прехвърлянето на заема за оборудване потвърждават това, което би могло да се предвиди въз основа на финансовите резултати на неговите предшественици. HelB е отчитало значителни загуби във всяка година на дейност от създаването си през 2005 г. до 2014 г. Единственото изключение е било през 2013 г., когато то е отчело малка печалба от 0,1 млн. EUR непосредствено след получаването на два заема за капитал. За да станат нещата още по-лоши, след 2009 г. HelB е имало увеличаващ се отрицателен собствен капитал: -3,3 млн. EUR през 2009 г., -6,6 млн. EUR през 2010 г., -12,7 млн. EUR през 2011 г., -14,6 млн. EUR през 2012 г., -15,9 млн. EUR през 2013 г. и -22,9 млн. EUR през 2014 г.

(109) И накрая, през 2004 и 2007 г. градът е отложил изплащането на заема за оборудване с общо осем години — от първоначално планираната дата 31 декември 2015 г. на 31 декември 2023 г. Удължаването на срока за изплащане увеличава риска от неплащане, за което един рационален пазарен кредитор би искал допълнителна премия. Градът не е увеличил маржа по заема за оборудване и следователно този допълнителен риск не е бил отчетен в лихвения процент.

(110) Въз основа на анализа, направен в съображения 104—109, Комисията счита, че заемът за оборудване е бил предоставен и впоследствие прехвърлен в ситуация, свързана с особен риск по смисъла на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г. Поради това, с оглед на обстоятелствата по настоящия случай, Комисията счита, че базисната ставка следва да бъде увеличена с премия от най-малко 400 базисни пункта.

(111) Съгласно Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г. премията от 400 базисни пункта би могла да бъде допълнително увеличена в случаите, когато нито една частна банка не би се съгласила да предостави съответния заем. Комисията не откри доказателства и счита, че е малко вероятно частна банка да се съгласи да предостави заема за оборудване при същите условия като града, като се има предвид лошото финансово положение на заемополучателя(ите). Въпреки това, при липсата на ясни правила за това как да се определи количествено тази допълнителна премия, от съображения за предпазливост Комисията реши да не увеличава допълнително премията от 400 базисни пункта.

(112) Минималният референтен лихвен процент за Финландия, определен въз основа на петгодишен междубанкова суапов процент, възлиза на 5,06 % през май 2002 г. и на 4,08 % през януари 2005 г. Съгласно Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г. Комисията си запазва правото да използва по-краткосрочен базов лихвен процент от петгодишния междубанков суапов процент. В настоящия случай Комисията счита за уместно да се използва 12-месечния EURIBOR като базов лихвен процент. Това е така защото, първо, това е било действителният базов лихвен процент, използван по заема за оборудване, и по този начин позволява по-точно приближение до пазарния лихвен процент, отколкото референтния лихвен процент. Второ и по-важно, използването на EURIBOR дава променливо приближение на пазарния лихвен процент, който е точно видът лихвен процент, използван по заема за оборудване (за разлика от него референтният лихвен процент реално би предоставил използвания като приближение фиксиран лихвен процент).

(113) Методиката за определяне на референтните лихвени проценти беше преразгледана в Съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. (23) Новата методика влезе в сила на 1 юли 2008 г., т.е. след предоставянето на заема за оборудване. Лихвеният процент по заема за оборудване обаче е можело да бъде предоговарян на всеки пет години след първото изплащане по заема (вж. съображение 26), т.е. на 24 май 2007 г. и на 24 май 2012 г. Един разумен кредитор, изправен пред влошаващо се финансово положение на длъжника, би използвал такава договорна възможност и би увеличил лихвения процент, за да отговаря на новото ниво на риска. Както беше посочено в съображение 153, поне от 2009 г. HelB е отговаряло на критериите за предприятие в затруднено положение. Въз основа на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. съобразеният с пазарните условия марж по заема за предприятие в затруднено положение без обезпечение възлиза на 1 000 базисни пункта.

(114) Въз основа на гореизложеното пазарният лихвен процент по заема за оборудване възлиза на i) 12-месечния EURIBOR плюс 400 базисни пункта между 24 май 2002 г. и 23 май 2012 г., и ii) 12-месечния EURIBOR плюс 1 000 базисни пункта между 24 май 2012 г. и 13 януари 2016 г., когато градът е отписал заема (вж. по-долу). Действителният лихвен процент е бил 12-месечният EURIBOR плюс 5 базисни пункта и следователно е бил съответно 395 базисни пункта и 995 базисни пункта под пазарното равнище.

(115) На 13 януари 2016 г. градът е освободил HelB (24) от задължението да върне неизплатената сума по главницата по заема, т.е. 10,7 млн. EUR. По този начин, в допълнение към посочения по-долу пазарен лихвен процент, HelB се е възползвало от това, че не е трябвало да изплаща главницата.

(116) Въз основа на гореизложената оценка Комисията стига до заключението, че градът е действал като пазарен кредитор, тъй като е предоставил заем за оборудване при условия, които не са съответствали на пазарните условия. Следователно със заема за оборудване от 2002 г. е било предоставено неправомерно икономическо предимство на HKL Bussiliikenne и HelB.

9.1.4. Въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите членки

(117) Наличие на нарушаване на конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС се предполага, когато държавата предоставя финансово предимство на предприятие в либерализиран сектор, където съществува или би могла да съществува конкуренция. (25) Както беше отбелязано от Съда на ЕС в неговото решение по делото Altmark (26), от 1995 г. насам няколко държави членки са започнали да отварят определени транспортни пазари за конкуренция от предприятия, установени в други държави членки, така че редица предприятия вече са предлагали своите градски, крайградски или регионални транспортни услуги в държави членки, различни от тяхната държава на произход. Финландският пазар на автобусни превози е отворен за конкуренция. По-специално услугите за местен автобусен транспорт в района на Хелзинки се предоставят чрез конкурентни тръжни процедури от 1998 г. насам (вж. съображения 24 и 25). Няколко автобусни оператори осъществяват дейност на този пазар, включително оператори от други държави членки. Освен това всяка мярка, предоставена от държавата, която може да подобри конкурентното положение на получателя в сравнение с останалите предприятия, с които той се конкурира, засяга конкуренцията и търговията (27). Ето защо Комисията стига до заключението, че със заема за оборудване е нарушено или е съществувала заплаха от нарушаване на конкуренцията и е засегната търговията между държавите членки.

9.1.5. Заключение относно наличието на държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС

(118) С оглед на изложеното по-горе, Комисията стига до заключението, че мярка 1 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Помощта е равна на сумата от: (1) разликата между а) дължимата лихва, изчислена въз основа на съобразения с пазара лихвен процент, равен на 12-месечния EURIBOR плюс марж от 400 базисни пункта (между 24 май 2002 г. и 23 май 2012 г.) и 1 000 базисни пункта (между 24 май 2012 г. и 13 януари 2016 г.) и б) изплатената лихва, изчислена въз основа на действителния лихвен процент, равен на 12-месечния EURIBOR плюс марж от 5 базисни пункта; и (2) оставащата неизплатена главница по заема в размер на 10,7 млн. EUR. Така изчислената помощ възлиза на 20 190 595 EUR (вж. приложението). Датата на предоставяне на помощта е: за компонент 1 — датата, на която лихвата е била дължима, т.е. 31 декември всяка година между 2002 и 2015 г. и 13 януари 2016 г. (последният ден на заема); за компонент 2 — датата, на която заемът е бил отписан, т.е. 13 януари 2016 г.

9.2. Мярка 2 — заемът за капитал от 2005 г. за HelB

9.2.1. Държавни ресурси и приписване на държавата, избирателност, въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите членки

(119) Заключението относно държавните ресурси и приписването на държавата (вж. съображение 85), избирателността (вж. съображение 86), въздействието върху конкуренцията и търговията между държавите членки (вж. съображение 117), направено по отношение на мярка 1, се прилага съответно за настоящата мярка.

9.2.2. Наличие на икономическо предимство

(120) Финландия твърди, че мярката не е представлявала ново финансиране, а чисто техническа промяна на „заема за учредяване“, който е бил включен в счетоводния баланс на HKL Bussilikenne в продължение на повече от десет години, в заем за капитал. Според Финландия промяната е била необходима, за да се гарантира съответствие с финландското право (HKL Bussiliikenne съгласно Финландския закон за местното самоуправление е предстояло да преустанови стопанска дейност, докато съгласно Финландския закон за дружествата с ограничена отговорност HelB е предстояло да започне стопанска дейност).

(121) Комисията отбелязва, че условията по заема за капитал са били много по-благоприятни за HelB, отколкото условията по задълженията („заема за учредяване“ и задълженията на STA), които са били конвертирани в този заем за капитал (вж. съображение 30). Въпреки че тези задължения са били дължими, независимо от финансовото положение на HelB, заемът за капитал е трябвало да бъде изплатен само ако HelB генерира достатъчно печалби. Това беше съмнително, като се има предвид, че предшествениците на HelB (HKL Bussiliikenne и STA) са отчели значителни загуби в продължение на шест последователни години преди предоставянето на мярката (1999—2004 г.). В допълнение на това заемът за капитал е бил подчинен на всички останали дългове, докато конвертираните задължения не са били. Освен това „заемът за учредяване“ е бил предоставен за срок от 25 години, докато заемът за капитал е бил безсрочен. И накрая, лихвеният процент по заема за капитал (6 %) е бил по-нисък от първоначалния лихвен процент по „заема за учредяване“ (9 %).

(122) Освен това някои характеристики на заема за капитал, като например изплащане, обвързано с генерирането на достатъчно печалби, подчиненост, неограничен срок, се различават до такава степен от един стандартен заем и приличат толкова на капитал, че е оправдано той да не се разглежда вече като заем, а като квазикапиталов инструмент. Заемът за капитал дори първоначално е бил отчетен като собствен капитал в счетоводния баланс на HelB.

(123) В миналото Комисията е заключавала, че съществените промени в първоначалното финансиране трябва да се считат за нова мярка (28). Следователно, с оглед на гореизложеното, заемът за капитал не може да се разглежда като проста „техническа промяна“, както твърди Финландия, а като нов механизъм за финансиране (в сравнение със „заема за учредяване“), което се състои в конвертиране на съществуващите задължения в квазикапиталов инструмент.

(124) Що се отнася до твърдението, че конвертирането на съществуващите задължения в заема за капитал е било необходимо, за да се гарантира съответствие с финландското право, Комисията отбелязва, че макар някои характеристики на заемите за капитал действително да са уредени във Финландския закон за дружествата с ограничена отговорност (напр. ограничени условия за погасяване, без обезпечение) самият закон не е задължавал града да конвертира задълженията в заем за капитал, да не говорим да го направи при договорените условия. От града е зависело да избере подходящ инструмент. Например градът е можел да рефинансира задълженията при различни условия или да ги рефинансира на пазара. Едва след като градът е решил да ги конвертира в заем за капитал някои параметри на този заем е трябвало да са в съответствие с финландското право. Градът все още е можел свободно да определя други параметри, които не са уредени в закона, например лихвения процент. Поради това твърдението се счита за неоснователно. Във всеки случай, дори и ако конвертирането е било необходимо, за да се гарантира спазването на националното право, условията на това конвертиране трябва все пак да са в съответствие с правилата за държавна помощ. С други думи, за целите на оценката на държавната помощ не е от значение дали градът е трябвало да конвертира задълженията или не съгласно националното право, а дали го е направил при пазарни условия.

(125) Следователно Комисията трябва да прецени дали заемът за капитал от 2005 г. е предоставил неправомерно икономическо предимство на HelB. За тази цел Комисията трябва да установи дали като е решил да конвертира задълженията в заем за капитал при договорените условия, градът е действал по начин, сравним с този на частен кредитор в подобна ситуация.

(126) Един разумен пазарен кредитор, изправен пред избор между прехвърляне на съществуващите задължения без да променя техните условия и конвертирането им в заем за капитал, първо би сравнил финансовия резултат от двата сценария (например нетната настояща стойност на очакваните бъдещи парични потоци) и би избрал този, който гарантира по-висока очаквана възвръщаемост.

(127) Градът не е извършвал такъв сравнителен анализ, за да определи кой курс на действие би бил икономически по-изгоден. Финландия изрично призна, че градът не е извършвал предварителна бизнес оценка, преди да предостави заема за капитал. Следователно градът не би могъл да си създаде никакви основателни очаквания за това дали HelB би генерирало достатъчно средства за изплащане на заема за капитал, а още по-малкото за това дали заемът би гарантирал по-висока възвръщаемост, отколкото конвертираните задължения. Това не е начинът, по който един разумен пазарен кредитор би постъпил в подобна ситуация.

(128) Финландия уведоми Комисията, че е проведено разследване, въз основа на което е оценено, че могат да бъдат постигнати оперативни и икономически ползи чрез сливането на HKL Bussiliikenne със STA. В този контекст Финландия се позовава на предложението от 1 септември 2004 г., направено от Градския съвет за предприемане на сливането (29).

(129) Комисията разгледа това предложение и установи, че то се отнася до сливането, а не до заема за капитал. По-специално в него се анализира дали е по-добре градът да слее HKL Bussilikenne със STA или да ги запази отделни и кой модел на сливане би бил най-доброто решение. В предложението дори не се споменава заемът за капитал, а да не говорим да се анализира неговата икономическа обосновка или неговите условия. Следователно то не може да се счита за обосновка за съответствието на заема за капитал с пазарните условия.

(130) Във всеки случай е очевидно, че като е предоставил заема за капитал (чрез конвертиране на задълженията), градът е отслабил позицията си на кредитор. Това е така, защото условията за връщане на заема за капитал са били много по-неизгодни за града от условията за плащане на базисните задължения (вж. съображение 121). От друга страна, градът не е спечелил нищо в замяна. По-специално, като единствен собственик на HelB, градът би имал същите права върху бъдещите капиталови печалби, независимо дали е предоставил заема за капитал (чрез конвертиране на задължения) или е прехвърлил базисните задължения без да променя условията им.

(131) Както в случая със заема за оборудване (мярка 1), мярка 2 е била изпълнена без участието на частни оператори и следователно нейното съответствие с пазарните условия не може да бъде оценено пряко.

(132) За разлика от случая с мярка 1, Финландия представи примери за заеми за капитал, предоставени между 2004 и 2006 г., за които лихвеният процент е бил между 4,7 % и 7,539 %, като твърди, че те формират сравнима референтна група за оценявания заем за капитал.

(133) Във връзка с това Комисията отбелязва, че подходящ референтен показател трябва да бъде достатъчно съпоставим с държавната намеса, по-специално по отношение на съответния вид оператор, съответния пазар, както и вида на разглежданата сделка и положението на предприятието получател (30).

(134) Що се отнася до предоставените от Финландия примери, Комисията отбелязва, първо, че Финландия не е разяснила дали референтните кредитори са били от подобен вид като града, т.е. дали те са били дружества майка на група с предишна експозиция към техните длъжници, както като кредитори, така и като акционери. Второ, референтните получатели на заеми за капитал са осъществявали дейност на пазари, различни от този на HelB (напр. металопроизводство, недвижими имоти, строителство и изграждане, финансови услуги), и нито един от тях не е предоставял услуги за автобусен транспорт. Това е важно, тъй като не само отделните длъжници, но и бизнес секторите имат свой специфичен за пазара риск, който трябва да бъде адекватно отразен в цената на финансирането. Трето, референтните сделки са включвали предоставянето на заеми за капитал на установени дружества. За разлика от това, оценяваната сделка се състои в предоставянето на заем за капитал (чрез конвертиране на задължения) за новосъздадено дружество, което е свързано с по-висок риск за кредитора (вж. съображение 107). Четвърто, референтните кредитори може да не са били в сравнимо финансово положение с това на HelB. Това е от решаващо значение, тъй като финансовото състояние на длъжника определя специфичния за длъжника кредитен риск и, на свой ред, лихвения процент. Като има предвид всички тези разлики, Комисията счита, че предоставените от Финландия примери не може да се разглеждат като сравними пазарни сделки и следователно не представляват подходящ референтен показател за сравнение.

(135) При липсата на пазарни данни за конкретните сделки и подходящи пазарни референтни показатели, Комисията счита за оправдано да оцени съответствието на заема за капитал от 2005 г. въз основа на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г., както в случая със заема за оборудване.

(136) Както и заемът за оборудване, заемът за капитал от 2005 г. не е бил гарантиран с никакво обезпечение. В допълнение на това той е бил подчинен на всички останали дългове. Следователно заключението, направено по отношение на заема за оборудване в съображение 104, а именно че той е бил предоставен в ситуация, свързана с особен риск по смисъла на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г., се прилага a fortiori по отношение на заема за капитал от 2005 г.

(137) Освен това, като се има предвид, че през 2005 г. HelB не е имало собствена финансова история, един пазарен кредитор, който оценява риска при предоставянето на заема за капитал от 2005 г. (чрез конвертирането на задължения) на HelB, би взел предвид финансовото положение на неговите предшественици, HKL Bussilikenne и STA. Във връзка с това оценката, направена в съображения 105 и 106 по отношение на заема за оборудване, се прилага съответно за заема за капитал от 2005 г. Освен това фактът, че HelB е било новосъздадено предприятие, е представлявал допълнителен риск за кредитора, тъй като бъдещите му финансови резултати са били по-малко предвидими в сравнение с предприятие, което има собствени данни за резултати от минали периоди.

(138) Въз основа на горепосоченото, Комисията счита, че заемът за оборудване от 2005 г. е бил предоставен в ситуация, която е свързана с особен риск по смисъла на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г. Поради това, с оглед на обстоятелствата по настоящия случай, Комисията счита, че минималният референтен лихвен процент следва да бъде увеличен с премия от най-малко 400 базисни пункта.

(139) Комисията не откри доказателства и счита, че е малко вероятно частна банка да се съгласи да предостави заема за капитал при същите условия като града. Според Финландия вече не е възможно да се установи със сигурност готовността на банките или финансовите институции да предоставят финансиране на HelB през 2005 г. Съгласно Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г. в случаите, когато нито една частна банка не би се съгласила да предостави съответния заем, премията от 400 базисни пункта би могла да бъде допълнително увеличена. Въпреки това, както при заема за оборудване от 2002 г., при липсата на ясни правила за това как да се определи количествено тази допълнителна премия, от съображения за предпазливост Комисията реши да не увеличава допълнително премията от 400 базисни пункта.

(140) Освен това не само при премията, но и при самият минимален референтен лихвен процент се подценява рискът, свързан с предоставянето на капиталовия заем (чрез конвертиране на задължения). Това е така, защото референтните лихвени проценти следва да отразяват средните лихвени проценти по стандартни заеми, докато въпросната мярка не е стандартен заем, а квазикапиталов инструмент (вж. съображение 122), за който при равни други условия един пазарен кредитор би изискал по-висок лихвен процент.

(141) Като се има предвид специфичният риск, свързан с предоставянето на заема за капитал (чрез конвертиране на задължения), през януари 2005 г. използваният като приближение пазарен лихвен процент следва да е равен най-малко на 8,08 % (когато „заемът за учредяване“ е бил конвертиран) и най-малко 7,70 % през април 2006 г. (когато е било конвертирано задължението на STA), което се равнява на минималните референтни лихвени проценти от съответно 4,08 % и 3,70 %, увеличени с премия от най-малко 400 базисни пункта. С оглед на това лихвеният процент по заема за капитал (6 %) е бил по-нисък от използвания като приближение пазарен лихвен процент, определен въз основа на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 1997 г.

(142) Въз основа на гореизложената оценка Комисията стига до заключението, че градът е действал като пазарен кредитор, тъй като е предоставил заема за капитал (чрез конвертирането на задължения) при условия, които не са съответствали на пазарните условия. Следователно със заема за капитал от 2005 г. е било предоставено неправомерно икономическо предимство на HelB.

9.2.3. Заключение относно наличието на държавна помощ

(143) С оглед на изложеното по-горе, Комисията стига до заключението, че мярка 2 представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Помощта се равнява на разликата между: (1) дължимата лихва, изчислена въз основа на съобразения с пазара лихвен процент, т.е. а) 8,08 % по „заема за учредяване“ между 1 януари 2005 г. и 11 декември 2015 г. и б) 7,70 % по задължението на STA между 18 април 2006 г. и 11 декември 2015 г. (31); и (2) действително платената лихва, т.е. 0. Така изчислената помощ възлиза на 20 241 255 EUR (вж. приложението). Датата на предоставяне на помощта е датата, на която лихвата би била дължима, ако заемът е бил отпуснат при пазарни условия, т.е. 31 декември всяка година между 2005 и 2014 г. и 11 декември 2015 г. (датата, на която заемът за капитал от 2005 г. е бил конвертиран в собствен капитал на HelB) (32).

9.3. Мярка 3 — заемът за капитал от 2011 г. за HelB

9.3.1. Държавни ресурси и приписване на държавата, избирателност, въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите членки

(144) Заключението относно държавните ресурси и приписването на държавата (вж. съображение 85), избирателността (вж. съображение 86), въздействието върху конкуренцията и търговията между държавите членки (вж. съображение 117), направено по отношение на мярка 1, се прилага съответно за настоящата мярка.

9.3.2. Наличие на икономическо предимство

(145) Като предварителна забележка, заемът за капитал от 2011 г. е бил предоставен при същите условия като заема за капитал от 2005 г., по-специално при лихвен процент от 6 %, без обезпечение, изплащане при наличието на достатъчна печалба, подчиненост на всички останали дългове и неограничен срок. Поради това, подобно на заема за капитал от 2005 г., заемът за капитал от 2011 г. следва да се разглежда като квазикапиталов инструмент. Самата Финландия нарича мярка 3 „капиталова инжекция“ и признава, че тя е била капиталов инструмент. За разлика от заема за капитал от 2005 г. обаче заемът за капитал от 2011 г. не е бил резултат от конвертиране на съществуващи задължения, а нова капиталова инвестиция.

(146) Един разумен пазарен инвеститор, който обмисля да направи капиталова инвестиция, първо би извършил анализ за оценка на инвестицията, за да прецени дали очакваната норма на възвръщаемост от тази инвестиция е по-висока от изискваната норма на възвръщаемост на инвеститора, отчитайки всички съответни рискове. В настоящия случай изискваната норма на възвръщаемост може да се определи като минималната норма на възвръщаемост, която пазарен инвеститор би искал да реализира, за да направи инвестицията. Типичните методи, използвани при оценката на инвестициите, включват например нетната настояща стойност (ННС) или вътрешната норма на възвръщаемост (ВНВ). Един разумен пазарен оператор би направил дадена инвестиция, ако нейната ВНВ е по-голяма от изискваната норма на възвръщаемост или ако нейната ННС е по-голяма от 0.

(147) Градът не е извършвал никаква оценка на инвестицията, нито какъвто и да е друг вид предварителен анализ за оценка на финансовия резултат от инвестицията, преди да вземе решението да предостави на HelB заема за капитал от 2011 г. Според Финландия градът е следял и е бил запознат с финансовото положение на HelB, преди да отпусне заема. Самото познаване на финансовото положение обаче не е достатъчно, за да оправдае една инвестиция, още повече когато това положение е лошо, както е в случая с HelB. Както се оказа, градът просто е предоставил капитал без да си изгради информирано мнение дали има вероятност инвестицията му да донесе необходимата възвръщаемост. Това със сигурност не е начинът, по който един разумен инвеститор би постъпил в подобна ситуация.

(148) Както в случая с предишните две мерки, заемът за капитал от 2011 г. е бил предоставен без участието на частни оператори и следователно неговото съответствие с пазарните условия не може да бъде оценено пряко.

(149) Финландия предостави един пример за заем за капитал, предоставен на 4 декември 2012 г. за сумата от 65 млн. EUR и при лихвен процент, равен на шестмесечния EURIBOR плюс марж от 4,75 % (т.е. общо 5,092 % към датата на предоставяне), заявявайки, че тъй като лихвеният процент по заема за капитал от 2011 г. е бил по-висок, това може да се разглежда като доказателство за съответствие с пазарните условия.

(150) Както и в случая със заема за капитал от 2005 г., Финландия не разясни дали референтният кредитор е бил от подобен вид като града, с други думи дали е бил дъщерно дружество на група с предишна експозиция към своя длъжник както като кредитор, така и като акционер. В допълнение на това референтният емитент на заема за капитал е осъществявал дейност на пазар (продажба на горска земя и парцели), различен от този на града/HelB. Освен това референтната сделка е била извършена повече от година и половина след оценявания заем за капитал. И накрая, референтният кредитор може да не е бил в сравнимо финансово положение с това на HelB. Поради това Комисията счита, че предоставеният от Финландия пример не може да се разглежда като сравнима пазарна сделка и следователно не представлява подходящ референтен показател за сравнение.

(151) Комисията не откри и никакви подходящи пазарни референтни показатели. Като се има предвид, че липсват пазарни данни за конкретните сделки и че не е било възможно да се определят подходящи пазарни референтни показатели, Комисията трябва да прибегне до други методи за оценка.

(152) В случай на капиталова инвестиция, като настоящата мярка, Комисията счита, че ННС е подходящ метод за оценка. ННС е равна на очакваните бъдещи парични потоци от заема, дисконтирани с изискваната норма на възвръщаемост. Очакваните бъдещи парични потоци се състоят от първоначални капиталови разходи (т.е. самия заем) и последващи плащания, които ще бъдат получени по заема (т.е. плащане на главницата и лихвите) до пълното му амортизиране. Поради това Комисията трябва да оцени какви плащания един предпазлив и разумен пазарен инвеститор би могъл разумно да очаква да получи по заема за капитал, предоставен на дружество, което се намира във финансовото положение на HelB през януари 2011 г.

(153) Комисията разгледа първо финансовото положение на HelB през 2010 г., т.е. последната финансова година, преди градът да предостави заема за капитал. За тази година HelB е отчело загуба от -3,3 млн. EUR и отрицателен собствен капитал от -6,6 млн. EUR. В по-ранни случаи (33) Комисията е заключавала, че ако едно дружество има отрицателен собствен капитал, тогава a priori се допуска, че то се определя като предприятие в затруднение съгласно точка 10 от Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2004 г. Общият съд също така стигна до заключението, че едно дружество с отрицателен собствен капитал е предприятие в затруднено положение (34). Следователно, въз основа на Насоките за оздравяване и преструктуриране от 2004 г., преди да получи заема от 2011 г., HelB е било определено като предприятие в затруднено положение (то се е квалифицирало като такова от 2009 г. нататък (35)), което означава предприятие, което без намеса от страна на държавата почти сигурно би било обречено да прекрати дейността си в краткосрочен или средносрочен план.

(154) За да оцени финансовите перспективи на дадено дружество, един разумен частен инвеститор би разгледал не само настоящото му финансово положение, но и финансовите му резултати за минали периоди. Това е така, защото настоящото финансово положение може да бъде изкривено, например поради въздействието на еднократни събития. Отчитането на по-дълги исторически периоди дава възможност на инвеститорите по-добре да предвидят евентуални бъдещи тенденции. Такъв инвеститор би се опитал да си отговори на въпроса дали въпреки лошото финансово състояние на HelB през 2010 г., все още е имало основателни причини да се очаква, че дружеството ще подобри резултатите си и ще генерира достатъчно печалби в бъдеще, за да изплати заема за капитал.

(155) Разглеждайки финансовите отчети на HelB за предходни години, инвеститорът би забелязал, че дружеството никога не е отчитало никакви печалби от началото на дейността си през 2005 г. Следователно генерираната през 2010 г. загуба не е била изключение, произтичащо от вероятното въздействие на еднократни събития или временното влошаване на пазарната среда, а част от дългосрочната тенденция, белязана от шест последователни години със сериозни загуби. Към 31 декември 2010 г. натрупаните загуби на HelB са били -16,5 млн. EUR (при -0,1 млн. EUR през 2005 г.). Не може да има никакво съмнение, че един разумен инвеститор би приел като сериозно предупреждение факта, че дружеството в структурно отношение е трупало загуби, без вероятност да започне да генерира печалби. Такова очакване би било още по-оправдано при разглеждане на финансовите данни на предшествениците на HelB, HKL Bussilikenne и STA. Както се оказа, тези дружества също не са реализирали никакви печалби, поне от 1999 г. насам. Това означава, че 2010 г. не е била шестата, а всъщност дванадесетата поредна година, през която HelB или неговите предшественици са генерирали загуби.

(156) Да предположим, че един разумен инвеститор, който е наясно с подобно лошо финансово положение и лоши резултати от минали периоди на HelB, все пак би счел, че си струва да прецени дали нов заем за капитал би могъл да направи дружеството печелившо. Финландия изглежда предполага, че това би могло рационално да се очаква, особено като се има предвид, че HelB е приложило мерките за подобряване на рентабилността през периода 2008—2010 г. (вж. съображение 61).

(157) Във връзка с това Комисията отбелязва, че преди да вземе въпросното инвестиционно решение, един такъв инвеститор вече би бил запознат с действителните финансови резултати от тези мерки за подобряване на рентабилността. В края на 2010 г., последната година от тяхното изпълнение, HelB е отчело загуба от -3,3 млн. EUR. За сравнение, през периода 2005—2007 г., т.е. през трите години, предхождащи прилагането на тези мерки, HelB е отчело средна годишна загуба от -2,5 млн. EUR. Това означава, че след прилагането на мерките за подобряване на рентабилността HelB не само не е излязло на печалба, но е генерирало дори по-големи загуби от преди. Струва си да се отбележи, поглеждайки назад, че една година по-късно, независимо от получения през 2011 г. заем за капитал, загубата на HelB се е увеличила допълнително, достигайки -6,1 млн. EUR.

(158) Един разумен инвеститор би проучил също така дали дружеството, в което потенциално би искал да инвестира, си изплаща другите дългове. Щеше да е успокоително да се установи, че HelB е изпълнявало задълженията си. Един разумен инвеститор обаче не би бил успокоен да научи, че HelB не е изплатило никаква част от заема за капитал от 2005 г. Неизплатеното салдо по този заем в края на 2010 г. (с начислена лихва) е възлизало на 21,6 млн. EUR. Комисията припомня, че според Финландия към момента на предоставяне на заема за капитал от 2005 г. HelB е имало задоволителна кредитоспособност и перспективи за подобряваща се рентабилност. Ако дружество, за което се твърди, че е в добро финансово положение, не е изплатило никаква част от заема за капитал от 2005 г., един разумен инвеститор не би очаквал да получи повече от предприятие в много по-лошо финансово положение, каквото е било HelB през 2011 г.

(159) Комисията не споделя мнението на Финландия, че неизплащането на заема за капитал от 2005 г. не може да се разглежда като съществен фактор за определяне на съответствието с пазарните условия на заема за капитал от 2011 г. Финландия твърди това на основание на факта, че финландското право включва специфични разпоредби относно заемите за капитал. Причините, поради които предполагаемата необходимост да се гарантира съответствието с финландското право не може да се счита за фактор при определяне на съответствието с пазарните условия, както е посочено в съображение 124 по отношение на заема за капитал от 2005 г., се прилагат mutatis mutandis спрямо заема за капитал от 2011 г. В допълнение на това, всеки разумен инвеститор, който възнамерява да предостави заем за капитал, би разглеждал като съществен критерий при вземане на решение факта дали неговият потенциален длъжник е изплащал подобни заеми в миналото или не.

(160) Що се отнася до въпроса какви парични потоци един разумен рационален инвеститор би очаквал да генерира от заема за капитал от 2011 г., струва си да се припомни, че заемът е подлежал на погасяване само ако и доколкото HelB е генерирало достатъчно печалби. Поради това Комисията ще проучи какви печалби един разумен инвеститор би очаквал HelB да генерира от 2011 г. нататък.

(161) Въз основа на анализа, направен в съображения 153—157, Комисията счита, че един разумен инвеститор с нормален рисков профил не би очаквал от HelB да генерира каквито и да е печалби и следователно да получи каквито и да било плащания по заема за капитал от 2011 г. Действителните финансови резултати на HelB също потвърждават този анализ, тъй като HelB е продължило да генерира загуби и не е изплатило никаква част от заема за капитал от 2011 г. В крайна сметка градът е конвертирал заема в собствен капитал, което — като се има предвид, че HelB е прекратило дейността си, — на практика е означавало неговото отписване.

(162) Дори и ако HelB беше генерирало някаква печалба, то не би могло да я използва цялата за изплащане на заема за капитал от 2011 г. HelB щеше да се наложи първо да покрие остатъка от натрупаните си загуби и заеми за капитал (-0,6 млн. EUR към 31 декември 2010 г.) и след това, ако все още има излишък, да използва почти 80 % от него за изплащане на заема за капитал от 2005 г. Това се дължи на факта, че заемите за капитал са били платими на пропорционална основа, а на заема от 2005 г. (включително начислената лихва) са се падали приблизително 80 % от общия остатък по двата заема за капитал (т.е. заемите от 2005 и 2011 г.). С други думи, за да изплати заема от 2011 г. в размер на 5,8 млн. EUR, HelB щеше да се наложи да реализира печалба от най-малко 28 млн. EUR, тъй като щеше да му се наложи да покрие и капиталовия дефицит от -0,6 млн. EUR и да изплати заема от 2005 г. (21,6 млн. EUR с начислената лихва към края на 2010 г.). В допълнение на това HelB е щяло да трябва да изплати всички лихви, начислени по заема за капитал от 2011 г. За сравнение, през шестте финансови години от дейността си преди 2010 г. HelB е генерирало обща нетна загуба от -16,3 млн. EUR.

(163) Както е посочено в съображение 161, очакваните бъдещи плащания по заема за капитал от 2011 г. от гледна точка на един разумен инвеститор биха били нулеви. Следователно ННС на тази инвестиция, равняваща се на сумата от първоначалните разходи за капитал (т.е. самия заем) и последващите плащания, възлиза на -5,8 млн. EUR. Дори и ако се предположи, че HelB би реализирало някаква печалба, определено тя не би била достатъчна, за да се изплати целият заем (вж. съображение 162). В такъв случай ННС на инвестицията пак щеше да е отрицателна. Като се има предвид, че правилото за вземане на решения при анализа на ННС е i) да се инвестира, ако ННС е по-голяма от нула, и ii) да не се инвестира, ако ННС е отрицателна, Комисията стига до заключението, че един разумен инвеститор не би предоставил заема за капитал на HelB през януари 2011 г.

(164) Финландия твърди, че заемът за капитал от 2011 г. не следва да се оценява чрез сравнение със заем, предоставен от хипотетичен нов инвеститор, а по-скоро да се разглежда като капиталова инжекция, направена от дългосрочен собственик на група в изцяло притежавано дъщерно дружество с цел запазване на неговия капитал.

(165) Действително предишната икономическа експозиция на града към HelB като акционер (и кредитор) следва да се вземе предвид при разглеждане на въпроса дали въпросният заем за капитал е в съответствие с пазарните условия (36). Такава предишна експозиция може да бъде разглеждана в рамките на съпоставителния сценарий например чрез сравняване на очакваната възвръщаемост от съответната инвестиция с очакваната възвръщаемост при съпоставителния сценарий. Такива съпоставителни сценарии могат да включват например продажба на дружеството, продажба на активи, ликвидация, преструктуриране или набиране на частен капитал. В случай че някой от тези алтернативни сценарии осигурява по-висока очаквана печалба или по-ниски очаквани загуби от избрания, един собственик на пазара би предпочел този вариант.

(166) Градът не е сравнил възвръщаемостта по заема за капитал от 2011 г. с възвръщаемостта при всеки алтернативен сценарий. Освен това Финландия не твърди, че заемът би предоставил на града най-високата възвръщаемост. Следователно градът е взел въпросното инвестиционно решение без да провери дали то ще бъде по-изгодно от другите налични варианти. Във всеки случай това не е начинът, по който би постъпил един разумен инвеститор с предишна експозиция.

(167) Предвид липсата на сравнение от страна на града, Комисията извърши своя собствена оценка. На първо място, Комисията отбелязва, че акционер, притежаващ 100 % от акциите на дадено дружество, може действително да има различни интереси от инвеститор без предишна експозиция; въпреки това дори и такъв акционер не би финансирал дъщерното си дружество безкрайно, а рано или късно би изискал определена норма на възвръщаемост от инвестицията си.

(168) До момента, в който градът е предоставил заема за капитал от 2011 г., HelB и неговите предшественици не са реализирали никаква печалба в продължение на поне 12 последователни години и не е имало реалистични перспективи рентабилността да се увеличи в бъдеще (вж. съображение 155). Освен това, въпреки че градът преди това е бил инвестирал най-малко 30,8 млн. EUR под формата на „заема за учредяване“ и заема за оборудване, той е наблюдавал как капиталът му се стопява с всяка година. До 2010 г. натрупаните капиталови загуби на града от инвестицията в HelB и неговите предшественици е достигнала -21,7 млн. EUR (37). Съмнително е дали разумен акционер би продължил да финансира дъщерното си дружество при такива обстоятелства.

(169) В количествено изражение възвръщаемостта по заема за капитал от 2011 г., която един разумен пазарен инвеститор би очаквал, би била -5,8 млн. EUR (вж. съображение 163). Това обаче не е единственият фактор, който даден акционер (особено ако притежава 100 % от акциите на дружеството) би взел предвид. Той също така би взел предвид и очакваните бъдещи капиталови печалби/загуби. Във връзка с това Комисията отбелязва, че ако HelB е продължило да изчерпва своя капитал със среден темп, регистриран между 2005 и 2010 г., градът е щял да продължи да губи най-малко -2,7 млн. EUR от своя капитал всяка година след инвестицията. В действителност градът е загубил много повече, средно -4.1 млн. EUR капитал годишно за периода 2011—2014 г.

(170) Комисията сега ще разгледа алтернативен сценарий за продажба на HelB. В такъв случай градът щеше да поеме разходите по продажбата, които обикновено са незначителни. Той също така би загубил заема за капитал от 2005 г. Този заем обаче е било малко вероятно да бъде върнат така или иначе и всъщност никога не е бил върнат (вж. съображение 158). Градът също така щеше да загуби и заема за оборудване, чието неизплатено салдо към края на 2010 г. е било 13,1 млн. EUR, от които HelB е изплащало 0,6 млн. EUR годишно. Не е било разумно да се очаква, че заемът за оборудване ще бъде изцяло изплатен (HelB всъщност е изплатило едва 2,4 млн. EUR, преди градът да отпише заема). Въпреки това, дори и при малко вероятния сценарий, ако HelB беше продължило да изплаща този заем, всички съответни постъпления биха били повече от неутрализирани от вероятните загуби на капитал (вж. предходното съображение). Сумарно допълнителните разходи при сценария за продажба в сравнение с действителните разходи могат да се приемат за 0.

(171) От друга страна, при този сценарий градът е щял да получи постъпления от продажбата. Комисията няма точна оценка за стойността на HelB през януари 2011 г. За целите на оценката обаче не е необходимо да се определя точната продажна стойност. Достатъчно е да се покаже, че очакваните постъпления от продажбата биха били по-високи от възвръщаемостта при базовия сценарий, т.е. -5,8 млн. EUR (вж. съображение 163).

(172) През септември 2015 г. Inspira Oy, нает от града експерт, е оценил HelB на стойност между 11,6 и 25,6 млн. EUR (в зависимост от използвания метод за оценка). През декември 2015 г. градът е продал HelB за 24,2 млн. EUR. Комисията отбелязва, че нетните активи на HelB, които отразяват стойността на дружеството, са били с 16,3 млн. EUR по-малко през декември 2014 г., отколкото през декември 2010 г. Освен това финансовите перспективи на HelB са се влошили, тъй като дружеството е отчело загуба от -7 млн. EUR през 2014 г. (влошаване спрямо предходната година) и загуба от -3,3 млн. EUR през 2010 г. (подобрение спрямо предходната година). Като се има предвид това, може да се предположи, че стойността на HelB към момента на предоставяне на заема за капитал от 2011 г. е била по-висока, отколкото към момента на продажбата на дружеството. Независимо от конкретния случай, не може да се отрече, че градът е можел да очаква да генерира поне известни приходи от продажбата на HelB през януари 2011 г. Това е достатъчно да се заключи, че очакваната възвръщаемост е била по-висока при сценария с продажбата, отколкото при действителния сценарий с предоставянето на заема. Следователно заемът за капитал от 2011 г. не е бил в съответствие с пазарните условия, дори като се вземе предвид предишната икономическа експозиция на града.

(173) Без да се засяга заключението, направено в предходното съображение, дори ако заемът за капитал от 2011 г. е бил най-добрият вариант за града (quod non), той пак не би бил в съответствие с пазарните условия на основание, че не е бил предоставен при пазарни условия. Това е така, защото съгласно Съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. (38), което влезе в сила на 1 юли 2008 г. и следователно е приложимо спрямо заема за капитал от 2011 г., използваният като приближение пазарен лихвен процент за стандартен заем, предоставен през януари 2011 г. на дружество в затруднено финансово положение (рейтинг CCC и по-нисък), каквото е било HelB, без обезпечение, е 11,49 % (базов процент от 1,49 % плюс марж от 1 000 базисни пункта). Поради това той е бил много по-висок от действително приложения лихвен процент от 6 %. Всъщност използваният като приближение лихвен процент следва да бъде дори по-висок, за да се отчете допълнителният риск, свързан с квазикапиталовия характер на заема за капитал.

(174) Финландия представи проучване, изготвено от експерт, който е оценил съответствието с пазарните условия на подчинените заеми, предоставени на HelB. Проучването обхваща заемите за капитал от 2011 и 2012 г. Експертът е установил, че лихвеният процент от 6 % по тези заеми може да се счита за пазарен. Комисията все пак отбелязва, че проучването е от 8 юни 2015 г., т.е. било е изготвено много след като градът е взел решението да отпусне въпросните заеми. Следвайки консолидираната съдебна практика на Съда, съответствието с пазарните условия трябва да се проверява предварително, като се вземе предвид информацията, която е била налична към момента на вземане на решението за намесата (39). Проучването е било изготвено впоследствие, поради което не може да бъде прието като основателно доказателство за съответствие с пазарните условия.

(175) Въпреки това Комисията разгледа проучването и счита, че то не може да бъде прието като доказателство за съответствие с пазарните условия поради следните причини. Първо, в него се оценява рейтингът на HelB за тригодишен период 2010—2012 г. и следователно не се отразява точно финансовото положение на дружеството в точния момент на предоставяне на заемите. Второ, в него разглежданите заеми се сравняват с извадка от подчинени пазарни заеми. Референтната група обаче е насочена към длъжниците с по-висок рейтинг и следователно подценява средния пазарен лихвен процент (40). Във всеки случай лихвеният процент по заемите за капитал за HelB си остава по-нисък от този подценен среден лихвен процент (6,9 %) без това да е обосновано. И накрая, лихвеният процент по заемите за капитал е по-нисък от средните лихвени проценти по купоните за облигациите, емитирани през 2011 и 2012 г., докато облигациите обикновено имат по-висок приоритет от подчинените заеми и следователно са свързан