РЕШЕНИЕ (ЕС) 2019/700 НА КОМИСИЯТА

от 19 декември 2018 година

относно Държавна помощ SA.34914 (2013/C), приведена в действие от Обединеното кралство във връзка с корпоративното данъчно облагане в Гибралтар

(нотифицирано под номер С(2018) 7848)

(само текстът на английски език е автентичен)

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,

като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,

като уведоми съответните страни да представят своите мнения (1),

като има предвид, че:

1. ПРОЦЕДУРА

(1) На 1 юни 2012 г. Комисията получи жалба от испанските органи по отношение на новия закон за данъчно облагане на доходите в Гибралтар, Закона за данъчно облагане на доходите от 2010 г. (Income Tax Act 2010, наричан по-долу „IТА 2010“).

(2) На 16 октомври 2013 г. Комисията започна официална процедура по разследване с цел да провери дали освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти в IТА 2010 поставя избирателно в по-благоприятно положение определени предприятия в нарушение на правилата на Европейския съюз за държавна помощ (решението за започване на тази процедура се нарича в настоящото решение „Първото решение за откриване на процедурата“) (2).

(3) На 4 декември 2013 г. органите на Обединеното кралство предоставиха на Комисията записка относно освобождаването от данъчно облагане на доходите от роялти заедно с проект на законодателен акт, изготвен от правителство на Гибралтар за изменение на IТА 2010 с цел доходите от роялти да станат облагаеми в Гибралтар. След поискване тази информация бе допълнена от органите на Гибралтар с електронни писма от 6, 12 и 16 декември 2013 г.

(4) На 16 декември 2013 г. органите на Гибралтар представиха молба за удължаване на срока за предоставяне на мнения относно Първото решение за откриване на процедурата до 17 януари 2014 г. Тази молба беше приета от Комисията в същия ден.

(5) На 20 декември 2013 г. Обединеното кралство представи мнения във връзка със започването на процедурата в съответствие с член 108, параграф 2 от ДФЕС. Мнения на трети страни относно процедурата бяха получени от Испанската конфедерация на работодателите (C.E.O.E (3)), Германия, Испания и правителството на Гибралтар съответно на 27 декември 2013 г., 27 декември 2013 г., 6 януари 2014 г. и 17 януари 2014 г.

(6) С електронно писмо от 7 януари 2014 г. органите на Гибралтар предоставиха на Комисията копие на Закона за данъчно облагане на доходите (Изменение) от 24 декември 2013 г., с който се въвежда изменение на IТА 2010 във връзка с данъчното облагане на доходите от роялти.

(7) С писмо от 16 април 2014 г. Комисията прикани Обединеното кралство да представи своите мнения относно констатациите на трети страни във връзка с откриването на официалната процедура. Обединеното кралство отговори в удължения срок с писмо от 2 юни 2014 г.

(8) На 1 октомври 2014 г. Комисията информира Обединеното кралство за своето решение (4) да разшири процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, за да включи практиката за данъчните становища в Гибралтар (това решение е посочено в настоящото решение като „Решението за разширяване на производството“).

(9) На 10 ноември 2014 г. Комисията поиска допълнителна информация във връзка с практиката за данъчните становища в Гибралтар. Тази информация беше предоставена от Обединеното кралство на 8 декември 2014 г.

(10) На 4 март 2015 г. Обединеното кралство беше уведомено за поправка на Решението за разширяване на производството.

(11) На 23 март 2015 г. от Комисията беше поискана допълнителна информация във връзка с практиката за данъчните становища. Тази информация беше представена от Обединеното кралство на 23 април 2015 г.

(12) На 31 март 2015 г. Обединеното кралство представи своите мнения относно Решението за разширяване на производството.

(13) След електронно писмо на Обединеното кралство от 9 март 2015 г. с предложения за проект на законодателен акт и насоки във връзка с териториалния принцип и практиката за данъчните становища Комисията предостави на Обединеното кралство редица предложения относно проекта на законодателен акт и насоките с писмо от 3 септември 2015 г.

(14) На 19 октомври 2015 г. Обединеното кралство предостави на Комисията преразгледан проект за нормативен акт и насоки относно практиката за данъчните становища, както и 20 прегледа на данъчни становища. На 11 ноември 2015 г. Комисията поиска информация за 2 299 предприятия, чиито доходи са начислени в Гибралтар или произлизат от Гибралтар. Поисканата информация беше представена от Обединеното кралство на 24 ноември 2015 г. Допълнителни прегледи на данъчни становища бяха изпратени от Комисията на 3 декември 2015 г., 19 февруари 2016 г. и 31 август 2016 г.

(15) На 14 юли 2016 г. ново искане за информация относно практиката за данъчните становища и освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти беше изпратено на Обединеното кралство. Обединеното кралство отговори с писмо от 31 август 2016 г.

(16) На 7 октомври 2016 г. Решението за разширяване на производството бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (5).

(17) През октомври и ноември 2016 г. шест заинтересовани страни, включително Гибралтар и Испания, представиха своите мнения относно Решението за разширяване на производството.

(18) На 9 ноември 2016 г. Гибралтар подаде молба за отмяна на Решението за разширяване на производството пред Общия съд на Европейския съюз (6).

(19) На 7 декември 2016 г. Комисията прикани Обединеното кралство да коментира получените мнения на трети страни. Обединеното кралство представи своите мнения на 31 януари 2017 г.

(20) На 16 февруари 2017 г. Комисията поиска допълнителни пояснения от Обединеното кралство относно данъчните становища на Гибралтар. Органите на Обединеното кралство отговориха на 31 март 2017 г. и представиха допълнителна информация на 3 май 2017 г. в рамките на удължения срок.

(21) На 29 ноември 2017 г. Обединеното кралство представи копие на всички доклади, изготвени от гибралтарските данъчни органи в резултат на прегледите, извършени във връзка с 165-те данъчни становища, изброени в Решението за разширяване на производството.

(22) В отговор на коментарите на Комисията от 7 декември 2017 г. допълнителна информация, включително проект за законодателен акт и насоки, бяха предоставени на 18 януари 2018 г. от Обединеното кралство.

(23) На 9 февруари 2018 г. Комисията поиска допълнителни пояснения за проекта на законодателен акт, изпратен от Обединеното кралство. Тя поиска също така допълнителни пояснения по фактически или правни аспекти на някои от прегледите на данъчните становища, представени от Обединеното кралство през ноември 2017 г.

(24) С писмо от 21 февруари 2018 г. Обединеното кралство отговори на това искане за информация. С електронно писмо от 1 март 2018 г. Комисията прикани Обединеното кралство да предостави пояснение по определени специфични данъчни становища. Обединеното кралство отговори на това искане на 15 март 2018 г. Допълнителни пояснения по същите въпроси бяха предоставени от Обединеното кралство на 24 май 2018 г. след искане на Комисията от 3 май 2018 г.

(25) На 5 декември 2013 г., 12 март 2015 г., 28 май 2015 г., 29 ноември 2017 г. и 5 октомври 2018 г. бяха проведени заседания с Обединеното кралство заедно с представители на органите на Гибралтар.

2. ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ

(26) Гибралтар е британска отвъдморска територия. Територията има пълно вътрешно самоуправление, като Обединеното кралство отговаря за външните ѝ отношения, например за преговорите по данъчни спогодби.

2.1. Общо описание на системата за корпоративно данъчно облагане на Гибралтар

(27) ITA 2010 (7) влезе в сила на 1 януари 2011 г. и замени предходния Закон за данъчно облагане на доходите от 1952 г. („ITA 1952“). Новият закон въведе обща ставка на подоходен данък от 10 %, прилагана за предприятията в цялата икономика с изключение на предприятията за обществени услуги, далекосъобщителните услуги и предприятията, ползващи се и злоупотребяващи с господстваща пазарна позиция, които се облагат с 20 %.

а) Корпоративни данъкоплатци

(28) Както предприятие (8), обичайно пребиваващо (9) в Гибралтар, така и предприятие, кое то не пребивава обичайно в Гибралтар, може да бъде данъкоплатец на Гибралтар, но в последния случай — само ако предприятието извършва търговска дейност в Гибралтар чрез клон или представителство (10).

б) Данъчна основа

Доходите, подлежащи на облагане с данък, са посочени изчерпателно в таблици А, В и С в списък 1 към IТА 2010. Това се прилага както за юридически, така и за физически лица. Когато IТА 2010 е бил приет, в таблици А, В и С са били посочени следните категории доходи:

— Таблица А: търговия, бизнес, професия, знаят и недвижими имоти;

— Таблица В: дейност като наето и като самостоятелно заето лице;

— Таблица С: други доходи (дивиденти (11), доходи от фондове, доходи от права, пенсии и общ клас за прихващане във връзка с позиции от доходите, попадащи в приложното поле на разпоредбите срещу избягването на данъци в раздел 40 от и списък 4 към IТА 2010).

(29) За целите на изчисляване на основата за оценка на предприятията, в раздел 16 от IТА 2010 се предвижда, че с някои изключения облагаемите печалби или капиталови печалби на дадено предприятие за съответния отчетен период са пълният размер на печалбите или капиталовите печалби на предприятието за този отчетен период, като се приложи териториалната данъчна основа, посочена в съображения 30—32.

в) Териториална данъчна основа

(30) IТА 2010 се основава на териториална система на данъчно облагане, което означава, че печалбите или капиталовите печалби се облагат само ако доходите „са начислени в Гибралтар или произлизащи от Гибралтар“. В съответствие с раздел 74 от IТА 2010 терминът „начислени във или произлизащи от“ се определя въз основа на местоположението на дейностите (12), които водят до печалби, определяно по принцип конкретно за всеки отделен случай. Според тази разпоредба се приема, че дейностите, изискващи лицензиране и регулиране съгласно който и да е закон на Гибралтар, се извършват в Гибралтар.

(31) Това прилагане от гибралтарските данъчни органи на понятията за начисляване и произлизане намира своя източник и в принципите, изведени от съдебната практика на Съдебната комисия на Тайния съвет (13) в няколко ключови дела, като Hang Seng (14) и HK-TVB (15), свързани с прилагането на принципа на териториалност в Хонг Конг. Решенията на Съдебната комисия на Тайния съвет, отнасящи се до юрисдикции, различни от Гибралтар, не са обвързващи за Гибралтар, но гибралтарските съдилища могат да се позоват на тях, ако ги смятат за относими. Обединеното кралство смята, че такъв ще бъде очевидно и случаят с решенията, цитирани в настоящото съображение, поради сходството на законодателството в двете юрисдикции (16).

(32) Съгласно съдебната практика, посочена в съображение 31, когато решават дали печалби на дадено лице се начисляват в Гибралтар или произлизат от Гибралтар, гибралтарските данъчни органи следва да проверят какво лицето е направило или предлага да направи, за да придобие въпросните печалби, и къде това лице е направило или възнамерява да направи това. Ударението следователно е поставено върху установяване на географското местоположение на дейността, генерирала печалбите за съответните сделки. Във връзка с предоставянето на услуги от дадено предприятие, гибралтарските органи посочиха, че те ще вземат предвид по-специално географското местоположение, където се осъществяват всички доходоносни дейности (а не просто отдела за помощни оперативни функции („back office“), за да определят мястото, където се извършват услугите, подлежащи на облагане.

2.2. Освобождаване от облагане на доходите от пасивни лихви и роялти

(33) Съгласно първоначалния вариант на IТА 2010 пасивни лихви и роялти не са подлежали на данъчно облагане (17) независимо от източника на доходите, нито от прилагането на принципа на териториалност. Понятието за пасивни лихви се отнася главно до лихви по вътрешнокорпоративни заеми. От друга страна, лихвите са подлежали на данъчно облагане, ако са били смятани за доходи от търговия, т.е. ако представляват неразделна част от потока на приходите на предприятието (18).

(34) IТА 2010 е бил изменен през юни 2013 г., считано от 1 юли 2013 г., с цел всички лихви по вътрешнокорпоративни заеми (произтичащи както от вътрешни, така и от чуждестранни източници) да подлежат на облагане с данък по общата ставка от 10 %, ако лихвите, получени или подлежащи на получаване от всяко предприятие източник, надхвърлят сумата от 100 000 GBP годишно (19). По отношение на доходите от роялти, допълнителен законодателен акт е бил приет на 24 декември 2013 г., с който доходите от роялти (получени или подлежащи на получаване от предприятие, регистрирано в Гибралтар) стават облагаеми с данък от 10 %, считано от 1 януари 2014 г. (20)

(35) Съгласно таблица С от списък 1 към IТА 2010 дивидентите, изплатени или платими от едно предприятие на друго предприятие, не подлежат на данъчно облагане. Това е общото правило независимо от местоположението на предприятието и дейността на участващите предприятия (холдингови дружества или активно действащи търговски фирми). Същото се прилага и за дивиденти, получени от място на стопанска дейност (намиращо се в Гибралтар) на чуждестранно предприятие.

2.3. Практика за данъчни становища

(36) Комисарят по подоходното данъчно облагане на Гибралтар има право да предоставя данъчни становища в рамките на общото си задължение да гарантира доброто прилагане на Закона за данъчно облагане на доходите и отговорността си за оценяването и събирането на подоходния данък в Гибралтар. Тези общи правомощия произтичат от раздел 2, параграфи 1 и 2 от IТА 2010.

(37) Относно данъчните становища, изброени в Решението за разширяване на производството, в повечето случаи исканията за данъчни становища трябва да бъдат потвърдени от това дали местното предприятие подлежи на данъчно облагане в Гибралтар в резултат на основните законови принципи за данъчно облагане, т.е. начисляване и произлизане на доходите в съответствие с териториалната система.

(38) Освен това в раздел 42 от IТА 2010 се предвижда специфична процедура за изясняване на въпросите във връзка с борбата с избягването на данъци. Такива становища могат да бъдат предоставени единствено с цел да се определи дали определени сделки и договорености са облагаеми в съответствие с раздел 40 от или списък 4 към IТА 2010, т.е. за да се определи дали дадена конструкция е изкуствена или фиктивна с цел да се анулира или намали размерът на дължимия данък.

3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ

3.1. Освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти

(39) В Първото решение за откриване на процедурата Комисията изрази предварителното мнение, че освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни (вътрешнокорпоративен заем) лихви и роялти съгласно IТА 2010 представлява държавна помощ за целите на член 107, параграф 1 от ДФЕС и изрази съмнения относно съвместимостта му с вътрешния пазар.

(40) По отношение на избирателността по същество Комисията установи, че освобождаването от данъчно облагане на пасивни доходи (лихви, роялти и дивиденти) е prima facie избирателно. По отношение на дивидентите тя обаче установи, че освобождаването е обосновано от логиката за предотвратяване на двойно данъчно облагане. От друга страна, Комисията не намери основание за освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти. По-специално, тя изрази несъгласие, че освобождаването от данъчно облагане на пасивни лихви от чуждестранен източник следва от логиката на териториалната система на данъчно облагане. Тя не прие и довода, че освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви от чуждестранен източник може да се обоснове със загриженост за управляемостта (прекомерни разходи за събиране на данъците). И накрая, във връзка с освобождаването от данъчно облагане на доходите от роялти, Комисията не прие необходимостта от простота и ефективност на системата на Гибралтар за данъчно облагане като валидна обосновка за освобождаването от данъчно облагане.

(41) Комисията достигна също така до предварителното заключение, че мярката е финансирана с държавни ресурси, дава икономическо предимство на предприятията, засяга търговията между държавите членки и заплашва да наруши конкуренцията, като поставя в по-благоприятно положение определени предприятия. Вследствие на това тя смята, че освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти представлява държавна помощ за целите на член 107, параграф 1 от ДФЕС.

(42) Комисията достигна също така до заключението, че такава помощ представлява „нова помощ“, тъй като освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви съгласно IТА 1952 не е било предоставено автоматично и е изисквало оценка за териториалност. Освен това със закона IТА 2010 е въведено освобождаване от данъчно облагане на доходите от роялти, каквото не е имало преди това съгласно IТА 1952. В тази връзка Комисията отбеляза, че прилагането на териториалната система означава, че всички доходи от роялти, получени от дадено гибралтарско предприятие, се начисляват в Гибралтар и произлизат от Гибралтар.

(43) И накрая, Комисията изрази своите съмнения относно съвместимостта на правилото за освобождаване от данъчно облагане на доходи от пасивни (вътрешнокорпоративен заем) лихви и роялти с вътрешния пазар. По-специално, тя не установи възможни основания за съвместимост съгласно член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС.

3.2. Практиката за данъчни становища

(44) С Решението за разширяване на производството Комисията реши да разшири официалната процедура по разследване с включването на 165 данъчни становища, предоставени от гибралтарските данъчни органи през периода от 2011 г. до август 2013 г. (от общо 340 данъчни становища, предоставени през този период).

(45) Комисията смята, че четирите условия за класифицирането на дадена мярка като държавна помощ са по принцип спазени. По-специално, тя достигна до предварителното заключение, че мерките за данъчни становища са избирателни по същество, тъй като гибралтарските данъчни органи са се въздържали по принцип от провеждане на надлежно оценяване на данъчните задължения на предприятията при упражняване на своите дискреционни правомощия. Комисията смята, че такова поведение е било възможно, тъй като законовите разпоредби са формулирани неясно. Комисията изрази също така предварителното мнение, че в някои случаи гибралтарските данъчни органи са издали данъчни становища, които са несъвместими с приложимите данъчни разпоредби.

(46) В подкрепа на предварителните си заключения относно избирателния характер на мерките за данъчни становища поради съществуването на дискреционни практики, неправилното прилагане на правилата или липсата на надлежна проверка за ефективно осъществяване на дейностите, Комисията изложи седем типични категории на случаи въз основа на различни видове становища, дейности или доходи.

(47) Комисията достигна до предварителното заключение, че като предоставя такива данъчни становища само на определени многонационални дружества, за разлика от други, изцяло местни дружества, които не са поискали данъчно становище, данъчните органи са третирали различно дружества, намиращи се в сходно правно и фактическо положение. Вследствие на това мерките бяха определени като prima facie избирателни. Освен това Комисията не намери приемливо основание на базата на характера на общата схема на референтната система (вж. съображение 57 от Решението за разширяване на производството). В тази връзка тя посочи също така, че всяка приемлива обосновка ще изисква съществуването на подходящи процедури за контрол и мониторинг (21) (с цел да се осигури последователно прилагане на системата за данъчно облагане), каквито очевидно няма в настоящия случай.

(48) Комисията достигна също така до предварителното заключение, че мерките за данъчни становища са финансирани с държавни ресурси, дават икономическо предимство на предприятията, засягат търговията между държавите членки и заплашват да нарушат конкуренцията, като облагодетелстват определени предприятия. Тя изрази своите съмнения относно съвместимостта на тези мерки с вътрешния пазар. Вследствие на това тя изрази предварителното мнение, че мерките за данъчни становища представляват държавна помощ за целите на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Комисията разглежда също така тази държавна помощ като представляваща „нова помощ“.

(49) Разширеното производство се отнася не само до 165-те отделни данъчни становища, но и по-общо до практиката за данъчните становища съгласно IТА 2010, при която разпоредбите на IТА 2010 редовно се прилагат неправилно.

(50) По отношение на съвместимостта на 165-те данъчни становища и общата практика за данъчни становища с вътрешния пазар Комисията не намери възможни основания за съвместимост на базата на изключенията, посочени в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС.

(51) В заключение Комисията изрази предварителното мнение, че 165-те данъчни становища, изброени в приложението към Решението за разширяване на производството, и практиката за данъчните становища на Гибралтар представляват държавна помощ за целите на член 107, параграф 1 от ДФЕС и изрази съмнения относно съвместимостта им с вътрешния пазар. Тя освен това прикани органите на Обединеното кралство и Гибралтар да ѝ предоставят данни за допълнителни проверки. Накрая Комисията прикани Обединеното кралство да поясни дали и на какви основания практиката за данъчните становища или някое от 165-те данъчни становища могат да бъдат оценени като съвместими.

4. МНЕНИЯ НА ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО

4.1. Мнения относно освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти

(52) Мненията, представени от Обединеното кралство на 20 декември 2013 г., могат да бъдат обобщени, както следва: (1) IТА 2010 прилага принципа на териториалност, в съответствие с който печалбите на предприятията се облагат с данък в Гибралтар само ако доходите „са начислени в Гибралтар или произлизащи от Гибралтар“. Такава е била ситуацията и съгласно IТА 1952; (2) освобождаването от данъчно облагане на доходи от пасивни лихви и роялти не може да се разглежда като избирателно, тъй като от тези разпоредби могат да се възползват всички предприятия и те се прилагат по принцип във всички сектори на промишлеността, финансите и търговията. За достъпа до такова освобождаване няма никакви ограничения — нито по категория на предприятието, нито по вид на дейността. Фактът, че някои предприятия се ползват от данъчно становище повече от други, не го прави избирателно. Освен това не може да се посочи определена група от предприятия, които се ползват от мярката. Няма други предприятия в Гибралтар, намиращи се в сходно правно и фактическо положение, за които тези мерки не биха се приложили; (3) неправилно е да се каже, че освобождаването от данъчно облагане поставя избирателно в по-благоприятно положение определени предприятия, получаващи роялти за права върху интелектуалната собственост и вътрешногрупови лихви, платени от предприятия извън Гибралтар. Няма нищо в данъчната система, което да води към някакъв определен дял на предприятия извън Гибралтар или да дава някаква привилегия на предприятия, отпускащи заеми на чуждестранни предприятия; (4) посочването на „офшорни дружества“ в съображение 37 от Първото решение за откриване на процедурата е твърде нееднозначно и не е свързано с данъчното третиране на пасивни доходи. Освен това доводът, че мярката възстановява предходния режим на освобождаване от данъчно облагане на доходите на предприятия е неуместен и не влияе върху оценката за избирателност на освобождаването от данъчно облагане; (5) що се отнася до действителна избирателност, няма група или категория предприятия, които могат да бъдат определени като бенефициери. Начинът, по който дадено правило функционира понякога на практика, не го прави избирателно, освен ако условията на мярката или някаква установима и устойчива характеристика на конкретните обстоятелства, за които се прилага, не е причина да поставя в по-благоприятно положение само ограничена категория предприятия. В настоящия случай броят на предприятията, които се ползват действително или потенциално от разпоредбите, не е ограничен по никакъв начин, по закон и в действителност. Оттук следва, че разпоредбата не е избирателна; (6) освобождаването от данъчно облагане на доходи от пасивни лихви и роялти е обосновано от характера и общата схема на данъчната система на Гибралтар. На първо място, необлагането с данък на пасивни лихви от чуждестранен източник следва логично от принципа на териториалност, който се основава на целта за избягване на двойно данъчно облагане. Второ, освобождаването от данъчно облагане на доходите от лихви и роялти от източник в Гибралтар е обосновано от логиката на всяка данъчна система, като се има предвид, че разходите за събиране не трябва да надхвърлят очакваните приходи; (7) ако Комисията стигне до заключение, че третирането на лихвите по заеми от чуждестранен източник е избирателно, то би следвало да се разглежда като „съществуваща“ помощ. Елементът на нова помощ може да се отнася само до суми от пасивни лихви, „които са били облагаеми преди влизането в сила на IТА 2010“, докато съгласно IТА 1952 лихвите по заем от чуждестранен източник не са били облагаеми поради правилото „местоположение на заема“ (22). Това означава, че фактически „местоположението“ на лихвите по вътрешнокорпоративни заеми от чуждестранни източници е останало същото, както при предходния законодателен акт. Вследствие на това започването на официална процедура по разследване от Комисията по този отделен аспект на данъчната система на Гибралтар е било неправилно от правна гледна точка; (8) правителството на Гибралтар е въвело законодателен акт, считано от 1 юли 2013 г., така че всички доходи от лихви по вътрешнокорпоративни заеми, надхвърлящи 100 000 GBP годишно и произлизащи както от вътрешни, така и от чуждестранни източници, подлежат на облагане с данък. Посочен бе и друг законодателен акт, приет на 24 декември 2013 г. и влизащ в сила на 1 януари 2014 г., съгласно който доходите от роялти също подлежат на данъчно облагане; (9) освен това ако Комисията достигне до заключението, че данъчното третиране на лихви и роялти е „нова“ помощ, Гибралтар според Обединеното кралство смята, че възстановяването за съответните периоди би било трудно или невъзможно по причини от практически характер; (10) и накрая, Комисията се е отклонила от нормалната практика съгласно Регламент (ЕС) 2015/1589 (23) (наричан по-нататък „Процедурният регламент“), тъй като е започнала официална процедура по разследване на отделен аспект на данъчната система на Гибралтар успоредно с продължаващо предварително проучване на същата данъчна система.

4.2. Мнения относно практиката за данъчни становища

(53) Доводите, изложени от Обединеното кралство на 31 март 2015 г. срещу Решението за разширяване на производството, могат да бъдат обобщени, както следва: (1) няма данни, че което и да е от данъчните становища е избирателно. Практиката за данъчните становища в Гибралтар никога не е включвала елемент на индивидуално или специално третиране, нито елемент на преговаряне или въздействие, или съображения, освен произтичащите от условията на данъчното законодателство, приложимо в Гибралтар. Дадено данъчно становище е всъщност изявление на комисаря по подоходното данъчно облагане на Гибралтар, че въз основа на фактите, обяснени на комисаря, и на нормалното и правилно тълкуване на приложимото законодателство въпросното предприятие не подлежи на данъчно облагане за описаните доходи или приходи. Няма данни, че някое от данъчните становища се е отклонило по какъвто и да е начин от нормалното и правилно тълкуване на данъчното законодателство. Освен това данъчните органи не упражняват дискреционни правомощия, нито има данни, че някога са се въздържали съзнателно или преднамерено от извършване на надлежно оценяване или преднамерено са се отклонили от приложимото национално данъчно законодателство. Седемте категории становища, определени от Комисията в Първото решение за откриване на процедурата, не са избирателни, ако бъдат сравнени с други данъчни становища, тъй като никое от тях не се отклонява от приложимите национални разпоредби в областта на данъчното законодателство; (2) няма данни, че което и да е от данъчните становища е нарушило конкуренцията. Дадена мярка може да наруши конкуренцията само в сектора, където се прилага, или в някой тясно свързан с него сектор. Данъчните становища, за които се отнася решението, се прилагат в многобройни различни сектори. Комисията не твърди, че което и да е отделно становище е нарушило конкуренцията в сектора, в който е било приложено, а посочва само, че е засегната търговията между държавите членки, което заплашва да наруши конкуренцията, без да разглежда дали някое становище е направило това; (3) има ясни доказателства, че становищата, посочени в Решението за разширяване на производството, са само част от постоянна практика, започнала дълго време преди Обединеното кралство да се присъедини към Съюза. Практиката се е основавала на раздел 3, параграф 1 от IТА 1952, възпроизведен сега в практически същия вид в раздел 2, параграфи 1 и 2 от IТА 2010. Ето защо, ако е намерен някакъв елемент на държавна помощ, това би било непременно „съществуваща“ помощ, а не „нова“ помощ; (4) Решението за разширяване на производството се основава на неправилно разбиране на съществени факти. Комисията е била информирана, за съжаление погрешно, от органите на Обединеното кралство от името на правителството на Гибралтар, че процедурата, даваща възможност на комисаря на Гибралтар да предостави данъчни становища, потвърждаващи дали дадено местно предприятие подлежи на данъчно облагане в Гибралтар, или не, е изложена в раздел 42 от IТА 2010, който е въведен от този закон и не е съществувал съгласно IТА 1952, вместо да посочи на Комисията, че раздел 42 само въвежда изрична законодателна база за определен вид становище, което не се отнася до настоящия случай, и че становища във връзка с прилагането на териториалната система се предоставят от 1952 г. насетне съгласно раздел 3, параграф 1 от IТА 1952 или раздел 2, параграфи 1 и 2 от IТА 2010. Макар това недоразумение да се дължи на невярна информация, предоставена от органите на Обединеното кралство, според Обединеното кралство тази невярна информация е подтикнала вероятно Комисията да предположи, че е възможно данъчните становища, предоставени от 2010 г. насетне, да бъдат разглеждани като „нова помощ“; (5) в Решението за разширяване на производството се твърди, че практиката според Комисията може да се разглежда като „схема“ на помощ и включва една или повече отделни държавни помощи. Няма данни, подкрепящи която и да е от тези две гледни точки. Тази несигурност поставя решението поне отчасти под съмнение във връзка с процедурата, тъй като определянето на практиката за данъчните становища като схема не може да бъде предмет на избраната процедура, защото става въпрос очевидно за съществуваща помощ, ако се стигне до заключението, че изобщо е налице помощ. Освен това няма данни, които да показват, че данъчните становища са имали каквато и да е друга цел, освен нормалното и правилно тълкуване и прилагане на действащото данъчно законодателство; (6) Решението за разширяване на производството е било прието, преди Комисията да е разполагала с цялата информация, която да ѝ даде възможност да направи пълна оценка на позицията си относно данъчните становища. Само два пъти е била обменена информация между Комисията и Обединеното кралство относно практиката за данъчните становища, преди Комисията да приеме Решението за разширяване на производството. През този период Комисията не е изобщо посочвала на каква база което и да е от данъчните становища би могло да се разглежда като нарушаващо конкуренцията по един или друг начин.

5. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ

5.1. Мнения относно освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти

(54) Комисията получи мнения от четири заинтересовани страни: Гибралтар, Испания, Германия и Испанската конфедерация на бизнес организациите (СЕОЕ).

5.1.1. Мнения на Гибралтар

(55) В своите мнения Гибралтар подкрепи доводите, развити от Обединеното кралство, че мярката не е избирателна, тъй като е общоприложима и отворена за всеки вид стоки, услуги и предприятия, и че ако бъде определена като избирателна, трябва да се разглежда като обоснована от логиката и общия характер на системата и следваща от принципа на териториалност. Гибралтар изтъкна по-нататък, че освобождаването от данъчно облагане на доходи от пасивни лихви и роялти е обосновано от загриженост за административната управляемост, тъй като разходите, свързани със събирането на данъците, се очаква да бъдат по-големи от действителните приходи от данъци.

(56) По отношение на освобождаването от данъчно облагане на доходи от роялти Гибралтар заяви освен това, че освобождаването не може да се разглежда като избирателно, тъй като предприятията, получавали доходи от роялти през тригодишния период, когато не е била в сила изискуемостта на данъчното задължение, са действали в най-различни сектори, като търговия на дребно с хранителни продукти, модно облекло, игри и застраховане. Освен това съответният вид роялти е бил също разнообразен, включващ авторско право, търговска марка, ноу-хау и патенти.

(57) Гибралтар поддържа също така становището си, че ако мярката бъде все пак класифицирана като избирателна, тя следва да се разглежда като „съществуваща помощ“, тъй като е де факто продължаване на стария режим, при който лихвите от чуждестранен източник са били освободени от данъчно облагане въз основа на анализ на „местоположението на заема“. На това основание мярката може да се разглежда като „нова помощ“ само доколкото се отнася до доходи от лихви от местен източник.

(58) Що се отнася до евентуално възстановяване, Гибралтар смята освен това, че размерът на загубата от данъци ще бъде под прага съгласно правилото de minimis, установен от Регламент (ЕС) № 1407/2013 на Комисията (24). По-специално Гибралтар смята, че информацията, събрана от 18 предприятия, получавали доходи от роялти, възлизащи общо на 90 милиона GBP брутни постъпления от роялти, показва, че общият нетен размер на доходите от роялти е възлизал, в резултат на подлежащите на приспадане разходи, на не повече от 18 милиона GBP. В допълнение, във връзка с пасивните лихви от източник в Гибралтар максималните приходи от данъци ще бъдат приблизително 250 000 GBP, разпределени между най-малко 17 предприятия. Освен това Гибралтар смята, че възстановяването ще бъде по всяка вероятност невъзможно по практически съображения и ще се изправи пред непреодолими трудности заради мобилния характер на финансовите средства на въпросните предприятия и с оглед на принципа на международното право, че съдилищата на една държава не могат да допускат или налагат искания за изплащане на данъци от името на друга държава.

(59) По отношение на процедурата Гибралтар потвърди, че Комисията се е отклонила от нормалната практика съгласно Процедурния регламент с доводи, сходни на изложените от органите на Обединеното кралство.

5.1.2. Мнения на Испания, Германия и СЕОЕ

(60) В представените от тях мнения Испания, Германия и СЕОЕ подкрепиха анализа на Комисията, че мярката представлява държавна помощ, тъй като избирателно е изключила определени видове доходи от данъчно облагане, оказала е отрицателно въздействие върху търговията в рамките на Съюза и е нарушила конкуренцията.

(61) Освен това Испания изрази загриженост във връзка с ефективността на изменението от 7 юни 2013 г. относно данъчното облагане на пасивни лихви, като се има предвид, че освободените от облагане предприятия в Гибралтар, които са получили доходи от лихви, не са имали задължения да подават декларации за данък върху дохода. Испания смята, че това ще затрудни определянето на потенциалните бенефициери на мярката и допълнителните проверки за отчитането и данъчното облагане на доходите от лихви.

(62) Испания поддържа също така становището си, че новият праг от 100 000 GBP, въведен с изменението от 2013 г., е висок. Освен това разпоредбата за избягване на злоупотреби, която изисква да бъдат сумирани получените лихви от съответните предприятия, не се прилага за предприятията правоприемници. Поради тази причина разпоредбата за прага може да бъде лесно заобиколена чрез просто преструктуриране на група предприятия, като се създадат няколко гибралтарски предприятия, между които да се разпределят получените лихви.

(63) Що се отнася до освобождаването от данъчно облагане на доходи от дивиденти, Испания възрази на обосновката за предотвратяване на двойното данъчно облагане, изложена от Комисията. Испания смята, противно на указанията от Работния пакет за 2011 г. на Група „Кодекс за поведение“ относно данъчното облагане на предприятията, че Гибралтар не е приел ефективна разпоредба за избягване на злоупотреби, която да гарантира данъчното облагане. Според нея пропуск на законодателството на Гибралтар е, че не изисква от въпросното предприятие да подлежи на облагане с данък (било в Гибралтар, или в друга държава), за да може да се възползва от освобождаването. Този пропуск е породил, според Испания, риск от двойно данъчно необлагане.

(64) Относно данъчното третиране на роялти испанските органи смятат, че освобождаването от облагане на доходи избирателно е поставило в по-благоприятно положение предприятията, получаващи доходи от роялти, и че такова освобождаване не може да бъде обосновано с избягването на двойно данъчно облагане.

(65) Испанските органи и СЕОЕ посочват също така факта, че освобождаването от данъчно облагане на доходи от пасивни лихви и роялти трябва да бъде проучено с оглед на общия ефект от IТА 2010. Според тях целта на IТА 2010 е да се продължи ефектът от предходната данъчна система (обявена вече от Съда на ЕС за държавна помощ), поставяща в по-благоприятно положение офшорни предприятия в сравнение с предприятията, пребиваващи в Гибралтар.

(66) Накрая Испания възрази и на оценката на Комисията относно регионална избирателност, като се прави разлика между статута на провинция Азорски острови (посочена от Комисията в нейния анализ в Първото решение за откриване на процедурата) и статута на Гибралтар. Испанските органи по-специално смятат, че в допълнение на проучването на трите критерия за институционална, процедурна и финансова автономност, следва да се проучи и подразбиращият се критерий за хармонизиране на данъчното законодателство (каквото според испанските органи определено не е налице в Гибралтар). Испания посочи и някои други проблеми с данъчното облагане, като броя на фиктивните предприятия, намиращи се в Гибралтар, без да подлежат на данъчно облагане.

5.2. Мнения относно практиката за данъчни становища

(67) Комисията получи мнения от шест заинтересовани страни — Гибралтар, Испания, Гибралтарското сдружение на счетоводителите и три предприятия, посочени в Решението за разширяване на производството като възможни бенефициери на данъчни становища.

5.2.1. Мнения на Гибралтар

(68) Мненията, представени от Гибралтар, се отнасят както до процедурата, така и до елементи по същество. Мненията, в които се подкрепят доводите, изложени от Обединеното кралство, могат да бъдат обобщени, както следва: (1) процедура за държавна помощ не следва да се открива, ако няма достатъчно фактически данни, че въпросната мярка предоставя икономическо предимство и че предимството е избирателно и нарушава или заплашва да наруши конкуренцията. В този случай няма такова доказателство по нито един от тези аспекти. Мненията на Комисията относно становищата се свеждат само до това, че според Комисията следва да се търси допълнителна информация. Това становище не представлява доказателство за предимство, за избирателност или за смущаване на конкуренцията; (2) Комисията е направила явна грешка, като заявява в Решението за разширяване на производството, че практиката за данъчните становища в Гибралтар е въведена с раздел 42 от IТА 2010; (3) процедурата за данъчните становища е въведена от 60-те години на миналия век и при това положение, ако се установи, че представлява държавна помощ, тя следва да се разглежда като „съществуваща помощ“; (4) няма данни, че което и да е от данъчните становища е избирателно или е нарушило конкуренцията. Всяко от становищата е всъщност тълкуване на фактите, представени в искането. Липсата на подробен анализ не може сама по себе си да се разглежда като признак за избирателност; (5) практиката за данъчните становища в Гибралтар никога не е включвала елемент на индивидуално или специално третиране, нито елемент на преговаряне или въздействие, или съображения, освен произтичащите от условията на данъчното законодателство, приложимо в Гибралтар; (6) данъчното задължение на съответните предприятия ще остане едно и също, независимо от това дали са поискали данъчно становище, или не; (7) при прилагането на проверката за териториалност данъчните органи не се ползват с оперативна самостоятелност и са длъжни да спазват приложимото законодателство и съответната съдебна практика; (8) усилията на Комисията да групира 165-те данъчни становища в осем различни категории с цел да установи избирателност група по група са необосновани, тъй като нищо не сочи, че тези групи имат някакви специфични характеристики, отличаващи ги от други неоспорвани становища, предоставени през същия период или преди него.

5.2.2. Мнения на Испания

(69) Мненията, предоставени от испанските органи на 30 ноември 2016 г., могат да бъдат обобщени, както следва: (1) испанските органи не оспорват самия принцип на териториалност, а по-скоро начина, по който той се тълкува от органите на Гибралтар. Това общо правило, в съчетание с липса на надлежно (предварително или последващо) оценяване, наблюдение и правоприлагане на данъчните разпоредби от страна на данъчната администрация на Гибралтар, води до произволно, благоприятно данъчно третиране на голям брой предприятия на територията; (2) освен 165-те предприятия, изброени в приложението към Решението за разширяване на производството, междинни дружества, извършващи дейности в Гибралтар, като консултантски фирми, довереници и правни фирми, специализирани по фискално планиране и фискално управление, също имат непряка полза от тази помощ; (3) Испания още веднъж подчерта своето разбиране, че въпросът следва да бъде анализиран за регионална избирателност, което според нея ще подкрепи още веднъж аргумента, че мярката представлява съществуваща помощ.

5.2.3. Мнения на Гибралтарското сдружение на счетоводителите

(70) На 3 ноември 2016 г. Гибралтарското сдружение на счетоводителите (главният представителен орган на професионалните счетоводители, работещи в Гибралтар) представи своите мнения относно Решението за разширяване на производството. Тези мнения могат да бъдат обобщени, както следва: (1) изброените становища не са заявени, нито издадени съгласно раздел 42 от IТА 2010; (2) подбраните становища обхващат широк набор от обстоятелства и теми и им липсва „общият характер“, на който се позовава Решението за разширяване на производството; (3) данъчни становища от този вид са заявявани и предоставяни в Гибралтар още от 50-те години на миналия век и схемата, ако представлява държавна помощ, следва да се разглежда като съществуваща помощ; (4) решенията за становищата са тълкувания на данъчното законодателство на Гибралтар. Те не са договорености, нито концесии. Предоставянето на такова данъчно становище не е благоприятно третиране. Решението за разширяване на производството не представя доказателства, че тълкуването би било различно, ако не бяха подадени заявки за такива становища; (5) няма доказателства за изпълнение на нито един от критериите, които обуславят наличието на държавна помощ. Мярката не е осигурена с държавни ресурси и не предоставя икономическо предимство на предприятията, защото няма загуба от данъчни постъпления, тъй като данъчното третиране без данъчно становище би било същото. Мярката не е избирателна и липсва доказателство, че тя нарушава или заплашва да наруши конкуренцията или да засегне търговията в рамките на Съюза; (6) всички, освен шест от 165-те данъчни становища, изброени в Решението за разширяване на производството, са предоставени през период, когато доходите от пасивни лихви не са подлежали на данъчно облагане съгласно IТА 2010. Следователно преобладаващото мнозинство от становищата не биха могли да доведат до облагаем доход от лихви.

5.2.4. Мнения на или от името на предприятия, посочени като бенефициери на данъчни становища в Решението за разширяване на производството

(71) Комисията получи също мнения на три предприятия или от тяхно име, на които е било предоставено данъчно становище и които са посочени в Решението за разширяване на производството — International Power Ltd; представител на потенциално предприятие към момента на заявката за данъчно становище; и Hastings Insurance Group Ltd. Техните мнения могат да бъдат обобщени, както следва: (1) данъчните становища са имали за цел да потвърдят приложимото данъчно облагане, а не да станат начин за получаване на данъчно предимство. Основната причина да се заявят тези становища е била да се получи правна сигурност относно прилагането на общите данъчни правила, а не договореност за специално, алтернативно данъчно третиране на предприятието; (2) данъчните становища дават възможност на държавите членки да предоставят на своите данъкоплатци правна сигурност и предсказуемост относно прилагането на общите данъчни правила. Разглеждането на практиката за данъчните становища на Гибралтар като схема за държавна помощ би лишила гибралтарските данъчни органи от възможността да предоставят правна сигурност и би наказало данъкоплатците, които се ползват със същото третиране, но предпочитат да не търсят потвърждение за точното прилагане на закона; (3) заявките за данъчни становища не са направени съгласно раздел 42 от IТА 2010, а с цел да се получи общо потвърждение за данъчното третиране, приложимо съгласно законодателството; (4) тези становища не дават предимство на предприятията, тъй като те само потвърждават данъчното третиране, което би се приложило съгласно законодателството, приложимо в Гибралтар; (5) съдържанието на заявките за данъчно становище и самите становища показват, че се обръща подобаващо внимание на важните фактори от страна на гибралтарските данъчни органи преди предоставянето на данъчните становища.

6. ОТГОВОР НА ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО НА МНЕНИЯТА НА ТРЕТИ СТРАНИ

6.1. Мнения относно освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти

(72) На 16 април 2014 г. Комисията препрати на Обединеното кралство мненията, получени от трети страни, относно освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти. Отговорът на Обединеното кралство на тези мнения може да бъде обобщен, както следва: (1) не са представени доказателства за нарушаване на конкуренцията, нито за засягане на търговията; (2) освобождаването от данъчно облагане на дивиденти се обосновава с избягване на двойно данъчно облагане и е пряк резултат от принципа на териториалност; (3) вследствие на изменението от юни 2013 г. всички предприятия, регистрирани в Гибралтар, които получават доходи от пасивни лихви, подлежат на данъчно облагане на доходите и са длъжни да подават данъчна декларация; (4) във връзка с прага от 100 000 GBP, наложен от законодателството, гибралтарските данъчни органи са извършили анализ, който показва, че само 1 % от доходите от лихви по вътрешнокорпоративни заеми ще остане под прага и следователно няма да подлежи на данъчно облагане. Резултатите от анализа са били представени на Група „Кодекс за поведение“ и на Комисията преди приемане на изменението от 2013 г. като обяснение на основанията за въвеждане на прага и за определяне на размера на евентуални загуби на данъчни постъпления; (5) относно мнението на Испания, че освобождаването от данъчно облагане на доходи от роялти поставя избирателно в по-благоприятно положение определена група от предприятия, получаващи роялти, няма такъв сектор, нито такава група. Всички предприятия, които получават роялти, се третират еднакво; (6) няма разлики, нито оперативна самостоятелност при подхода към понятието за териториалност, което се прилага непротиворечиво съгласно IТА 2010 към всички предприятия; (7) мненията на Испания във връзка с части от данъчното законодателство на Гибралтар, по отношение на които Комисията не е започнала процедура по разследване, са неоснователни и разследването на Комисията следва да се ограничи до въпросите, по които е открита процедурата; (8) и накрая, мнения бяха предоставени и относно статута на Гибралтар като британска отвъдморска територия, нейното независимо изпълнително, законодателно и съдебно управление, от които се вижда, че мярката не може да бъде разглеждана като регионална помощ.

6.2. Мнения относно практиката за данъчни становища

(73) На 7 декември 2016 г. Комисията препрати на Обединеното кралство мненията на заинтересовани страни относно практиката за данъчните становища съгласно Решението за разширяване на производството. Отговорът на Обединеното кралство на тези мнения може да бъде обобщен, както следва: (1) мненията на трите заинтересовани страни, получили данъчни становища, потвърждават коментарите, представени от органите на Обединеното кралство по време на процедурата по разследване, и са допълнително доказателство за законосъобразността на практиката за данъчните становища в Гибралтар и факта, че тази практика не представлява държавна помощ; (2) правителството на Гибралтар е извършило обстойни прегледи на всички 165 данъчни становища, изброени в Решението за разширяване на производството, които според Обединеното кралство потвърждават, че нито едно от 165-те данъчни становища не е освободило бенефициера от данък, който иначе би бил дължим, нито е довело до загуба на данъчни постъпления за Гибралтар; (3) извършените прегледи потвърждават, че нито едно от становищата, изброени в Решението за разширяване на производството, не е избирателно, така че никое от тях не представлява държавна помощ на това основание; (4) 14 от данъчните становища, изброени в Решението за разширяване на производството, се отнасят до сделки, които изобщо не са се осъществили, а други три становища се отнасят до данъчното облагане на доходи и/или обезщетения в натура на служители, като никоя от тези категории не буди притеснения за наличие на държавна помощ; (5) правилно е становището, изразено от Гибралтар, че данъчните органи на територията не се ползват с широки правомощия за преценка, когато предоставят такива становища, и не ги предоставят, без да проверят или оценят заявките. Становищата не водят до избирателно прилагане на данъчното облагане, тъй като те само прилагат законодателството, изложено в IТА 2010.

7. ОЦЕНКА НА ОСВОБОЖДАВАНЕТО ОТ ДАНЪЧНО ОБЛАГАНЕ НА ДОХОДИТЕ ОТ ПАСИВНИ ЛИХВИ И РОЯЛТИ

(74) В Първото решение за откриване на процедурата Комисията достигна до предварителното заключение, че освобождаването от облагане на доходите от пасивни (вътрешнокорпоративен заем) лихви и роялти представлява държавна помощ и изрази съмненията си относно съвместимостта му с вътрешния пазар.

(75) Считано от 1 юли 2013 г., доходите от пасивни лихви подлежат на данъчно облагане (ако лихвите, получени или подлежащи на получаване от всяко предприятие източник, надхвърлят сумата от 100 000 GBP годишно). Считано от 1 януари 2014 г., доходите от роялти (получени или подлежащи на получаване от предприятие, регистрирано в Гибралтар) подлежат на облагане с данък.

(76) Приложното поле на настоящото решение (съгласно раздел 7) е ограничено до оценката на доходите от пасивни лихви и роялти, получени или подлежащи на получаване между влизането в сила на IТА 2010 (1 януари 2011 г.) и 30 юни 2013 г. (за лихвите) или 31 декември 2013 г. (за роялти) (25).

7.1. Наличие на помощ

(77) За квалифицирането на национална мярка като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС се изисква да са изпълнени посочените по-долу условия. На първо място трябва да има намеса от страна на държавата или чрез държавни ресурси. Второ, тази намеса трябва да е в състояние да засегне търговията между държавите членки. Трето, тя трябва да предоставя избирателно предимство на бенефициера. Четвърто, тя трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията (26).

7.1.1. Държавни ресурси и приписване на държавата

(78) За да представлява държавна помощ, дадена мярка трябва да може да бъде приписана на държава членка, както и да бъде финансирана чрез държавни ресурси.

(79) Тъй като освобождаването от данъчно облагане на доходи е в резултат на закон на парламента на Гибралтар, то може да се разглежда като приписано на Гибралтар.

(80) Що се отнася до финансирането на освобождаването от данъчно облагане с държавни средства, съгласно постоянната съдебна практика на Съда на ЕС мярка, чрез която публичните органи предоставят на определени предприятия освобождаване от данъци, което, въпреки че не е свързано с действителен трансфер на държавни ресурси, поставя лицата, за които се прилага освобождаването от данък, в по-благоприятно финансово положение в сравнение с други данъкоплатци, представлява държавна помощ (27). Въпросната данъчна мярка е в резултат на отказ на Гибралтар от данъчни постъпления, които територията би имала иначе право да събере от предприятия, пребиваващи в Гибралтар и получили доходи от пасивни лихви или роялти. Като се отказва от тези приходи, данъчната мярка води до загуба на държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС (28).

7.1.2. Предимство

(81) Съгласно съдебната практика на съдилищата на Съюза понятието за помощ обхваща не само положителните ползи, но и мерки, облекчаващи под различни форми разходите, които обичайно натоварват бюджета на предприятието (29). Дадено предимство може да бъде предоставено чрез различни видове намаляване на данъчната тежест за предприятието, и по-специално чрез намаляване на приложимата данъчна ставка или данъчна основа, или на размера на дължимия данък (30). Мярка, която води до намаляване на данък поражда предимство, тъй като поставя предприятията, по отношение на които се прилага, в по-благоприятно финансово положение в сравнение с други данъкоплатци и води до загуба на приходи за държавата (31).

(82) В настоящия случай мярката е в противоречие с общия принцип, че корпоративният подоходен данък се събира от всички данъчнозадължени лица, които получават доходи, произлизащи от Гибралтар или начислени в Гибралтар. В съответствие с този принцип доходите от пасивни лихви и роялти следва по принцип да попадат в обхвата на данъчното облагане, като подлежат на прилагане на принципа на териториалност. По отношение на доходите от роялти трябва да се отбележи, че според принципа на териториалност се приема, че доходите от роялти, получени от гибралтарско предприятие, се начисляват в Гибралтар и произлизат от Гибралтар. Що се отнася до доходите от пасивни лихви, облагането с данък на такива доходи съгласно териториалната система зависи от прилагане на правилото за „местоположение на заема“, което се основава на четири кумулативни критерия (32), поставящи акцента върху източника на доходите. Вследствие на това е възможно в някои случаи доходите от пасивни лихви от чуждестранен източник, дори при липса на оспорваното освобождаване от данъци, да не подлежат на данъчно облагане в Гибралтар съгласно териториалната система. Освобождаването от данъчно облагане съгласно принципа на териториалност не е обаче автоматично, като трябва да се вземат под внимание критерии, различни от източника на лихвите (напр. местоположението на обезпечаването на дълга), за да се определи дали лихвите са начислени в Гибралтар или произлизат от Гибралтар в съответствие с правилото за „местоположение на заема“.

(83) В резултат освобождаването от данъчно облагане въвежда намаляване на данък, който дружествата, ползващи се с освобождаването, би трябвало иначе да платят. Това поражда предимство, тъй като предприятията се освобождават от разходи, присъщи на икономическите им дейности, което ги поставя в по-благоприятно финансово положение в сравнение с други данъкоплатци (получаващи активни доходи).

7.1.3. Избирателност

(84) За да бъде разглеждана като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, дадена мярка трябва да бъде идентифицирана като избирателна, в смисъл че поставя в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на определени стоки.

(85) Като предварителна забележка във връзка с мненията на Испания относно регионална избирателност трябва да се отбележи, че в Първото решение за откриване на процедурата Комисията не изрази съмнения за регионална избирателност и смяташе, че референтната рамка за оценяване на освобождаването от облагане с данък е ограничена единствено до територията на Гибралтар (33). Комисията поддържа своето становище, че при освобождаването на доходите от пасивни лихви и роялти не става въпрос за регионална избирателност. По-специално, трите кумулативни критерия за автономност (институционална, процедурна и финансова автономност), определени от Съда в решенията по делата Азорски острови (34) и Union General de Trabajadores de la Rioja (35), са изпълнени. От това следва, че гибралтарските органи се смятат за достатъчно автономни от централното правителство на Обединеното кралство, така че референтната рамка отговаря на географските граници на територията на Гибралтар (36).

(86) За целите на установяване на избирателност по същество утвърдена съдебна практика е, че като първа стъпка трябва да се определи общият или нормалният режим на данъчно облагане в съответната данъчна юрисдикция („референтната система“). Второ, трябва да се определи дали дадена мярка прави разлика между икономически оператори, които от гледна точка на целите, вътрешно присъщи на системата, се намират в сравнимо фактическо или правно положение. Ако мярката прави такава разлика, тя следва да се счита за prima facie избирателна (37). След това трябва да се установи, като трета стъпка от проверката, дали тази prima facie избирателност е обоснована от характера или общата схема на (референтната) система (38). Ако дадена prima facie избирателна мярка е обоснована с характера или общата схема на системата, тя няма да се счита за избирателна и следователно няма да попадне в приложното поле на член 107, параграф 1 от ДФЕС.

(87) В този контекст е важно също така да се отбележи, че за да може дадена данъчна мярка да се определи като избирателна, данъчната система не трябва да е организирана така, че дружествата, ползващи се със избирателно предимство, да носят по принцип същата данъчна тежест като другите предприятия, а да се ползват с дерогация от правилата, при която избирателното предимство е разликата между нормалната данъчна тежест и тежестта, понасяна от тези предприятия (39).

(88) Всъщност такова разбиране за избирателност ще означава, че само данъчна система, организирана в съответствие с определена законодателна техника, може да бъде определена като избирателна и че национални данъчни правила, организирани по друг начин, ще избегнат контрол върху държавната помощ, макар да водят до едни и същи юридически или фактически ефекти. Това би било в противоречие с добре установената съдебна практика, която предвижда, че при оценка за избирателност член 107, параграф 1 не прави разлика между мерките по техните основания или цели, а ги определя във връзка с ефектите от тях, тоест независимо от използваните техники (40).

7.1.3.1. Референтна система

(89) Референтната система представлява целевият показател, спрямо който се оценява избирателността на дадена мярка. Тази система е съставена от последователен набор от правила, които се прилагат всеобщо въз основа на обективни критерии за всички предприятия, които попадат в обхвата, определен от целта на системата. Тези правила определят не само обхвата на дадената система, но също така условията, при които системата се прилага, правата и задълженията на предприятията, които подлежат на нейните правила, както и техническите аспекти, свързани с функционирането на системата (41). Що се касае до данъците, референтната система се основава на такива елементи като данъчната основа, данъчно задължените лица, данъчното събитие и данъчните ставки (42).

(90) В настоящия случай референтна система е IТА 2010. Дългото наименование на този закон го описва като „Закон за налагане на данък върху доходите и регламентиране на събирането им“ (43). По отношение на данъчната основа за предприятията, в раздел 16 от IТА 2010 се предвижда, че „освен когато е предвидено друго, облагаемите печалби или капиталови печалби на дадено предприятие са пълният размер на печалбите или капиталовите печалби на предприятието за съответния отчетен период от този период“. Поради това, след евентуални корекции нагоре или надолу, предвидени в IТА 2010, счетоводните печалби трябва да съставляват основата за изчисляване на корпоративния данък в Гибралтар.

(91) От друга страна, както изтъкнаха органите на Обединеното кралство (44), съгласно присъщата логика на териториалната система на данъчно облагане в Гибралтар всички доходи, както активни, така и пасивни, от източник извън Гибралтар попадат извън приложното поле на данъчното законодателство на Гибралтар и остават облагаеми с данък в юрисдикцията, където доходите са начислени или откъдето произлизат.

(92) Определянето на общата система за корпоративно данъчно облагане на Гибралтар като „референтната рамка“ е в съответствие със съдебната практика, при която нееднократно е постановявано, че в случая с мерки относно определянето на дължимия корпоративен данък трябва да се използва референтната система, представляваща системата за корпоративно данъчно облагане на въпросната държава членка, прилагана към предприятията изобщо, а не специфичните разпоредби на тази система, приложими само към определени данъкоплатци или към определени сделки. Така например по делото на World Duty Free относно правилата, регулиращи инвестициите в дялови участия, Съдът е одобрил становището на Комисията, че референтната система е испанската система за корпоративно данъчно облагане, а не специфичните правила, регулиращи данъчното третиране на тези инвестиции (45).

(93) Целта на IТА 2010 е да се съберат постъпления от данъкоплатците, данъчно задължени в Гибралтар (т.е. данъкоплатците, получаващи доходи, произлизащи от Гибралтар или начислявани в Гибралтар) (46), но в списък 1 към този закон в категориите на доходите, облагаеми в Гибралтар, не са включени определени категории доходи (47). Вследствие на това освобождаването от облагане с данък на доходите от пасивни лихви и роялти не следва от формално дерогиране на данъчната система, а по-скоро от невключването на тези доходи в категориите на доходи, попадащи в приложното поле на гибралтарската данъчна система (негласно освобождаване).

7.1.3.2. Различно данъчно облагане на предприятия в сравнимо положение

(94) В съответствие с териториалната система на данъчно облагане, общоприложима в Гибралтар (48), само доходи, които произлизат от Гибралтар или се начисляват в Гибралтар, подлежат на облагане с корпоративен данък. IТА 2010 предвижда обаче влизане в сила на автоматично освобождаване от корпоративно данъчно облагане на доходи от пасивни лихви по заеми и роялти, без да е необходимо да се разглеждат елементите, които са по принцип важни за определяне на териториалния обхват на данъчното облагане в Гибралтар в съответствие с принципа на териториалност. В тази връзка е особено важно да се отбележи, че в отсъствието на освобождаване от облагане на доходите от роялти, териториалната система на данъчно облагане ще счита, че доходите от роялти, получени от гибралтарско предприятие, винаги се начитат в Гибралтар или произлизат от Гибралтар (49). Що се отнася до пасивните лихви, ще е необходимо да се направи оценка на принципа на териториалност за всеки отделен случай, за да се определи местоположението на дейностите, генериращи доходите, и оттам съществуването или не на доходи, облагаеми с данък.

(95) В Първото решение за откриване на процедурата Комисията установи, че освобождаването от корпоративно данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти, като се прави разграничение между предприятия в сравнимо правно или фактическо положение, следва да се счита за prima facie избирателно с оглед на целта на IТА 2010, която е да се облагат с данък доходи, които се начисляват в Гибралтар или произлизат от Гибралтар.

(96) Комисията освен това отбеляза в Първото решение за откриване на процедурата, че освобождаването от данъчно облагане поставя в значително по-благоприятно положение група от 529 предприятия, които получават доходи от пасивни лихви или роялти, и по-специално лихви от други предприятия от същата група или доходи от роялти. Комисията също така отбеляза, че по-голямата част от лихвите от заеми, получени от гибралтарски предприятия, произлизат от вътрешнокорпоративни заеми, предоставени от чуждестранни субекти от групи (50).

(97) В случай като този, когато мярката не е в резултат на формално дерогиране на данъчната система, Комисията смята, че при оценката за избирателност особено важно е да се разгледат ефектите от мярката, за да се прецени дали тя поставя в значително по-благоприятно положение определена група от предприятия.

(98) По отношение на доходите от роялти анализът на Комисията за ефектите от мярката (51) показва, че от нея са се ползвали само 10 предприятия (от 8 003 предприятия, активно действащи в Гибралтар). Освен това поне 8 от тях принадлежат към многонационални групи с дейности в целия свят. От друга страна, не е имало самостоятелно предприятие, получаващо доходи от роялти в Гибралтар.

(99) Що се отнася до лихвите, от информацията, предоставена от органите на Обединеното кралство, се вижда, че от общата сума на доходите от лихви по вътрешнокорпоративни заеми, получени от гибралтарски предприятия (1 400 милиона GBP), 99,8 % са от заеми, предоставени на чуждестранни (групови) предприятия. От друга страна, само две гибралтарски предприятия, на които се пада общо не повече от 3 256 834 GBP (222 169 GBP загуба на данъчни приходи) (което отговаря на 0,2 % от общата сума на вътрешнокорпоративните заеми), са получили лихви от местни източници.

(100) Тези цифри показват, че мярката е поставила в значително по-благоприятно положение предприятия, принадлежащи към многонационални компании, които имат определени функции (предоставяне на вътрешногрупови заеми и/или на правото за използване на интелектуална собственост). По-специално от мярката са се ползвали i) малък брой многонационални компании, повечето от които са част от големи многонационални групи с дейности в целия свят (получаващи доходи от роялти) и ii) предприятия, които са част от многонационални групи и предоставят заеми на чуждестранни предприятия, принадлежащи на тяхната група. С оглед на целта на IТА 2010 (а именно да се облагат с данък доходи, които се начисляват в Гибралтар или произлизат от Гибралтар) тези предприятия са в сходно правно и фактическо положение с това на други гибралтарски предприятия, получаващи доходи, начислявани в Гибралтар или произлизащи от Гибралтар (или извършващи дейности, изискващи лицензиране съгласно законодателството на Гибралтар, като банкиране, застраховане или хазарт).

(101) Органите на Обединеното кралство и Гибралтар считат, че освобождаването от данъчно облагане представлява обща мярка, прилагана към всички предприятия в сходно положение, независимо от сектора. Те освен това изтъкват, че фактът, че е възможно да се идентифицират няколко предприятия, които се поставят в по-благоприятно положение от дадено данъчно становище спрямо други, не прави това становище избирателно per se. Правилото ще бъде избирателно само ако има вероятност да поставя по своята същност в по-благоприятно положение установима категория предприятия. Органите на Обединеното кралство и Гибралтар смятат, че случаят не е такъв с разглежданата мярка, тъй като няма други предприятия в сходно фактическо и правно положение в Гибралтар, към които освобождаването от данъчно облагане да не се прилага.

(102) Според Комисията твърдението на Обединеното кралство, че мярката се прилага prima facie към всички предприятия независимо от сектора или дейността им, не е относимо за целите на оценяването за избирателност. Съгласно установената съдебна практика фактът, че броят на предприятията, имащи възможност да претендират за получаване на право по дадена национална мярка, е голям или че тези предприятия са от различни икономически сектори, не е достатъчен, за да постави под въпрос избирателния характер на мярката (52).

(103) Мярка, правеща разлика между предприятия, които, с оглед на целта, преследвана от съответния правен режим, се намират в сравнимо фактическо или правно положение, е а priori избирателна. В настоящия случай е установено, че освобождаването от корпоративно данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти поставя в по-благоприятно положение главно многонационални групи. Както е отбелязано в съображение 100, с оглед на целта на референтната данъчна система (IТА 2010), а именно облагане на доходите, начислявани в Гибралтар или произлизащи от Гибралтар, многонационалните групи се намират в сходно правно и фактическо положение с това на всички други гибралтарски предприятия, получаващи доходи, начислявани в Гибралтар или произлизащи от Гибралтар. Следователно освобождаването от корпоративно данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти е prima facie избирателно.

(104) Трябва освен това да се отбележи, че фактът, че освобождаването от данъчно облагане поставя в по-благоприятно положение главно многонационални групи, не е случайна последица от режима (53). Такова освобождаване в малка данъчна юрисдикция като Гибралтар, без да се вземе предвид мястото, където са извършени научноизследователските и развойни дейности, по дефиниция е предложило повече възможности за международни групи, които поради международната си структура и размера си могат лесно да прехвърлят нематериални активи и капитал (и тогава да предоставят заеми и/или правото за използване на интелектуална собственост) в рамките на групата. Тези констатации са достатъчен признак, че мярката е имала за цел да привлече или да постави в по-благоприятно положение група предприятия, и по-специално многонационални компании, на които са поверени определени дейности (предоставяне на вътрешногрупови заеми и/или на правото за използване на интелектуална собственост). Въз основа на това Комисията заключава, че мярката е рrima facie избирателна, тъй като нейните ефекти, които поставят в значително по-благоприятно положение определена категория предприятия, са неизбежна последица от начина, по който мярката е разработена.

7.1.3.3. Липса на обосновка за мярката

(105) Мярка, която е рrima facie избирателна, може да бъде обоснована с характера на общата схема на данъчната система, ако произтича пряко от основните или ръководните ѝ принципи или е резултат от вътрешно присъщи механизми, необходими за нейното функциониране и ефективността ѝ. Такъв може да е случаят с принципа на неутралност, целта да се оптимизира събирането на данъчните задължения или административната управляемост.

(106) Органите на Обединеното кралство твърдят, че освобождаването от данъчно облагане следва логично от принципа на териториалност, който се основава на целта за избягване на двойното данъчно облагане. В това отношение Комисията отбелязва, че освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти, въведено в IТА 2010, не може да се разглежда просто като прилагане на принципа на териториалност. По-специално, както е вече пояснено в раздел 7.1.3.2., трябва да се отбележи, че според териториалната система на данъчно облагане се приема, че доходите от роялти, получени от дадено гибралтарско предприятие, се начисляват в Гибралтар и произлизат от Гибралтар. Що се отнася до лихвите, необходимо е да се направи оценка на принципа на териториалност за всеки отделен случай, за да се определи местоположението на дейностите, генериращи доходите, и оттам съществуването или не на доходи, облагаеми с данък. Следователно освобождаването от облагане на доходите от пасивни лихви и роялти, въведено в IТА 2010, не може да се разглежда просто като последица от прилагането на принципа на териториалност.

(107) Освен това доводът, че прилагането на принципа на териториалност се основава на необходимостта от предотвратяване на двойно данъчно облагане, е неоснователен, тъй като на (чуждестранното) предприятие(то) платец е по принцип разрешено да приспада лихвите от роялти за данъчни цели (54). Освен това в рамките на Директива 2003/49/ЕО на Съвета (55) (Директивата за лихви и роялти) определени плащания за вътрешногрупови лихви и роялти са освободени от данъци при източника (на нивото на чуждестранното предприятие платец) въз основа на национални правила за транспониране на посочената Директива 2003/49/ЕО в националното законодателство. Вследствие на това, с оглед на ограничения риск от двойно данъчно облагане, пълната и автоматична мярка за освобождаване от данъчно облагане е непропорционална и предотвратяването на двойно данъчно облагане не може да се разглежда като приемлива обосновка.

(108) Освен това в контекста на официалното разследване органите на Обединеното кралство твърдяха също така, че освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти е обосновано от съображения за административна управляемост, тъй като постъпленията от данъка няма да са достатъчни, за да обосноват административната тежест за принудително събиране на данъци върху доходите от пасивни лихви и роялти. Те отбелязаха в тази връзка, че лихвите от чуждестранни източници ще бъдат освободени от данъчно облагане във всички случаи съгласно нормалния принцип на териториалност на Гибралтар. По отношение на доходите от лихви и роялти от източници в Гибралтар те считат, че освобождаването от данъчно облагане е обосновано от факта, че разходите за събиране ще надвишат очакваните постъпления.

(109) Комисията прикани органите на Обединеното кралство да докажат на базата на конкретни елементи твърдението, че административните разходи за принудително събиране на корпоративното данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти ще надхвърлят във всички случаи получените постъпления. Органите на Обединеното кралство обаче не представиха конкретни елементи за обосноваване на своите твърдения. В отсъствието на доказателства Комисията не може да приеме твърдението, че освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти е обосновано от съображения за административна управляемост.

7.1.3.4. Заключение относно избирателността

(110) Като се имат предвид съображенията, изложени в този раздел, Комисията смята, че мярката е избирателна, тъй като поставя в значително по-благоприятно положение определена група предприятия, принадлежащи на многонационални компании, които имат определени функции (предоставяне на вътрешногрупови заеми или на правото за използване на интелектуална собственост), в сравнение с други предприятия, които са в сходно фактическо и правно положение, с оглед на вътрешно присъщата цел на IТА 2010.

7.1.4. Потенциално нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията в рамките на Съюза

(111) Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС, за да представлява дадена мярка държавна помощ, тя трябва да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и трябва да засяга търговията в рамките на Съюза.

(112) В хода на разследването беше установено, че повечето предприятия, възползвали се от освобождаването от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти, са част от международни групи предприятия, действащи в сектори, в които се извършва търговия в рамките на Съюза (56).

(113) Дори гибралтарските предприятия, ползващи се от освобождаването, да не са участвали пряко в търговията, според съдебната практика на Съда на ЕС, когато на дадено предприятие се предоставя помощ, засилваща неговата позиция спрямо тази на други предприятия, участващи в търговия в рамките на Съюза, мярката следва да се разглежда като засягаща търговията и нарушаваща конкуренцията (57).

(114) Трябва освен това да се отбележи, че освобождаването от корпоративно данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти не е свързано с конкретни инвестиции — то само облекчава бенефициерите от разходи, които те нормално би трябвало да понесат в рутинната си стопанска дейност. Ето защо, ако се установи, че при освобождаването от данъчно облагане става въпрос за държавна помощ, значи е налице оперативна помощ. Има по-голяма вероятност оперативната помощ да наруши или да заплаши да наруши конкуренцията, тъй като тя не е компенсация за конкретен неуспех на пазара и не е ограничена по време.

(115) Органите на Обединеното кралство и Гибралтар твърдяха също така, че евентуална помощ, която е резултат на освобождаването от данъчно облагане за роялти, би била de minimis и попада извън приложното поле на правилата за държавна помощ в съответствие с Регламент (ЕС) № 1407/2013. В контекста на официалното разследване органите на Обединеното кралство бяха приканени да докажат, че условията, за да може мярката да бъде счетена за de minimis и следователно за попадаща извън приложното поле на правилата за държавна помощ, ще бъдат изпълнени за всички засегнати предприятия. Предоставената информация обаче се отнасяше само до няколко предприятия и органите на Обединеното кралство не доказаха своето твърдение, че условията за de minimis ще бъдат изпълнени за всички бенефициери на помощта. Комисията не може следователно да приеме довода, че при освобождаването от данъчно облагане не става въпрос за помощ на основание, че полученото предимство ще бъде винаги de minimis.

(116) Ето защо Комисията смята, че мярката нарушава или заплашва да наруши конкуренцията и че засяга търговията в рамките на Съюза.

7.1.5. Заключение относно наличието на държавна помощ

(117) Тъй като са изпълнени всички условия, изложени в член 107, параграф 1 от ДФЕС, Комисията стига до заключението, че схемата за освобождаване от данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти, каквато тя е била преди влизането в сила на съответните изменения от 2013 г., представлява държавна помощ по смисъла на този член.

7.2. Характер на нова помощ на мярката

(118) В съответствие с член 1, буква в) от Процедурния регламент „нова помощ“ означава всяка помощ, тоест схеми за помощ и индивидуална помощ, която не е съществуваща помощ, включително изменения на съществуваща помощ. „Съществуваща помощ“ означава разрешена помощ или помощ, за която се счита, че е била разрешена, както се предвижда в член 1, буква г) от Процедурния регламент.

(119) Органите на Обединеното кралство и Гибралтар твърдят, че ако освобождаването от данъчно облагане за лихви от чуждестранен източник представлява държавна помощ, тя ще бъде съществуваща помощ, тъй като статутът на тези освободени от данъчно облагане лихви е останал де факто същият, какъвто е бил при предходното законодателство от 1952 г. (в резултат на принципа на териториалност).

(120) В тази връзка Комисията отбелязва, че съгласно териториалната система на данъчно облагане е необходима оценка за всеки отделен случай, за да се определи дали има облагаем доход. Това не би довело до автоматично освобождаване от данъчно облагане на съответния доход. Следователно освобождаването от данъчно облагане за доходите от пасивни лихви (преди 1 юли 2013 г.), въведено съгласно IТА 2010, се различава съществено от данъчното третиране на доходите от пасивни лихви преди IТА 2010 и не може да се приеме, че има същия ефект, какъвто е имало прилагането на принципа на териториалност.

(121) Освен това ако принципът на териториалност води ефективно до освобождаването от данъчно облагане на лихви от чуждестранен източник, това няма да е достатъчно, за да се установи характер на „съществуваща помощ“ на мярката, тъй като предходното освобождаване не е било ограничено до доходи от лихви от чуждестранен източник (то е включвало лихви както от чуждестранен, така и от местен източник). Всяка възможна обосновка за освобождаването от данъчно облагане (и неговото съответствие с принципа на териториалност) трябва да се основава на мотиви за приложимостта му към всички доходи от лихви, а не само към специфична част (лихви от чуждестранен източник) от тях.

7.3. Съвместимост на помощта с вътрешния пазар

(122) Държавната помощ се счита за съвместима с вътрешния пазар, ако попада в една от категориите, посочени в член 107, параграф 2 от ДФЕС (58), и може да бъде счетена за съвместима с международния пазар, ако попада в една от категориите, посочени в член 107, параграф 3 от ДФЕС (59). Държавата членка, която предоставя помощта, носи обаче тежестта на доказване, че предоставената от нея държавна помощ е съвместима с вътрешния пазар по силата на член 107, параграфи 2 или 3 от ДФЕС (60).

(123) Комисията отбелязва, че органите на Обединеното кралство не са представили доводи относно причините, поради които освобождаването от корпоративно данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти следва да се счита за съвместимо с вътрешния пазар. По-специално Обединеното кралство не коментира съмненията, изразени в Първото решение за откриване на процедурата във връзка със съвместимостта на мярката.

(124) Самата Комисия не е установила възможни основания за съвместимост и смята, че не е приложимо нито едно от изключенията, посочени в член 107, параграфи 2 или 3 от ДФЕС, тъй като мярката очевидно няма за цел постигането на някоя от целите, посочени в тези разпоредби. Освен това, тъй като освобождаването от корпоративно данъчно облагане на доходите от пасивни лихви и роялти не е свързано с конкретни инвестиции — то само облекчава бенефициерите от разходи, които те нормално трябва да понесат в рутинната си стопанска дейност, приема се, че при него става въпрос за оперативна помощ. Като общо правило такава помощ обикновено не може да се счита за съвместима с вътрешния пазар съгласно член 107, параграф 3 от ДФЕС поради това, че не улеснява развитието на определени дейности, нито на определени икономически райони. Освен това данъчните предимства в този случай не са ограничени по време, като намаляват до или остават пропорционални на необходимото за преодоляване на конкретен пазарен неуспех или за постигане на някаква цел от общ интерес в съответните области. Следователно мярката не може да се счита за съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграфи 2 или 3 от ДФЕС.

8. ОЦЕНКА НА ПРАКТИКАТА ЗА ДАНЪЧНИ СТАНОВИЩА ГИБРАЛТАР

(125) Следва най-напред да се напомни, че „при отсъствието на уредба на Съюза в тази област, от данъчната компетентност на държавите членки и на субдържавните образувания, които притежават данъчна автономия, е определянето на данъчните ставки и разпределението на данъчната тежест върху различните производствени фактори и икономически сектори“ (61). Същевременно, в съответствие с добре установената съдебна практика, „упражняването на запазената компетентност не би могло да позволи едностранното приемане на мерки, забранени от ДФЕС“ (62).

(126) По-специално, Комисията не поставя под въпрос предоставянето на данъчни становища от данъчните администрации на държавите членки. Тя потвърждава значението на предварителните данъчни становища като инструмент за даване на правна сигурност на данъкоплатците. Ако те не предоставят избирателно предимство на специфични икономически оператори, данъчните становища не създават проблеми съгласно законодателството на Съюза относно държавните помощи (63).

(127) Когато в дадено данъчно становище се стига обаче до резултат, който не отразява по надежден начин резултата от нормалното прилагане на обичайната данъчна система, това становище може да предоставя избирателно предимство на адресата, доколкото такова избирателно третиране понижава данъчните задължения на този адресат в държавата членка в сравнение с други предприятия, намиращи се в сходно фактическо и правно положение (64).

8.1. Въведение

(128) В Решението за разширяване на производството във връзка с 165-те данъчни становища, предоставени от гибралтарските данъчни органи между януари 2011 г. и август 2013 г., Комисията достигна до предварителното заключение, че данъчните становища са избирателни по същество, тъй като гибралтарските данъчни органи са се въздържали по принцип от провеждане на надлежно оценяване на данъчните задължения на предприятията при упражняване на своите дискреционни правомощия. Комисията изрази също така предварителното мнение, че в някои случаи гибралтарските данъчни органи предоставят данъчни становища, които са несъвместими с приложимите данъчни разпоредби (65).

(129) Комисията достигна до предварителното становище, че като предоставя такива данъчни становища само на определени многонационални дружества, за разлика от други, изцяло местни дружества, които не са заявили данъчно становище, данъчните органи са третирали различно дружества, намиращи се в сходно правно и фактическо положение. Вследствие на това мерките бяха счетени за prima facie избирателни. Освен това Комисията не намери приемлива обосновка във връзка с характера или общата схема на IТА 2010.

(130) Като част от официалното разследване Комисията извърши анализ на съответната документация, предоставена от органите на Обединеното кралство във връзка с 165-те данъчни становища, попадащи в приложното поле на разследването, с цел да установи евентуални дискреционни практики, неправилно прилагане на правилата или липса на надлежна проверка за ефективно осъществяване на дейностите. Документацията, оценена от Комисията, включваше, както следва: (1) самите 165 данъчни становища и заявките за тези становища; (2) отчети от последващи одити, извършени от гибралтарските органи през 2015 г. на всички бенефициери на 165-те данъчни становища. Тези одити (или прегледи) бяха извършени с цел да се прецени, дали някои от разпоредбите на IТА 2010 не са били неправилно приложени. Отчетите от одити включват обща информация за съответните предприятия и техните дейности, както и евентуални промени в организацията, дейностите и функциите им, настъпили след предоставянето на данъчното становище, както и известна фактическа информация относно дейностите на предприятията и правна оценка на това дали предприятията и/или дейностите са подлежали на данъчно облагане в съответствие с IТА 2010. Основният въпрос, оценен при одитите, беше дали има доход от дейностите, който отговаря на условията да бъде считан като начисляван в Гибралтар или произлизащ от Гибралтар. Одитите се основаваха на обстойни проучвания на всички документи, подадени от одитираните предприятия, отговори на въпросници, посещения на място и срещи с предприятията или техни представители. Предоставена беше по-подробна финансова информация относно 25 предприятия, включително финансови отчети, а за някои от тях бяха предоставени дори копия от данъчните им декларации; (3) фактическата информация за всички 165 предприятия с цел да се прецени дали твърдението, че тези предприятия не извършват дейности в Гибралтар е достатъчно обоснована, включително информацията относно броя на членовете на персонала и директорите, личните разходи, амортизационните разходи, други оперативни разходи във връзка с дейности в Гибралтар и оперативни разходи, несвързани с дейности в Гибралтар.

(131) Анализът на тази информация даде възможност на Комисията да прецени дали съответните предприятия генерират доходи, подлежащи на данъчно облагане в Гибралтар в съответствие с териториалната система на данъчно облагане, и/или дали някои от данъчните становища не е било предоставено или приложено по начин, който е несъвместим с приложимите данъчни разпоредби.

8.2. Безпроблемните данъчни становища

(132) В голямото мнозинство от случаите (160 от 165-те разследвани данъчни становища) този анализ не показа, че становищата са били предоставени по начин, който е несъвместим с приложимите общи данъчни разпоредби. В повечето случаи доходите, получени от въпросните дружества, не отговарят на териториалните изисквания за облагаемост с данък в Гибралтар. По-конкретно от отчетите за одити и другите документи, предоставени от органите на Обединеното кралство, стана ясно, че дейностите на предприятията в Гибралтар са били ограничени и по принцип не биха могли да бъдат основание данъчните органи да направят заключението, че доходоносните дейности са били наистина извършени в Гибралтар. С други думи, имаше достатъчно доказателства, че дейностите, които са довели до печалби, не са извършени в Гибралтар. В няколко от решенията за данъчни становища се потвърждава необлагането с данък на пасивни лихви, роялти и други дивиденти, което е съвместимо с приложимите данъчни разпоредби, тъй като към момента на предоставянето на данъчните становища приложимите данъчни разпоредби не са предвиждали данъчно облагане на доходи от роялти и пасивни лихви. Както е показано в съображения 145—147, подходящи обосновки са предоставени във връзка с останалите случаи. Горните заключения са онагледени със следните примери, които отразяват различните категории стопанска дейност (обхванати в приложното поле на 165-те данъчни становища), изброени в Решението за разширяване на производството (66).

(133) Първият пример е във връзка с данъчното становище, предоставено на предприятие, доставящо услуги за управление и консултантски услуги на хотели и казина в Африка. Заключението на отчета за одит беше, че услугите са предоставени в Африка чрез персонал, нает от предприятието в Африка. Одитът показа, че предприятието не е извършвало търговски дейности в Гибралтар или от Гибралтар. Дейността на предприятието в Гибралтар се е свеждала до базова административна подкрепа, предоставена от един член на персонала с функция на административен секретар, като в Гибралтар не е извършвана съществена дейност. Установено беше, че подобни базови секретарски задължения не са доходоносни дейности в Гибралтар. Това бе потвърдено от посещение на място в помещенията на предприятието в Гибралтар, за които беше установено, че се състоят от офис, обзаведен единствено за провеждане на заседания на управителния съвет. Наблюдението на помещенията от данъчните органи през други дни показаха, че те не се използват за други цели. На това основание отчетът заключи, че предприятието е извън приложното поле на данъчното облагане в Гибралтар поради факта, че доход не се начислява в Гибралтар, нито произлиза от Гибралтар (тъй като предприятието не е извършвало доходоносни дейности в Гибралтар).

(134) При втория пример данъчно становище е предоставено на предприятие, доставящо корабни брокерски услуги на клиенти от името на корабособственици. Одитът потвърди, че услугите са предоставяни във или от различни местоположения на групата в Лондон, Сингапур, Австралия или Монако, без да са извършвани доходоносни дейности в Гибралтар. Одитът не намери доказателства, от които да се вижда, че предприятието е осъществявало каквато и да е дейност в Гибралтар. На това основание отчетът за одита счита, че предприятието не е имало присъствие или място на стопанска дейност в Гибралтар, освен разполагането на неговия сървър. Вследствие на това отчетът заключи, че предприятието е извън приложното поле на данъчното облагане в Гибралтар поради факта, че доход не е начисляван в Гибралтар, нито произлиза от Гибралтар (тъй като предприятието не е извършвало доходоносни дейности в Гибралтар).

(135) Третият пример е във връзка със становището, предоставено на предприятие, доставящо услуги за административни и помощни дейности на свързано с него предприятие в Люксембург. Услугите са били извършени от двама от неговите директори, постоянно пребиваващи в Гибралтар. Предприятието е предоставило и заеми на различни предприятия от групата, намиращи се главно в Нидерландия. Ценните книжа и обезпечението за тези заеми са били държани извън Гибралтар (67). Разследващият преглед, извършен през 2015 г., достигна до заключението, че предприятието е имало физическо присъствие в Гибралтар по силата на професионалните услуги за управление, предоставени от пребиваващите там директори, които вземат управленски решения. До 30 юни 2013 г. предприятието е облагано с данък само за доходите от административни и помощни дейности, тъй като лихвите по вътрешнокорпоративните заеми не са били данъчно задължени в Гибралтар (68) (в съответствие с освобождаването от данъчно облагане за пасивни лихви съгласно IТА 2010). Считано от 1 юли 2013 г., предприятието е подлежало на данъчно облагане и за доходите от лихви (клас 1А, таблица С от списък 1 към IТА 2010) в резултат на изменението, поставило лихвите по вътрешнокорпоративни заеми в приложното поле на данъчното облагане съгласно IТА 2010. Считано от 1 юли 2013 г., предприятието е приведено в пълно съответствие с всички изисквания за целите на данъчното облагане в Гибралтар.

(136) Четвъртият пример е за данъчно становище, предоставено на предприятие, което по силата на споразумение за съвместно предприятие е сключвало договори с трети страни, установени извън Гибралтар, за предоставянето на услуги за реклама, маркетинг и популяризиране във връзка с хазартни игри с отдалечен достъп, включително разпознаване и разработване на марката. Предприятието е получило дял от приходите, генерирани от дейността с хазартните игри с отдалечен достъп, извършвана в Малта от контрагента по споразумението за съвместно предприятие. Прегледът, включващ посещение на място и разследване с мобилен екип, предприети от данъчните длъжностни лица на Гибралтар в секторите финанси, банкиране и помещения за служебно ползване в Гибралтар, показа, че предприятието не е имало физическо присъствие или място на стопанска дейност в Гибралтар и че неговите корпоративни директори не са извършвали доходоносни дейности в Гибралтар или от Гибралтар. Отчетът заключи, че предприятието е извън приложното поле на данъчното облагане поради факта, че доход не се начислява в Гибралтар, нито произлиза от Гибралтар. Данъчното становище е било отменено от гибралтарските данъчни органи на 17 юли 2015 г., тъй като представителите на предприятието са потвърдили при срещата на място, че нямат вече връзка с предприятието.

(137) При петия пример данъчно становище е предоставено на предприятие, извършващо дейности по обществени поръчки за нефтени продукти направо от рафинерии в Азия и за съхранение, превоз и доставка на тези продукти от терминали за съхранение на предприятието, разположени в Азия, до клиенти в Италия, Гърция, Израел и Турция. Прегледът показа, че предприятието не е имало физическо присъствие или място на стопанска дейност в Гибралтар и че единственият му директор не е извършвал доходоносни дейности в Гибралтар или от Гибралтар. Прегледът установи също така, че както се вижда от уебсайта на групата, от която е част предприятието, търговската дейност се е извършвала в различни географски местоположения чрез офиси, разположени в Хонг Конг, Обединеното кралство, Дубай, Оман и Афганистан. На това основание прегледът заключи, че предприятието е извън приложното поле на данъчното облагане съгласно раздел 11 от IТА 2010 поради факта, че доход не е начисляван в Гибралтар, нито е произлизал от Гибралтар.

(138) При шестия пример данъчно становище е предоставено на предприятие, извършващо търговия с нефармацевтични медицински продукти и продукти, свързани със здравето, от Южна Корея за Германия. Одитът показа, че вземането на решения относно управлението и търговията са били възложени за външно изпълнение на лице, постоянно пребиваващо в Намибия. От одита се вижда също така, че единственият директор на предприятието, постоянно пребиваващ в Гибралтар, е предоставял общи консултантски услуги на предприятието и не е участвал активно в ежедневните търговски дейности, осъществявани от предприятието. Не бе установено физическо присъствие в Гибралтар въз основа на посещение на място, среща с предприятието, отговори на допълнителни писмени въпроси и систематични проверки, извършени в интернет. Според разследващия преглед дружеството не е предоставяло услуги в Гибралтар и от Гибралтар, поради това заключението от него е, че предприятието не е имало източници на доходи, начислявани в Гибралтар или произлизащи от Гибралтар.

(139) При седмия пример предприятието е участвало в експлоатация на игри по интернет чрез уебсайт. Доходите на предприятието са се състояли от такси, получени от крайните потребители, за основни операции и права, комисиони, получени от търговия със залагания с лицензиране на доставчици трети страни, и продажба на продукти, свързани с игрите. Анализът на наличната информация показа, че до 1 януари 2014 г. всички дейности са били извършвани извън Гибралтар. По-конкретно, разработването на софтуерни продукти е правено от дъщерното предприятие на фирмата в друга държава членка, а центърът за управление (сървърът) е бил разположен в Швейцария. Функцията за обслужване на клиентите е била извършвана от три физически лица на свободна практика в друга държава членка и в една трета държава. Абонаментните такси са били обработвани в Нидерландия. В този контекст разследващият преглед е счел, че предприятието не дължи данък за доходите, генерирани до 1 януари 2014 г. (69) От 2 януари 2014 г. насетне предприятието е имало физическо присъствие в Гибралтар и има доходи, които се начисляват в Гибралтар и произлизат от Гибралтар, подава пълна и цялостна декларация за доходите си и е приведено в пълно съответствие с всички изисквания за целите на данъчното облагане в Гибралтар. Данъчното становище е било отменено през януари 2014 г.

(140) При осмия пример одитът потвърди, че предприятието е извършвало търговия със селскостопански химикали от Унгария, България и Израел за клиенти в бившата югославска република Македония, Босна и Херцеговина и Словакия. След проучване на всички документи, подадени от предприятието, както и на допълнителна информация, предоставена в писмен вид от него, и в контекста на среща с представители на предприятието (и на базата на други доходоносни дейности) одитът установи, че в Гибралтар не са извършвани доходоносни дейности (при липса на услуги, предоставени във или от Гибралтар, или на дейност, извършена във или от Гибралтар) и поради това заключи, че предприятието е извън приложното поле на данъчното облагане съгласно раздел 11 от IТА 2010.

(141) Деветият и последен пример се отнася до данъчно становище, предоставено на предприятие, което извършва чартиране на луксозна яхта (регистрирана в Обединеното кралство) на Британските Вирджински острови. Предприятието е имало уебсайт, от който се вижда, че чартирането се е извършвало в Карибския басейн. Прегледът на гибралтарските данъчни органи е показал, че предприятието не е извършвало търговски дейности в Гибралтар и не е имало физическо присъствие, нито място на стопанска дейност в Гибралтар. Поради това той е заключил, че няма доходоносни дейности, които да направят предприятието данъчно облагаемо съгласно принципа на териториалност. Срокът на данъчното становище е изтекъл през октомври 2015 г., тъй като предприятието е било заличено от фирмения регистър от лицето, което завежда фирмения регистър („Registrar of Companies“), в Гибралтар.

(142) Тези девет примера са само пояснителни. Комисията направи оценка на наличната информация и документация във връзка с всички 160 данъчни становища, за да е сигурно, че становищата са предоставени в съответствие с приложимите данъчни правила в Гибралтар и че дейностите, извършени от въпросните предприятия, отразяват надлежно дейностите, описани в заявката за данъчно становище.

(143) От тези 160 данъчни становища, за 98 е всъщност относим принципът на териториалност (и прегледите, извършени от гибралтарските данъчни органи, са установили, че доходоносни дейности не са извършвани в Гибралтар). Вследствие на това приходите, генерирани от съответните предприятия, не попадат по никакъв