РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2020/870 НА КОМИСИЯТА

от 24 юни 2020 година

за налагане на окончателно изравнително мито и окончателно събиране на временното изравнително мито, наложено върху вноса на продукти от стъклени влакна с непрекъсната нишка с произход от Египет, и налагане на окончателно изравнително мито върху регистрирания внос на продукти от стъклени влакна с непрекъсната нишка с произход от Египет

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,

като взе предвид Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз (1) („основния регламент“), и по-специално член 15 и член 16, параграф 4 от него,

като има предвид, че:

1. ПРОЦЕДУРА

1.1. Започване

(1) На 7 юни 2019 г. Европейската комисия („Комисията“) започна антисубсидийно разследване по отношение на вноса в Европейския съюз („Съюза“) на продукти от стъклени влакна с непрекъсната нишка („ПМСВ“ — „подсилващи материали от стъклени влакна“) с произход от Египет в съответствие с член 10 от основния регламент.

(2) Комисията публикува известие за започване на процедура в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване“).

(3) Комисията започна разследването вследствие на жалба, подадена на 24 април 2019 г. от Европейската асоциация на производителите на стъклени влакна („жалбоподателя“ или „APFE“) от името на производители, които представляват 71 % от общото производство в Съюза.

(4) Комисията установи по време на разследването наличието на допълнителни доказателства за имащи отношение субсидии, които не бяха изцяло включени в известието за започване. Поради това в съответствие с член 10, параграф 7 от основния регламент Комисията реши да включи тези субсидии в обхвата на настоящото разследване и съответно да измени известието за започване.

(5) На 12 февруари 2020 г. Комисията публикува известие за изменение на известието за започване в Официален вестник на Европейския съюз (3). В това отношение бе добавена бележка към досието и правителството на Египет (ПЕ) бе поканено на консултации относно тези допълнителни субсидии.

1.2. Временни мерки

(6) На 7 март 2020 г. с Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/379 на Комисията (4) („регламента за временните мерки“) Комисията наложи временни изравнителни мита върху вноса в Съюза на ПМСВ с произход от Египет.

(7) Както се посочва в съображение 27 от регламента за временните мерки, разследването на субсидирането и вредата обхваща периода от 1 април 2018 г. до 31 март 2019 г. („разследвания период“, или „РП“), а разглеждането на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхваща периода от 1 януари 2016 г. до края на разследвания период („разглеждания период“).

1.3. Последваща процедура

(8) Въз основа на публикуването на известие за изменение на известието за започване в Официален вестник на Европейския съюз(вж. съображение 4 по-горе) Комисията изпрати искане за информация до ПЕ, до производителя износител и до правителството на Китайската народна република („ПКНР“).

(9) Искането за информация до ПЕ беше изпратено с цел пълно разследване на сътрудничеството между ПЕ и ПКНР в полза на производителя износител. С оглед на участието на ПКНР и тясното сътрудничество с ПЕ по отношение на субсидирането, предоставено за ПМСВ с произход от Египет („продуктът, предмет на разследването“), Комисията определи ПКНР като заинтересована страна по разследването и отправи към ПКНР искането за информация, изпратено до ПЕ, с покана да сътрудничи в разследването. ПКНР така и не отговори на поканата на Комисията и не беше регистрирано като заинтересована страна по разследването.

(10) След публикуването на известието за изменение на известието за започване и след получаването от страна на ПЕ на искането за информация ПЕ отбеляза, на първо място, че от него не може да се иска да предоставя информация или да координира отговора на лица, било то държавни или частни, които са извън обхвата на неговата компетентност.

(11) На второ място, ПЕ отбеляза, че исканата от Комисията информация е извън обхвата на неговата компетентност. Според ПЕ Комисията е стоварила върху правителството прекомерно бреме с искането си за предоставяне на информация, която не е необходима за целите на разследването.

(12) На трето място, ПЕ заяви, че всъщност Комисията е включила Китайската народна република („КНР“, или „Китай“) в обхвата на това разследване, без да я покани за консултации преди започването на процедурата.

(13) На четвърто място, ПЕ отбеляза, че в основния антисубсидиен регламент се предвижда, че субсидия съществува само ако „е налице финансово участие от страна на правителството в държавата на произход или износ“. ПЕ отбеляза, че известието за изменение на известието за започване на процедура се отнася до субсидии, за които се твърди, че са отпуснати от правителството на КНР („ПКНР“). Следователно чрез известието за изменение на известието за започване на процедура Комисията е нарушила основния антисубсидиен регламент, като е включила в разследването финансови участия, които не може да се считат за субсидии съгласно правото на ЕС.

(14) И накрая, ПЕ твърди, че искането за информация е било в действителност първоначалният въпросник, който е трябвало да се изпрати на ПКНР. Ето защо, предоставяйки 15 дни за отговор вместо 30, Комисията е нарушила член 12.1.1 от Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки („Споразумението за СИМ“) и член 11, параграф 2 от основния регламент.

(15) Комисията изрази несъгласие със становищата на ПЕ. Относно липсата на компетентност на ПЕ и de facto включването на ПКНР в разследването като страна на износа Комисията счита, че разследваните от нея субсидии са предоставени в рамките на сътрудничеството между ПЕ и ПКНР. Следователно е можело субсидиите да се отнесат към Египет по силата на това, че Египет признава и приема мерките на ПКНР като свои собствени мерки. Констатациите по този въпрос са представени подробно в раздел 3.2.2 по-долу.

(16) Освен това Комисията отбеляза, че е отправила искане до ПКНР за предоставяне на информация, свързана с общата правна уредба на банковия сектор в Китай, както и във връзка с финансовите институции в Китай, тъй като ПE е правителството, предмет на настоящото разследване, а тези субсидии може да бъдат отнесени към него, както е обяснено в раздел 3.2.2 по-долу. Следователно така поисканата информация е необходима на Комисията, за да се установи наличието на субсидиране.

(17) Освен това Комисията даде и пряка възможност на ПКНР да се регистрира като заинтересована страна и да предостави директно исканата информация по тези въпроси. В действителност, както е обяснено в съображения 96 и 97 по-долу, ПE съвместно с ПКНР е създало механизъм за управление с три административни нива, предвиден в член 8 от Споразумението за Египетската суецка зона за икономическо и търговско сътрудничество от 2016 г., сключено между Министерството на търговията на КНР и Общия орган за икономическата зона на Суецкия канал. Този механизъм е създаден, inter alia, с цел справяне с проблемите, които може да повлияят върху работата на зоната за сътрудничество (като по този начин се включва налагането на изравнителни мита върху износа от тази зона).

(18) Следователно, дори и ПЕ да не е разполагало с част от поисканата информация, Комисията счете, че ПE е имало всички необходими средства, за да получи необходимата информация от ПКНР.

(19) Освен това Комисията изрази несъгласие с ПE относно квалификацията на искането за информация. Изпращането на това искане беше извършено месеци след изпращането на първоначалния въпросник, предназначен за ПE. Искането за информация беше нужно на Комисията за събиране на допълнителни данни, необходимостта от които бе установена след получаването на допълнителните доказателства, събрани в хода на разследването. В този контекст Комисията отбеляза, че ПE вече е било получило първоначалния въпросник и са му били предоставени 37 дни за отговор.

(20) Освен това Комисията отбеляза, че действителното съдържание на искането за информация е било ограничено до други, имащи отношение субсидии, установени в хода на разследването, а нивото и обема на искането за информация по никакъв начин не може да се сравнява с тези на първоначалния въпросник. Накрая Комисията отбеляза, че общото време, предоставено на ПE след искане за удължаване на срока за отговор на това искане за допълнителна информация, е 22 дни въпреки доста късния етап от процедурата.

(21) По този начин, сравнявайки периода от време, определен на ПE за отговор на искането за предоставяне на доста обширната информация в първоначалния въпросник, с периода от време, предвиден за искането за допълнителна информация, Комисията заключи, че на ПE е било предоставено достатъчно време.

(22) Предвид изложените по-горе съображения тези твърдения на ПE бяха отхвърлени.

(23) След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които бяха наложени временни изравнителни мита („разгласяване на временните заключения“), ПЕ и египетският производител износител внесоха писмени изложения, в които представиха своите становища относно временните заключения.

(24) ПЕ и египетският производител износител получиха възможност да бъдат изслушани.

(25) ПЕ беше изслушано също и от служителя по изслушванията при търговски процедури.

(26) Комисията взе предвид коментарите, представени от заинтересованите страни, и ги разгледа, както подробно е описано в настоящия регламент.

(27) Комисията не беше в състояние да провери изцяло данните, представени от производителя износител и от ПЕ, поради опасността от предаване на COVID-19 и последващите мерки за справяне с епидемията (5). Като се има предвид, че тази ситуация възникна на много късен етап от процедурата и че вече не беше възможно да се вземе друго решение (например да се организира заседание за кръстосана проверка на информацията от разстояние в други проверими източници в съответствие с известието на Комисията относно COVID-19), Комисията използва по изключение информацията, предоставена от тези страни, за изчисляването на субсидията, която беше проверена въз основа на цялата налична информация.

1.4. Окончателно разгласяване

(28) Комисията информира всички заинтересовани страни за основните факти и съображения, въз основа на които възнамерява да наложи окончателно изравнително мито върху вноса в Съюза на ПМСВ с произход от Египет („окончателно разгласяване“).

(29) След окончателното разгласяване ПЕ, Jushi Group, жалбоподателите и група европейски потребители и дистрибутори на ПМСВ предоставиха в писмен вид своите становища относно окончателните констатации.

(30) Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха тази възможност. След окончателното разгласяване ПE и Jushi Group бяха изслушани от службите на Комисията.

(31) Комисията взе предвид коментарите, представени от заинтересованите страни след окончателното разгласяване, и ги разгледа, както е описано в настоящия регламент.

1.5. Разследван период и разглеждан период

(32) Изложеното в съображение 27 от регламента за временните мерки беше потвърдено поради липсата на коментари относно разследвания период и разглеждания период.

2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ

2.1. Твърдения относно обхвата на продукта

(33) Поради липсата на коментари относно обхвата на продукта, Комисията потвърди заключенията, изложени в съображения 44 и 48 от регламента за временните мерки.

3. СУБСИДИРАНЕ

3.1. Субсидии и програми за субсидиране, включени в обхвата на настоящото разследване

(34) Въз основа на информацията в жалбата в известието за започване, в известието за изменение на известието за започване и в отговорите на изготвения от Комисията въпросник и на искането за допълнителна информация в хода на разследването бяха разгледани твърденията за субсидиране чрез следните субсидии от ПЕ: а) преференциални стратегически заеми, кредитни линии, други видове финансиране, застраховане и гаранции; б) държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени: — държавни доставки на електроенергия на занижени цени, — предоставяне от държавата на земя при занижени цени; в) пропуснати приходи чрез програми за освобождаване от преки данъци и за данъчни облекчения: — привилегии, свързани с корпоративното подоходно облагане на предприятия, намиращи се в специална икономическа зона; г) пропуснати приходи чрез програми в областта на косвените данъци и вносните мита: — освобождаване от данъка върху добавената стойност (ДДС) и намаляване на вносните мита за използването на внесено оборудване, — освобождаване от ДДС и от вносни мита за внасяни материали, влагани в изнасяни крайни продукти.

3.2. Суецката зона за икономическо и търговско сътрудничество („зоната SETC“)

(35) Твърдяното субсидиране в Египет се отнася за дружество в Китайско-египетската суецка зона за икономическо и търговско сътрудничество („зоната SETC“). Зоната обхваща площ от 7,4 km2, която е разделена на първоначален район с площ 1,34 km2 и район на разрастване с площ 6 km2.

(36) Тази специална икономическа зона е създадена съвместно от Китай и Египет и нейната история датира от 90-те години на миналия век. По това време тогавашният египетски президент посещава специални икономически зони на Китай и изразява желание да се възползва от опита на Китай по отношение на такива зони с цел да бъде създадена подобна зона в Египет. В резултат на това през 1997 г. министър-председателите на Китай и на Египет подписват меморандум за разбирателство, в който двете страни „се договарят да си сътрудничат в разработването на свободна икономическа зона в северната част на Суецкия залив чрез споделяне на китайския опит за създаване на специални икономически зони, чрез участие в модернизирането на свързаните със зоната проучвания и чрез насърчаване на съответния стопански сектор в Китай с цел осигуряване на участие в проектите, които ще бъдат реализирани в зоната“ (6).

(37) След подписването на това споразумение Китай определя Tianjin Teda Investment Holding Co. Ltd. („Tianjin TEDA“) — държавно дружество на администрацията на община Tianjin, за изпълнението на тази задача от китайска страна. По-късно Tianjin TEDA, администрацията на Суецкия канал в Египет, Националната банка на Египет и четири египетски държавни предприятия създават египетско-китайско съвместно предприятие („ECJV“) с цел разработване и изграждане на икономическата зона. Китайската страна притежава 10 % от акциите на ECJV, а египетската страна — 90 %. През 1998 г. мухафаза Суец прехвърля съответната площ в икономическата зона в северозападната част на Суецкия залив на ECJV. В следващите няколко години обаче проектът не напредва особено много (7).

(38) През 2002 г. един по-обширен район с площ 20 km2, в който се намира зоната SETC — икономическата зона в северозападната част на Суецкия залив, официално е обявен от ПЕ за специална икономическа зона („SEZone“) (8). При този статут на зоната SETC разпоредбите на египетския Закон № 83/2002 относно икономическите зони със специално предназначение („Закон 83/2002“) стават приложими и за нея.

(39) През 2006 г. развитието на зоната получава нов тласък, когато Китай решава допълнително да насърчи китайските дружества да инвестират в чужбина чрез стратегията за глобално развитие („Go Global Policy“). В този контекст Министерството на търговията на Китай („MOFCOM“) предлага създаването на така наречените „задгранични зони за търговия и сътрудничество“ и зоната SETC става една от първите 18 официално одобрени зони (9). През 2006 г. на срещата на високо равнище в Пекин по време на Форума за сътрудничество между Китай и Африка председателят на КНР Ху Дзинтао обявява, че „през следващите три години на територията на африкански държави ще бъдат създадени три до пет задгранични зони за икономическо и търговско сътрудничество“. (10)

(40) През 2007 г. MOFCOM организира търг за определяне на изпълнители за развитието на втората група официално одобрени задгранични зони за търговско и икономическо сътрудничество. Tianjin TEDA печели търга за зоната SETC. През октомври 2008 г. Tianjin TEDA учредява съвместно предприятие с Китайско-африканския фонд за развитие, за да основе China-Africa TEDA Investment Co. Ltd. („TEDA Китай — Африка“) като основен субект за китайски инвестиции в зоната за сътрудничество. TEDA Китай — Африка, се обединява с ECJV с цел учредяване на ново дружество, наречено Egypt TEDA Investment Co. („TEDA — Египет“), което да даде тласък на развитието на зоната SETC в Египет. В това ново дружество китайската страна притежава 80 % от акциите, а египетската страна (представлявана от ECJV) — 20 %. След официалното учредяване на дружеството през 2008 г. работата в зоната започва да се развива с бързи темпове. На 7 ноември 2009 г. тогавашните министър-председатели на двете държави откриват официално първоначалния район и обявяват зоната SETC за важен проект за сътрудничество в областта на икономиката и търговията между двете страни (11). До края на 2011 г. е завършена цялата инфраструктура в първоначалния район (12).

(41) През 2012 г., след гражданските вълнения в Египет, президентът Морси прави официално посещение в Китай, по време на което посочва зоната като ключов проект на двустранното сътрудничество между двете страни и изразява надежда, че все повече и повече китайски предприятия ще инвестират в Египет чрез зоната и чрез последващи проекти, като по този начин ще вземат участие в програмата за възстановяване на Египет (13).

(42) През 2013 г. TEDA — Египет, и египетските власти сключват договор за земята на района на разрастване, чиято площ е 6 km2. През 2013 г. задграничните зони за търговско и икономическо сътрудничество, например зоната SETC, получават допълнителен тласък за развитие под егидата на инициативата „Един пояс, един път“. Така задграничните зони се превръщат във важна предпоставка за „разширяване“ на инвестициите на китайските дружества. В резултат на това, особено след 2013 г., зоната SETC се споменава в почти всички важни текстове за сътрудничество между правителствата на двете страни (14).

(43) През 2014 г. Египет дава началото на „План за развитие на коридора на Суецкия канал“. В контекста на този план през 2015 г. специалната икономическа зона официално е включена в по-обширната икономическа зона на Суецкия канал („SCZone“), обхващаща целия район около Суецкия канал с площ 461 km2. Понастоящем целият район се счита за „икономическа зона със специално предназначение“ в съответствие със Закон 83/2002 и неговите изменения (15).

(44) През декември 2015 г. президентът Сиси посещава Китай, където обявява, че Египет приема предложението на председателя Си Дзинпин за сътрудничество в инициативата „Един пояс, един път“ и за по-нататъшно разработване на проекти в Египет. На 21 януари 2016 г. президентът и председателят официално откриват проекта за разширяване на зоната SETC с включване на 6-километровия район на разрастване. По време на официалното посещение на Си Дзинпин в Египет правителствата на двете държави подписват Споразумение между Министерството на търговията на Китайската народна република и Общия орган за икономическата зона на Суецкия канал на Арабска република Египет относно Суецката зона за икономическо и търговско сътрудничество от 21 януари 2016 г. („Споразумението за сътрудничество“). В Споразумението за сътрудничество се разясняват допълнително значението и правният статут на зоната SETC (16).

(45) Основната цел на Споразумението за сътрудничество е да се осигури ясно разписана рамка за това сътрудничество и да му се придаде официална форма в рамките на инициативата „Един пояс, един път“, включително за подкрепата на ПКНР за фирми в чужбина. Въпреки изричните искания от страна на Комисията не са предоставени никакви подробности относно подготвителните дейности по Споразумението за сътрудничество.

(46) Съгласно Споразумението за сътрудничество правителствата разработват съвместно зоната SETC. Те извършват това в съответствие със своите национални стратегии (инициативата „Един пояс, един път“ — за Китай, от една страна, и Плана за развитие на коридора на Суецкия канал — за Египет, от друга страна). За тази цел ПE предоставя земя, труд и определени данъчни облекчения, а китайските дружества, които работят в зоната, управляват производствените съоръжения със свои активи и мениджъри. За да се компенсира липсата на средства от египетска страна, ПКНР подкрепя този проект и чрез предоставяне на необходимите финансови средства на TEDA — Египет, и на китайските дружества, работещи в зоната SETC.

(47) Производителят на ПМСВ, който работи в зоната SETC — Jushi Egypt, е дружество, регистрирано съгласно египетското право и е учредено от Jushi Group, китайско дружество майка. Дружеството майка на производителя на ПМСВ се притежава от Комисията за надзор и управление на държавните активи към Държавния съвет („SASAC“). Това дружество е получило одобрение от съответните китайски държавни органи (17) за създаване на дъщерно дружество в Египет. Дъщерното дружество се финансира със средства от Китай, използва материали за влагане и оборудване, внасяни от Китай, ръководи се от китайски мениджъри и използва китайско ноу-хау. То произвежда ПМСВ в Египет, които се изнасят за ЕС от зоната SETC.

(48) За да се гарантира безпрепятственото прилагане на гореспоменатото споразумение за сътрудничество, двете правителства създават механизъм за консултации на три нива. В този контекст Общият орган за икономическата зона на Суецкия канал на Арабска република Египет и Общинската комисия за търговия на община Tianjin на Китайската народна република подписват Споразумение за сътрудничество относно създаването на административна комисия за Китайско-египетската суецка зона за икономическо и търговско сътрудничество с цел провеждане на междуправителствени консултации на първо ниво. На второ ниво се създава Комитет за управление на Суецката зона за икономическо и търговско сътрудничество, за да се създадат условия за консултации на техническо равнище между компетентните китайски административни служби на община Tianjin и съответните компетентни служби на египетския орган за икономическата зона на Суецкия канал. Тези комисии провеждат редовни заседания от 2017 г. На трето ниво дружеството TEDA — Египет, и съответните египетски партньори докладват относно проблемите и трудностите на нивата на управление, посочени по-горе.

3.2.1. Частична липса на съдействие и използване на наличните факти във връзка със зоната SETC

3.2.1.1. Прилагане на разпоредбите на член 28, параграф 1 от основния регламент във връзка с ПЕ

(49) Както в своя въпросник и в искането си за предоставяне на информация, така и по време на извършеното контролно посещение, Комисията поиска от ПЕ да предостави определена информация за Суецката зона за икономическо и търговско сътрудничество в Египет. Наред с останалите въпроси, свързани с правната и с институционалната рамка, тези искания за информация се отнасяха също и до наличието на междуправителствени споразумения между Китай и Египет.

(50) По-специално, след изменението на известието за започване Комисията поиска от ПE информация за функционирането на зоната SETC и за правното основание за нейното съществуване, с конкретно позоваване на сътрудничеството между ПE и ПКНР при създаването и превръщането на зоната SETC в средище за развитието на стопанска дейност, което да привлича инвеститори от Китай. Освен това Комисията поиска информация за контрола и управлението на зоната SETC от Egypt-TEDA Investment Company, от холдинга TEDA и от египетско-китайската съвместна работна група, както и за ролята на Китайско-африканския фонд за развитие („CAD“) в контекста на китайските инвестиции в чужбина. И накрая Комисията отправи запитване към ПE за статута на зоната SETC като задгранична зона за икономическо и търговско сътрудничество, одобрена от MOFCOM.

(51) В отговор на искането за информация ПЕ предостави само част от исканата информация, оставяйки значителна част от искането без отговор.

(52) ПЕ предостави информацията относно правното основание за съществуването на зоната SETC, като представи международните споразумения между ПЕ и ПКНР, които съставляват правната основа на тяхното сътрудничество, чиято цел е да бъдат облагодетелствани дружества като това на производителя износител, установени в зоната SETC.

(53) Комисията обаче все още не е получила информация, отнасяща се до споразумения, меморандуми за разбирателство или други документи, подписани между ПКНР и ПЕ във връзка със зоната SETC. Така например в публично достъпни източници Комисията установи позовавания на Насоките за прилагане за петгодишен период на дейности за повишаване на цялостното стратегическо партньорство между Китайската народна република и Арабска република Египет, приети през 2016 г.

(54) Освен това през април 2017 г. е учреден официално съвместен комитет за управление на Китайско-египетската суецка зона за икономическо и търговско сътрудничество TEDA. През юли 2017 г. е създаден междуправителствен координационен комитет, който провежда и първото си съвместно заседание. Комисията не получи писмена документация относно проведените срещи в рамките на тези различни механизми за консултации, с изключение на документация за една среща, проведена от административната комисия.

(55) Поради липсата на такава информация Комисията счете, че не ѝ е била предоставена информация от основно значение за този аспект на разследването.

(56) С оглед на това Комисията уведоми ПЕ, че при проучването относно наличието и степента на твърдяното субсидиране на дружества, установени в зоната SETC, може да се наложи да използва наличните факти в съответствие с член 28, параграф 1 от основния регламент. ПЕ възрази и подчерта, че е оказало пълно съдействие на Комисията. Въпреки това Комисията прецени, че информацията за конкретното сътрудничество между двете правителства при създаването и административното управление на зоната SETC е от решаващо значение за правната оценка на случая, както е обяснено в следващата раздел 3.2.2. За съжаление Комисията получи няколко документа, имащи отношение към случая, едва след съответната проверка, в резултат на което тя не можа да провери автентичността им. Освен това тя не успя да проведе никакви по-нататъшни разговори с ПЕ за важни подробности, които биха могли да хвърлят светлина върху степента и обема на сътрудничеството между правителствата на двете държави в зоната.

(57) Предвид изложените по-горе съображения Комисията приложи член 28 от основния регламент и продължи работата си въз основа на наличните факти по отношение на тези въпроси.

3.2.2. Правна оценка

(58) Функционирането на зоната SETC представлява тясно сътрудничество между ПE и ПКНР, сътрудничество, което намира израз най-вече в дейността на съвместното предприятие между Египет и Китай на територията на страната на износа. Правителствата на Египет и Китай са обединили своите ресурси, за да осигурят благоприятни условия на производителя на ПМСВ в зоната SETC, които му носят ползи. Това обединяване на ресурси чрез толкова тясно сътрудничество служи на една обща цел и облагодетелства един общ получател на средства — Jushi Egypt.

3.2.3. Финансово участие на държавен или обществен орган

(59) Съгласно член 3, параграф 1, буква а) от основния регламент субсидия съществува, ако е налице финансово участие от страна на правителството в държавата на произход или износ. Подобна е и разпоредбата на член 1.1, буква а), подточка 1) от Споразумението за СИМ, според която се счита, че съществува субсидия „ако е налице финансово участие на правителството или публичен орган“.

(60) ПЕ е предоставило земя на Jushi Egypt и е предложило данъчни облекчения. Следователно тези субсидии се управляват и са предоставени пряко от правителството на Египет.

(61) При това още от сключването на меморандума за разбирателство през 1997 г. ПE активно се е стремяло да подкрепя зоната не само пряко чрез предоставянето на земя и данъчни облекчения, но и косвено чрез договаряне на помощ от китайското правителство за развитието на зоната SETC на египетска територия. Така например съгласно условията на меморандума за разбирателство ПE изрично „насърчава съответния стопански сектор в Китай, за да бъде осигурено финансово участие в проектите, които ще бъдат създадени в зоната“. След посещението на президента Морси в Китай през август 2012 г. зоната SETC получава „безпрецедентно внимание и подкрепа от страна на египетското правителството“ (18). Съгласно член 1 от Споразумението за сътрудничество от 2016 г. двете страни се споразумяват да развиват зоната „в съответствие със (…) съществуващите закони и разпоредби на двете държави“.

(62) В член 1 от законодателния акт за прилагане на Споразумението за сътрудничество допълнително се уточнява, че „Комитетът за управление [отговарящ за координацията и ежедневната дейност на зоната за сътрудничество] е създаден в съответствие с многостранни и двустранни споразумения и съществуващи закони и разпоредби, сключени или въведени от Китайската народна република и Арабска република Египет“. Съгласно член 4 от Споразумението за сътрудничество двете страни обещават „подкрепа и съдействие за строителството, улесняването на стопанската дейност и функционирането на зоната за сътрудничество“. За тази цел Египет се съгласява зоната да бъде определена от Китай като „задгранична зона за търговия и сътрудничество“.

(63) В член 4, параграф 1 от Споразумението за сътрудничество Китай потвърждава, че въпросната зона „има право на съответната стратегическа подкрепа и улеснения, предоставяни от китайското правителството за задгранични зони за икономическо и търговско сътрудничество“. Освен това в член 5 от Споразумението за сътрудничество ПЕ изрично се ангажира, че то „ще подкрепя“ зоната, като наред с другото „насърчава съответните финансови институции да предоставят финансова помощ“ на дружества и за инвестиции в зоната.

(64) Нещо повече, съгласно член 2, параграф IV от Споразумението за сътрудничество относно създаването на комитет за управление на Китайско-египетската зона за икономическо и търговско сътрудничество комитетът за управление има отговорност да „полага всички възможни усилия за безпрепятственото прилагане на всички насърчителни политики, предвидени в законите и разпоредбите на Китай и на Египет“, а съгласно член 2, параграф V — да „координира и съдейства на съответните финансови институции, включително, но не само банкови институции, застрахователни институции и различни фондове, които предоставят кредитиране на зоната за сътрудничество и на регистрираните в нея предприятия, както и да им оказва съдействие в намирането на допълнителни канали за финансиране“. И накрая съгласно член 7 от същото споразумение ПE и ПКНР поемат ангажимента всички съществуващи или бъдещи закони, които предоставят по-благоприятни условия от тези на Споразумението за сътрудничество, да имат превес над него. Преференциалното финансиране на производителя на ПМСВ от страна на ПЕ в зоната е резултат от тези ангажименти и следва да се разглежда в този контекст.

(65) С обединените усилия на ПE и ПКНР са постигнати няколко цели.

(66) Целта на египетската страна, заявена на най-високо политическо равнище (19), е да се привлекат китайски инвестиции, ноу-хау и капитал с цел насърчаване на икономическото развитие на икономическата зона на Суецкия канал и създаване на работни места. Съгласно Перспективата за дългосрочно планиране на Египет до 2022 г., публикувана през ноември 2013 г. от египетското Министерство на планирането, зоната SETC ще играе голяма роля за обновяването на индустрията, за придобиването на чуждестранна валута чрез износ, за данъчното облагане и за решаването на проблема с безработицата (20).

(67) Мотивацията на китайската страна обаче е различна. От гледна точка на самите дружества Египет има определени предимства, свързани с по-ниските разходи за труд и по-кратките срокове за доставка до основни пазари, например ЕС. Освен това, както е посочено в проспекта за облигации, издаден от Jushi Group през 2014 г.: „пречките пред търговията, въведени със защитна цел, неусетно са довели до повишаване на пазарните цени на стъкленото влакно, износ от Китай, което има отрицателно въздействие върху износа на стъклено влакно на Jushi Group. ... след началото на дейността на Jushi Egyptian Glass Fiber Co. Ltd. през 2013 г. търсенето на продукта от горепосочените три региона (21) ще бъде удовлетворявано от Jushi Egypt. Горепосочените три региона няма да налагат антидъмпингови мита върху продуктите на Jushi Egyptian, а въздействието на антидъмпинговите мерки върху Jushi Group ще бъде намалено значително. Принципът на предварително определяне на цените на продуктите от стъклено влакно на Jushi Egyptian за клиентите в горепосочените три региона се състои в споделяне на реализираните икономии от мита с клиентите и използване на икономиите от антидъмпингови мита и разходи за доставка изцяло от емитента“. В периода от 2011 г. (22) до края на 2014 г. (23) вносът на ПМСВ с произход от Китай действително е бил предмет на антидъмпингови и изравнителни мита в ЕС, а ЕС е един от „трите региона“, посочени в проспекта на облигациите.

(68) От гледна точка на ПКНР, съгласно 13-ия петгодишен план за развитие на външната търговия на MOFCOM, една от основните задачи, залегнали в този план, е да се подобри търговското сътрудничество с други държави по линия на инициативата „Един пояс, един път“ с цел да се насърчи и разшири износът на продукти, в това число високотехнологични продукти като ПМСВ. В плана се заявява следното: „Стабилизиране на износа на изгодни продукти, например трудоемки продукти, в горепосочените страни, оползотворяване на възможностите за изграждане на инфраструктура за тези страни, както и насърчаване на износа на мащабни комплектни съоръжения, технологии, стандарти и услуги. Приспособяване към тенденциите, свързани с преобразуването и модернизацията на промишлените отрасли в тези страни, и увеличаване на износа на електромеханични и високотехнологични продукти. ... Ускоряване на навлизането в нововъзникващи пазари и избор на няколко нововъзникващи пазара за начално навлизане след обстоен анализ на икономическия мащаб, скоростта на растеж, обезпечеността на ресурси, степента на риск и други фактори. Разширяване на износа на авангардно техническо оборудване и насърчаване на износа на висококачествени и производства и продукти със сравнителни предимства“. Предвидените мерки за постигане на тези задачи включват „разработване на зони и различни паркове за икономическо и технологично развитие на държавно равнище“.

(69) Както се посочва в един от разделите: „Под ръководството на държавните служби в рамките на инициативата „Един пояс, един път“ и във връзка със стратегията на страната домакин на най-високо равнище задграничните зони за сътрудничество са се превърнали в инструмент за изпълнение на инициативата „Един пояс, един път“ и за международно сътрудничество по отношение на производствения капацитет“ (24).

(70) По този начин задграничните зони обслужват няколко стратегически цели на Китай. На първо място, чрез тях може да се допринесе за увеличаване на търсенето на машини и оборудване, произведени в Китай. На второ място, произвеждайки в чужбина и изнасяйки в Европа или в Северна Америка, китайските дружества могат да избегнат противоречията в търговската политика на отделните страни и наложените пречки върху износа от Китай. На трето място, чрез задграничните зони може да се подпомогнат усилията на Китай да стимулира преструктурирането у дома и да заеме по-високо място във веригата на стойността (25).

(71) От гореизложеното следва, че египетското правителство е очаквало и е приело на драго сърце финансирането от страна на Китай за тясно сътрудничество в зоната SETC с цел да стимулира развитието на един от най-бедните региони на страната. Китайското правителство се е надявало, че китайските дружества биха могли да работят извън територията на Китай и да разширят своя износ в рамките на инициативата „Един пояс, един път“ (евентуално и да избегнат мерките за защита на търговията).

(72) При тези обстоятелства Комисията счита, че определението „от страна на правителството“ в член 3, параграф 1, буква а) от основния регламент следва да включва не само мерки, които произтичат пряко от ПE, но също и мерки от страна на ПКНР, които може да бъдат отнесени към ПЕ въз основа на наличните доказателства.

(73) Както постановява Апелативният орган („АО“) по делото „САЩ — Реформулиран бензин“ (26), правото на СТО не може да се тълкува напълно независимо от общото международно право. По-специално, общите принципи на международното право съставляват част от правния ред на СТО, който не съществува сам за себе си (27). Съгласно член 3.2 от Споразумението за уреждане на спорове в СТО и член 31, параграф 3, буква в) от Виенската конвенция за правото на договорите (ВКПД) при оценката на контекста на условията на даден договор трябва да се вземат предвид „всички съответни норми на международното право, прилагани в отношенията между страните“.

(74) Тези „правила“ включват международното обичайно право (28), което по правило е задължително за всички членове на СТО, включително Египет, Китай и Европейския съюз. Важен клон на международното обичайно право са правилата относно отговорността на държавата, които са кодифицирани от Комисията по международно право (КМП) (разпоредби на КМП относно отговорността на държавата за действия, които са неправомерни в международен план) (29) в съответствие с нейния мандат съгласно член 13, параграф 1, буква а) от Хартата на ООН.

(75) Правилата в разпоредбите на КМП също са „съответни норми“ по смисъла на член 31, параграф 3, буква в) от ВКПД, защото дават насоки за тълкуване на понятието „възникване на отговорност“, т.е. кога дадена държава носи отговорност за определени действия или бездействия, дори когато тези действия или бездействия не произтичат пряко от нея. В това отношение понятието „възникване на отговорност“ е от значение за тълкуването на формулировката „от страна на правителството“ в уводната част на член 1.1, буква а), подточка 1) от Споразумението за СИМ и по-специално за правилното определяне на отговорността за дадено действие по отношение на субсидиите в контекста на сътрудничество между две държави, както е в настоящия случай (30).

(76) Следователно разпоредбите на КМП може да бъдат от полза при тълкуване на формулировката „от страна на правителството“ в уводната част на член 1.1, буква а), подточка 1) от Споразумението за СИМ, за да се определи отговорността на ПЕ за даденото действие (отпускане на субсидия), дори когато финансовото участие не е осигурено пряко от ПE.

(77) Във връзка с това Комисията отбеляза, че в член 11 от разпоредбите на КМП се предвижда по-специално, че „действие, при което съгласно предходните членове не възниква отговорност за дадена държава, въпреки това се счита за действие на тази държава съгласно международното право, ако и доколкото държавата признава и приема въпросното действие като свое собствено“. В коментара на КМП към член 11 се пояснява, че „примери за прилагане на принципа [на възникване на отговорност за дадена държава вследствие признаване и приемане на конкретно действие] може да бъдат намерени в съдебни решения и в практиката на съответната държава“ (31). Както се припомня в съображение 6 от същия коментар, необходимо изискване е дадена държава „да припознае въпросната дейност като своя“.

(78) Още от началото на проекта през 1997 г. египетското правителство приема финансирането на Jushi Egypt от страна на Китай като част от собствената си политика за зоната. По време на посещението си в Китай през август 2012 г. президентът Морси изразява публично задоволството си от китайските инвестиции и капитали, а през ноември 2013 г. египетското Министерство на планирането признава, че финансираната от Китай зона SETC ще играе голяма роля за обновяване на индустрията на Египет. По време на друго свое посещение в Китай през декември 2014 г. президентът Сиси „заявява, че предложението на председателя Си Дзинпин за съвместни дейности по инициативата „Един пояс, един път“ предоставя значителни възможности за възстановяването на Египет и египетската страна е готова да участва активно и да осигури подкрепа. Египетската страна желае да си сътрудничи с Китай в разработването на проекти за коридора на Суецкия канал, Суецката зона за икономическо и търговско сътрудничество и т.н., както и за привличане на инвестиции на китайски предприятия в Египет“ (32).

(79) Характеристиките на китайската инициатива „Един пояс, един път“ са публично известни. В членове 30—36 от насоките на Държавния съвет от 13 май 2015 г. относно насърчаването на капацитета за международно производство и сътрудничеството при производството на оборудване се изброяват всички видове стратегическа помощ, която дружествата със задгранична дейност могат да получават. Те включват фискална и данъчна подкрепа, заеми при благоприятни условия, финансова подкрепа чрез синдикирани заеми, експортно кредитиране, финансиране на проекти, капиталови инвестиции и застраховане на експортни кредити. Член 31 от насоките се отнася до „заеми при благоприятни условия“, които да „подкрепят предприятията да участват в износа на мащабни комплектни съоръжения, договаряне на проекти и мащабни инвестиционни проекти“. На практика тази политика е довела до многобройни случаи на преференциално финансиране от банки или от специално създадения фонд „Пътят на коприната“ по смисъла на член 35 от Насоките, както наскоро бе установено от Комисията по друг случай (33).

(80) Тъй като президентите на Египет без съмнение са знаели, че китайската инициатива „Един пояс, един път“ е свързана със значително държавно финансиране чрез преференциално финансиране и други финансови инструменти, очевидно е налице ясен акт на признаване и приемане на най-високо политическо равнище на такъв вид финансова подкрепа от ПЕ при съвместното създаване на зоната SETC с Китай.

(81) Фактът, че Египет признава и приема китайското преференциално финансиране, се потвърждава допълнително от текста на Споразумението за сътрудничество от 2016 г. Съгласно член 1 от Споразумението за сътрудничество Египет изрично приема, че Китай може да прилага своите закони по отношение на оператори в зоната SETC или във връзка с дейностите в зоната SETC. За тази цел египетското правителство не възразява също Китай да определи зоната SETC като „задгранична зона за инвестиции“ в своето законодателство. Тъй като „задграничните зони за инвестиции“ са средство на инициативата „Един пояс, един път“, както се посочва в съображение 66, и тъй като в рамките на тази инициатива преференциалното финансиране се ползва като инструмент, в резултат на това определяне в член 4 от Споразумението за сътрудничество, в който Китай потвърждава също, че въпросната зона „има право на съответната стратегическа подкрепа и улеснения, предоставяни от китайското правителството за задгранични зони за икономическо и търговско сътрудничество“, Jushi Egypt получава правото да иска преференциално кредитиране от страна на китайски банки от стратегическо значение, както и преференциални условия за застраховане на износа. Египет дава съгласието си и за член 5, съгласно който китайското правителство ще подкрепя зоната за сътрудничество и като „насърчава съответните финансови институции да предоставят финансова помощ за ... инвестиционни проекти в рамките на зоната за сътрудничество, при условие че са изпълнени изискванията за кредитните условия и използването на кредитите“. Както вече беше установено в предишно разследване, преференциалното финансиране от страна на Китай не се ръководи от ясно разписани програми за финансиране със строги критерии за допустимост, а се отпуска чрез определяне на няколко насърчавани сектора на най-високо равнище (34). Официалното определяне на зоната SETC в Египет като задгранична зона за инвестиции на китайски предприятия след постигнато взаимно съгласие между ръководителите на двете държави и предвиденото в член 5 „насърчаване“ се вписват напълно в обичайния модел, по който китайските банки от стратегическо значение отпускат преференциално финансиране.

(82) По този начин китайските преференциални мерки в полза на китайските предприятия, установени в Египет, са „припознати“ от Египет „като негови собствени“.

(83) Нещо повече, в механизма за изпълнение на три нива, посочен в съображение 45, трайно участват египетски длъжностни лица. Съгласно член 2, параграф V от споразумението за изпълнение предназначението на механизма за изпълнение е да „координира и съдейства на съответните финансови институции, включително, но не само банкови институции, застрахователни институции и различни фондове, които предоставят кредитиране на зоната за сътрудничество и на регистрираните в нея предприятия, както и да им оказва съдействие в намирането на допълнителни канали за финансиране“. Съгласно член 2, параграф 4 от същия документ държавните служители следва да „полагат всички възможни усилия за безпрепятственото прилагане на всички насърчителни политики, предвидени в законите и разпоредбите на Китай и на Египет“. В тази разпоредба е отразено общото разбиране на Египет и Китай, че китайската страна не осигурява парични средства на пазарни цени, каквито Jushi Egypt може да получи от инвеститори на международния пазар, а активно предоставя държавни стимули, което е синоним на ползи или преференции.

(84) Прилагайки тази разпоредба, Египет също изразява пълната си подкрепа за преференциалното финансиране от страна на Китай в полза на производителя на ПМСВ в зоната. Предвид частичната липса на съдействие от страна на ПЕ по този важен аспект на разследването Комисията не успя да установи повече подробности в това отношение; от наличните доказателства обаче става ясно, че правителствата на двете страни си сътрудничат, както е описано по-горе, в полза на производителя износител на ПМСВ, намиращ се в зоната.

(85) От доказателствата следва, че на ПE, което се явява правителството в държавата на произход или износ по смисъла на член 3.1, буква а) от основния регламент, може да бъде вменена отговорност за финансовото участие под формата на преференциално финансиране, предоставено на Jushi Egypt от китайски обществени органи. Доказателствата показаха, че ПE е одобрило преференциалната финансова помощ, предоставена от ПКНР на производителя на ПМСВ в зоната, в съответствие с договорените ангажименти за развитие и подкрепа на икономическите дейности в рамките на зоната.

(86) В този контекст Комисията отбеляза също така, че възможността на правителствата да осигурят косвено финансово участие чрез частни организации попада в обхвата както на основния регламент, така и на Споразумението за СИМ (35). Всъщност в случаите, когато правителствата упълномощават частни структури или им възлагат пряко определени дейности, от ключово значение е да съществува „доказуема връзка“ между действията на правителството и дейността на частната структура (36). В този случай е налице ясна и категорична връзка между одобрените действия, предприети от страна на Китай с цел осигуряване на договорената финансова помощ за производителя износител на ПМСВ, и ПЕ.

(87) Поради това Комисията счита, че преференциалното финансиране, предоставено от ПКНР на производителя износител на ПМСВ в зоната, е равносилно на финансово участие на ПE по смисъла на член 3, параграф 1, подточка i) от основния регламент (37).

3.2.4. Ползи

(88) След това Комисията разгледа дали тези финансови участия, за които може да бъде вменена отговорност на ПЕ, биха могли доведат до реализиране на полза от страна на Jushi Egypt съгласно член 3, параграф 2 от основния регламент. Тя припомни, че това дружество работи в Египет и е учредено съгласно египетското законодателство. Следователно беше целесъобразно по принцип да се проучи дали получателят на финансирането се е ползвал с по-добри условия, отколкото би получил на египетския финансов пазар. Комисията провери този въпрос и се увери, че случаят е точно такъв, при това с висок марж.

(89) Въпреки това Комисията взе предвид също и извънредните обстоятелства по този случай. Както е отбелязано в съображение 44, производителят износител в крайна сметка се притежава от SASAC. Китайските държавни органи са предоставили преференциалното финансиране след преговори и подписване на съответните документи в Китай, а получателите са получили финансирането пряко или косвено чрез тяхното дружество майка в Китай (междуфирмени заеми). Освен това, както е предвидено в член 1 от Споразумението за сътрудничество, египетското правителство е приело, че тези субекти получават преференциална подкрепа, включително евтини заеми в съответствие с китайското право, т.е. при условия, определени от Китай. Китайските държавни органи са предоставили това финансиране съгласно член 5 от Споразумението за сътрудничество и в съответствие с преференциалните политики за финансиране, прилагани в Китай. Както е обяснено в съображение 42 по-горе, с тези разпоредби от Споразумението за сътрудничество е кодифицирана вече установена практика.

(90) Поради това Комисията заключи, че приемането и признаването от страна на египетското правителство на финансовите средства, предоставени от китайските обществени органи на Jushi Egypt, се отнася и до реализирането на полза от тях. Ето защо Комисията установи пазарните цени на преференциалното финансиране и изчисли ползата въз основа на тях. Тя отбеляза, че при прилагането на този рационален подход изчисленият размер на субсидиите е по-малък отколкото при прилагането на хипотетичен референтен показател за Египет.

3.2.5. Специфичност

(91) Що се отнася до третия въпрос относно специфичността, Комисията проучи дали тези субсидии са специфични съгласно изискванията на член 4, параграфи 2—4 от основния регламент.

(92) ПE се явява предоставящ орган по отношение на преференциалното финансиране посредством неговото признаване и приемане. По-специално, ПE е признало и приело определянето от страна на ПКНР на зоната SETC като задгранична зона за инвестиции по силата на член 4 от Споразумението за сътрудничество и е одобрило напълно изпълнението на дейностите в нея, включително чрез осигуряване на преференциално финансиране от ПКНР.

(93) Тези субсидии са на разположение само на Jushi Egypt, тъй като дружеството работи в икономическата зона на Суецкия канал (от която зоната SETC е част). Поради това Комисията стигна до заключението, че това са регионални субсидии по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент, които попадат в рамките на компетентността на предоставящия орган в съответствие с член 4, параграфи 2—4 от основния регламент.

3.2.6. Заключение

(94) В заключение Комисията установи, че както субсидиите, предоставени пряко от Египет на дружества, работещи в зоната SETC (предоставяне на земя, данъчни облекчения), така и субсидиите, предоставени косвено чрез преференциално финансиране от ПКНР, представляват подлежащи на изравняване субсидии съгласно членове 2—4 от основния регламент. При последните възниква отговорност на Египет по силата на това, че Египет е признал и приел мерките на ПКНР като свои собствени мерки, например чрез Споразумението за сътрудничество, чрез тясното сътрудничество и чрез механизмите за сътрудничество на различни нива. Финансовите участия са специфични и от тях са реализирани ползи. По-долу Комисията разглежда по-подробно всички субсидии, имащи отношение към случая.

(95) След разгласяването на окончателните заключения (38) ПE и производителят износител оспориха тези констатации с пет довода. Първо, съгласно международното право не е възможно за суверенни действия на правителството на Китай да се вменява отговорност на правителството на Египет. Второ, Комисията е пренебрегнала собствения си основен регламент, съгласно който предоставящият орган трябва да бъде субект намиращ се на територията на страната на произход или износ, а не извън нея. Трето, възникването на отговорност на Египет за действия, предприети от Китай, нарушава също и правото на СТО, което не би могло да се тълкува в светлината на член 11 от разпоредбите на КМП относно отговорността на държавата. Четвърто, член 11 от разпоредбите на КМП дори не е приложим към наличните факти. Пето, финансовото участие на Jushi не отговаря на изискванията за специфичност съгласно член 3 от основния регламент.

(96) В първия си довод ПЕ и производителят износител подчертават принципа на суверенитет в международното право. От тяхна гледна точка една държава е отговорна за дадено действие само тогава, когато това действие е в правомощията на тази държава. Ето защо действията на субекти, чиито правомощия произтичат от Китай, са отговорност единствено на китайската държава.

(97) Комисията отхвърли това твърдение. Принципът на суверенното равенство в международното право, предвиден в член 2, параграф 1 от Устава на ООН, забранява една държава да упражнява правомощията си на територията на друга държава против волята на държавата, чиято е тази територия. Държавите обаче са свободни да разрешават действия на друга държава в рамките на своята територия. Действията на поканената държава на територията на приемащата държава може впоследствие да станат отговорност на приемащата държава. Това правило следва пряко например от Резолюция 3314 (XXIX) на Общото събрание на ООН от 1974 г. относно определението за агресия, която се приема широко като кодификация на международното обичайно право. По силата на член 3, буква е) от тази резолюция проявата на агресия от една държава спрямо друга държава се определя не само като директни атаки чрез нейните държавни органи, но и като „действия на държава, която позволява нейната територия, предоставена на разположение на друга държава, да се използва от тази друга държава за извършване на акт на агресия срещу трета държава“. Несъмнено, ако Куба беше разрешила на Съветския съюз да атакува САЩ с руски ракети от кубинска територия през 1962 г., това щеше да породи международната отговорност на Куба за актове на агресия срещу Съединените щати. Съответно в международното право се признава възможността приемащата държава да носи отговорност за действията на поканената държава и дори да се наложат санкции на приемащата държава за това, ако действията на поканената държава нанасят вреди на трета държава.

(98) На второ място, ПE и производителят износител заявиха, че съгласно основния регламент на ЕС не съществува възможност на Египет да бъде вменена отговорност за действията на китайското правителство. Според тях определението за „правителство“ съгласно член 2, буква б) от основния регламент изрично се свързва с територията на предоставящия орган. А думите „на територията“ в тази разпоредба имат за цел да се осигури правна сигурност и не може да бъдат тълкувани свободно в светлината на разпоредбите на СТО или на международното право.

(99) В това отношение Комисията отбелязва, че член 2, буква б) от основния регламент гласи: „Правителство“ означава държавен или публичен орган на територията на държавата на произход или износ.“ Комисията се съгласи, че тази разпоредба се отнася за действия на правителството, от чиято територия субсидираните продукти се изнасят за Европейския съюз. Такъв е случаят тук. Разглежданият продукт се произвежда в Египет и се изнася от Египет за Европейския съюз. Правителството на Египет, което е предоставящият орган, се намира на територията на Египет.

(100) В член 2, буква б) от основния регламент обаче не е засегнат специфичният въпрос кои действия правителството може да разреши на своя територия и да ги признае като свои. Точно както понятието „публичен орган“, така и понятието „правителство“ подлежи на тълкуване, като се вземат предвид неговият контекст, предмет и цели. Така действията, за които може да бъде вменена отговорност на правителството на страната на произход или износ, може да включват не само действия, пряко произтичащи от това правителство, но и действия, които могат да бъдат приписани на това правителство. Това се потвърждава и от формулировката на член 3, параграф 1, буква а) от основния регламент, в която се говори за финансово участие „от страна на“ правителството. Поради същите причини нямат основание и аргументите на ПЕ, които се позовават на няколко разпоредби от Споразумението за СИМ (например член 1.1, буква а), подточка 1), член 13, член 18.1, буква а) и бележка под линия 63). Макар да е вярно, че основният регламент „трябва да се тълкува, доколкото е възможно, в светлината на [съответните разпоредби от Споразумението за СИМ]“ (39), тези разпоредби не са в противоречие със съждението, че друга държава може да предостави финансово участие, което правителството на територията признава и приема като свое собствено.

(101) Следователно второто възражение, основано на настояването за тясно тълкуване на понятието за териториалност съгласно член 2, буква б) от основния регламент и член 1.1, буква а), подточка 1) от Споразумението за СИМ, бе отхвърлено.

(102) Третото възражение е свързано със значението на разпоредбите на КМП относно отговорността на държавата в това отношение. Според ПE и производителя износител позоваването на член 11 от разпоредбите на КМП е неоснователно, тъй като в доклада си по случая „САЩ — антидъмпингови и изравнителни мита (Китай)“ (40) Апелативният орган се позовава само на членове 4, 5 и 8 от тях.

(103) Комисията отхвърли това твърдение. Няма основание да се твърди, че само определени принципи на международното обичайно право, като включените в членове 4, 5 или 8 от разпоредбите на КМП относно отговорността на държавата, са от значение при тълкуването на правилата на СТО, а други не. Апелативният орган на СТО винаги е прилагал понятията на общото обичайно право, които са били от значение за оценката на спорните факти. Наред с правилата за възникване на отговорност принципът за estoppel, или принципът на добросъвестност, например също е част от правния ред на СТО. В конкретния случай ПE не е оспорило фактическите обстоятелства, че е приветствало, приело и оказало съдействие за предоставянето на преференциално финансиране от Китай на дружества, работещи в Египет. Тълкувателни насоки за този набор от обстоятелства могат да бъдат намерени в член 11 от разпоредбите на КМП, който също се цитира в юриспруденцията относно международните инвестиции (41). Следователно член 11 от разпоредбите на КМП е съответна норма на международното право по смисъла на член 31, параграф 3, буква в) от Виенската конвенция за правото на договорите, приложима при тълкуване на понятието „от страна на правителството“ в Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки.

(104) Според четвъртото възражение член 11 от разпоредбите на КМП не е приложим към спорните факти. Съгласно тези разпоредби една държава може да поеме отговорност за определени действия като държава правоприемник след придобиване на земя. Едно правителство може също да признае частни действия на своите граждани като свои действия. В този член обаче не се предвижда държавата да приема действия на чужда държава като свои собствени.

(105) Комисията отхвърли и това възражение. Заглавието на член 11 от разпоредбите на КМП е „действие, признато и прието от държава като свое собствено“, без уточнение по отношение на първоначалния деятел. Това правило следва пряко от Резолюция 3314 (XXIX) на Общото събрание на ООН от 1974 г. относно определението за агресия, което се приема широко като кодификация на международното обичайнот право. По силата на член 3, буква е) от тази резолюция проявата на агресия от една държава срещу друга държава се определя не само като директни атаки чрез нейните държавни органи, но и като „действия на държава, която позволява нейната територия, предоставена на разположение на друга държава, да се използва от тази друга държава за извършване на акт на агресия срещу трета държава“.

(106) Както Общото събрание на ООН в Резолюция 3314 (XXIX) от 1974 г. (вж. съображение 97 по-горе), така и Международният съд потвърждава свободата на държавите да приемат чужди действия като свои собствени (42). Следователно становището на Египет, че възникването на отговорност съгласно член 11 от разпоредбите на КМП се ограничава до случаите на правоприемство, свързани с територията, или до случаи, при които правителството признава и приема частни неправомерни действия, извършени на територията на държавата, не се подкрепя от международната практика.

(107) В петото си възражение ПE и производителят износител твърдят, че финансовото участие на ПКНР в субекти в Египет не е специфично. Те цитират член 4, параграф 2 от основния регламент, съгласно който получателят на финансовата помощ трябва да попада „в рамките на компетентността на предоставящия орган“. Според тях думите „предоставящ орган“ не означават „орган, който признава и приема“. Освен това при предишни разследвания предоставящият орган за китайските субекти винаги е бил китайското правителство. ПЕ заключава, че финансовото участие на ПКНР не може да бъде специфично, „тъй като предприятията, намиращи се в Египет, не са в рамките на компетентността на Китай“.

(108) Комисията припомни, че е счела ПE за предоставящ орган по силата на това, че приема и признава преференциалното кредитиране от страна на Китай. Тъй като Jushi Egypt работи в специалната икономическа зона, то също попада в рамките на компетентността на ПЕ. Получаването на тази финансова помощ също така е конкретно ограничено до дружествата, работещи в тази зона, и поради това се характеризира със специфичност.

(109) Дори да е било необходимо да се докаже, че ПКНР е упражнявало своята компетентност върху тези дружества преди ПE да е приело китайските действия като свои, какъвто не е случаят, резултатът не би се променил. С подписването на член 1 и член 4, параграф 1 от Споразумението за сътрудничество ПE се съгласява, че дружествата, работещи в зоната, ще получават „съответната стратегическа подкрепа и улеснения, предоставяни от китайското правителство на задграничните зони за икономическо и търговско сътрудничество“ и че развитието на зоните ще се извършва в съответствие със законите на „двете държави“. Освен че упражнява собствената си териториална компетентност, ПE следователно позволява и на Китай да предоставя конкретна помощ само за дружества, разположени в „задгранични зони за икономическо и търговско сътрудничество“. Поради това твърдението бе отхвърлено.

(110) В заключение Комисията потвърди констатацията си, че ПE е признало и приело като свои собствени подкрепата за капиталови инвестиции, заемите за Jushi Egypt, както и предоставянето на земя от TEDA Egypt и по този начин е предоставило специфични субсидии по смисъла на членове 2—4 от основния регламент.

3.3. Преференциално финансиране

3.3.1. Заеми за Jushi Egypt, предоставени от китайски банки от стратегическо значение

3.3.1.1. Частична липса на съдействие и използване на наличните факти

Прилагане на разпоредбите на член 28, параграф 1 от основния регламент във връзка с ПЕ

(111) Както е посочено в съображение 8 по-горе, Комисията изпрати искане за информация до ПЕ с цел пълно разследване на сътрудничеството между ПЕ и ПКНР в полза на производителя износител.

(112) По-специално, част от искането за информация се отнася до дейността на държавните китайски финансови институции и по-конкретно до тяхната дейност като публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент във връзка с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент и в съответствие със съдебната практика на СТО при предоставянето на заеми на производителя износител в рамките на сътрудничеството между ПКНР и ПE.

(113) За тази цел Комисията поиска от ПE информация относно финансовия сектор в Китай и ролята на китайски банки от стратегическо значение като CDB и EXIM в предоставянето на заеми или експортни кредити на Jushi Group. Комисията поиска от ПE да изпрати допълнение А към искането за информация до горепосочените банки пряко или чрез ПКНР.

(114) ПЕ не предостави исканата информация и заяви, че не разполага с никакви сведения относно субекти, намиращи се в Китай, и относно правила, приложими в Китай, а също и че няма компетентност да поиска такава информация. Според ПЕ, изисквайки такава информация от ПЕ, Комисията е нарушила правото на защита на ПE и принципа на суверенитет на държавите.

(115) Комисията изрази несъгласие с това становище. Както бе посочено по-рано, ПE и ПКНР са решили да си сътрудничат за създаването на зоната SETC, така че субсидиите от ПКНР може да бъдат отнесени към ПЕ. Освен това Комисията отбеляза, че ПE съвместно с ПКНР е създало механизъм за управление с три административни нива, предвиден в член 8 от Споразумението за Египетската суецка зона за икономическо и търговско сътрудничество от 2016 г., сключено между Министерството на търговията на КНР и Общия орган за икономическата зона на Суецкия канал. Тази разпоредба се отнася до задължението за сътрудничество по въпроси, свързани с функционирането на зоната (което може да обхваща ситуации, при които износът от тази зона може да е предмет на изравнителни мита от трети страни). Чрез този механизъм ПE е имал възможност да събере необходимата информация от ПКНР. Комисията счете също така, че в съответствие с международното право (член 27 от Виенската конвенция за правото на договорите от 1969 г.) от ПКНР се очаква добросъвестно да изпълни своите ангажименти по отношение на ПE, като отговори на искането на информация, изпратено от ПЕ.

(116) Поради това Комисията счете, че ПE е било в състояние да получи необходимата информация от ПКНР, но не го е направило. Макар ПКНР да е било в състояние да предостави само част от поисканата информация, Комисията счете, че поради липсата на съдействие от страна на ПE и ПКНР в това отношение Комисията би могла да основе своите заключения относно този аспект на разследването единствено на наличната информация. Нито ПE, нито някоя от заинтересованите страни (включително ПКНР) оспори фактите, на които Комисията основа оценката си (а само правната квалификация на тези факти).

(117) Поради липсата на такава информация Комисията счете, че не ѝ е била предоставена информация от основно значение за този аспект на разследването.

3.3.1.2. Банките EXIM и CDB

(118) С оглед на липсата на съдействие от страна на ПE и ПКНР, обяснена в раздел 3.2.1, Комисията прибягна до разпоредбите на член 28 от основния регламент, за да се оценят действията на банките EXIM и CDB като публични органи.

(119) В такива случаи, за да се установи дали дадено държавно предприятие е публичен орган, се прилага следният анализ (43): „Това, което има значение, е дали субектът разполага с власт да упражнява държавни функции, а не толкова как е постигнато това. Съществуват много различни начини, по които държавата в тесния смисъл може да предостави власт на субектите. Следователно различни видове доказателства може да бъдат от значение, за да се покаже чрез тях, че тази власт е била предоставена на конкретен субект. Доказателство, че действително даден субект упражнява държавни функции, може да е това че притежава или му е поверена държавна власт, особено когато доказателството говори за трайна и системна практика. По наше мнение следва, че доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност, може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнение на държавни функции. Обръщаме внимание обаче, че с изключение на изрично делегиране на власт чрез правен инструмент, наличието на чисто формални връзки между субекта и държавата в тесния смисъл на думата е малко вероятно да е достатъчно, за да се установи притежаването на необходимата държавна власт. Например само по себе си обстоятелството, че държавата е мажоритарен акционер на дадено предприятие, не доказва, че държавата упражнява значителен контрол върху дейността на този субект, а още по-малко, че държавата му е предоставила държавна власт. Въпреки това в някои случаи, когато доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че този контрол е упражняван в значителна степен, тези доказателства може да позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт.“

(120) Комисията потърси информация относно държавната собственост, както и формални признаци за държавен контрол в държавните банки. Тя анализира също дали контролът е бил упражняван в значителна степен. Поради отказа на ПКНР и на държавните банки да представят доказателства, Комисията трябваше да разчита изцяло на наличните факти.

Собственост и формални признаци за контрол

(121) По отношение на собствеността и формалните признаци за контрол от страна на ПКНР в предишни антисубсидийни разследвания (44)Комисията е установила, че банка EXIM е учредена и извършва дейност в съответствие с публикуваното от Държавния съвет „Известие за създаване на Китайската експортно-импортна банка“, както и съгласно своя устав. Съгласно устава на банката държавата пряко назначава ръководството на EXIM. Съветът на надзорниците се назначава от Държавния съвет в съответствие с „Временни разпоредби за Съвета на надзорниците в ключови държавни финансови институции“ (Постановление на Държавния съвет № 282) и с други закони и наредби, като отговаря пред Държавния съвет.

(122) В устава се посочва също, че Партийният комитет на EXIM играе водеща и политически съществена роля, за да гарантира, че EXIM изпълнява политиките и основните насоки на партията и държавата. Ръководството на партията е интегрирано във всички аспекти на корпоративното управление. В устава също така се посочва, че EXIM има за цел да подпомага развитието на външната търговия и икономическото сътрудничество, трансграничните инвестиции, инициативата „Един пояс, един път“, сътрудничеството в областта на международния капацитет и производството на оборудване. Обхватът на дейността включва краткосрочни, средносрочни и дългосрочни заеми, одобрени и съответстващи на държавните политики за външна търговия и „разширяване“, като експортно кредитиране, импортно кредитиране, кредити за външни инженерни изпълнители, кредити за чуждестранни инвестиции, кредити за чуждестранна помощ от китайското правителство и кредити за купувачи на експортни стоки.

(123) Освен това в интернет страницата си (45) EXIM се определя като „банка от стратегическо значение, финансирана от държавата и собственост на държавата, със статут на самостоятелно юридическо лице. Това е банка, която се ръководи пряко от Държавния съвет, и нейната мисия е да подпомага външната търговия на КНР, инвестициите и международното икономическо сътрудничество“.

(124) По отношение на банка CDB в предишни антисубсидийни разследвания Комисията е установила, че тази банка е изцяло собственост на държавата (46). При липсата на информация, която да сочи друго относно CDB, Комисията поддържа същото заключение в настоящото разследване.

Упражняване на значителен контрол

(125) Комисията също така потърси информация за това дали правителството на КНР е упражнявало значителен контрол върху дейността на държавната банка по отношение на кредитната ѝ политика и оценката на риска, когато е отпускала заеми на предприятия за производство на ПМСВ. Поради липсата на съдействие от страна на ПE Комисията прибягна до най-добрите налични факти и по-специално до наличната публична информация, както и до констатациите в предишни антисубсидийни разследвания (47).

(126) Във връзка с това бяха взети под внимание следните нормативни документи: — член 34 от Закона на КНР за търговските банки („Закона за банковото дело“), — член 15 от Общите правила относно кредитирането (прилагани от Китайската народна банка — „КНБ“), — Временни разпоредби за насърчаване на преструктурирането на промишлеността (Решение № 40/2005 на Държавния съвет) („Решение № 40“), — Изпълнителни мерки на Китайската регулаторна комисия за банковия сектор (КРКБЗС) по административно-разрешителни въпроси във връзка с финансирани от Китай търговски банки (Постановление на КРКБЗС [2017] № 1), — Изпълнителни мерки на КРКБЗС по административно-разрешителни въпроси във връзка с чуждестранно финансирани банки (Постановление на КРКБЗС [2015] № 4), — Административни мерки за квалификацията на директорите и висшето ръководство на финансовите институции в банковия сектор (КРКБЗС [2013] № 3).

(127) При прегледа на посочените нормативни документи Комисията установи, че финансовите институции в КНР извършват дейност в рамките на обща правна среда, която им налага да съобразяват финансовите си решения с поставените от ПКНР цели в областта на промишлената политика, по следните причини:

(128) Мисията на EXIM за провеждане на публичната политика е заложена в самото известие за създаването на Китайска импортно-експортна банка, както и в устава ѝ.

(129) В най-общ план член 34 от Закона за банковото дело, който се прилага за всички финансови институции, развиващи дейност в Китай, гласи: „Търговските банки извършват дейността си по кредитиране в съответствие с нуждите на националното икономическо и социално развитие, като изпълняват насоките, заложени в промишлената политика на държавата“. Въпреки че в член 4 от Закона за банковото дело се предвижда, че „Съгласно закона търговските банки извършват стопански операции без намеса от което и да е организационно звено или физическо лице. Търговските банки самостоятелно носят гражданскоправна отговорност с цялото си имущество като юридическо лице“, разследването показа, че член 4 от Закона за банковото дело се прилага във връзка с член 34 от същия закон, т.е. когато държавата е приела публична политика, банките я прилагат и следват нарежданията на държавата.

(130) Освен това в член 15 от Общите правила за кредитирането се посочва, че: „Съгласно държавната политика съответните звена могат да субсидират лихвите по заеми, за да насърчават растежа на определени сектори и икономическото развитие в определени области“.

(131) Решение № 40 също съдържа указания всички финансови институции да осигуряват кредитна подкрепа специално за „насърчавани“ проекти. В глава III от Решение № 40 е изложен „Списък с насоки в областта на промишленото преструктуриране“, в който са посочени три вида проекти, класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Съгласно член XVII от решението, ако „инвестиционният проект е класифициран като „насърчаван“, той следва да бъде разгледан и одобрен и след това вписан съгласно съответните национални разпоредби относно инвестициите; всички финансови институции трябва да предоставят кредитна подкрепа съгласно принципите за кредитиране; оборудването за собствена употреба, включено в общия размер на инвестициите — с изключение на стоките, упоменати в издадения от Министерството на финансите Списък на стоки от внос, ползвани в национални инвестиционни проекти и неподлежащи на освобождаване от данъци (изменен през 2000 г.) — може да бъде освободено от вносно мито и данък добавена стойност за стоки от внос, освен ако бъдат приети нови разпоредби относно стоките по инвестиционни проекти, неподлежащи на освобождаване от данъци. Останалите политики, благоприятстващи насърчаваните промишлени проекти, се изпълняват в съответствие с приложимите национални разпоредби“.

(132) В „Категория I: Насърчаване“ от Списъка с насоки в областта на промишленото преструктуриране (версия от 2011 г.) (изменение от 2013 г.) (48) са изброени: „XII. Строителни материали: […] 6. Разработване на технология и производство на стъкло, несъдържащо хидроксиди на алкални метали, чрез изтегляне от ванни пещи и на стъклени влакна и продукти с високи показатели с годишен капацитет 50 000 тона“.

(133) Следователно проектите, свързани с производството на ПМСВ, са от категорията „насърчавани“.

(134) С оглед на това Решение № 40 потвърждава предходната констатация относно Закона за банковото дело, че банките упражняват държавна власт под формата на дейности за отпускане на заеми при преференциални условия. Комисията установи също така, че Китайската регулаторна комисия за банковия и застрахователния сектор (КРКБЗС) има съществена власт за одобряване на всички аспекти от управлението на всички финансови институции със седалище в КНР (включително частни финансови институции и финансови институции с чуждестранна собственост), като например (49): — одобрение на назначаването на всички ръководители на финансовите институции, както на ниво централа, така и в местните клонове, — одобрението на КРКБЗС се изисква за подбора на персонал на всички нива на ръководството, от най-висшите длъжности до управителите на клонове, като включва дори назначени в чужбина управители на клонове, както и мениджъри, отговарящи за спомагателните функции (напр. ИТ мениджъри), и — дълъг списък с административни одобрения, включително одобрения за учредяване на клонове, за започване на нови бизнес линии или продажба на нови продукти, за промяна в устава на банката, за продажба на над 5 % от акциите, за увеличаване на капитала, за промяна на адреса, за промени в организационната форма и т.н.

(135) Въз основа на това Комисията стигна до заключението, че ПКНР е създало нормативна уредба, която назначените от него ръководни и надзорни кадри, отчитащи дейността си пред самото правителство, са длъжни да спазват. Следователно правителството на КНР се е осланяло на нормативната уредба, за да упражнява значителна степен на контрол върху дейността на оказалите съдействие държавни банки при отпускането на заеми за предприятия за производство на ПМСВ.

(136) В допълнение към общата правна рамка по отношение на заемите, предоставяни от EXIM и CDB на Jushi Egypt, се е прилагал следният правен контекст.

(137) На 6 ноември 2009 г. TEDA Китай — Африка, и EXIM подписват Меморандум за разбирателство относно стратегическо сътрудничество, в който предлагат комплексен план на обща стойност до 6 милиарда юана за цялостно стратегическо сътрудничество в задгранични зони за търговско и икономическо сътрудничество.

(138) На 7 ноември 2009 г. шест зони за търговско и икономическо сътрудничество в Африка, сред които зоната SETC, подписват Пакт от съвместна среща между китайските задгранични зони за търговско и икономическо сътрудничество (в Африка) и Китайско-африканския фонд за развитие („CADF“), дъщерно дружество на банка CDB.

(139) Освен това през 2013 г. MOFCOM издава „Известие относно аспекти, свързани с подкрепата на Китайската банка за развитие (CDB) за създаване и развитие на задгранични зони за търговско и икономическо сътрудничество“. Съгласно това известие MOFCOM и CDB ще „осигуряват стратегическа подкрепа за инвестиции и финансиране за предприятия, включително навлизащи предприятия, в зоните, отговарящи на условията за сътрудничество“. CDB ще „изяснява основните условия за приоритетно финансиране в зоната за сътрудничество в съответствие с изискванията на Министерството на търговията и на Министерството на финансите“ и освен това ще „подпомага селективно проекти в областта на строителството и сътрудничеството, които MOFCOM внимателно наблюдава съвместно с правителствата на държавите, на чиято територия се намира зоната за сътрудничество.“

(140) В член 4 от Споразумението за сътрудничество между Китай и Египет от 2016 г. се посочва, че „китайското правителство определя зоната за сътрудничество като китайска задгранична зона за търговско и икономическо сътрудничество. Зоната за сътрудничество ... има право на съответната стратегическа подкрепа и на улеснения, предоставяни от китайското правителството за задгранични зони за икономическо и търговско сътрудничество“. Освен това съгласно член 5 китайското правителство ще подкрепя зоната за сътрудничество и като „насърчава съответните финансови институции да предоставят финансова помощ за ... инвестиционни проекти в рамките на зоната за сътрудничество, при условие че са изпълнени изискванията за кредитните условия и използването на кредитите“.

(141) В член 2, параграф IV от Споразумението за сътрудничество за създаване на комитет за управление на Китайско-египетската суецка зона за икономическо и търговско сътрудничество, който се отнася до прилагането на горепосоченото споразумение, допълнително се пояснява, че Комитетът за управление, създаден между съответните функционални служби на община Tianjin и Общия орган за икономическата зона на Суецкия канал, ще „полага всички възможни усилия за безпрепятственото прилагане на всички насърчителни политики, предвидени в законите и разпоредбите на Китай и на Египет“, а в член 2, параграф V е добавено, че той ще „координира и съдейства на съответните финансови институции, включително, но не само банкови институции, застрахователни институции и различни фондове, които предоставят кредитиране на зоната за сътрудничество и на регистрираните в нея предприятия, както и да им оказва съдействие в намирането на допълнителни канали за финансиране“.

(142) Комисията установи, че всички държавни китайски финансови институции, включително EXIM и CDB, са прилагали описаната по-горе правната рамка при изпълнението на държавни функции по отношение на сектора за производство на ПМСВ. От това следва, че те са публични органи по смисъла на член 2, буква б) от основния регламент, тълкуван във връзка с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент и в съответствие със съдебната практика на СТО.

3.3.1.3. Държавни банки, действащи като публични органи

(143) В съответствие със заключенията, посочени в съображенията по-горе, Комисията реши да използва наличните факти, за да прецени дали тези държавни банки отговарят на изискването за публични органи.

(144) В предишни антисубсидийни разследвания (50) Комисията е установила, че следните банки, които са отпуснали заеми на включените в извадката групи производители износители във въпросното разследване, са били частично или изцяло собственост на самата държава или на държавни юридически лица: China Development Bank, China Construction Bank, Industrial and Commercial Bank of China, Bank of Communications, China Everbright Bank, Postal Savings Bank, China Merchants Bank, Shanghai Pudong Development Bank, China Industrial Bank, Shenyang Rural Commercial Bank, Bank of Shanghai, Ningbo Bank, China CITIC Bank, China Guangfa Bank, China Bohai Bank, Huaxia Bank. Hankou Bank, Hubei Bank, Huishang Bank, Dongying Bank, Bank of Tianjin, Bank of Kunlun, Shanghai Rural Commercial Bank, China Industrial International Trust Limited, Daye Trust Co. Ltd., Sinotruk Finance Co. Ltd. При липсата на информация, която да сочи друго, Комисията поддържа същото заключение в настоящото разследване.

(145) При липса на конкретна информация от финансовите институции по този въпрос, която да сочи друго, Комисията установи, че ПКНР притежава собственост и контрол въз основа на формалните признаци и по същите причини, като изложените в раздел 3.3.1.2 по-горе. По-конкретно, въз основа на наличните данни се приема, че ръководният и надзорният състав в изброените държавни банки, изглежда, се назначава от правителството на КНР и отчита дейността си пред него също както в EXIM.

(146) Що се отнася до упражняването на значителен контрол, според Комисията може да се приеме, че нормативната уредба, анализирана в раздел 3.3.1.2 по-горе, се отнася в еднаква степен и за тях. Тъй като нищо не сочи обратното, въз основа на наличните данни може да се приеме, че няма конкретни доказателства за оценки на кредитоспособността и на тези банки, поради което анализът за конкретното прилагане на нормативната уредба, изложен в раздел 3.3.1.2 по-горе, се отнася в еднаква степен и за тях.

(147) Въз основа на това Комисията стигна до заключението, че другите държавни банки, които предоставят заеми на включените в извадката дружества, са публични органи по смисъла на член 2, буква б), тълкуван във връзка с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.

3.3.1.4. Заключение относно държавните финансови институции

(148) С оглед на гореизложените съображения Комисията установи, че всички китайски държавни финансови институции, предоставяли заеми или финансов лизинг на производителя износител или на неговата група, са публични органи по смисъла на член 2, буква б), тълкуван във връзка с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.

(149) Освен това, дори и държавните финансови институции да не се разглеждат като публични органи, Комисията установи, че за тях би била приложима констатацията, че ПКНР ги е упълномощило и им е възложило да изпълняват функции, каквито обикновено се упражняват от правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент, по същите причини, които са изложени в съображения 131—133 по-долу. Следователно тяхната дейност във всички случаи би се дължала на ПКНР.

3.3.1.5. Упълномощаване или възлагане на частни финансови институции

(150) След това Комисията насочи вниманието си към останалите финансови институции. Следните финансови институции се считат за частни въз основа на констатациите, направени в предишни антисубсидийни разследвания (51) и допълнени с публично достъпна информация: China Minsheng Bank, Sumitomo Mitsui Banking (China) Co. Ltd, Standard Chartered Bank, Ping An Bank. Комисията направи анализ дали ПКНР е упълномощило тези финансови институции или им е възложило да предоставят субсидии на предприятия от сектора за производство на ПМСВ по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент.

(151) Според Апелативния орган на СТО „упълномощаване“ е налице, когато дадено правителство възлага отговорност на частен орган, а „възлагане“ препраща към ситуациите, в които правителството упражнява своята власт над частен орган (52). И в двата случая правителството използва частен орган като пълномощник за предоставяне на финансово участие и „в повечето случаи би могло да се очаква упълномощаването или възлагането на частен орган да включва някаква форма на заплаха или подтикване“ (53). В същото време изложеното в подточка iv) не позволява на членовете да налагат изравнителни мерки по отношение на продукти, „когато правителството само упражнява своите общи регулаторни правомощия“ (54) или когато правителствена намеса „може да доведе или да не доведе до конкретен резултат само на основата на дадените факти и обстоятелства и упражняването на свободен избор от страна на участниците на този пазар“ (55). Упълномощаването или възлагането по-скоро предполагат „по-активна роля на правителството, а не просто действия за насърчаване“ (56).

(152) Комисията отбеляза, че нормативната уредба относно сектора за производство, посочена в раздел 3.3.1.2, се отнася за всички финансови институции в КНР, в т.ч. за частните финансови институции. Доказателство за това е фактът, че приложното поле на Закона за банковото дело и различните постановления на КРКБЗС обхващат всички финансирани от Китай и чуждестранно финансирани банки под ръководството на КРКБЗС.

(153) Тъй като не получи различна информация от частните финансови институции, Комисията заключи, че по отношение на сектора за производство на ПМСВ всички финансови институции, извършващи дейност в Китай под надзора на КРКБЗС (в т.ч. частните финансови институции), са упълномощени от държавата или тя им е възложила — по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv), първо тире от основния регламент — да изпълняват държавни политики и да предоставят заеми с преференциални лихвени проценти на предприятията от сектора за производство на ПМСВ.

(154) Освен това нормативната уредба, прилагана към всички банки в Китай, е много по-обширна и далеч не включва само двете наредби, регламентиращи дейността на КРКБЗС, както е показано в съображение 106 по-горе.

(155) Що се отнася до упражняването на значителен контрол, според Комисията може да се приеме, че нормативната уредба, анализирана в раздел 3.3.1.2 по-горе, се отнася в еднаква степен и за тях. Тъй като нищо не сочи обратното, въз основа на наличните данни може да се приеме, че няма конкретни доказателства за оценки на кредитоспособността също както при оказалите съдействие държавни банки, поради което анализът за конкретното прилагане на нормативната уредба, изложен в раздел 3.3.1.2 по-горе, се отнася в еднаква степен и за тях.

(156) Въз основа на това Комисията стигна до заключението, че другите държавни банки, които предоставят заеми на Jushi Egypt, са публични органи по смисъла на член 2, буква б), тълкуван във връзка с член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент.

3.3.1.6. Кредитни рейтинги

(157) В предишни антисубсидийни разследвания (57) — въз основа на проучване, публикувано от Международния валутен фонд (58), от което е видно несъответствието между международните и китайските кредитни рейтинги, и въз основа на констатациите на разследването относно включените в извадката дружества — Комисията вече е установила, че националните кредитни рейтинги, дадени на китайски дружества, не са надеждни. Действително според МВФ над 90 % от китайските облигации са с рейтинг АА до ААА, даден им от местни агенции за кредитен рейтинг. Тези рейтинги не са сравними с други пазари, като например тези на ЕС или на САЩ. Например по-малко от 2 % от дружествата на пазара на САЩ имат толкова високи рейтинги. Следователно китайските агенции за кредитен рейтинг са силно ориентирани към най-високата част от рейтинговата скала. Те имат много широка рейтингова скала и са склонни да обединяват облигации със значително различен риск от неизпълнение в една обща рейтингова категория (59).

(158) Освен това чуждестранните агенции за кредитен рейтинг като Standard and Poor’s и Moody’s обичайно прилагат повишаване над базовия кредитен рейтинг на емитента, основано на оценка на стратегическото значение на дружеството за китайското правителство и на надеждността на имплицитната гаранция, когато издават рейтинг на китайски облигации, емитирани извън страната (60). Fitch например ясно посочва, когато е приложимо, че такива гаранции са основен фактор за определянето на кредитните рейтинги на китайски дружества от агенцията (61).

(159) Въз основа на публично достъпна информация Комисията първо установи, че държавата може да упражнява известно влияние върху пазара на кредитни рейтинги. Според две проучвания, публикувани през 2016 г., на китайския пазар са действали около 12 агенции за кредитен рейтинг, като повечето от тях са държавна собственост. Общо 60 % от всички корпоративни облигации с кредитен рейтинг в Китай са получили рейтинга си от държавна агенция за кредитен рейтинг (62).

(160) В предишни разследвания (63) ПКНР потвърди, че на китайския пазар за облигации са действали 12 агенции за кредитен рейтинг, сред които 10 местни агенции за кредитен рейтинг, в т.ч. Global Credit Rating Co. Ltd, Shanghai Brilliance Credit Rating & Investors Service Co. Ltd, Golden Credit Rating International Co. Ltd, China Chengxin Securities Rating Co. Ltd, Pengyuan Credit Rating Co. Ltd, Shanghai Fareast Credit Rating Co. Ltd, China Bond Rating Co. Ltd, China Securities Index Co. Ltd, Shanghai Credit Information Services Co. Ltd. Има също и 2 съвместни китайско-чуждестранни агенции за кредитен рейтинг, а именно China Lianhe Credit Rating Co. Ltd и China Chengxin International Credit Rating Co. Ltd. При липсата на информация, която да сочи обратното, Комисията счете, че ситуацията не се е променила.

(161) На второ място, на китайския пазар за кредитни рейтинги няма свободен достъп. По своята същност той е затворен пазар, тъй като преди да започнат дейност, агенциите за кредитен рейтинг трябва да бъдат одобрени от Китайската регулаторна комисия за ценните книжа (КРКЦК) или от Китайската народна банка (64). В средата на 2017 г. Китайската народна банка обяви, че на чуждестранните агенции за кредитен рейтинг ще бъде разрешено да издават кредитни рейтинги на част от облигациите на вътрешния пазар, но при определени условия. По време на разследвания период обаче все още не беше допусната нито една чуждестранна агенция за кредитен рейтинг (65). Независимо от това чуждестранните агенции междувременно учредиха съвместни предприятия с някои местни агенции за кредитен рейтинг, които издават кредитни рейтинги за местни облигации. Тези рейтинги обаче следват китайската скала за рейтинги и като такива не са точно сравними с международните рейтинги, както е описано по-горе.

(162) И накрая, в едно неотдавнашно проучване, извършено от КНБ, се потвърждават констатациите на Комисията, която посочва в заключенията си, че „ако равнището на инвестициите в чуждестранни облигации е с международен кредитен рейтинг ВВВ и по-висок, тогава инвестиционният клас на националните облигации може да има рейтинг AA и по-висок, като се вземе предвид разликата между средния национален рейтинг и международния рейтинг от 6 или повече пункта“ (66).

(163) С оглед на ситуацията, описана в съображения 137—142 по-горе, Комисията достигна до заключението, че китайските кредитни рейтинги не дават надеждна оценка на кредитния риск на базовия актив. Въз основа на това и въпреки че дружеството на производителя износител или неговата група имат добър кредитен рейтинг от китайска агенция за кредитен рейтинг, Комисията достигна до заключението, че тези рейтинги не са надеждни. Тези рейтинги са изопачени и от политическите цели за насърчаване на ключови стратегически отрасли, например производството на ПМСВ.

3.3.1.7. Полза и изчисляване на размера на субсидията

(164) Както е отбелязано в съображение 85, Комисията счита, че принципно за бенефициера, намиращ се в Египет, би било целесъобразно да се проучи дали тези получатели на заеми са се ползвали с по-добри условия, отколкото биха получили на египетския финансов пазар. Комисията провери този въпрос и потвърди, че сумата на субсидията би била по-висока при прилагане на сравними лихвени проценти за заеми в Египет (17,8 %) (67). С оглед на изключителните обстоятелства, посочени в съображение 86 по-горе обаче, Комисията изчисли размера на изравнителната субсидия, като взе предвид факта, че получателите са получили преференциално финансиране в Китай. За извършването на това изчисление Комисията направи оценка на ползата за получателите по време на разследвания период. В съответствие с член 6, буква б) от основния регламент ползата за получателите се изчислява като разликата между размера на лихвата, която дружеството плаща за заема, отпуснат при преференциални условия, и размера, който дружеството би платило за подобен търговски заем при пазарни условия.

(165) Комисията взе решение да установи пазарните лихвени проценти за преференциалните заеми на EXIM и CDB въз основа на хипотетични референтни проценти за китайските инвеститори на пазара в съответствие с член 6, буква б) от основния регламент. Поради липса на съдействие нито една от тези банки не предостави допълнителни подробни данни. По тази причина Комисията реши да използва същата методика за изчисление, каквато се използва за други заеми, деноминирани в чуждестранна валута и емитирани от китайските финансови институции в КНР, като добави рисковата премия, свързана с инвестициите в Египет, както следва.

(166) Така Комисията определи първо кредитния рейтинг на Jushi Egypt, отразяващ финансовото състояние на дружеството. Комисията отбеляза, че различните дружества в CNBM Group са получили рейтинги между AA- и АА + от китайска агенция за кредитен рейтинг. С оглед на цялостното изкривяване на китайските кредитни рейтинги, както е посочено в съображения 137—143 по-горе, Комисията стигна до заключението, че този рейтинг не е надежден.

(167) Според Комисията общото финансово състояние на Jushi Group отговаря на рейтинг ВВ, който е най-високият рейтинг под изискванията за инвестиционен рейтинг. Предвид наличието на револвиращи заеми Комисията стигна до заключението, че за определянето на пазарна референтна стойност би било по-подходящо да се използват корпоративни облигации в щатски долари с рейтинг B (вместо BB).

(168) Поради това, както и при други заеми, деноминирани в чуждестранна валута и емитирани от китайски финансови институции в КНР, за определяне на подходяща референтна стойност бяха използвани корпоративни облигации с рейтинг B, емитирани в щатски долари. Jushi Egypt се намира в държава, която е била обект на граждански и политически вълнения, както и на различни терористични атаки по времето, когато са били отпуснати заемите, и затова има кредитен риск, различен от този на китайските дружества, който е свързан с външните условия, преобладаващи в самата страна. В резултат на това Комисията предвиди надбавка към референтния лихвен процент, за да отрази държавния риск в пазарния процент.

(169) Премията, свързана с държавния риск, беше определена въз основа на класификацията на ОИСР на държавния риск при експортни кредити, както и на съответната минимална ставка на премията, определена от ОИСР (68). Държавният риск за заеми, предоставени от банката EXIM, бе изчислен на 2,37 %, а този за заеми, предоставени от CDB — на 2,44 %.

(170) След окончателното разгласяване Jushi Egypt заяви, че като отправна точка за изчисляването на ползата от отпуснатите заеми Комисията е следвало да използва двете оферти, предоставени на дружеството от египетска банка през 2013 г. и 2016 г. Комисията разгледа тези оферти, но реши, че те не са представителни за сравним търговски заем, който дружеството действително би могло да получи на пазара.

(171) Комисията установи, че в офертите не се дава описание на действителния финансов продукт, предлаган на дружеството, а те по-скоро се отнасят до лихвен процент за предоставяне на „кредитни инструменти“ като цяло. Поради това Комисията не беше в състояние да определи дали офертата всъщност се отнася за заем, или за други финансови продукти, например откриване на кредитна линия, търговско финансиране (акредитиви, менителници, факторинг и т.н.). Дори ако се приеме, че офертата се отнася за заем, в нея липсва друга важна информация, например срокът на предполагаемия заем, предлаган от банката, като и размерът на предлаганите кредитни средства (т.е. максималната сума, която банката ще бъде готова да предостави на дружеството). Във връзка с това Комисията отбеляза, че заемите, предоставяни от банките CDB и EXIM, са дългосрочни заеми за големи проекти за дълготрайни активи в размер на стотици милиони щатски долари. Поради това Комисията счете, че не може да използва като ориентир документите, предоставени от Jushi Egypt.

(172) И накрая, Комисията отбеляза, че дори и да вземе предвид референтната стойност, предоставена от дружеството, това няма да доведе до съществена промяна в изчисляването на ползата, тъй като предложеният процент на египетската банка е в съответствие с основния лихвен процент, установен от Комисията за референтната стойност, отговаряща на заем в щатски долари, предоставен от китайска банка на национален (китайски) клиент с рейтинг BB. Следователно, ако не друго, данните за тези заеми потвърждават, че Jushi Egypt наистина се ползва с по-ниски лихвени проценти от референтните за пазара. Поради това твърдението на дружеството беше отхвърлено.

3.3.2. Заеми от други банки от стратегическо значение, предоставени на Jushi Egypt чрез дружеството майка Jushi в Китай

(173) През периода от 2014 г. до края на разследвания период Jushi (Китай) е предоставило редица междуфирмени заеми на Jushi Egypt на обща сума от около 281,5 милиона щатски долара.

(174) Комисията констатира обаче, че Jushi (Китай), от своя страна, е финансирало тези междуфирмени заеми чрез външно финансиране от китайски финансови институции. С други думи вместо Jushi Egypt да получава заеми пряко от китайските банки Jushi (Китай) получава преференциално финансиране от тези институции и след това разпределя тези кредити в полза на своите производствени дейности в Египет (Jushi Egypt). Кредитите, предоставени пряко от EXIM и CDB, сами по себе си не са достатъчни за осигуряване на общия размер на външно финансиране, необходим за развитието на производствените дейности в зоната SETC. Ето защо е необходимо допълнителното непряко финансиране чрез междуфирмени заеми. Комисията не успя да намери конкретен банков кредит, пряко свързан с проекта в Египет. През 2014 г. обаче Jushi (Китай) издава облигации в з