20030211

Решение № 253/2003 на Европейския парламент и на Съвета

от 11 февруари 2003 година

за приемане на програма за действие на митническите администрации в Общността (Митници 2007)

ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,

като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него,

като взеха предвид предложението на Комисията [1],

като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет [2],

като действат в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 на Договора [3],

като имат предвид, че:

(1) Опитът, извлечен от предходни програми, осъществени в митническата област, и по-конкретно от "Митници 2002", установена с Решение № 210/97/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г. за приемане на програма за действие на митническите администрации в Общността ("Митници 2000") [4], показва, че продължаването и дори разгръщането на тази програма ще бъде от голяма полза за Общността. Новата програма следва да e изградена върху постиженията от предишните програми. Необходимостта от по-конкретизирани и измерими цели се появи като резултат от предходни програми.

(2) Новата програма следва да отчита съобщенията на Комисията и Резолюцията на Съвета от 30 май 2001 г. относно стратегията за митническия съюз [5].

(3) Митническите администрации играят ключова роля, при защитаване интересите на Общността и по-конкретно, нейните финансови интереси да осигурят еднакво равнище на закрила на гражданите на Общността и на стопанските субекти във всеки пункт от митническата територия на Общността, където се извършват митнически формалности, както и да допринасят за бизнеса на Европейския съюз да бъде конкурентен на световните пазари. В този контекст, Групата за митническа политика следва постоянно да адаптира митническата политика към последните развития, за да се осигури така че националните митнически администрации да функционират по също толкова ефективен и ефикасен начин, като една единна администрация.

(4) Необходимо е настоящето решение да определи целите за въвеждането на програмата, както и приоритетите, от които тя ще се направлява през идните пет години, както и да подкрепи и допълни действията, предприети от държавите-членки в митническата област. Прилагането на програмата ще се координира и управлява в партньорство между Комисията и държавите-членки и в рамките на общата политика, изготвена от Групата за митническа политика.

(5) Ангажиментът на Общността в процеса на присъединяване на страните-кандидатки изисква приемане на конкретни мерки, които да дадат възможност на митническите администрации на тези страни да изпълняват още след присъединяването си всички задачи, които законодателството на Общността им налага, включително да управляват бъдещите външни граници. За тази цел програмата трябва да бъде отворена за страните-кандидатки.

(6) Могат да се използват различни инструменти за осъществяване целите на програмата и по-конкретно, системи за комуникация и обмен на информация, групи с управленски функции, групи за проекти, обмен на най-добри практики, обмен на служители, семинари, работни групи, мисии за оценка, външни действия и дейности за обучение. В областта на професионалното обучение член 150 от Договора уточнява, че действията на Комисията изцяло се съобразяват с отговорността на държавите-членки за съдържанието и организацията на професионалното обучение.

(7) Необходимо е митническите действия да дават приоритет за насърчаване подобряването на контрола за митнически измами, намаляването на разходите, поемани от стопанските субекти, за привеждане в съответствие с митническото законодателство и подготовката за разширяване. Следователно, Общността, в рамките на своите собствени компетенции следва да може да подкрепя действията, предприети от митническите администрации на държавите-членки, като всяка възможност за административно сътрудничество, предвидена от нормативната уредба на Общността, трябва да се използва докрай.

(8) Задълбочаващата се глобализация на търговския обмен, развиването на нови пазари и промените в методите и в бързината на движение на стоките изискват митническите администрации да укрепват връзките, които поддържат помежду си, а също така с предприятията, с юридическите и научни среди на Общността и със стопанските субекти, заети във външната търговия.

(9) В началото на програмата следва да бъдат дефинирани показатели, които да гарантират наличието на ефективна система за общо оценяване на програмата. За измерване ефективността на управление на програмата следва да бъдат дефинирани показатели за всяка дейност.

(10) От основно значение е митническите администрации да продължат да се възползват от потенциала, предлаган от развитието на информационните и комуникационните технологии, за да осигуряват по-ефикасни и по-достъпни електронни услуги, които да намалят разходите, поемани от стопанските субекти, и да допринесат за насърчаване на европейската конкурентно-способност и за по-голяма ефикасност на единния пазар.

(11) Настоящето решение установява за цялата продължителност на програмата финансова рамка, която представлява привилегирована референция по смисъла на точка 33 от Междуинституционалното споразумение от 6 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и подобряването на бюджетната процедура [6], за бюджетния орган в рамките на годишната бюджетна процедура.

(12) Мерките, необходими за прилагането на настоящето решение, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно определяне на реда и условията за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията [7],

ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:

ГЛАВА I

ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ЦЕЛИ

Член 1

Създаване на програмата

Създава се многогодишна програма за дейност на Общността (Митници 2007), наричана по-нататък "програма", за периода от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2007 г., която да подкрепя и допълва действията, предприети от държавите-членки за гарантиране на ефикасното функциониране на вътрешния пазар в митническата област.

Член 2

Участие в програмата

1. Страните-участнички са държавите-членки, както и държавите, посочени в параграф 2, които фактически участват в програмата.

2. Програмата е отворена за участието на всяка страна, която е призната за кандидатка за присъединяване към Европейския съюз, в съответствие с реда и условията, приложими към това участие.

Член 3

Цели

1. В рамките на управлението на митническия съюз програмата си поставя за цел да следи за това митническите администрации на държавите-членки:

а) да провеждат координирани действия с оглед на това мерките в митническата област да съответстват на нуждите на вътрешния пазар на Общността, като прилагат стратегията, изложена в посочените по-горе доклад на Комисията и резолюция на Съвета относно стратегията за митническия съюз;

б) да действат съвместно и да изпълняват задачите си по също толкова ефикасен начин, както ако съставляваха единна администрация, и да постигат еднакви резултати във всеки пункт от митническата територия на Общността;

в) да поемат предизвикателствата, които глобализацията и увеличаващият се обем на търговския обмен им налагат, и да допринасят за укрепване на конкурентното обкръжение на Европейския съюз;

г) да осигуряват нужната защита на финансовите интереси на Европейския съюз и да гарантират устойчиво и сигурно обкръжение на неговите граждани;

д) да вземат необходимите мерки за подготовка на разширяването и за улесняване интеграцията на новите държави-членки.

2. Общият подход в областта на митническата политика следва постоянно да се съобразява с новите развития, в партньорство между Комисията и държавите-членки, в рамките на групата, отговаряща за митническата политика, съставена от генералните директори на митническите служби на Комисията и на държавите-членки или от техните представители. Комисията редовно информира Групата за митническа политика за мерките във връзка с изпълнението на програмата.

Член 4

Приоритети на програмата

За целите на провеждането на програмата се определят следните приоритети:

а) да се намаляват разходите, произтичащи от спазването на митническото законодателство и поемани от стопанските субекти, с помощта на мерки като задълбочаване на стандартизацията, и да се развива все по-открито и прозрачно сътрудничество със стопанските субекти;

б) да се събират, развиват и прилагат най-добрите работни практики, по-конкретно в областите на последващите проверки, анализа на рисковете и опростените процедури;

в) да се въведе система за измерване на резултатите в митническите администрации на държавите-членки;

г) да се подкрепят действия, целящи предотвратяване на нередностите, например, посредством бързото предаване на информация за контрола на митническите бюра от първа линия;

д) да се задълбочава стандартизацията и да се опростяват процедурите, системите и контролът;

е) да се подобрява координацията и сътрудничеството между лабораториите, извършващи анализи за митниците, с оглед да се осигури, по-специално еднородна и изчистена от еднозначна тарифна класификация в целия Европейски съюз;

ж) да се подпомага за създаването на компютъризирана митническа среда с митнически процедури без документи на хартия и постоянен достъп на стопанските субекти до митниците посредством развиването на системи за комуникации, обвързано с необходимите законодателни и административни изменения;

з) да се осигури функционирането на съществуващите системи за комуникация и информация и при необходимост, да се изработят и внедрят нови такива;

и) да се предприемат действия, предназначени да съдействат на митническите служби на страните-кандидатки в тяхната подготовка за присъединяването;

й) да се оказва помощ на трети страни за модернизиране на техните митнически служби и митнически процедури;

к) да се изработят мерки за съвместно обучение и да се изготви организационна рамка за обучението в митническата област, която да съответства на нуждите, свързани с действията по програмата.

ГЛАВА II

ДЕЙСТВИЯ ПО ПРОГРАМАТА

Член 5

Системи за комуникация и обмен на информация

1. Комисията и страните-участнички следят за това следните системи за комуникация и за обмен на информация, придружени с ръководства и упътвания, да функционират, дотолкова доколкото законодателството на Общността изисква тяхното прилагане:

а) обща мрежа за комуникации/общ интерфейс на системите (CCN/CSI), в необходимата степен, така че да се допринесе за функционирането на системите, дефинирани в настоящия параграф;

б) система за разпространение на данни (DDS);

в) нова компютризирана система за транзит (NSTI/NCTS);

г) информационна система за интегрираната тарифа на Общността (ТАРИК);

д) информационна система, позволяваща електронно трансфериране на печатите за произход и за транзитно преминаване (TCO/TCT);

е) европейски митнически опис на химическите вещества (ECICS);

ж) европейска обвързваща тарифна информационна система (RTCE/EBTI);

з) система за управление на контрола над тарифните квоти (TQS);

и) система за управление на вноса в рамките на активното усъвършенстване (IPR);

й) системата UNIT VALUES;

к) информационна система Suspensions;

л) други съществуващи информационно-технологични системи на Общността в митническата област с оглед осигуряване на тяхното постоянно действие.

2. Комисията, в партньорство с държавите-членки, може да въведе допълнителни системи за комуникация и обмен на информация, съгласно преценена необходимост.

3. Принадлежащите на Общността елементи от системите за комуникация и обмен на информация са хардуерът, софтуерът и мрежовите връзки, които трябва да бъдат общи за всички страни участнички, за да се осигурят взаимна връзка и взаимно действие на системите, независимо дали те са инсталирани в помещения на Комисията или на посочен подизпълнител, или в помещения в страните-участнички или на посочен подизпълнител. Комисията сключва необходимите договори за осигуряване функционирането на тези елементи.

4. Непринадлежащите на Общността елементи от системите за комуникация и обмен на информация обхващат националните бази данни, които са част от тези системи, мрежовите връзки между елементите на Общността и останалите елементи, както и софтуера и хардуера, които всяка страна участничка преценява като необходими за пълноценното използване на тези системи в рамките на своята администрация. Държавите-участнички ще следят за функционирането на непринадлежащите на Общността елементи и ще осигуряват тяхното взаимно действие с принадлежащите на Общността елементи.

5. Комисията, в сътрудничество със страните-участнички, координира аспектите, свързани с внедряването и функционирането на принадлежащите и на непринадлежащите на Общността елементи от системите и инфраструктурата, визирани в параграф 1.

Член 6

Обмен на най-добри практики

Дейности за създаване на общи митнически индикатори може да се организират в една или няколко страни участнички или в други трети страни, предимно основни търговски партньори на Общността, с оглед подобряване постиженията на тяхната митническа администрация в специфични области.

За целите на настоящето решение под "общи митнически индикатори" (benchmarking) се разбира сравнението между методи на работа или прилагането на показатели за резултати, приети с всеобщо съгласие, които се използват за идентифициране на различия в резултатите, както и процесите, въведени с цел да се обмени опит и да се извлекат поуки от добрите практики с оглед подобряване на ефикасността и на ефективността.

Член 7

Обмен на служители

1. Комисията и страните-участнички организират обмени на служители от митническите администрации за изпълнение на целите на програмата. Всеки обмен трябва да се фокусира на конкретен аспект от митническата работа и подлежи на достатъчна подготовка, както и на последваща оценка от заинтересованите служители и органи. Тези обмени могат да бъдат оперативни или да обхващат специфични приоритетни дейности.

2. В случай на необходимост страните-участнички взимат нужните мерки, за да дадат възможност на служителите, приети в рамките на обмена, да бъдат оперативни в приемащата служба. С такава цел същите получават разрешение да извършват формалностите, свързани с поверените им функции. Ако това се налага от обстоятелствата и по-конкретно, с оглед отчитането на специфичните изисквания на правната система във всяка страна участничка, компетентните власти на страните-участнички могат да ограничат въпросното разрешение.

3. По време на обмена гражданската отговорност на служителите при изпълнение на техните служебни задължения се приравнява с тази на националните служители на приемащата администрация. Служителите, участващи в обмен, се подчиняват на същите задължения за професионална тайна, както и националните служители от приемащата страна.

4. Комисията и страните-участнички могат също така да организират обмени с други трети страни за целите на програмата.

5. По искане на Комисията страните-участнички периодично извършват оценка на обмена и по-конкретно на неговите резултати за администрацията.

Член 8

Семинари, работни срещи и групи за проекти

Комисията и страните-участнички организират семинари, работни групи и лекции за служителите на страните-участнички и на Комисията, а при случай, и за други експерти на място. Тези дейности могат също така да бъдат отворени за служители от други администрации, ако това е необходимо за целите на действието.

Комисията в партньорство с държавите-членки може да образува групи за проекти за осъществяване на някои специфични задачи, които трябва да бъдат изпълнени в определен срок.

Член 9

Дейности за обучение

1. За насърчаване на добре организирано сътрудничество между националните организации за обучение и служителите, натоварени с митническото обучение в администрациите, страните-участнички в партньорство с Комисията:

а) изработват стандарти за обучение, развиват наличните програми за обучение и при необходимост, създават нови такива, с оглед изготвянето на общ основен модул за обучение на служителите, който да обхваща съвкупността от митнически правила и процедури на Общността, така че да им даде възможност да придобият необходимите квалификации и общи професионални познания;

б) когато е подходящо, открити курсовете за митническо обучение се уреждат от всяка страна участничка за своите служители, както и за служители от всички страни участнички;

в) въвеждат необходимите общи инструменти за митническо обучение и за неговото управление, включително установяването на организационна рамка.

2. Страните-участнички следят също така техните служители за получат необходимите първоначално и продължаващо обучение, така че да придобият нужните квалификации и общи професионални познания в съответствие с общите програми за обучение, както и необходимата езикова подготовка, за да могат да достигнат достатъчно равнище на езикови познания.

Член 10

Дейности по мониторинг

1. Комисията, в партньорство с държавите-членки и в случай на необходимост - в условията на тясно съгласуване с стопанските субекти, въвежда мониторинг в някои сектори на нормативната уредба и на митническите правила и процедури на Общността.

2. Такъв мониторинг се извършва от смесени екипи, съставени от служители от митническите служби на държавите-членки и на Комисията. На базата на тематичен или регионален подход тези екипи посещават различни пунктове от митническата територия на Общността, където митническите администрации изпълняват своите функции. След приключване на тези посещения те съставят доклад, представящ и анализиращ най-добрите методи на работа, както и всички трудности, констатирани при прилагането на нормативната уредба, и ако това е необходимо, формулират препоръки за адаптиране както на правилата на Общността, така и на методите на работа, с оглед подобряване ефективността на митническите дейности в тяхната цялост. Тези експертни доклади се изпращат на държавите-членки и на Комисията.

Член 11

Външни действия под формата на техническа помощ и обучение

1. Комисията осигурява координирането на действията за обучение, техническа помощ и сътрудничество, провеждани от Общността и от държавите-членки заедно с администрации на трети страни, с оглед да се гарантира съгласуваност на действията на Общността, както външни, така и вътрешни.

2. Комисията също така осигурява провеждането на действията за обучение, техническа помощ и сътрудничество, които са предназначени:

а) за страните-кандидатки, за да им се даде възможност да се съобразят с митническата нормативна уредба на Общността. Особено внимание се отделя на възможността за взаимовръзка между митническите компютърни системи;

б) за трети страни, за да им се помогне да модернизират митническите си администрации с цел подобряване на условията за развитие на законната търговия и на сътрудничеството с митническите администрации на Европейския съюз.

Член 12

Други действия

Комисията може в партньорство с държавите-членки да изготвя и прилага всякакви други действия, които биха били необходими за осъществяване целите на програмата.

Член 13

Определяне на цели и на показатели

Всички действия, които следва да бъдат осъществени по силата на настоящата програма, визират точно определени цели и са придружени с измерими показатели, за да се осигури подходящо оценяване и да се разполага с точни данни за предвидените разходи; те също така са изготвени така че резултатите да съответстват на очаквания ефект от действието.

ГЛАВА III

ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ

Член 14

Финансова рамка

1. Финансовата рамка за прилагането на настоящата програма през периода от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2007 г. е фиксирана в размер на 133 милиона EUR.

2. Годишните суми за усвояване се разрешават от бюджетните власти в рамките на финансовите предвиждания.

Член 15

Разходи

1. Разходите, необходими за осъществяването на програмата, се разпределят между Общността и страните-участнички в съответствие с параграфи 2 и 3.

2. Общността поема за своя сметка, както следва:

а) разходите за изработване, закупуване, инсталиране и поддръжка на принадлежащите на Общността елементи от системите за комуникация и обмен на информация, разпоредени в член 5, както и разходите за текущото ежедневно функциониране на принадлежащите на Общността елементи, инсталирани в помещения на Комисията или на посочен подизпълнител;

б) разходите за пътуване и престой, направени от страните-участнички в рамките на дейностите по бенчмаркинга, обмен на служители, семинари, работни срещи, групи за проекти и действията за обучение и мониторинг, съгласно членове от 6 до 10;

в) разходите, свързани с организацията на семинари и работни групи;

г) разходите, свързани с действията, визирани в членове 11 и 12.

Комисията определя, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности [8], правилата за изплащането на разходите и ги съобщава на страните-участнички.

3. Страните-участнички поемат за своя сметка:

а) всички разходи, различни от упоменатите в параграф 2, буква а), свързани с внедряването и функционирането на непринадлежащите на Общността елементи от системите за комуникация и обмен на информация, предвидени в член 5, както и разходите, свързани с текущото функциониране на принадлежащите на Общността елементи от тези системи, инсталирани в техни помещения или в такива на посочен подизпълнител;

б) разликата между разходите, поети от Общността в съответствие с параграф 2, букви б), в) и г), и реалните разходи на дейността;

в) разходите за първоначално и продължаващо обучение на техните служители, по-конкретно, за езиково обучение, уточнени в член 9, параграф 2.

Член 16

Финансов контрол

Решенията за финансиране и всяко споразумение или договор, произтичащи от настоящето решение, подлежат на финансов контрол и ако има основания за това, на проверки на място от страна на Комисията, включително от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) и от Сметната палата. Всяка субсидия, отпусната в съответствие с настоящето решение, подлежи на предварително писмено споразумение от бенефициентите. Това споразумение включва приемане от страна на бенефициентите на одит, направен от Сметната палата върху използването на отпуснатите фондове.

ГЛАВА IV

ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ

Член 17

Прилагане на програмата

Мерките, необходими за прилагане на настоящата програма, се приемат в съответствие с процедурата за управление, визирана в член 18, параграф 2.

Член 18

Комитет

1. Комисията получава съдействие от Комитета "Митници 2007" (наричан по-нататък "комитет").

2. В случаите, когато има позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, при спазване разпоредбите на член 8 от същото.

Периодът, предвиден в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.

3. Комитетът приема свой процедурен правилник.

Член 19

Оценка и отчети

1. Програмата подлежи на постоянна оценка, което се осъществява от Комисията в сътрудничество със страните-участнички. Тя се провежда посредством отчети, визирани в параграф 2, и посредством специфични дейности; основава се върху формат, критерии и показатели, изготвени през първата година от програмата.

2. Страните-участнички изпращат на Комисията:

а) най-късно до 30 юни 2005 г. — междинен доклад за ефикасността и ефективността на програмата; и

б) най-късно до 31 декември 2007 г. — окончателен доклад за ефикасността и ефективността на програмата.

3. Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета:

а) най-късно до 31 декември 2005 г. — междинен доклад за ефикасността и ефективността на програмата; и

б) най-късно до 30 юни 2008 г. — окончателен доклад за ефекта от програмата.

Тези отчети се изпращат също така за информация в Европейския икономически и социален комитет.

4. Окончателният доклад, визиран в параграф 3, представя целия постигнат напредък по всяко действие от програмата и съдържа анализ на силните и слаби страни на различните митнически компютърни системи, допринасящи за функционирането на вътрешния пазар. Той формулира всякакви полезни предложения с оглед на това към стопанските субекти да се прилага еднакво третиране във всеки пункт от митническата територия на Общността, и за да може събирането на информация да бъде от полза за закрила на финансовите интереси на Общността.

Член 20

Влизане в сила

Настоящето решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

То се прилага от 1 януари 2003 г.

Член 21

Предназначение

Адресати на настоящото решение са държавите-членки.

Настоящето решение е задължително в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.

Съставено в Брюксел на 11 февруари 2003 година.

За Европейския парламент

Председател

P. Cox

За Съвета

Председател

P. Efthymiou

[1] ОВ С 126 Е, 28.5.2002 г., стр. 268.

[2] ОВ С 241, 7.10.2002 г., стр. 8.

[3] Становище на Европейския парламент от 3 септември 2002 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 16 декември 2002 г.

[4] ОВ L 33, 4.2.1997 г., стр. 24. Решение, изменено с Решение № 105/2000/ЕО (ОВ L 13, 19.1.2000 г., стр. 1).

[5] ОВ С 171, 15.6.2001 г., стр. 1.

[6] ОВ С 172, 18.6.1999 г., стр. 1.

[7] ОВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23.

[8] ОВ L 248, 16.9.2002 г., стр. 1.

--------------------------------------------------