BG Официален вестник на Европейския съюз L 245/16

РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2016/1647 НА КОМИСИЯТА

от 13 септември 2016 година

за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и произведени от Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. и свързаното с него дружество Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 266 от него,

като взе предвид Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз („основния регламент“) (1), и по-специално членове 9 и 14 от него,

като има предвид, че:

A. ПРОЦЕДУРА

(1) На 23 март 2006 г. Комисията прие Регламент (ЕО) № 553/2006 (2), с който наложи временни антидъмпингови мерки върху вноса на някои обувки с горна част от кожа („обувките“) с произход от Китайската народна република (КНР) и Виетнам („регламента за временните мерки“).

(2) С Регламент (ЕО) № 1472/2006 (3) Съветът наложи окончателни антидъмпингови мита със ставки от 9,7 % до 16,5 % върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и КНР за срок от две години („Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета“, или „оспорвания регламент“).

(3) С Регламент (ЕО) № 388/2008 (4) Съветът разшири обхвата на окончателните антидъмпингови мерки върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от КНР и върху вноса на същия продукт, доставян от специален административен район Макао, независимо дали е деклариран с произход от специален административен район Макао, или не.

(4) Вследствие на преразглеждане с оглед на изтичане на срока на действие на мерките, започнато на 3 октомври 2008 г. (5), с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 (6) Съветът удължи срока на антидъмпинговите мерки с още 15 месеца до 31 март 2011 г., когато срокът на действие на мерките изтече.

(5) Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd и Risen Footwear (HK) Co Ltd, както и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd („заявителите“) обжалваха оспорвания регламент пред Първоинстанционния съд (понастоящем Общия съд). С решенията си от 4 март 2010 г. по дело Brosmann Footwear (HK) и други/Съвет (T-401/06, Сборник, стр. II-671) и по съединени дела Zhejiang Aokang Shoes и Wenzhou Taima Shoes/Съвет (T-407/06 и T-408/06, Сборник, стр. II-747) Общият съд отхвърли жалбата.

(6) Заявителите обжалваха тези решения. С решенията си от 2 февруари 2012 г. по дело C-249/10 P Brosmann et al и от 15 ноември 2012 г. по дело C-247/10 P Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd („решенията по дела Brosmann и Aokang“) Съдът на Европейския съюз отмени тези решения. Съдът постанови, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Комисията не е била длъжна да разгледа исканията за третиране като дружество, работещо в условията на пазарна икономика („ТДПИ“) в съответствие с член 2, параграф 7, букви б) и в) от основния регламент, подадени от търговци, които не са включени в извадката (точка 36 от решението по дело C-249/10 P и точки 29 и 32 от решението по дело C-247/10 P).

(7) След това Съдът постанови решението си по този въпрос. Той постанови следното: „[…] Комисията е трябвало да разгледа мотивираните искания, подадени до нея от жалбоподателите на основание член 2, параграф 7, букви б) и в) от основния регламент, с оглед да се ползват от ТДПИ в рамките на антидъмпинговата процедура, предмет на оспорвания регламент. По-нататък следва да се констатира, че не е изключено подобна проверка да доведе до налагане на жалбоподателите на окончателно антидъмпингово мито, различно от приложимото спрямо тях на основание член 1, параграф 3 от оспорвания регламент мито от 16,5 %. Действително, от същата разпоредба следва, че окончателно антидъмпингово мито от 9,7 % е наложено на единствения включен в извадката китайски оператор, който е получил ТДПИ. Както обаче е видно от точка 38 от настоящото решение, в случай че изчисляването на индивидуален дъмпингов марж не беше възможно, ако Комисията беше констатирала, че условията на пазарна икономика преобладават и за жалбоподателите, спрямо тях също трябваше да се приложи последният процент“ (точка 42 от решението по дело C-249/10 P и точка 36 от решението по дело C-247/10 P).

(8) Вследствие на това Съдът отмени оспорвания регламент в частта, която се отнася до засегнатите заявители.

(9) С известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7), през октомври 2013 г. Комисията обяви, че е взела решение да възобнови антидъмпинговата процедура от момента, в който е допусната констатираната незаконосъобразност, като проучи дали в периода от 1 април 2004 г. до 31 март 2005 г. заявителите са действали преобладаващо в условията на пазарна икономика, и прикани заинтересованите страни да се представят и да заявят интереса си.

(10) С Решение за изпълнение 2014/149/ЕС (8) през март 2014 г. Съветът отхвърли предложението на Комисията да се приеме регламент за изпълнение на Съвета за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република, произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, и прекрати процедурата по отношение на тези производители. Съветът застъпи становището, че вносителите, които са купили обувки от тези производители износители и на които компетентните национални органи са възстановили съответните мита въз основа на член 236 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (9) („Митническия кодекс на Общността“), са имали оправдани правни очаквания съгласно член 1, параграф 4 от оспорвания регламент, с който разпоредбите на Митническия кодекс на Общността (10), и по-специално член 221 от него, стават приложими за събирането на тези мита.

(11) Трима вносители на разглеждания продукт — C&J Clark International Ltd. („Clark“), Puma SE („Puma“) и Timberland Europe B.V. („Timberland“) („засегнатите вносители“), оспориха антидъмпинговите мерки за вноса на някои обувки от Китай и Виетнам, като се позоваха на съдебните решения, посочени в съображения 5—7, пред съответните национални съдилища, които отнесоха въпроса до Съда на Европейския съюз за преюдициално заключение.

(12) При съединени дела C-659/13 C&J Clark International Limited и C-34/14 Puma SE Съдът на Европейския съюз обяви Регламент (ЕО) № 1472/2006 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 за недействителни, доколкото Европейската комисия не е разгледала исканията за ТДПИ и за индивидуално третиране (ИТ), подадени от производители износители в КНР и Виетнам, които не са били включени в извадката („решенията“), което е в противоречие с изискванията, предвидени в член 2, параграф 7, буква б) и член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета (11).

(13) Що се отнася до третия случай — C-571/14, Timberland Europe B.V. срещу Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond, на 11 април 2016 г. Съдът реши да заличи делото от регистъра по искане на запитващата национална юрисдикция.

(14) Съгласно член 266 от ДФЕС институциите са длъжни да предприемат необходимите мерки за изпълнение на решенията на Съда. В случай на отмяна на акт, приет от институциите в рамките на административна процедура, като например антидъмпингово разследване, изпълнението на решението на Съда се изразява в замяна на отменения акт с нов, в който е отстранена установената от Съда незаконосъобразност (12).

(15) Съгласно съдебната практика на Съда процедурата за замяна на отменения акт може да бъде възобновена от момента на възникване на незаконосъобразността (13). Това предполага по-специално, че ако актът, приет за приключване на административна процедура, бъде отменен, тази отмяна не засяга непременно подготвителните актове, като например отнасящите се до започването на антидъмпинговата процедура. В случай че даден регламент за налагане на окончателни антидъмпингови мерки бъде отменен, това означава, че вследствие на отмяната антидъмпинговата процедура остава открита, тъй като актът, приет за приключване на административната процедура, се заличава от правния ред на Съюза (14), с изключение на случаите, при които незаконосъобразността е възникнала на етапа на започване на процедурата.

(16) Като се изключи това, че институциите не са разгледали исканията за ТДПИ и за ИТ, подадени от производители износители в КНР и Виетнам, които не са били включени в извадката, всички останали констатации в Регламент (ЕО) № 1472/2006 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 остават в сила.

(17) В настоящия случай незаконосъобразността е настъпила след започването на процедурата. С оглед на това Комисията реши да възобнови настоящата антидъмпингова процедура, която вследствие на решенията все още е била открита, от момента на възникване на незаконосъобразността и да проучи дали засегнатите производители износители са действали преобладаващо в условията на пазарна икономика в периода от 1 април 2004 г. до 31 март 2005 г. — разследвания период в рамките на разследването, довело до налагането на окончателните антидъмпингови мита, посочени в съображения 1 и 2 („първоначалното разследване“). Комисията също така проучи, където е уместно, дали засегнатите производители износители са отговаряли на условията за получаване на ИТ в съответствие с член 9, параграф 5 от основния регламент във вида му преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 765/2012 на Европейския парламент и на Съвета (15) („основния регламент преди изменението му“) (16).

(18) С Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1395 (17) Комисията повторно наложи окончателно антидъмпингово мито и окончателно събра временното мито, наложено върху вноса от Clark и Puma на някои обувки с горна част от кожа с произход от КНР, произведени от тринадесет китайски производители износители, подали искания за ТДПИ и ИТ по време на разследването, довело до налагането на окончателни мита („първоначалното разследване“), които обаче не са били включени в извадката по време на това разследване.

(19) За вноса на Clark, Puma и Timberland от Виетнам Комисията извърши оценка на всички искания за ТДПИ и ИТ, предоставени от съответните невключени в извадката производители износители, подали такива искания при първоначалното разследване.

(20) Що се отнася до вноса на Timberland, един от двамата китайски доставчици, посочени по дело C-571/14 — General Shoes Ltd, в действителност се оказа дружество, учредено във Виетнам, и за него беше направена съответна оценка в настоящото разследване. Както е посочено в съображение 144 по-долу, това по-късно беше оспорено от Федерацията на промишлеността на спортни стоки (FESI), която заяви, че General Shoes Ltd всъщност е китайски доставчик.

Б. ИЗПЪЛНЕНИЕ НА РЕШЕНИЯТА НА СЪДА ПО СЪЕДИНЕНИ ДЕЛА C-659/13 И C-34/14 ОТНОСНО ВНОС ОТ ВИЕТНАМ

(21) Комисията има възможност да коригира аспектите на оспорвания регламент, довели до отмяната му, като при това запази непроменени частите от оценката, останали незасегнати от решението (18).

(22) Целта на настоящия регламент е да се поправят аспектите на оспорвания регламент, за които е установено, че са в противоречие с основния регламент и поради това са довели до обявяването му за недействителен по отношение на някои производители износители от Виетнам.

(23) Всички останали констатации в оспорвания регламент, които не са отменени от Съда, остават в сила и представляват част от настоящия регламент.

(24) Поради това в следващите съображения анализът е ограничен само до новата оценка, необходима за привеждане в съответствие със съдебните решения.

(25) Комисията проучи дали през периода от 1 април 2004 г. до 31 март 2005 г. виетнамските производители износители — доставчици на Clark, Puma и Timberland, които са подали искане за ТДПИ и/или ИТ по време на разследването, са действали преобладаващо при условия, отговарящи на изискванията за ТДПИ и ИТ. Целта бе да се определи до каква степен тримата засегнати вносители имат право да им бъдат възстановени сумите на антидъмпинговото мито, платено за внос от виетнамските им доставчици, които са поискали ТДПИ и/или ИТ.

(26) Ако анализът покаже, че ТДПИ или ИТ е трябвало да бъде предоставено на виетнамския производител, за чийто износ някой от тримата вносители е платил антидъмпингови мита, на засегнатите производители износители би следвало да бъде определена индивидуална митническа ставка, а възстановяването на митото ще бъде ограничена до сума, съответстваща на разликата между платеното мито от 10 % и индивидуалната митническа ставка, изчислена за засегнатия производител износител, ако има такъв.

(27) Ако при анализа на исканията за ТДПИ и ИТ се установи, че такъв статут следва да бъде отказан, сумите на платените антидъмпингови мита не може да бъдат възстановени.

(28) Както е обяснено в съображение 12, Съдът отмени оспорвания регламент и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 по отношение на някои обувки, изнесени за Съюза от 14 виетнамски производители износители, по-специално Best Royal Co. Ltd,Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd., Freetrend Industrial Ltd. и неговото свързано дружество Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd. („засегнатите производители износители“), и внесени от C&J Clark International Ltd, Puma SE и Timberland Europe B.V., доколкото Комисията не е разгледала исканията за ТДПИ и ИТ, подадени от, inter alia, производителите износители във Виетнам.

(29) Ето защо Комисията проучи като първа стъпка исканията за ТДПИ и за ИТ от тези четиринадесет производители износители, с цел да се определи митническата ставка, приложима по отношение на техния износ. Оценката показа, че предоставената информация не е достатъчна, за да се докаже, че засегнатите производители износители са действали в условията на пазарна икономика или че отговарят на изискванията за индивидуално третиране (за подробно разяснение вж. съображение 30 по-долу и следващите го съображения).

1. Оценка на исканията за ТДПИ

(30) Необходимо е да се подчертае, че доказателствената тежест е за производителя, който желае да поиска ТДПИ в съответствие с член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент. С оглед на това съгласно член 2, параграф 7, буква в), първа алинея подаденото от производителя искане трябва да съдържа достатъчни доказателства, че производителят действа в условията на пазарна икономика, в съответствие с определеното в същата разпоредба. Следователно институциите на Съюза не са длъжни да докажат, че производителят не отговаря на условията, предвидени за предоставянето на посочения статут. За сметка на това институциите на Съюза следва да преценят дали представените от засегнатия производител доказателства са достатъчни, за да се докаже, че установените в член 2, параграф 7, буква в), първа алинея от основния регламент критерии са изпълнени, за да му се предостави ТДПИ, а съдилищата на Съюза следва да проверят дали тази преценка е опорочена поради явна грешка (точка 32 от решението по дело C-249/10 P и точка 24 от решението по дело C-247/10 P).

(31) Съгласно член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент, за да получи ТДПИ, производителят износител следва да отговаря и на петте критерия, изброени в посочения член. Поради това Комисията счете, че неспазването на поне един критерий е достатъчно основание, за да се отхвърли искането за ТДПИ.

(32) Нито един от засегнатите производители износители не успя да докаже, че отговаря на критерий 1 (решения във връзка със стопанската дейност). По-специално, информацията, предоставена от осем производители износители (V1, V2, V4, V7, V8, V9, V13, V14) доказа, че държавата оказва значително въздействие върху икономическите решения. Останалите шест производители износители не успяха да предоставят съществена и пълна информация (например данни за структурата и капитала на дружеството, данни за продажбите на вътрешния пазар, данни относно назначаването на директори и т.н.), за да докажат, че са вземали решения във връзка със стопанската си дейност в отговор на сигнали от пазара и без значителна намеса на държавата.

(33) Десет дружества (V1, V2, V3, V5, V6, V7, V9, V10, V11, V12) не отговарят на условията по критерий 2 (счетоводна отчетност), тъй като не са представили ясен основен комплект счетоводна документация. Отбелязаните пропуски включват липсата на одитирани отчети или одиторски становища, сериозни проблеми, посочени от одиторите в техните становища (например неспазване на международните счетоводни стандарти), както и противоречия по отношение на заемите в някои от данните от формуляра за заявление за ТДПИ и финансовите отчети. За останалите четири дружества оценка по критерий 2 не беше направена поради причините, изложени в съображение 31.

(34) По отношение на критерий 3 (активи и „пренасяне“) осем производители износители (V2, V4, V5, V7, V8, V10, V11, V12) не успяха да предоставят пълна информация (например данни за притежаваните от дружеството активи и за правото за земеползване, както и за неплащането на подоходни данъци), за да докажат, че няма нарушения, пренесени от системата на непазарна икономика. За останалите шест дружества оценка по критерий 3 не беше направена поради причините, изложени в съображение 31.

(35) Също поради причините, изложени в съображение 31, за нито един от засегнатите производители износители не беше направена оценка по критерии 4 (законодателство относно несъстоятелност и собственост) и 5 (превръщане на обменните курсове).

(36) С оглед на гореизложеното Комисията стигна до заключението, че ТДПИ не следва да се предостави на нито един от 14-те виетнамски производители износители, и надлежно ги уведоми за това, като ги покани да представят коментари. Нито един от 14-те виетнамски производители износители не представи коментари.

(37) С оглед на това нито един от 14-те виетнамски производители износители не отговаря на всички условия, определени в член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент, и на всички тях се отказва ТДПИ.

2. Разглеждане на исканията за ИТ

(38) В съответствие с член 9, параграф 5 от основния регламент преди изменението му, ако се прилага член 2, параграф 7, буква а) от същия регламент, следва обаче да бъде определено индивидуално мито за износителите, които могат да докажат, че отговарят на всички критерии, установени в член 9, параграф 5 от основния регламент преди изменението му.

(39) Както е посочено в съображение 30, необходимо е да се подчертае, че доказателствената тежест е за производителя, който желае да поиска ИТ в съответствие с член 9, параграф 5 от основния регламент преди изменението му. За тази цел съгласно член 9, параграф 5, първа алинея подаденото искане трябва да бъде надлежно обосновано. Поради това институциите на Съюза не са длъжни да доказват, че износителят не отговаря на условията, предвидени за предоставянето на посочения статут. За сметка на това институциите на Съюза следва да преценят дали представените от засегнатия износител доказателства са достатъчни, за да се докаже, че са изпълнени критериите, установени в член 9, параграф 5 от основния регламент преди изменението му, за да му бъде предоставено ИТ.

(40) В съответствие с член 9, параграф 5 от основния регламент преди изменението му, износителите следва да докажат, на базата на надлежно обосновани искания, че петте критерия, посочени в същия член, са изпълнени, за да може да им бъде предоставено ИТ.

(41) Поради това Комисията счете, че неспазването на поне един критерий е достатъчно основание, за да се отхвърли искането за ИТ.

(42) Петте критерия са следните: а) за предприятия, притежавани изцяло или частично от чуждестранни лица, или за съвместни предприятия износителите са свободни да репатрират капитала и печалбите; б) експортните цени, количествата, условията и параметрите на продажбата са определени свободно; в) по-голямата част от акциите принадлежи на частни лица; държавните служители, участващи в съвета на директорите или заемащи ключови позиции в управлението, са или малцинство, или трябва да се докаже, че дружеството въпреки това е достатъчно независимо от държавна намеса; г) конвертирането на паричните единици се извършва по пазарния курс; и д) държавната намеса не е такава, че да позволи заобикаляне на мерките, ако на отделните износители се определят различни митнически ставки.

(43) Всички четиринадесет виетнамски производители износители, които са поискали ТДПИ, са поискали и ИТ, в случай че не им се предостави ТДПИ.

(44) Четирима производители износители (дружества V6, V12, V13, V14) не отговарят на условията по критерий 1 (репатриране на капитал), тъй като не предоставиха съществени доказателства, че репатрирането е било разрешено.

(45) Нито един от 14-те засегнати производители износители не успя да докаже, че отговаря на критерий 2 (свободно определяне на експортните цени и параметрите на продажбата). По-конкретно, в учредителните актове, инвестиционните лицензи или лицензите за извършване на стопанска дейност на девет засегнати производители износители (дружества V1, V2, V4, V7, V8, V9, V10, V13, V14) се предвижда ограничаване на производството и поради това те не успяха да докажат, че стопанските решения, например относно експортните количества, се взимат в отговор на сигнали от пазара, които отразяват предлагането и търсенето. Останалите засегнати производители износители не са продавали на вътрешния пазар и не предоставиха допълнителна информация, така че не доказаха, че това не е било поради държавна намеса.

(46) Що се отнася до критерий 3 (дружеството — заемане на ключови позиции в управлението и акции — е достатъчно независимо от държавна намеса), беше установено, че двама производители износители (дружества V2, V8) са били частично собственост на държавни акционери. Мажоритарният дял от акциите на един производител износител (дружество V2) не е бил собственост на частни лица, каквото е изискването съгласно критерий 3. Освен това беше установено, че членовете на управителния съвет, назначени от съответните държавни акционери на двамата производители износители, са имали право да блокират решенията на съответните управителни съвети. Поради това двамата производители износители не успяха да докажат, че са достатъчно независими от държавна намеса.

(47) С оглед на това нито един от 14-те виетнамски производители износители не отговаря на условията, определени в член 9, параграф 5 от основния регламент преди изменението му, и на всички тях беше отказано ИТ.

(48) Поради това за периода на прилагане на Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета на тези производители износители следва да бъде наложено остатъчното антидъмпингово мито, приложимо за Виетнам. Периодът на прилагане на посочения регламент първоначално бе от 7 октомври 2006 г. до 7 октомври 2008 г. След започването на преглед с оглед изтичане на срока на действие на мерките на 30 декември 2009 г. периодът на тяхното прилагане беше удължен до 31 март 2011 г. Установената в съдебните решения незаконосъобразност се състои в това, че институциите на Съюза не са успели да установят дали върху произведените от засегнатите производители износители продукти следва да бъде наложено остатъчно мито или индивидуално мито. Въз основа на установената от Съда незаконосъобразност не съществува правно основание за пълно освобождаване от антидъмпингово мито на произвежданите от засегнатите производители износители продукти. Поради това в новия акт, отстраняващ установената от Съда незаконосъобразност, трябва да бъде преразгледана само ставката на приложимото антидъмпингово мито, а не самите мерки.

(49) Тъй като се прави заключението, че по отношение на засегнатите производители износители остатъчното мито следва да бъде наложено при същата ставка като първоначално наложеното с оспорвания регламент и с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009, не са необходими промени в Регламент (ЕО) № 388/2008 на Съвета. Посоченият регламент остава в сила.

В. КОМЕНТАРИ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ СЛЕД ОПОВЕСТЯВАНЕТО

(50) Посочените по-горе констатации и заключения бяха оповестени пред заинтересованите страни, на които беше даден срок да представят коментари. FESI и един друг вносител се отзоваха и представиха коментари. Коментари на FESI са представени и от името на Puma SE и Timberland Europe BV.

Предполагаеми нередности в процедурата

(51) FESI заяви, че при настоящата процедура за изпълнение има редица процедурни грешки. FESI изтъкна факта, че исканията за ТДПИ на засегнатите китайски производители износители вече са били разгледани и оповестени преди решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 C & J Clark International Limited и C-34/14 Puma SE, т.е. на 3 декември 2015 г., както и намерението на Комисията за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на обувки в размер на 16,5 %. Поради това тези оценки са били извършени без правно основание и преди предстоящото решение на Съда на Европейския съюз.

(52) Комисията не е съгласна с горното твърдение, тъй като тя само подготви изпълнението на евентуално бъдещо решение. Тази подготовка имаше за цел да обезпечи добро административно управление поради следните причини: първо, Комисията безспорно бе длъжна да разгледа исканията за ТДПИ/ИТ. Единственият спорен въпрос във висящото съдебно производство към онзи момент беше дали несвързани вносители, като Clark, Puma и Timberland, могат да се позоват на установената незаконосъобразност. Като се има предвид, че въпросът предполага недвусмислен положителен или отрицателен отговор, по изключение Комисията успя напълно да се подготви, ако решението по този въпрос е отрицателно. Второ, експедитивното изпълнение беше необходимо, за да могат националните митнически органи бързо да обработят внесените искания за възстановяване на платените мита и за да се осигури правна сигурност за всички оператори. Изключено беше да се окаже каквото и да било влияние върху решението на Съда, тъй като то имаше различен предмет (а именно — дали вносителите могат да се позоват на правото на производителите износители да се направи оценка на исканията им за ТДПИ/ИТ).

(53) FESI заяви също така, че известието относно изпълнението на решението по съединени дела C-659/13 и C-34/14 C&J Clark International Limited и Puma SE, по-късно публикуванo на 17 март 2016 г. (19), не може да поправи по-горните нередности в процедурата, тъй като не е предоставило на заинтересованите страни възможност да упражнят правото си на защита.

(54) FESI също така заяви, че е трябвало да получи достъп до пълното досие на първоначалното разследване и че имената на съответните производители износители не е трябвало да бъдат анонимни в документите за оповестяването.

(55) В заключение FESI заяви, че въз основа на посочените по-горе процедурни грешки Комисията е нарушила основната правна уредба на ЕС и по този начин е извършила злоупотреба с правомощията си.

(56) Известието относно изпълнението на решението беше публикувано за по-голяма прозрачност в съответствие с политиката на Комисията за прозрачност в разследванията за търговска защита и по искане на служителя по изслушванията, след изслушване на една от страните, повдигнали въпроса. Комисията продължава да е на мнение, че тази публикация, строго погледнато, не се изисква от закона. Във всеки случай, дори ако това е било необходимо, quod non, за да се гарантира правото на справедлив процес и правото на изслушване, тези изисквания са били изпълнени чрез публикуването му и това, че на всички заинтересовани страни е дадена възможност да представят своите коментари.

(57) Достъп до пълното досие на първоначалното разследване е бил предоставен, въпреки че Комисията не вижда как други сведения, освен исканията за ТДПИ/ИТ на производителите износители, биха могли да са от значение за настоящото производство. Анонимността на производителите износители беше необходима, за да се гарантира, че поверителните данни за стопанската им дейност са защитени; въпреки това, по тяхно искане, заинтересованите страни, извършващи внос, бяха информирани кои от вносителите са техни вносители.

(58) По тези причини всички твърдения за нередности в процедурата трябва да се отхвърлят.

Правно основание за възобновяване на антидъмпинговата процедура

(59) FESI заяви, че няма правно основание за настоящата процедура за изпълнение. По-специално, според федерацията член 266 от ДФЕС не е приложим на основание, че срокът на окончателните мерки по отношение на обувките е изтекъл на 31 март 2011 г. и поради това няма продължаващи последствия, произтичащи от неправомерния характер на тези мерки. Страните изтъкнаха, че член 266 от ДФЕС няма за цел да коригира със задна дата нередности за мерки с изтекъл срок на действие. Това становище би било подкрепено от членове 263 и 265 от ДФЕС, в които се определят сроковете за подаване на искове срещу незаконни действия и бездействие от страна на институциите на ЕС. Настоящият подход няма прецедент и Комисията също така не е предоставила никакви аргументи или предишна съдебна практика, които да подкрепят нейното тълкуване на член 266 от ДФЕС.

(60) FESI изтъкна освен това, че в настоящия случай разследването не може да бъде възобновено от момента на възникване на незаконосъобразността на основание член 266 от ДФЕС, тъй като Съдът не просто е установил липса на мотиви, а незаконосъобразността засяга основна правна разпоредба от основния регламент, имаща значение за цялостното оценяване на дъмпинга по отношение на засегнатите производители износители.

(61) FESI заяви също така, че корекцията със задна дата за мерки с изтекъл срок нарушава принципа на защита на оправданите правни очаквания. На първо място, според тях страните са били уверени, че срокът на действие на мерките е изтекъл на 31 март 2011 г. и че предвид времето, изминало от първоначалното разследване, страните са имали право на оправдани очаквания, че първоначалното разследване няма да бъде възобновено или започнато повторно. От друга страна, самият факт, че в хода на първоначалното разследване исканията за ТДПИ не са били разследвани в рамките на 3-месечния срок, гарантира правна сигурност за виетнамските производители износители, че в действителност исканията им за ТДПИ няма да бъдат преразглеждани. В заключение страните заявиха, че предвид дългия период възобновяването на разследването нарушава общия принцип за давностните и преклузивните срокове, които се прилагат във всички правни условия.

(62) FESI също така заявиха, че нито член 266 от ДФЕС, нито основният регламент позволява повторно налагане с обратна сила на окончателно мито от 10 % за вноса от засегнатите виетнамски производители износители.

(63) По отношение на твърдението, че срокът на действие на посочените мерки е изтекъл на 31 март 2011 г., Комисията не разбира защо изтичането на срока на действие на мярката би било от значение за възможността да приеме нов акт, с който да замени отменения акт след постановяването на съдебно решение за отмяна на първоначалния акт. Съгласно съдебната практика, цитирана в съображение 15, административната процедура следва да бъде възобновена от момента на възникване на незаконосъобразността.

(64) Вследствие на отмяната на акта, с който се приключва антидъмпинговата процедура, процедурата все още е открита. Комисията е длъжна да я приключи, тъй като в член 9 от основния регламент се предвижда, че разследването трябва да завърши с акт на Комисията.

(65) По отношение на твърдението относно обратното действие, основано на член 10 от основния регламент и член 10 от Антидъмпинговото споразумение на СТО (АДС), съгласно член 10, параграф 1 от основния регламент, който повтаря текста на член 10, параграф 1 от АДС, временни мерки и окончателни антидъмпингови мита се прилагат само по отношение на продукти, допуснати за свободно обращение след датата на влизане в сила на решение, взето в съответствие с член 7, параграф 1 или член 9, параграф 4 от основния регламент, според случая. В настоящия случай антидъмпинговите мита се прилагат само за продукти, допуснати за свободно обращение след влизането в сила на регламента за временните мерки и на оспорвания (окончателен) регламент, приети в съответствие с член 7, параграф 1 и член 9, параграф 4 от основния регламент. Обратното действие по смисъла на член 10, параграф 1 от основния регламент обаче се отнася само за случаи, в които стоките са въведени в свободно обращение преди въвеждането на мерки, както е видно от самия текст на посочената разпоредба и от изключението, предвидено в член 10, параграф 4 от основния регламент.

(66) Комисията също така отбелязва, че не е налице прилагане с обратно действие, нито нарушение на правната сигурност и на оправданите правни очаквания, свързани с конкретния случай.

(67) При преценката за това дали дадена мярка се прилага с обратно действие, в съдебната практика на Съда се прави разграничение между прилагането на ново правило към положение, станало окончателно (наричано също така съществуващо или окончателно установено правно положение) (20), и положение, започнало преди влизането в сила на новото правило, което обаче все още не е станало окончателно (наричано също временно положение) (21).

(68) В настоящия случай положението на вноса на разглежданите продукти, осъществен през периода на прилагане на Регламент (ЕО) № 1472/2006, все още не е окончателно, тъй като в резултат на отмяната на оспорвания регламент приложимото за него антидъмпингово мито все още не е окончателно установено. Едновременно с публикуването на известието за започване на процедура и на регламента за временните мерки вносителите на обувки са били предупредени за вероятността от налагане на такова мито. В съдебната практика на съдилищата на Съюза е прието, че операторите не могат да имат оправдани правни очаквания, преди институциите да са приели акт за приключване на административна процедура, който да е станал окончателен (22).

(69) Настоящият регламент се прилага незабавно по отношение на бъдещите правни последици на положение, което вече е актуално — националните митнически органи са събрали митата за обувките. Тъй като няма окончателно решение по исканията за възстановяване на митата, те представляват актуално положение. С настоящия регламент се определя ставка на митото, приложимо за този внос, и по този начин се уреждат бъдещите последици от актуалното положение.

(70) Дори да е имало обратно действие по смисъла на правото на Съюза, а случаят не е такъв, при всяко положение то би било оправдано поради изброените по-долу причини.

(71) Правилата на материалното право на Съюза могат да бъдат прилагани за положения, възникнали преди влизането им в сила, при условие че от тяхната формулировка, цели или обща схема ясно следва, че трябва да им бъде придадено такова действие (23). По-конкретно, съгласно Решение на Съда от 9 януари 1990 г. по дело C-337/88: „Società agricola fattoria alimentare (SAFA): [В]ъпреки че поначало принципът за опазване на правната сигурност изключва възможността дадена мярка на Общността да породи действие от даден момент дълго преди нейното публикуване, по изключение това може да бъде допуснато, когато целта го налага и оправданите правни очаквания на засегнатите страни са надлежно зачетени“ (24).

(72) В настоящия случай се цели изпълнение на задължението на Комисията по член 266 от ДФЕС. Тъй като Съдът установи незаконосъобразност само по отношение на определянето на приложимата ставка на митата, а не по отношение на налагането на самите мерки (т.е. по отношение на констатацията за дъмпинга, вредата и интереса на Съюза), засегнатите производители износители не биха могли да имат оправдани очаквания, че няма да им бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки. Следователно налагането на такива мерки, дори с обратно действие, quod non, не може да се тълкува като нарушение на оправданите правни очаквания.

(73) С оглед на опазването на правната сигурност и на оправданите правни очаквания на първо място следва да се отбележи, че съгласно съдебната практика вносителите не могат да се позовават на опазването на правната сигурност и на оправданите правни очаквания в случаите, когато са били предупредени за предстояща промяна в търговската политика на Съюза (25). В конкретния случай, с публикуването на известието за започване на процедура (26) и на регламента за временните мерки (които също са част от правния ред на Съюза) в Официален вестник на Европейския съюз, вносителите са били предупредени, че съществува риск да бъде наложено антидъмпингово мито за продуктите, произвеждани от засегнатите производители износители. Поради това засегнатите производители износители не са имали право да се позоват на принципа на правна сигурност и оправдани правни очаквания.

(74) Когато са внасяли обувки от Виетнам, стопанските субекти са били напълно наясно, че вносът се облага с мито. Митото е било отчитано като фактор при определянето на продажните цени и оценката на икономическите рискове. Следователно стопанските субекти не са имали правна сигурност или оправдани правни очаквания, че вносът ще бъде освободен от мито, и са прехвърлили стойността на митото на своите клиенти съгласно обичайната практика. Поради това в интерес на Съюза е сега да се установи приложимата ставка на митото, а не да се предостави извънредна печалба на засегнатите вносители, които биха се обогатили без основателна причина.

(75) Следователно не е налице нарушение на принципите на давност, правна сигурност и оправдани правни очаквания, нито на разпоредбите на основния регламент и на АДС на СТО.

(76) По отношение на твърдението, че решение относно предоставянето на ТДПИ е трябвало да бъде взето в срок от три месеца след започването на процедурата, следва да се припомни, че съгласно съдебната практика в член 2, параграф 7, буква в), втора алинея от основния регламент не се посочва какви са последиците, в случай че Комисията не спази тримесечния срок. В тази връзка Общият съд счита, че вземането на решение относно ТДПИ на по-късен етап не накърнява валидността на регламента за налагане на окончателните мерки, тъй като заявителите не са доказали, че ако Комисията не беше просрочила тримесечния срок, Съветът е могъл да приеме различен регламент, по-благоприятен за техните интереси от оспорвания (27). Също така Съдът е признал, че институциите могат да променят оценката за ТДПИ до приемането на окончателните мерки (28).

(77) Решенията по делата Brosmann и Aokang, цитирани в съображение 6 по-горе, не изменят тази съдебна практика. В решенията по делата Brosmann и Aokang Съдът се позовава на задължението за Комисията да извърши оценката в срок от три месеца, с цел да демонстрира, че задължението за извършване на тази оценка съществува независимо дали Комисията прибягва до изготвянето на извадка. Съдът не се е произнесъл по въпроса какви биха били правните последици, ако Комисията приключи оценката за предоставяне на ТДПИ на по-късен етап от разследването. Съдът единствено постановява, че институциите не могат изцяло да пренебрегнат исканията за ТДПИ и трябва да ги оценят най-късно при налагането на окончателните мерки. Решенията потвърждават съдебната практика, цитирана в предходното съображение.

(78) В настоящия случай засегнатите производители износители не са показали, че ако Комисията беше извършила оценката за предоставяне на ТДПИ в срок от три месеца след започването на антидъмпинговата процедура през 2005 г., е било възможно Съветът да приеме различен регламент, по-благоприятен за техните интереси от оспорвания. Поради това твърдението за давност на оценката на искането за ТДПИ се отхвърля.

(79) Също така бе изказано твърдението, че тъй като незаконосъобразността е възникнала на етапа на оценка за предоставяне на ТДПИ, Комисията е трябвало да възобнови процедурата до момента преди налагането на временните мерки.

(80) В това отношение Комисията отбелязва, че временните мерки не са необходим етап от процедурата, а самостоятелен акт, чието действие се прекратява с приемането на окончателни мерки (29). Единственият съществен процедурен етап преди приемането на окончателни мерки е започването на процедурата. Следователно този довод е неприложим.

(81) Като се позовава на решението на Общия съд по дело IPS /Съвет (T-2/95), FESI изтъкна формалната разлика между „разследване“ и „процедура“ и заяви, че след като процедурата е прекратена, както в настоящия случай, тя вече не може да бъде възобновена.

(82) Комисията не вижда никаква съществена разлика между термините „разследване“ и „процедура“ във връзка с изпълнението на въпросните решения. Решенията се отнасят до нередност по отношение на конкретно разследване като част от процедура, която Комисията е длъжна да коригира, както е посочено в съображения 21—29 по-горе. Във всеки случай решението по дело T-2/95 трябва да се разглежда в контекста на решението по жалбата по това дело.

(83) FESI също така заяви, че член 266 от ДФЕС не допуска частично изпълнение на съдебно решение на Съда и — в настоящия случай — на обръщане на доказателствената тежест. Поради това FESI твърди, че Комисията погрешно е оценила само исканията за ТДПИ/ИТ на производителите износители, които са доставчици на вносителите, подали искания за възстановяване. Това твърдение се основава на разбирането, че последиците от решението на Съда на Европейските общности по съединени дела C-659/13 C & J Clark International Limited и C-34/14 Puma SE е erga omnes и че не може да се изключи, че резултатите от настоящата оценка на исканията за ТДПИ/ИТ имат отражение и върху остатъчното мито, което се прилага за всички виетнамски производители износители. Поради това според федерацията Комисията е трябвало да оцени всички искания за ТДПИ/ИТ, които са били предоставени по време на първоначалното разследване.

(84) Нещо повече, FESI не се съгласи, че доказателствената тежест се носи от производителя, който желае да поиска ТДПИ/ИТ, като твърди, че производителите са се освободили от доказателствената тежест през 2005 г., подавайки искания за ТДПИ/ИТ при първоначалното разследване. FESI също така не е съгласна, че решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 C & J Clark International Limited и C-34/14 Puma SE може да бъде изпълнено само чрез оценка на исканията за ТДПИ/ИТ, подадени от невключени в извадката производители износители, тъй като Съдът не е посочил изрично, че констатираната недействителност наистина е ограничена до този аспект.

(85) Комисията счита, че изпълнението на съдебното решение е необходимо само за тези производители износители, за които не всички сделки за внос са станали окончателни. В действителност, след като тригодишният давностен срок, предвиден в Митническия кодекс на Общността, е изтекъл, митото е станало окончателно, както се потвърждава в съдебните решения. Изключено е каквото и да е въздействие върху остатъчното мито, тъй като искането за ТДПИ/ИТ на включените в извадката дружества е било оценено и предоставянето на ТДПИ/ИТ на едно от дружествата извън извадката не засяга ставката на остатъчното мито.

(86) Доказателствената тежест не е ограничена до подаването на искане. Тя се отнася до съдържанието на искането, което трябва да докаже, че всички условия за предоставяне на ТДПИ/ИТ са спазени.

(87) Единствената установена в съдебните решения незаконосъобразност е липсата на оценка на исканията за ТДПИ/ИТ.

Правно основание за повторно налагане на мита

(88) FESI заяви, че Комисията не е трябвало да прилага два различни правни режима, т.е. основния регламент преди изменението му — при оценката на исканията за ИТ, подадени от производителите износители, от една страна (30), и, от друга страна — сега действащия основен регламент (31), включващ измененията с Регламент (ЕС) № 1168/2012 на Европейския парламент и на Съвета (32), с който се въвеждат процедури на комитет в областта на защитата на търговията, както и в други области, и по този начин процесът на вземане на решения се делегира на Комисията.

(89) FESI също така отново изтъкна, че в член 266 от ДФЕС не се предвижда налагането на антидъмпингови мита с обратно действие, което също би се потвърдило от решението на Съда по дело IPS /Съвет (C-459/98P), както и от Регламент (ЕО) № 1515/2001 на Съвета (33). Представителите на FESI твърдят, че Комисията не е дала никаква основателна причина за отклоняване от принципа за забрана на обратното действие и е нарушила принципа на оправданите правни очаквания.

(90) FESI същи така заяви, че повторното налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса от засегнатите от настоящата процедура за изпълнение виетнамски производители износители представлява: i) дискриминация на вносителите, засегнати от настоящата процедура за изпълнение, спрямо вносителите, засегнати от изпълнението на решенията по делата Brosmann и Aokang, цитирани в съображение 6 по-горе, на които бяха възстановени платените мита върху вноса на обувки от петимата производители износители, засегнати от тези решения, както и ii) дискриминация на производителите износители, засегнати от настоящата процедура за изпълнение, спрямо петимата производители износители, засегнати от решенията по делата Brosmann и Aokang, на които не беше наложено мито съгласно Решение за изпълнение на Съвета от 18 март 2014 г. за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (34).

(91) Според твърденията такова дискриминационно третиране отразява липсата на еднакво тълкуване и прилагане на законодателството на ЕС, която е в нарушение на основното право на ефективна съдебна защита.

(92) По отношение на предполагаемото използване на различни правни режими Комисията е на мнение, че това произтича от разликите в преходните правила в трите регламента за изменение на основния регламент.

(93) На първо място, член 2 от Регламент (ЕС) № 765/2012 (т. нар. „изменение относно скрепителните елементи“, отнасящо се до ИТ) гласи: „той се прилага за всички разследвания, започнати съгласно Регламент (ЕО) № 1225/2009 след влизането в сила на настоящия регламент.“ Тъй като настоящото разследване беше започнато преди тази дата, измененията на основния регламент, въведени с посочения регламент, в случая не се прилагат.

(94) На второ място, член 2 от Регламент (ЕС) № 1168/2012 (т. нар. „изменение Brosmann“, отнасящо се до ТДПИ) гласи: „настоящият регламент се прилага за всички нови и всички текущи разследвания, считано от 15 декември 2012 г.“ Поради това, ако Комисията беше възприела по-стриктен подход, дори нямаше да бъде необходимо да бъдат оценени исканията за ТДПИ на невключените в извадката дружества, тъй като на 15 декември 2012 г. те са загубили правото си на оценка за ТДПИ. Комисията обаче счита, че подобно тълкуване трудно би се съчетало със задълженията ѝ да изпълнява съдебните решения. Също така с Регламент (ЕС) № 1168/2012 не се въвежда пълна забрана да се анализират исканията за ТДПИ на невключени в извадката дружества, тъй като се разрешава такова разглеждане в случай на индивидуално третиране. По аналогия може да се твърди, че посочената дерогация се отнася и за настоящия случай. Комисията е на мнение, че в противен случай резултатът от прилагането на Регламент (ЕС) № 1168/2012 в настоящия случай би довело до същия резултат, тъй като всички искания за ТДПИ биха били автоматично отхвърлени, без да им бъде извършена оценка.

(95) На трето място, по отношение на процедурата на комитет, в член 3 от Регламент (ЕС) № 37/2014 на Европейския парламент и на Съвета (35) се предвижда, че Съветът запазва компетентността си по отношение на актовете, когато Комисията е приела акт, вече е в ход консултация или Комисията е приела предложение. В настоящия случай не е предприето такова действие по отношение на изпълнението на съдебно решение преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 37/2014.

(96) Що се отнася до налагането с обратно действие на окончателни антидъмпингови мита, тези твърдения са подробно разгледани в съображения 67 и 75 по-горе.

(97) Що се отнася до твърдението за дискриминация, Комисията отбелязва, че производителите износители и някои вносители, засегнати от настоящия регламент, се ползват от съдебна защита пред съдилищата на Съюза срещу настоящия регламент. Други вносители се ползват с такава защита чрез националните съдилища, които обичайно прилагат правото на Съюза.

(98) Твърдението за дискриминация също не е основателно. Вносителите, които са внасяли от Brosmann и останалите четирима производители износители, са в различно правно и фактическо положение, тъй като техните производители износители са взели решение да обжалват оспорвания регламент и тъй като платените от тях мита са възстановени, така че те са защитени от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс на Общността. Други страни не са обжалвали и няма възстановени мита. Комисията започна да подготвя изпълнението на решението по отношение на китайските и виетнамските производители износители на Clark, Puma и Timberland; всички други невключени в извадката производители износители от КНР и Виетнам, както и техните вносители, ще бъдат третирани по същия начин на по-късен етап в съответствие с процедурата, посочена в настоящия регламент.

(99) Освен това FESI заяви, че член 14 от основния регламент не може да служи като правно основание за намеса при прилагането на член 236 от Митническия кодекс на Общността и че действието на член 236 от Митническия кодекс на Общността е независимo от всяко решение, взето по силата на основния регламент или на задълженията на Комисията по член 266 от ДФЕС.

(100) В тази връзка FESI заяви, че прилагането на член 236 от Митническия кодекс на Общността попада в изключителната компетентност на националните митнически органи, като те са задължени да възстановят платените мита, които не са били законово дължими. В допълнение на това заинтересованите страни изказаха твърдението, че член 236 от Митническия кодекс на Общността не може да бъде подчинен или субсидиарен на член 14 от основния регламент, тъй като и двата акта представляват вторично законодателство и следователно нито един от тях няма върховенство пред другия. Освен това обхватът на член 14 от основния регламент се отнася до специалните разпоредби, които обхващат разследвания и процедури съгласно основния регламент, и не се прилага за други правни инструменти, като Митническия кодекс на Общността.

(101) Комисията отбелязва, че Митническият кодекс на Общността не се прилага автоматично за налагане на антидъмпингови мита, а само чрез позоваване в регламента за налагането им. В съответствие с член 14 от основния регламент Комисията може да реши да не прилага някои разпоредби на кодекса, а вместо това да създаде специални правила. Тъй като Митническият кодекс на Общността се прилага само въз основа на позоваване в регламенти за изпълнение на Съвета и на Комисията, той не е от същия ранг в йерархията на правните норми по отношение на член 14 от основния регламент, а е подчинен на него и може да се окаже неприложим или да се прилага по различен начин. Поради това този довод също беше отхвърлен.

Подходящо изложение на мотивите

(102) FESI също така заяви, че в нарушение на член 296 от ДФЕС Комисията не е представила подходящо изложение на мотивите и посочване на правното основание, въз основа на което митата са били повторно наложени с обратно действие, и поради това е отказано възстановяването на мита на вносителите, засегнати от настоящата процедура за изпълнение.

(103) Предполагаемата липса на надлежно мотивиране засяга по-специално: i) отсъствието на правно основание за повторно откриване на разследването и липсата на публикация на съответното обявление за повторното откриване; ii) само частичното изпълнение на решението на Общия съд чрез оценяване на исканията за ТДПИ/ИТ на производителите износители в случаите, когато вносителите са подали искания за възстановяване; iii) дерогацията от принципа за забрана на прилагането на антидъмпингови мита с обратна сила; iv) прилагането на основния регламент преди изменението му от 6 септември 2012 г. за оценка на исканията за ИТ на производителите износители, от една страна, и на сега действащия основен регламент, изменен с Регламент (ЕС) № 1168/2012 по отношение на приложимите процедури за вземане на решения, и v) липсата на отговор на правните доводи, представени от тези страни след оповестяването на Комисията от 15 декември 2015 г., касаещо оценката на исканията за ТДПИ на засегнатите китайски производители износители.

(104) Що се отнася до липсата на правно основание за повторно откриване на разследването, Комисията напомня съдебната практика, цитирана в съображение 15, съгласно която разследването може да възобнови от момента на възникване на незаконосъобразността. Този момент е настъпил след започването на процедурата. Комисията няма правно задължение да публикува известие за повторно започване, възобновяване или повторно откриване на процедурата или разследването. Такова е по-скоро автоматичното действие на съдебното решение, което впоследствие институциите трябва да приложат.

(105) Според съдебната практика законосъобразността на даден антидъмпингов регламент трябва да се преценява от гледна точка на обективните норми на правото на Съюза, а не на практиката при вземане на решения дори в случаите, когато такава практика съществува (което в конкретния случай не е така) (36). Следователно обстоятелството, че при предходни случаи Комисията може да е приложила различна практика, не може да породи оправдани правни очаквания. Това важи в още по-голяма степен, тъй като посочената предходна практика не отговаря на фактическото и правно положение в настоящия случай и различията може да се обяснят с фактически и правни различия в конкретния случай.

(106) Разликите са, както следва: установената от Съда незаконосъобразност не се отнася за констатациите относно наличието на дъмпинг, вреда и интерес на Съюза, т.е. не касае принципа за налагането на митото, а само точния размер на ставката на митото. Напротив, при предходните случаи на отмяна, на които се позовават заинтересованите страни, се засягат констатациите относно наличието на дъмпинг, вреда и интерес на Съюза. По тази причина институциите считат, че е по-целесъобразно в бъдеще да бъдат приети нови мерки.

(107) По-специално, в конкретния случай не бе необходимо да се изисква допълнителна информация от заинтересованите страни. Вместо това Комисията трябваше да оцени вече депозираната информация, която не е била разгледана преди приемането на Регламент (ЕО) № 1472/2006. Във всеки случай предходната практика при други случаи не представлява точна и безусловна гаранция за настоящия случай.

(108) На последно място, всички страни, срещу които е насочена процедурата, а именно засегнатите производители износители, страните по съдебни дела и асоциацията, представляваща една от страните, бяха уведомени чрез оповестяването на съответните факти, въз основа на които Комисията възнамерява да приеме настоящата оценка за предоставяне на ТДПИ/ИТ. Поради това тяхното право на защита е гарантирано. Във връзка с това е важно да се отбележи по-специално, че несвързаните вносители при антидъмпингова процедура не се ползват от право на защита, тъй като тези процедури не са насочени срещу тях (37).

(109) Що се отнася до частичното изпълнение на решенията, дали и до каква степен институциите трябва да изпълнят съдебно решение, зависи от конкретното съдържание на решението. Дали по-специално е възможно да се потвърди налагането на мита върху внос, който е извършен преди постановяването на решението, зависи от това дали установената в решението незаконосъобразност засяга самата констатация за причиняващ вреда дъмпинг, или само начина, по който е изчислен точният размер на ставката на митото. При втората хипотеза, която е от значение в конкретния случай, няма основание за възстановяване на всички мита. Вместо това е достатъчно да се определи точната ставка на митото и да се възстанови евентуалната разлика (като се има предвид, че не би било възможно ставката на митото да се увеличи, тъй като увеличението би представлявало налагане на мито с обратно действие).

(110) Предишните решения за отмяна, на които се позовават заинтересованите страни, са свързани с констатацията за дъмпинга, вредата и интереса на Съюза (по отношение на установяването на фактите, преценката на фактите или правото на защита).

(111) Посочените решения са за частична или пълна отмяна.

(112) Съдилищата на Съюза използват метода на частична отмяна, когато въз основа на фактите по делото сами могат да установят, че институциите е трябвало да предоставят определена корекция или да използват различен метод за някое изчисление, което би довело до налагането на по-малко мито (но това не поставя под въпрос констатациите за дъмпинга, вредата и интереса на Съюза). Установената (по-ниска) ставка на митото остава в сила както за времето преди отмяната, така и след нея (38). За да се съобразят с решението на Съда, институциите преизчисляват митото и съответно изменят регламента, с който то се налага, за миналия период и за в бъдеще. Те също така разпореждат националните митнически органи да възстановят разликата, когато в определения за това срок за постъпили такива искания (39).

(113) Съдилищата на Съюза пристъпват към пълна отмяна, когато въз основа на фактите по делото не могат сами да установят дали институциите основателно са допуснали наличието на дъмпинг, вреда и интерес на Съюза, тъй като институциите трябва отново да проведат част от разследването си. Тъй като съдилищата на Съюза не са компетентни да проведат разследването вместо Комисията, те напълно отменят регламентите за налагане на окончателни мита. Вследствие на това институциите надлежно установяват наличието на трите условия, необходими за налагането на мерки, едва след решението за отмяна на митата. Налагането на окончателни мита за внос, извършен преди надлежното установяване на дъмпинга, вредата и интереса на Съюза, се забранява както с основния регламент, така и с АДС. Поради това с приетите от институциите актове, с които приключват съответните разследвания, се налагат окончателни мита само за бъдещ период (40).

(114) Настоящият случай е различен от предходни решения за (частична или пълна) отмяна, доколкото предмет е не самото наличие на дъмпинг, вреда и интерес на Съюза, а само изборът на подходяща ставка на митото. Следователно се оспорва не самият принцип за налагане на митото, а само точният му размер (с други думи — една от характеристиките на митото). Съответно корекцията, ако има такава, може да бъде само за намаляване на ставката.

(115) За разлика от предходните случаи на частична отмяна, разгледани в съображение 113 по-горе, Съдът не е в състояние да реши дали се налага да се определи нова (по-малка) ставка на митото, тъй като, преди да се вземе такова решение, трябва да се направи оценка на искането за ТДПИ/ИТ. Задачата за оценка на искането за ТДПИ/ИТ е в прерогативите на Комисията. Поради това Съдът не може да извърши тази част от разследването вместо Комисията, без да превиши правомощията си.

(116) За разлика от предходните случаи на пълна отмяна, констатациите относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза не са отменени. Следователно в момента, в който е приет Регламент (ЕО) № 1472/2006, дъмпингът, вредата, причинно-следствената връзка и интересът на Съюза са били надлежно установени. Поради това няма основание повторното налагане на окончателни антидъмпингови мита да се ограничи само за бъдещ период.

(117) Поради това настоящият регламент в никакъв случай не се отклонява от практиката за вземане на решения на институциите, дори тя да е от значение.

(118) Също така според заинтересованите страни отмяната на антидъмпинговите мита не би довела до неоснователно обогатяване на вносителите, както твърди Комисията, тъй като поради включването на митото в продажната цена вносителите може да са отчели спад на продажбите.

(119) В съдебната практика на Съда се признава, че изплащането на вземания, които са били неправомерно събрани, може да бъде отказано, когато това би довело до неоснователно обогатяване на получателите (41). Комисията отбелязва, че заинтересованите страни не оспорват обстоятелството, че митото е било прехвърлено на клиентите, и не представят никакво доказателство за спад в продажбите; освен това съдебната практика относно неоснователно обогатяване взема предвид само прехвърлянето, но не и възможни вторични последици от него.

(120) По отношение на предполагаемата дерогация от принципа за забрана на прилагането с обратна сила се прави позоваване на съображения 67—75, където въпросът е разгледан подробно.

(121) По отношение на предполагаемото прилагане на две различни правни уредби в настоящата процедура за изпълнение се прави позоваване на съображения 92—95, където въпросът е разгледан подробно.

(122) На последно място се счита, че становищата, представени от тези страни след оповестяването на оценката за предоставяне на ТДПИ на засегнатите виетнамски производители износители, са изчерпателно разгледани в настоящия регламент.

Други процедурни въпроси

(123) Според FESI производителите износители, засегнати от настоящата процедура за изпълнение, следва да имат същите процесуални права като тези, предоставени на включените в извадката производители износители по време на първоначалното разследване. По-специално, от федерацията изтъкнаха, че на виетнамските производители износители не е предоставена възможност да допълнят своите формуляри за заявление за ТДПИ/ИТ с писма с искане за допълнителна информация, а вместо проверки на място е извършен само документален анализ. Освен това Комисията не е гарантирала надлежното оповестяване на оценката на исканията за ТДПИ/ИТ на засегнатите производители износители, тъй като те са били изпратени единствено на законните представители на тези дружества по време на първоначалното разследване.

(124) FESI заяви също, че засегнатите от настоящата процедура за изпълнение производители износители не са получили същите процедурни гаранции като стандартно прилаганите при антидъмпингови разследвания, а са били приложени по-строги стандарти. Комисията не е взела предвид разликата във времето между подаването на исканията за ТДПИ/ИТ при първоначалното разследване и оценката на тези искания. Освен това по време на първоначалното разследване производителите износители са имали на разположение само 15 дни за попълване на формуляра за искане за ТДПИ/ИТ, вместо обичайните 21 дни.

(125) Освен това FESI заяви, че Комисията е приложила на практика наличните факти по смисъла на член 18, параграф 1 от основния регламент, но не е спазила процедурните правила, изложени в член 18, параграф 4 от основния регламент.

(126) Комисията отбелязва, че никоя разпоредба от основния регламент не я задължава да предостави на дружествата износители, подали искания за ТДПИ/ИТ, възможността да допълнят липсваща фактическа информация. Необходимо е да се припомни, че съгласно съдебната практика доказателствената тежест е за производителя, който желае да поиска ТДПИ/ИТ в съответствие с член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент. С оглед на това съгласно член 2, параграф 7, буква в), първа алинея подаденото от производителя искане трябва да съдържа достатъчни доказателства, че производителят действа в условията на пазарна икономика, в съответствие с определеното в същата разпоредба. Следователно, както е постановено в решенията на Съда по делата Brosmann и Aokang, институциите не са длъжни да доказват, че производителят не отговаря на условията, определени с оглед на предоставянето на посочения статут. За сметка на това Комисията трябва да прецени дали представените от засегнатия производител доказателства са достатъчни, за да се докаже, че установените в член 2, параграф 7, буква в), първа алинея от основния регламент критерии са изпълнени, за да му бъде предоставено ТДПИ/ИТ (вж. съображение 30 по-горе). Правото на изслушване се отнася за възможността на страната да изрази становището си и за Комисията да го вземе предвид.

(127) В тази връзка следва да се припомни, че Комисията не е длъжна да изисква от производителите износители да допълнят исканията си за ТДПИ/ИТ. Както е посочено в предходното съображение, Комисията може да извърши своята оценка въз основа на представената от производителя износител информация. Във всеки случай засегнатите производители износители не оспориха извършената от Комисията оценка на исканията им за ТДПИ/ИТ и не посочиха на кои документи или лица вече не може да се разчита. Следователно твърдението е толкова абстрактно, че институциите не могат да вземат под внимание тези затруднения при оценяването на исканията за ТДПИ/ИТ. Тъй като този довод се основава на твърдения и не е подкрепен от точни указания кои документи и лица вече не са на разположение или доколко значими са те за оценката на искането за ТДПИ/ИТ, той се отхвърля.

(128) По отношение на член 18, параграф 1 от основния регламент в настоящия случай Комисията прие информацията, предоставена от засегнатите производители износители, като не я отхвърли, а основа оценката си на тази информация. Поради това Комисията не приложи посочения член. Следователно не е било необходимо да се следва процедурата съгласно член 18, параграф 4 от основния регламент. Процедурата по член 18, параграф 4 се прилага в случаите, когато Комисията възнамерява да отхвърли определена информация, предоставена от заинтересованата страна, и вместо това да използва наличните факти.

Явни грешки в оценката на исканията за ТДПИ/ИТ

i) Оценка за предоставяне на ТДПИ

(129) Що се отнася до критерий 1, FESI оспори оценката на Комисията по отношение на исканията за ТДПИ на виетнамските доставчици и заяви, че те са били отхвърлени основно поради липса на пълна информация. По отношение на критерий 1 FESI твърди, че освен че Комисията не е положила усилия да събере липсващата информация, тя също така не е уточнила какви данни ще са необходими, за да се докаже, че в стопанските решения на засегнатите производители износители няма значителна намеса на държавата. FESI също така поиска да ѝ бъде предоставена в подробности информацията, въз основа на която е направено заключението, че виетнамските доставчици не са вземали решения във връзка със стопанската си дейност в отговор на сигнали от пазара и без значителна намеса на държавата. В това отношение FESI припомни, че в съответствие с критерий 1, установен в член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент, държавната намеса следва да надхвърля обикновено въздействие.

(130) По отношение на критерий 3, като се позовава на решение на Съда по дело T-586/14 Xinyi OV/Комисия, FESI твърди, че данъчното стимулиране или преференциалните данъчни режими не са показател за нарушаването на пазарните принципи или за поведение като непазарна икономика.

(131) Що се отнася до критерий 2, FESI отбеляза, че липсата на одитирани отчети не може да бъде причина да бъдат отхвърлени исканията за ТДПИ, тъй като дори в Съюза от малките дружества с оборот под определен праг не се изисква да разполагат с одитирани отчети.

(132) Въз основа на това страните заявиха, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагането на член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент и също така не е предоставила достатъчно мотиви за отхвърлянето на исканията за ТДПИ на производителите износители.

(133) По отношение на липсващата информация, засягаща критерий 1, се прави позоваване на съображение 126, според което в основния регламент не съществува разпоредба, която задължава Комисията да предостави на дружествата износители, подали искания за ТДПИ, възможността да допълнят липсваща фактическа информация, а доказателствената тежест е всъщност за производителя износител, който желае да поиска ТДПИ.

(134) Що се отнася до искането за повече подробности за информацията, включена в исканията за ТДПИ/ИТ на някои виетнамски доставчици, въз основа на която Комисията ги е отхвърлила по критерий 1, се отбелязва, че тази информация е била предоставена на Комисията под формата на поверителни данни, съдържащи търговски тайни. Следователно не е било възможно тази информация да бъде разкрита изцяло, поради което е предоставено нейно неповерително резюме.

(135) По отношение на критерий 3 се уточнява, че данъчното стимулиране и преференциалните данъчни режими (ако има такива) не бяха счетени като причина за отхвърляне на искането за ТДПИ.

(136) В заключение, що се отнася до критерий 2, в член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент е установено, че дружествата трябва да разполагат с основен комплект счетоводна документация, която се подлага на независим одит в съответствие с международните счетоводни стандарти и се прилага във всички случаи. Нито един от засегнатите виетнамски доставчици не е изпълнил тези изисквания. Както е посочено в съображение 33, отбелязаните пропуски включват липсата на одитирани отчети или одиторски становища, сериозни проблеми, посочени от одиторите в техните становища (например неспазване на международните счетоводни стандарти), както и противоречия по отношение на заемите в някои от данните от формуляра за заявление за ТДПИ и финансовите отчети.

(137) Следователно всички искания, отправени от FESI, се отхвърлят, а констатациите, посочени в съображения 30—37, се потвърждават.

ii) Оценка за предоставяне на ИТ

(138) Във връзка с критерий 2 FESI заяви, че Комисията не е доказала, че експортните продажби не са били свободно определени, и че е зависело от Комисията да провери дали и по какъв начин експортните цени са били засегнати вследствие на държавна намеса.

(139) Освен това според FESI констатацията, че експортните продажби не са свободно определени, противоречи на констатациите, направени по време на първоначалното разследване във връзка с продажбите на ПОО, при които се установи, че вносители като Puma извършват собствена научноизследователска и развойна дейност и сами осигуряват суровините, като купуват от своите доставчици. На тази основа беше посочено, че Puma и Timberland са имали значителен контрол върху производствения процес и спецификациите и поради това не е имало възможност за държавна намеса.

(140) Както вече бе посочено в съображение 39 по-горе, доказателствената тежест е за производителя, който желае да поиска ИТ. Както също е обяснено в съображение 47 по-горе, производителите износители не успяха да докажат, че стопанските решения са вземани без намесата на държавата. Освен това следва да се отбележи, че критерий 2 не се отнася само до експортните цени, а като цяло до експортните продажби, в т.ч. експортни цени и количества, както и други условия и параметри на продажбата, които следва да се определят свободно, без намесата на държавата.

(141) В подкрепа на довода си, че експортните цени са определени свободно, FESI се позова на съображение 269 от регламента за временните мерки. В посоченото съображение обаче са разгледани цените при препродажба на вносителите в Съюза и това не може да се счита за подходяща основа, за да се установи надеждността на експортните цени на производителите износители. Също така позоваването на съображение 132 от регламента за временните мерки и съображение 135 от оспорвания регламент се отнася до корекциите на нормалната стойност в сравнение с експортната цена и не позволява да се направят заключения дали експортните продажби на виетнамските дружества са били определени свободно.

(142) Освен това FESI заяви, че Комисията не е обяснила как е стигнала до заключението, че съществува риск от заобикаляне на антидъмпинговите мерки, ако на засегнатите производители износители се предостави индивидуална митническа ставка, при положение че това е основната цел на критериите за ИТ.

(143) Рискът от заобикаляне е само един от петте критерия, посочени в член 9, параграф 5 от основния регламент преди неговото изменение. Съгласно този член следва да бъде доказано, че производителят износител отговаря на всичките пет критерия. Следователно неспазването на един или повече критерии е достатъчно, за да се отхвърли искането за ИТ, без да се разглежда дали останалите критерии са изпълнени.

Доставчици на Timberland

(144) FESI оспори твърдението в съображение 20 по-горе, според което един от доставчиците на Timberland — General Shoes Limited, е погрешно определен като китайски доставчик в иска пред националния съд, тъй като дружеството е било учредено във Виетнам. FESI твърди, че Комисията е трябвало да поиска допълнителни разяснения и че дружеството е лесно разпознаваемо като китайско дружество. Според FESI макар да е вярно, че дружеството е с различно наименование във формуляра за съставянето на извадка и в искането за ТДПИ/ИТ, подадено при първоначалното разследване (General Footwear Ltd), различното наименование на дружеството в иска на Timberland пред националния съд (General Shoes Ltd) най-вероятно се дължи на грешка при превода. Поради това искането за ТДПИ/ИТ на китайското дружество General Footwear Ltd е следвало също да бъде оценено, докато оценката на искането за ТДПИ/ИТ на General Shoes Ltd е била явна грешка по отношение на подаденото от Timberland искане за възстановяване. Затова тази оценка трябва да бъде обоснована и коригирана.

(145) General Footwear Ltd е част от група дружества със свързани предприятия в Китай и Виетнам. В първоначалното разследване искания за ТДПИ/ИТ подават както производител във Виетнам, така и производител в Китай. В искането за ТДПИ/ИТ на китайското дружество наименованието му последователно се посочва като „General Footwear Ltd“ с адрес в Китай. Производителят във Виетнам е посочен като „General Shoes Ltd“. Въпреки това от съответния формуляр на заявление за ТДПИ/ИТ не е ясно дали въпросното дружество е в действителност китайско или виетнамско. Поради това не е необосновано да се приеме, че посоченото дружество в представената на националния съда преписка е в действителност от Виетнам. Във всеки случай критериите относно исканията за ТДПИ, установени в член 2, параграф 7 от основния регламент, както и тези относно исканията за ИТ, установени в член 9, параграф 5 от основния регламент преди неговото изменение, се прилагат еднакво за китайските и виетнамските производители, тъй като КНР и Виетнам се третират като страни с непазарна икономика.

(146) Виетнамското дружество е също така доставчик за други вносители, различни от Timberland, като неговото искане за ТДПИ/ИТ не беше оценено единствено във връзка с искането за възстановяване на Timberland. Искането за ТДПИ/ИТ се оценява въз основа на общите условия, при които се извършва дейността на дружеството, и оценката не се ограничава до конкретни трансакции или клиенти в Съюза. Поради това резултатът от подобна оценка е приложим за засегнатия производител износител и съответно няма явна грешка по отношение на исканията за възстановяване на Timberland.

(147) Във всеки случай Комисията все още възнамерява да оцени искането за ТДПИ/ИТ, представено от General Footwear Ltd (Китай). В духа на доброто административно управление и с цел да не се забавя ненужно текущото изпълнение, тази оценка обаче ще бъде предмет на отделен правен акт.

Довод, свързан с исканията за възстановяване на разходи

(148) Един от вносителите отбеляза, че нито един от производителите износители, засегнати от настоящата процедура за изпълнение, не е негов доставчик и поради това счита, че заключенията не са приложими за неговия случай. Същата страна изказа твърдението, че поради тази причина заключенията по настоящата процедура за изпълнение не могат да бъдат основание за отказ на исканията за възстановяване на разходите, подадени пред националните митнически органи. Освен това вносителят пожела исканията за ТДПИ/ИТ на неговите доставчици да бъдат разследвани въз основа на документите, предоставени на Комисията от съответните белгийски митнически органи.

(149) Във връзка с горепосоченото искане Комисията се позовава на Регламент за изпълнение (ЕС) № 2016/223 на Комисията (42), в което се определя процедурата, която да се приложи по този въпрос. По-специално в съответствие с членове 1 и 2 от същия регламент Комисията ще разгледа съответните искания за ТДПИ/ИТ, веднага след като получи съответната документация от митническите органи.

Г. ЗАКЛЮЧЕНИЯ

(150) С оглед на направените коментари и извършения въз основа на тях анализ се стигна до заключението, че остатъчното антидъмпингово мито, приложимо за Виетнам по отношение на четиринадесетте производители износители за периода на прилагане на оспорвания регламент, следва да бъде повторно наложено.

Д. ОПОВЕСТЯВАНЕ НА МЕРКИТЕ

(151) Засегнатите производители износители и всички страни, които заявиха интереса си, бяха уведомени за съществените факти и съображения, въз основа на които Комисията възнамерява да препоръча повторното налагане на окончателно антидъмпингово мито по отношение на вноса на четиринадесетте засегнати производители износители. Беше им предоставен срок, в рамките на който да направят коментари след оповестяване на информацията.

(152) Настоящият регламент е в съответствие със становището на комитета, създаден с член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2016/1036,

ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:

Член 1

1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на обувки с горна част от естествена или възстановена кожа, с изключение на спортни обувки, обувки по специална технология, пантофи и други домашни обувки, както и обувки със защитно покритие отпред, с произход от Виетнам, произведени от производителите износители, посочени в приложение II към настоящия регламент, и класирани в кодове по КН: 6403 20 00, ex 6403 30 00 (43), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 и ex 6405 10 00 (44), извършен през периода на прилагане на Регламент (ЕО) № 1472/2006 и Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009. Кодовете по ТАРИК са изброени в приложение I към настоящия регламент.

2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:

— „спортни обувки“ означава обувки по смисъла на забележка 1 към подпозициите от глава 64 от приложение I към Регламент (ЕО) № 1719/2005;

— „обувки по специална технология“ означава обувки с цена CIF за чифт, не по-ниска от 7,5 EUR, за спортни дейности, с лята подметка от един или повече пластове, която не е лята под налягане (шприцована), произведена от синтетични материали, специално проектирани да поемат удара от вертикални или странични движения и с технически характеристики, като например херметични стелки, съдържащи газ или течност, механични компоненти, които поемат или неутрализират удар, или материали като полимери с ниска плътност, които са класирани в кодове по КН ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 и ex 6403 99 98;

— „обувки със защитно покритие отпред“ означава обувки с вградена защита в бомбето с устойчивост на удар най-малко 100 джаула (45), класирани в кодове по КН: ex 6403 30 00 (46), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 и ex 6405 10 00;

— „пантофи и други домашни обувки“ означава обувки, класирани в код по КН ex 6405 10 00.

3. Ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложима преди обмитяване към нетната цена франко граница на Съюза на продуктите, описани в параграф 1 и произведени от производителите износители, изброени в приложение II към настоящия регламент, е 10 %.

Член 2

Окончателно се събират сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито съгласно Регламент (ЕО) № 553/2006. Сумите, депозирани като обезпечение, които надхвърлят окончателната ставка на антидъмпинговото мито, се освобождават.

Член 3

Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки. Съставено в Брюксел на 13 септември 2016 година. За Комисията Председател Jean-Claude JUNCKER

(1) ОВ L 176, 30.6.2016 г., стр. 21.

(2) Регламент (ЕО) № 553/2006 г. на Комисията от 23 март 2006 г. за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (ОВ L 98, 6.4.2006 г., стр. 3).

(3) Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 г. за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (ОВ L 275, 6.10.2006 г., стр. 1).

(4) Регламент (ЕО) № 388/2008 на Съвета от 29 април 2008 г. за разширяване на обхвата на окончателните антидъмпингови мерки, наложени с Регламент (ЕО) № 1472/2006 върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и върху вноса на същия продукт, доставян от специалния административен район Макао, деклариран или не с произход от специалния административен район Макао (ОВ L 117, 1.5.2008 г., стр. 1).

(5) ОВ C 251, 3.10.2008 г., стр. 21.

(6) Регламент за изпълнение (ЕС) № 1294/2009 на Съвета от 22 декември 2009 г. за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои обувки с горна част от естествена кожа с произход от Виетнам и с произход от Китайската народна република, приложимо и към вноса на някои обувки с горна част от естествена кожа, доставяни от Административен район със специален статут Макао, декларирани или не с произход от Административен район със специален статут Макао, след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета (ОВ L 352, 30.12.2009 г., стр. 1).

(7) ОВ C 295, 11.10.2013 г., стр. 6.

(8) Решение за изпълнение 2014/149/ЕС на Съвета от 18 март 2014 г. за отхвърляне на предложението за регламент за изпълнение за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd и Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (ОВ L 82, 20.3.2014 г., стр. 27).

(9) Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, 19.10.1992 г., стр. 1).

(10) На 1 май 2016 г. влезе в сила Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 г. за създаване на Митнически кодекс на Съюза (МКС), с който се заменя Митническият кодекс на Общността, но (ОВ L 269, 10.10.2013 г., стр. 1). съществените разпоредби, за които става въпрос в случая, не са променени.

(11) Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, 6.3.1996 г., стр. 1).

(12) Решение от 26 април 1988 г. по съединени дела 97, 193, 99 и 215/86, Asteris AE и други и Република Гърция/Комисия, (Recueil 1988 г., стр. 2181, точки 27 и 28).

(13) Решение на Съда от 12 ноември 1998 г. по дело Испания/Комисия (C-415/96, Recueil 1998 г., стр. I-6993, точка 31); решение на Съда от 3 октомври 2000 г. по дело Industrie des Poudres Sphériques/Съвет (C-458/98 P, Recueil 2000 г., стр. I-8147, точки 80—85); решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. по дело Alitalia/Комисия (T-301/01, Сборник, стр. II-1753, точки 99 и 142); решение на Общия съд от 12 май 2011 г. по съединени дела Région Nord-Pas de Calais/Комисия (T-267/08 и T-279/08, Сборник, стр. II-1999, точка 83).

(14) Решение на Съда от 12 ноември 1998 г. по дело Испания/Комисия (C-415/96, Recueil 1998 г., стр. I-6993, точка 31); решение на Съда от 3 октомври 2000 г. по дело Industrie des Poudres Sphériques/Съвет (C-458/98 P, Recueil 2000 г., стр. I-8147, точки 80—85).

(15) Регламент (ЕС) № 765/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юни 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 237, 3.9.2012 г., стр. 1).

(16) Съгласно член 2 от Регламент (ЕС) № 765/2012 въведените с регламента изменения се прилагат само за разследвания, започнати след влизането му в сила. Настоящото разследване обаче започна на 7 юли 2005 г. (ОВ C 166, 7.7.2005 г., стр. 14).

(17) Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1395 на Комисията от 18 август 2016 г. за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република, произведени от Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd. и Win Profile Industries Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (ОВ L 225, 19.8.2016 г., стр. 52).

(18) Решение на Съда от 3 октомври 2000 г. по дело Industrie des Poudres Sphériques/Съвет (C-458/98 P, Recueil 2000 г., стр. I-8147).

(19) Известие относно изпълнението на решението по съединени дела C-659/13 и C-34/14 C&J Clark International Limited и Puma SE във връзка с Регламент (ЕО) № 1472/2006 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателното събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам (ОВ C 101, 17.3.2016 г., стр. 13).

(20) Решение на Съда от 10 юли 1986 г. по дело Assunta Licata/Икономически и социален комитет (270/84, Recueil 1986 г., стр. 2305, точка 31). решение на Съда от 29 юни 1993 г. по дело Butterfly Music Srl/Carosello Edizioni Musicali e Discografiche Srl (CEMED) (C-60/98, Recueil 1999 г., стр. I-3939, точка 24). решение на Съда от 14 април 1970 г. по дело Bundesknappschaft/Brock (68/69, Recueil 1970 г., стр. 171, точка 6); решение на Съда от 4 юли 1973 г. по дело Westzucker GmbH/Einfuhrund Vorratsstelle für Zucker (1/73, Recueil 1973 г., стр. 723, точка 5); решение на Съда от 5 декември 1973 г. по дело SOPAD/FORMA a.o. (143/73, Recueil 1973 г., стр. 1433, точка 8); решение на Съда от 15 февруари 1978 г. по дело Bauche (96/77, Recueil 1978 г., стр. 383, точка 48); решение на Съда от 25 октомври 1978 г. по дело KoninklijkeScholten-Honig NV e.a./Floofdproduktschaap voor Akkerbouwprodukten (125/77, Recueil 1978 г., стр. 1991, точка 37); решение на Съда от 5 февруари 1981 г. по дело Ρ/Комисия (40/79, Recueil 1981 г., стр. 361, точка 12); решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2008 г. по дело Гърция/Комисия (T-404/05, Сборник, стр. II-272, точка 77); решение на Съда от 11 декември 2008 г. по дело Комисия/провинция Саксония (C-334/07 Ρ, Сборник, стр. 1-9465, точка 53).

(21) Решение на Първоинстанционния съд от 18 ноември 2004 г. по дело Ferrière Nord/Комисия (T-176/01, Recueil 2004 г., стр. 11-3931, точка 139); решение на Съда от 11 декември 2008 г. по дело Комисия/провинция Саксония (C-334/07 Ρ, Сборник, стр. 1-9465, точка 53).

(22) Решение на Съда от 14 януари 1997 г. по дело Испания/Комисия (C-169/95, Recueil 1997 г., стр. I-135, точки 51—54); решение на Първоинстанционния съд от 5 август 2003 г. по съединени дела P&O European Ferries (Vizcaya) SA/Комисия (T-116/01 и T-118/01, Recueil 2003 г., стр. II-2957, точка 205).

(23) Решение на Съда от 15 юли 1993 г. по дело GruSa Fleisch/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (C-34/92, Recueil 1993 г., стр. 1-4147, точка 22). Еднаква или сходна формулировка може да се намери например в Решението по съединени дела 212 до 217/80 Meridionale Industria Salumi α.δ. (Recueil 1981 г., стр. 2735, точки 9 и 10); решение на Съда от 10 февруари 1982 г. по дело Bout (21/81, Recueil 1982 г., стр. 381, точка 13); решение на Първоинстанционния съд от 19 февруари 1998 г. по дело Eyckeler & Malt/Комисия (T-42/96, Recueil 1998 г., стр. 11-401, точка 53 и точки 55—56); решение на Първоинстанционния съд от 28 януари 2004 г. по дело Euroagri/Комисия (T-180/01, Recueil 2004 г., стр. II-369, точки 36).

(24) Решение на Съда от 9 януари 1990 г. по дело Società agricola fattoria alimentare (SAFA) (C-337/88, Recueil 1990 г., стр. I-1, точка 13).

(25) Решение на Съда от 15 юли 1982 г. по дело Edeka/Федерална република Германия (245/81, Recueil 1982 г., стр. 2746, точка 27).

(26) ОВ C 166, 7.7.2005 г., стр. 14.

(27) Решение на Първоинстанциония съд от 18 март 2009 г. по дело Shanghai Excell M&E Enterprise и Shanghai Adeptech Precision/Съвет (T-299/05, Сборник, стр. II-565, точки 116—146).

(28) Решение на Съда от 1 октомври 2009 г. по дело Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd/Съвет (C-141/08 P, Сборник, стр. I-9147, точка 94 и следващи).

(29) Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г. по дело DelSolar/Комисия (T-320/13, Сборник, стр. II-0000, точки 40—67).

(30) ОВ L 56, 6.3.1996 г., стр. 1.

(31) ОВ L 343, 22.12.2009 г., стр. 51.

(32) Регламент (ЕС) № 1168/2012 на Европейския парламент и на Съвета за изменение на Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 344, 14.12.2012 г., стр. 1).

(33) Регламент (ЕО) № 1515/2001 на Съвета от 23 юли 2001 г. относно мерките, които Общността може да вземе след доклад, приет от Органа за уреждане на спорове на СТО, относно антидъмпингови и антисубсидийни въпроси (ОВ L 201, 26.7.2001 г., стр. 10), съображение 6 от преамбюла.

(34) ОВ L 82, 20.3.2014 г., стр. 27.

(35) Регламент (ЕС) № 37/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2014 г. за изменение на някои регламенти, свързани с общата търговска политика, по отношение на процедурите за приемане на определени мерки (ОВ L 18, 21.1.2014 г., стр. 1).

(36) Решение от 20 май 2010 г. по дело Todaro (C-138/09, Сборник, стр. I-4561).

(37) Решение на Първоинстанционния съд от 18 септември 1995 г. по дело Nölle/Съвет и Комисия (T-167/94, Recueil 1995 г., стр. II-2589, точки 62 и 63).

(38) Вж. например решенията на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. по дело Huvis/Съвет (T-221/05, Сборник, стр. II-124), и от 10 март 2009 г. по дело Interpipe Nikopolsky/Съвет (T-249/06, Сборник, стр. II-303). От съображения за изчерпателност изглежда полезно да се направят следните разяснения: по дело T-107/08 ENRC/Съвет Общият съд констатира, че не е имало дъмпинг или че най-малкото установеният дъмпингов марж е щял да бъде по-нисък от изчисления в оспорвания регламент, и поради това отменя оспорвания регламент в неговата цялост (решение на Общия съд от 30 ноември 2011 г. по дело ENRC/Съвет, T-107/08, Сборник, стр. II-8051, точки 67—70). Когато Комисията прилага метода, посочен от Общия съд, се оказва, че не е имало нито дъмпинг, нито вреда. Поради това Комисията решава да не възобновява официално разследването. В решението си от 27 септември 2007 г. по дело C-351/04 Ikea (C-351/04, Сборник, стр. I-7723) Съдът частично обяви за недействителен съответния регламент на Съвета, доколкото митото е било изчислено чрез метода на т. нар. „зануляване“. Още преди това — след решение на Апелативния орган на СТО — институциите вече са били преизчислили митото, без да се използва методът на зануляване, и са установили, че не е имало дъмпинг, поради което разследването е прекратено без налагане на мерки (т.е. на практика се определя ново мито с нулева ставка) (Регламент (ЕО) № 160/2002 на Съвета от 28 януари 2002 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 2398/97 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на памучно спално бельо с произход от Египет, Индия и Пакистан, и за прекратяване на процедурата по отношение на вноса с произход от Пакистан, ОВ L 26, 30.1.2002 г., стр. 2). По дело T-498/04 Zheijiang Xinan Chemical Group/Съвет (решение на Първоинстанционния съд от 17 юни 2009 г. по дело Zheijiang Xinan Chemical Group/Съвет, T-498/04, Сборник, стр. I-1969) Съветът подаде жалба. Поради това отмяната поражда действие едва на датата, на която Съдът постанови своето решение по жалбата — 19 юли 2012 г. (решение на Съда от 19 юли 2012 г. по дело Съвет/Zheijiang Xinan Chemical Group, C-337/09 P, Сборник, стр. I-0000). В посоченото решение, потвърдено от Съда на Европейския съюз, Общият съд установи, че Комисията и Съветът са били длъжни да предоставят ТДПИ на жалбоподателя, който е бил единственото китайско дружество, изнасяло разглеждания продукт по време на разследвания период. За разлика от настоящия случай, в този случай Комисията и Съветът действително са извършили анализ на искането за получаване на ТДПИ и са го отхвърлили като неоснователно. Съдилищата на Съюза постановяват, че — противно на поддържаното от Комисията и Съвета — искането в действителност е било основателно и по тази причина нормалната стойност трябва да бъде изчислена въз основа на данните, предоставени от Zheijiang Xinan Chemical Group. При обичайни обстоятелства Комисията би трябвало да възобнови процедурата, за да предложи на Съвета налагането на мито в бъдеще. Въпреки това в конкретния случай през 2009 и 2010 г. Комисията (с Решение 2009/383/ЕО на Комисията от 14 май 2009 г. за суспендиране на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 1683/2004 на Съвета върху внос на глифозат с произход от Китайската народна република, ОВ L 120, 15.5.2009 г., стр. 20) и Съветът (с Регламент за изпълнение (ЕС) № 126/2010 от 11 февруари 2010 г. за удължаване на периода на суспендиране на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 1683/2004 върху вноса на глифозат с произход от Китайската народна република, ОВ L 40, 13.2.2010 г., стр. 1) вземат решение да суспендират антидъмпинговото мито за периода до крайната дата на приложимостта му — 30 септември 2010 г., като имат предвид, че поради високите равнища на печалба, отчетени от промишлеността на Съюза, е малко вероятно вредата да продължи. Следователно не е било необходимо процедурата да се възобнови за налагането на мито в бъдеще. Също така не е имало възможност процедурата да се възобнови с цел повторно налагане на мито за минал период. За разлика от настоящия случай тогава не е имало извадка. Zheijiang Xinan Chemical Group действително е единственият производител износител, който е реализирал продажби на пазара на Съюза през разследвания период. Тъй като Комисията и Съветът биха били длъжни да предоставят ТДПИ на Zheijiang Xinan Chemical Group, съдилищата на Съюза отменят констатацията за наличие на дъмпинг. Делото T-348/05 JSC Kirovo-Chepetsky/Съвет (решение на Първоинстанционния съд от 10 септември 2008 г. по дело JSC Kirovo-Chepetsky/Съвет, T-348/05, Сборник, стр. II-159) е изключително специфичен случай. Комисията е започнала частичния междинен преглед по искане на промишлеността на Съюза и в конкретния случай е разширила обхвата на разглежданите продукти, като е включила различен продукт. Общият съд постановява, че не е било възможно процедурата да се осъществи по този начин, а е трябвало да се направи отделно разследване за допълнително включения продукт. Въз основа на общия принцип на правото на Съюза за силата на пресъдено нещо, след отмяната не е имало възможност институциите да възобновят частичния междинен преглед.

(39) Вж. например Регламент (ЕО) № 412/2009 на Съвета от 18 май 2009 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 428/2005 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиестерни щапелни влакна с произход от Китайската народна република и Саудитска Арабия и за изменение на Регламент (ЕО) № 2852/2000 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиестерни щапелни влакна с произход от Република Корея и за прекратяване на антидъмпинговата процедура по вноса на такива продукти с произход от Тайван, ОВ L 125, 25.1.2009 г., стр. 1 (съобразяване с решението по делото Huvis); Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2012 на Съвета от 21 юни 2012 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 954/2006 относно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове безшевни тръби от желязо или стомана, с произход от Хърватска, Румъния, Русия и Украйна, ОВ L 165, 26.6.2012 г., стр. 1 (съобразяване с решението по делото Interpipe Nikopolsky).

(40) Вж. например решението на Съда от 22 март 2012 г. по дело Grünwald Logistik Services (C-338/10, Сборник, стр. I-0000) и повторното налагане на митата с Регламент за изпълнение (ЕС) № 158/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 г. за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои приготвени или консервирани цитрусови плодове (по-специално мандарини и т.н.) с произход от Китайската народна република (ОВ L 49, 22.2.2013 г., стр. 29). Вж. също така следните примери: по дело T-158/10 Dow/Съвет Общият съд констатира, че не съществува вероятност от продължаване на дъмпинга (решение на Общия съд от 8 май 2012 г. по дело Dow/Съвет, T-158/10, Сборник, 2012 г., точки 47 и 59). По дело T-107/04 Aluminium Silicon Mill Products GmbH/Съвет Общият съд констатира, че няма причинно-следствена връзка между дъмпинга и вредата (решение на Общия съд от 14 март 2007 г. по дело Aluminium Silicon Mill Products GmbH/Съвет, T-107/04, Сборник, стр. II-669, точка 116). В съответствие с общия принцип на правото на Съюза за силата на пресъдено нещо, констатациите на съдилищата на Съюза имат обвързващо действие за Комисията и за Съвета, когато въз основа на представените пред тях факти съдилищата могат да съставят окончателно заключение относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза. С оглед на това Комисията и Съветът не могат да се отклоняват от констатациите на съдилищата на Съюза. При тези обстоятелства разследването приключва по силата на решението на съдилищата на Съюза, които са стигнали до окончателното заключение, че жалбата на промишлеността на Съюза не е основателна. Поради това след двете съдебни решения Комисията и Съветът нямат възможност да възобновят разследването и след постановяването им не са предприети допълнителни стъпки.

(41) Решение на Съда от 9 ноември 1983 г. по дело 199/82 San Giorgio, (Recueil 1983 г., стр. 3595, точка 13).

(42) Регламент за изпълнение (ЕС) № 2016/223 на