90)

В част трета, дял IV се вмъкват следните глави: „ГЛАВА 1а Алтернативен стандартизиран подход Раздел 1 Общи разпоредби Член 325в Обхват и структура на алтернативния стандартизиран подход 1. Алтернативният стандартизиран подход, посочен в настоящата глава, се използва само за целите на изискването за отчетност, установено в член 430б, параграф 1. 2. Институциите изчисляват капиталовите изисквания за пазарен риск в съответствие с алтернативния стандартизиран подход за портфейл от позиции от търговския или банковия портфейл, които са обект на валутен или стоков риск, като сбора от следните три компонента: а) капиталовото изискване съгласно метода на чувствителностите, установен в раздел 2; б) капиталовото изискване за риска от неизпълнение, посочено в раздел 5, което се прилага само за позиции от търговския портфейл, посочени в същия раздел; в) капиталовото изискване за остатъчните рискове, посочено в раздел 4, което се прилага само за позиции от търговския портфейл, посочени в същия раздел. Раздел 2 Капиталово изискване съгласно метода за изчисляване на чувствителностите Член 325г Определения За целите на настоящата глава се прилагат следните определения: 1) „рисков клас“ означава една от следните седем категории: i) общ лихвен риск; ii) риск от кредитния спред за несекюритизиращи позиции; iii) риск от кредитния спред за секюритизиращи позиции, които не са включени в алтернативния портфейл за корелационно търгуване (риск от кредитен спред извън АПКТ); iv) риск от кредитния спред за секюритизиращи позиции, включени в алтернативния портфейл за корелационно търгуване (риск от кредитен спред в рамките на АПКТ); v) риск от капиталови инструменти; vi) стоков риск; vii) валутен риск; 2) „чувствителност“ означава съответната промяна в стойността на позиция в резултат на промяна в стойността на един от относимите за позицията рискови фактори, изчислена съгласно използвания от институцията модел на ценообразуване в съответствие с раздел 3, подраздел 2; 3) „група“ означава подкатегория от позиции в рамките на един рисков клас, които имат сходен рисков профил, за която е определено рисково тегло, съгласно определението в раздел 3, подраздел 1. Член 325д Елементи на метода на чувствителностите 1. Институциите изчисляват капиталовите изисквания за пазарен риск съгласно метода на чувствителностите, като сумират следните три капиталови изисквания в съответствие с член 325з: а) капиталови изисквания за делта риска, който отразява риска от промени в стойността на даден инструмент поради движения в неговите рискови фактори, които не са свързани с променливостта; б) капиталови изисквания за вега риска, който отразява риска от промени в стойността на даден инструмент поради движения в неговите рискови фактори, свързани с променливостта; в) капиталови изисквания за риска от кривината, който отразява риска от промени в стойността на даден инструмент поради движения в основните рискови фактори, несвързани с променливостта, които не са отразени в капиталовите изисквания за делта риска. 2. За целта на изчислението по параграф 1: а) всички позиции в инструменти с опционални характеритики, подлежат на капиталовите изисквания, посочени в параграф 1, букви а), б) и в); б) всички позиции на инструменти без опционални характеристики, подлежат само на капиталовите изисквания, посочени в параграф 1, буква а). За целите на настоящата глава инструментите с опционални характеристики включват, наред с другите: кол и пут опции, опции с горна и с долна граница, суап опции, бариерни опции и екзотични опции. Вградени опции, като например право на предплащане или поведенчески опции, се считат за самостоятелни позиции в опции за целите на изчисляването на капиталовите изисквания за пазарен риск. За целите на настоящата глава инструменти, чиито парични потоци могат да бъдат представени като линейна функция на условната стойност на базисния инструмент, се считат за инструменти без опционални характеристики. Член 325е Капиталови изисквания за делта и вега рискове 1. Институциите прилагат рисковите фактори за делта и вега рисковете, описани в подраздел 1 на раздел 3, при изчисляване на капиталовите изисквания за делта и вега рисковете. 2. При изчисляване на капиталовите изисквания за делта и вега рисковете институциите прилагат процедурата, описана в параграфи 3—8. 3. За всеки рисков клас чувствителността на всички инструменти в обхвата накапиталовите изисквания за делта или вега рисковете, към всеки от приложимите рискови фактори за делта или вега рисковете, включени в този рисков клас, се изчислява, като се използват съответните формули в подраздел 2 на раздел 3. Ако стойността на даден инструмент зависи от няколко рискови фактора, чувствителността се определя поотделно за всеки рисков фактор. 4. Чувствителностите се отнасят към една от b групите в рамките на всеки рисков клас. 5. В рамките на всяка група b положителната и отрицателната чувствителност към един и същ рисков фактор се нетират, в резултат на което се получава нетната чувствителност (sk) към всеки рисков фактор k в групата. 6. Нетната чувствителност към всеки рисков фактор в рамките на всяка група се умножава по съответните рискови тегла, посочени в раздел 6, в резултат на което се получават претеглени чувствителности към всеки рисков фактор в рамките на групата в съответствие със следната формула: WSk = RWk · sk, където: WSk = претеглени чувствителности; RWk = рисковите тегла; и sk = рисков фактор. 7. Претеглените чувствителности към различните рискови фактори в рамките на всяка група се сумира в съответствие с формулата по-долу, където аргументът на функцията корен квадратен има за долна граница нула, в резултат на което се получава специфичната за групата чувствителност. В рамките на една и съща група се използват съответните корелационни коефициенти за претеглените чувствителности (ρkl), посочени в раздел 6. където: Kb = специфична за групата чувствителност; и WS = претеглени чувствителности. 8. Специфичната за групата чувствителност се изчислява за всяка група в рамките на рисковия клас в съответствие с параграфи 5, 6 и 7. След като специфичната за групата чувствителност е изчислена за всички групи, претеглените чувствителности по отношение на всички рискови фактори за всички групи се сумират в съответствие с формулата по-долу, като се използват посочените в раздел 6 съответни корелационни коефициенти γbc за претеглените чувствителности в различните групи, в резултат на което се получава специфичното за рисковия клас капиталово изискване за делта или вега риска: където: Sb = Σk WSk за всички рискови фактори в група b и Sc = Σk WSk в група с; когато тези стойности за Sb и Sc водят до отрицателен общ сбор на институцията изчислява специфичните за рисковия клас капиталови изисквания за делта или вега риска, като използва алтернативна спецификация, при която Sb = max [min (Σk WSk, Kb), – Kb] за всички рискови фактори в група b; и Sc = max [min (Σk WSk, Kc), – Kc] за всички рискови фактори в група c. Специфичните за рисковия клас капиталови изисквания за делта или вега риска се изчисляват за всеки рисков клас в съответствие с параграфи 1—8. Член 325ж Капиталови изисквания за риска от кривината Институциите изчисляват капиталовите изисквания за риска от кривината в съответствие с делегирания акт, посочен в член 461а. Член 325з Сумиране на специфичните за рисковия клас капиталови изисквания за делта риска, вега риска и риска от кривината 1. Институциите сумират специфичните за рисковия клас капиталови изисквания за делта риска, вега риска и риска от кривината в съответствие с процедурата, определена в параграфи 2, 3 и 4. 2. Описаната в членове 325е и 325ж процедура за изчисляване на специфичните за рисковия клас капиталови изисквания за делта риска, вега риска и риска от кривината се прилага три пъти за всеки рисков клас, като всеки път се използва различен набор от корелационни параметри (корелационни коефициенти между рисковите фактори в рамките на една група) и (корелационни коефициенти между групите в рамките на даден рисков клас). Всеки от тези три набора изчисления отговаря на различен сценарий, както следва: а) сценарий със средна корелация, при който корелационните параметри ρkl и γbc остават непроменени спрямо посочените в раздел 6; б) сценарий с висока корелация, при който корелационните параметри ρkl и γbc, посочени в раздел 6, се умножават всеки по 1,25, като ρkl и γbc имат горна граница от 100 %; в) сценарият с ниска корелация се посочва в делегирания акт, посочен в член 461а. 3. Институциите изчисляват сумата на специфичните за рисковия клас капиталови изисквания за делта риска, вега риска и риска от кривината за всеки сценарий, за да определят три специфични за сценария капиталови изисквания. 4. Капиталовото изискване съгласно метода на чувствителностите е най-високото от трите специфични за сценария капиталови изисквания, посочени в параграф 3. Член 325и Третиране на индексни инструменти и опции с няколко базисни инструмента Институциите третират свързаните с индекс инструменти и опции с няколко базисни инструмента в съответствие с делегирания акт, посочен в член 461а. Член 325й Третиране на предприятия за колективно инвестиране Институциите третират предприятията за колективно инвестиране в съответствие с делегирания акт, посочен в член 461а. Член 325к Поети позиции 1. Институциите могат да използват процедурата по настоящия член за изчисляване на капиталовите изисквания за пазарен риск на поетите позиции по дългови или капиталови инструменти. 2. Институциите прилагат един от подходящите множители, изброени в таблица 1, към нетните чувствителности на всички поети позиции за всеки отделен емитент, с изключение на поетите позиции, които са записани или препоети от трети страни въз основа на официални споразумения, и изчисляват капиталовите изисквания за пазарен риск в съответствие с подхода, изложен в настоящата глава въз основа на коригираните нетни чувствителности. Таблица 1 Работен ден 0 0 % Работен ден 1 10 % Работни дни 2 и 3 25 % Работен ден 4 50 % Работен ден 5 75 % След работен ден 5 100 % За целите на настоящия член „работен ден 0“ означава работният ден, в който институцията поема безусловно задължение да приеме определено количество ценни книжа по договорена цена. 3. Институциите уведомяват компетентните органи за прилагането на процедурата, определена в настоящия член. Раздел 3 Определения за рисковите фактори и чувствителностите Подраздел 1 Определения за рисковите фактори Член 325л Фактори на общия лихвен риск 1. За всички фактори на общия лихвен риск, включително инфлационния риск и междувалутния базисен риск, се определя по една група за всяка валута, като всяка група включва различен вид рисков фактор. Факторите за делта риска при общия лихвен риск, приложими към рисково-чувствителните инструменти са съответните безрискови лихвени проценти за всяка отделна валута и за всеки от следните срокове до падежа: 0,25 години, 0,5 години, 1 година, 2 години, 3 години, 5 години, 10 години, 15 години, 20 години, 30 години. Институциите присъждат рискови фактори на точките, определени чрез линейна интерполация или чрез използване на метод, който съответства в най-голяма степен на функциите на ценообразуване, използвани от независимата функция за контрола на риска на институцията, за да отчита пред висшето ръководство пазарния риск или печалбите и загубите. 2. Институциите извличат безрисковия лихвен процент за всяка валута от инструментите на паричния пазар, държани в търговския портфейл на институцията, които имат най-ниския кредитен риск, като например индексните овърнайт суапове. 3. Когато институциите не могат да приложат подхода, посочен в параграф 2, безрисковите проценти се основават на една или повече изведени от пазарните цени суап криви, използвани от институцията за оценяване по пазарни цени, като например суап кривите на междубанковия пазар по оферирани цени. Когато липсват достатъчно данни за конструиране на изведените от пазарните цени суап криви, описани в параграф 2 и в първата алинея на настоящия параграф, безрисковите проценти могат да бъдат извлечени от най-подходящата крива на доходност за държавните облигации за дадената валута. Когато институциите използват рисковите фактори на общия лихвен риск, извлечени в съответствие с процедурата от държавни дългови инструменти, описана във втора алинея от настоящия параграф, държавният дългов инструмент не се освобождава от капиталовите изисквания за риска от кредитния спред. В случаите, когато не е възможно да бъдат разграничени компонентите на безрисковия лихвен процент и на кредитния спред, чувствителността към рисковия фактор се отнася както към рисковия клас на общия лихвен риск, така и към този на риска от кредитния спред. 4. При факторите на общия лихвен риск всяка валута представлява отделна група. Институциите присъждат различни рискови тегла на рисковите фактори с различни срокове до падежа, в рамките на една и съща група, в съответствие с раздел 6. Институциите прилагат допълнителни рискови фактори за инфлационен риск към дълговите инструменти, чиито парични потоци са функционално зависими от инфлацията. Тези допълнителни рискови фактори се състоят от един вектор на изведените от пазарните цени инфлационни проценти за различните срокове до падежа за всяка отделна валута. За всеки инструмент векторът съдържа толкова на брой компоненти, колкото инфлационни проценти институцията е използвала като променливи в модела на ценообразуване за този инструмент. 5. Институциите изчисляват чувствителността на инструмента към допълнителния рисков фактор за инфлационния риск, посочен в параграф 4, като промяната в стойността на инструмента, според техния модел на ценообразуване, която настъпва при промяна с 1 базисна точка във всеки компонент на вектора. Всяка валута представлява отделна група. В рамките на всяка група институциите третират инфлацията като единичен рисков фактор, независимо от броя на компонентите на всеки вектор. Институциите нетират всички чувствителности към инфлацията, изчислени съгласно посоченото в настоящия параграф, в рамките на дадена група, за да получат единичната нетна чувствителност за всяка група. 6. Дълговите инструменти, които включват плащания в различни валути, са предмет на междувалутен базисен риск по отношение на тези валути. За целите на метода на чувствителностите, рисковите фактори, които институциите трябва да прилагат, са междувалутния базисен риск за всяка валута към щатски долар или евро. Институциите изчисляват междувалутните базиси, които не са спрямо щатски долар или евро, като „базис спрямо щатски долар“ или „базис спрямо евро“. Всеки фактор на междувалутен базисен риск се състои от един вектор на междувалутен базис за различните срокове до падежа за съответната валута. За всеки дългов инструмент векторът съдържа толкова на брой компоненти, колкото междувалутния базис, който институцията е използвала като променливи в модела на ценообразуване за този инструмент. Всяка валута представлява отделна група. Институциите изчисляват чувствителността на инструмента към фактора на междувалутния базисен риск като промяната в стойността на инструмента според техния модел на ценообразуване в резултат на промяна с 1 базисна точка във всеки компонент на вектора. Всяка валута представлява отделна група. В рамките на всяка група има два възможни отделни рискови фактора: базис спрямо евро и базис спрямо щатски долар, независимо от броя на компонентите във всеки вектор за кръстосания валутен спред. Максималният брой на нетните чувствителности за всяка група е две. 7. Факторите на вега риска при общия лихвен риск, приложими към опциите с базисни инструменти, които са чувствителни по отношения на общия лихвен процент, са изведените от пазарните цени променливости на съответните безрискови проценти, описани в параграфи 2 и 3, които се обособяват по групи в зависимост от валутата и съотнесеникъм следните срокове до падежа в рамките на всяка група: 0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години. За всяка валута има по една група. За целите на нетирането институциите приемат, че изведените от пазарните цени променливости, свързани с един и същ безрисков процент и разпределени към един и същ срок до падежа, представляват един и същ рисков фактор. Когато институциите съотнасят изведените от пазарните цени променливости по сроковете до падежа, както е посочено в настоящия параграф, се прилагат следните изисквания: а) ако срокът до падежа на опцията съответства на срока до падежа на базисния инструмент, се взема предвид един рисков фактор, който се съотнася към този срок до падежа; б) ако срокът до падежа на опцията е по-кратък от срока до падежа на базисния инструмент, се разглеждат следните рискови фактори: i) първият рисков фактор се съотнася към срока до падежа на опцията; ii) вторият рисков фактор се съотнася към остатъчния срок до падежа на базисния инструмент на опцията към датата на изтичане на опцията. 8. Факторите на риска от кривината при общия лихвен риск, които институциите прилагат, се състоят от по един вектор от безрисковите лихвени проценти, представляващи специфичната безрискова крива на доходността, за всяка валута. Всяка валута представлява отделна група. За всеки инструмент векторът съдържа толкова на брой съставни елементи, колкото на брой различни срокове до падежа на безрисковите проценти е използвала институцията като променливи в модела на ценообразуване за този инструмент. 9. Институциите изчисляват чувствителността на инструмента към всеки рисков фактор, използван във формулата за риска от кривината, в съответствие с член 325ж. За целите на риска от кривината институциите разглеждат векторите, отговарящи на различни криви на доходността и с различен брой съставни елементи, като един и същ рисков фактор, при условие че тези вектори отговарят на една и съща валута. Институциите нетират чувствителностите към един и същ рисков фактор. За всяка група има само една нетна чувствителност. По отношение на инфлационния риск и риска на междувалутния базис не се прилагат капиталови изисквания за риска от кривината. Член 325м Фактори на риска от кредитния спред извън рамката за секюритизация 1. Факторите на делта риска от кредитния спред, прилагани от институциите за инструменти, които не са част от секюритизация, които са чувствителни към кредитния спред, представляват процентите на кредитния спред на емитента на тези инструменти, изведени от съответните дългови инструменти и суапове за кредитно неизпълнение и съотнесени към всеки от следните срокове до падежа: 0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години. Институциите прилагат един рисков фактор за всеки емитент и срок до падежа, независимо дали тези проценти на кредитния спред на емитента са изведени от дългови инструменти или суапове за кредитно неизпълнение. Групите са секторни групи, както е посочено в раздел 6, и всяка група включва всички рискови фактори, разпределени към съответния сектор. 2. Факторите на вега риска от кредитния спред, които институциите прилагат за опциите с базисни инструменти, които не са част от секюритизация, които са чувствителни към кредитния спред, представляват изведените от пазарните цени променливости на кредитните спредове на емитента на базисния инструмент, получени по начина, описан в параграф 1, които се съотнасят към следните срокове до падежа в съответствие със срока до падежа на опцията, за която се изчисляват капиталовите изисквания: 0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години. Използват се същите групи, които се използват и за фактора за делта риска от кредитния спред за инструментите, които не са част от секюритизация. 3. Факторите на риска от кривината при кредитния спред, които институциите прилагат за инструменти, които не са част от секюритизация, се състоят от един вектор от проценти на кредитния спред, представляващи кривата на кредитния спред за конкретния емитент. За всеки инструмент векторът съдържа толкова на брой съставни елементи, колкото на брой различни срокове до падежа за процентите на кредитен спред е използвала институцията като променливи в модела на ценообразуване за този инструмент. Използват се същите групи, които се използват и за фактора на делта риска от кредитния спред за инструментите, които не са част от секюритизация. 4. Институциите изчисляват чувствителността на инструмента към всеки рисков фактор, използван във формулата за риска от кривината, в съответствие с член 325ж. За целите на риска от кривината институциите разглеждат векторите, изведени от съответните дългови инструменти или от суаповете за кредитно неизпълнение и с различен брой съставни елементи, като един и същ рисков фактор, при условие че тези вектори се отнасят до един и същ емитент. Член 325н Фактори на риска от кредитния спред при секюритизация 1. Институциите прилагат посочените в параграф 3 фактори на риска от кредитния спред по отношение на секюритизиращите позиции, които са включени в АПКТ, както е посочено в член 325, параграфи 6, 7 и 8. Институциите прилагат посочените в параграф 5 фактори на риска от кредитния спред по отношение на секюритизиращите позиции, които не са включени в АПКТ, както е посочено в член 325, параграфи 6, 7 и 8. 2. Групите, приложими за риска от кредитния спред за секюритизиращите позиции, които са включени в АПКТ, са същите като групите, приложими към риска от кредитен спред за инструменти, които не са част от секюритизация, както е посочено в раздел 6. Групите, приложими за риска от кредитния спред за секюритизиращите позиции, които не са включени в АПКТ, са специфични за тази категория рисков клас, както е посочено в раздел 6. 3. Факторите на риска от кредитния спред, които институциите прилагат към секюритизиращите позиции, които са включени в АПКТ, са следните: а) факторите на делта риска са всички приложими проценти на кредитен спред на емитентите на базисните експозиции на секюритизиращата позиция, изведени от съответните дългови инструменти и суапове за кредитно неизпълнение, и за всеки от следните срокове до падежа: 0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години; б) факторите на вега риска, приложими към опциите, чиито базисни инструменти са секюритизиращи позиции, които са включени в АПКТ, са изведените от пазарните цени променливости на кредитния спред на емитентите на базисните експозиции на секюритизиращата позиция, изведени по начина, описан в буква а) от настоящия параграф, които се съотнасят към съответните срокове до падежа спрямо срока до падежа на съответната опция, предмет на капиталови изисквания: 0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години; в) факторите на риска от кривината са съответните криви на доходността за кредитния спред на емитентите на базисните експозиции на секюритизиращата позиция, изразени като вектор от проценти на кредитен спред за различните срокове до падежа, получени по начина, описан в буква а) от настоящия параграф; за всеки инструмент векторът съдържа толкова на брой съставни елементи, колкото на брой различни срокове до падежа на проценти на кредитния спред е използвала институцията като променливи в модела на ценообразуване за този инструмент. 4. Институциите изчисляват чувствителността на секюритизиращата позиция към всеки рисков фактор, използван във формулата за риска от кривината, в съответствие с член 325ж. За целите на риска от кривината институциите разглеждат векторите, изведени от съответните дългови инструменти или от суаповете за кредитно неизпълнение и с различен брой съставни елементи, като един и същ рисков фактор, при условие че тези вектори съответстват на един и същ емитент. 5. Факторите на риска от кредитния спред, които институциите прилагат по отношение на секюритизиращите позиции, които не са включени в АПКТ, се отнасят до спреда на транша, а не до спреда на базисните инструменти и са равни на следното: а) факторите на делта риска са равни на процентите на кредитния спред за съответния транш, съотнесени към следните срокове до падежа според срока до падежа на транша: 0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години; б) факторите на вега риска, приложими към опциите, чиито базисни инструменти са секюритизиращи позиции, които не са включени в АПКТ, представляват изведените от пазарните цени променливости на кредитните спредове на траншовете, всяка от тях разпределена по съответните срокове до падежа спрямо срока до падежа на опцията, предмет на капиталови изисквания: 0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години; в) факторите на риска от кривината са същите като описаните в буква а) от настоящия параграф; за всички тези рискови фактори се прилага еднакво рисково тегло, както е посочено в раздел 6. Член 325о Фактори на риска от капиталови инструменти 1. Групите за всички фактори на риска от капиталови инструменти са секторните групи, посочени в раздел 6. 2. Фактори на делта риска за капиталовите инструменти, които институциите прилагат, представляват всички спот цени на капиталовите инструменти и всички проценти по репо сделки с капиталови инструменти. За целите на риска от капиталови инструменти отделна крива на доходността по репо сделки с капиталови инструменти представлява единичен рисков фактор, който се изразява като вектор от проценти по репо сделки за различните срокове до падежа. За всеки инструмент векторът съдържа толкова на брой съставни елементи, колкото на брой различни срокове до падежа на репо сделки е използвала институцията като променливи в модела на ценообразуване за този инструмент. Институциите изчисляват чувствителността на даден инструмент към фактор на риска от капиталови инструменти като промяната в стойността на инструмента според неговия модел на ценообразуване в резултат на промяна с 1 базисна точка на всеки съставен елемент на вектора. Институциите нетират чувствителностите към рисковия фактор на процента по репо сделка за един и същ капиталов инструмент, независимо от броя на съставните елементи на всеки вектор. 3. Факторите на вега риска от капиталови инструменти, които институциите трябва да прилагат за опциите, чиито базисни инструменти са чувствителни към риска от капиталови инструменти, представляват изведените от пазарните цени променливости на спот цените на капиталовите инструменти, които се съотнасят към следните срокове до падежа според срока на падежа на съответните опции, предмет на капиталови изисквания: 0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години. За процентите по репо сделки не се прилагат капиталови изисквания за вега риск. 4. Факторите на риска от кривината при капиталовите инстирументи, които институциите трябва да прилагат за опциите с базисни инструменти, които са чувствителни към риска от капиталови инструменти, представляват всички спот цени на капиталовите инструменти, независимо от срока до падежа на съответните опции. За процентите по репо сделки не се прилагат капиталови изисквания за риск от кривината. Член 325п Фактори на стоковия риск 1. Групите за всички рискови фактори на стоковия риск са секторните групи, посочени в раздел 6. 2. Факторите на делта риска за стоковия риск, които институциите прилагат за инструментите, чувствителни към стоков риск, представляват всички стокови спот цени по видове стоки и за всеки от следните срокове до падежа: 0,25 години, 0,5 години, 1 година, 2 години, 3 години, 5 години, 10 години, 15 години, 20 години, 30 години. Институциите приемат, че две стокови цени за един и същ вид стоки и с един и същ срок до падежа представляват един и същ рисков фактор само когато правните разпоредби по отношение на мястото на доставка са идентични. 3. Факторите на вега риск за стоковия риск, които институциите прилагат за опциите, чиито базисни инструменти са чувствителни към стоковия риск, представляват изведените от пазарните цени променливости на цените на стоките по вид стоки, които се съотнасят към следните срокове до падежа в съответствие със срока до падежа на съответната опция, предмет на капиталови изисквания: 0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години. Чувствителностите към един и същ вид стока, разпределени към един и същ срок до падежа, се разглеждат от институциите като единичен рисков фактор, които институциите след това нетират. 4. Факторите на риска от кривината при стоковия риск, които институциите прилагат към опциите, чиито базисни инструменти са чувствителни към стоков риск, представляват набор от стокови цени с различни срокове до падежа по вид стоки, изразен като вектор. За всеки инструмент векторът съдържа толкова на брой съставни елементи, колкото на брой цени на тази стока е използвала институцията като променливи в модела на ценообразуване за този инструмент. Институциите не правят разлика между цените на стоката по място на доставката. Чувствителността на инструмента по отношение на всеки рисков фактор, използван във формулата за риска от кривината, се изчислява, както е посочено в член 325ж. За целите на риска от кривината институциите приемат, че векторите, имащи различен брой съставни елементи, представляват един и същ рисков фактор, при условие че тези вектори съответстват на един и същ вид стоки. Член 325р Фактори на валутния риск 1. Факторите на делта риска за валутния риск, които институциите прилагат по отношение на чувствителните към валутния курс инструменти, представляват всички спот валутни курсове между валутата, в която е деноминиран инструментът и отчетната валута на институцията. На всяка двойка валути отговаря една група, съдържаща единичен рисков фактор и единична нетна чувствителност. 2. Факторите на вега риска за валутния риск, които институциите прилагат по отношение на опции с базисни инструменти, които са чувствителни към валутен риск, представляват изведената от пазарните цени променливост на валутните курсове между двойките валути, посочени в параграф 1. Тези изведени от пазарните цени променливости на валутните курсове се съотнасят към следните срокове до падежа според сроковете до падежа на съответните опции, предмет на капиталови изисквания: 0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години. 3. Факторите на риска от кривината за валутния риск, които институциите трябва да прилагат по отношение на опции с базисни инструменти, които са чувствителни към валутен риск, са същите като посочените в параграф 1. 4. От институциите не се изисква да правят разграничение между вътрешнограничните и извънграничните варианти на валутата за всички фактори на делта риска, вега риска и риска от кривината при валутния риск. Подраздел 2 Определения за чувствителностите Член 325с Чувствителности към делта риск 1. Институциите изчисляват чувствителността към делта риска за общия лихвен риск, както следва: а) чувствителностите към рисковите фактори, състоящи се от безрискови проценти, се изчисляват, както следва: където: = чувствителности към рисковите фактори, състоящи се от безрискови проценти; rkt = процент на безрисковата крива k със срок до падежа t; Vi (.) = ценообразуваща функция на инструмента i; и x,y = рискови фактори, различни от, в ценообразуващата функция Vi; б) чувствителностите към рисковите фактори, състоящи се от инфлационен риск и междувалутен базис (), се изчисляват, както следва: където: = чувствителността към рисковите фактори, състоящи се от инфлационен риск и риска при кръстосан валутен суап = вектор от m на брой съставни елементи, представляващи изведената от пазарните цени крива на инфлацията или кривата на междувалутния базис за дадена валута j, като m е равно на броя на променливите, свързани с инфлацията или междувалутния базис и използвани в модела на ценообразуване на инструмента i; = единична матрица за измерението (1 x m); Vi (.) = ценообразуваща функция на инструмента i; и y, z = други променливи в ценообразуващия модел. 2. Институциите изчисляват чувствителностите към делта риска за риска от кредитния спред за всички секюритизиращи позиции и позиции, които не са част от секюритизация, както следва: където: = чувствителностите към делта риска за риска от кредитния спред за всички секюритизиращи позиции и позиции, които не са част от секюритизация; cskt = стойност на кредитния спред на емитента j към падежа t; Vi (.) = ценообразуваща функция на инструмента i; и x,y = рискови фактори, различни от cskt, в ценообразуващата функция Vi. 3. Институциите изчисляват чувствителностите към делта риска за риска от капиталови инструменти, както следва: а) чувствителностите към рисковите фактори, състоящи се от спот цени на капиталови инструменти, се изчислява, както следва: където: sk = чувствителности към рисковите фактори, състоящи се от спот цени на капиталови инструменти; k = конкретен капиталов инструмент; EQk = спот цена на този капиталов инструмент; Vi (.) = ценообразуваща функция на инструмента i; и x,y = рискови фактори, различни от EQk, в ценообразуващата функция Vi; б) чувствителностите към рисковите фактори, състоящи се от процентите по репо сделки с капиталови инструменти, се изчислява, както следва: където: = чувствителностите към рисковите фактори, състоящи се от процентите по репо сделки с капиталови инструменти; k = индекс, с който се обозначава капиталовия инструмент; = вектор от m на брой съставни елементи, представляващ времевата структура на репо сделките за конкретния капиталов инструмент k, като m е равно на броя на процентите по репо сделките, съответстващи на различните срокове до падежа, използвани в ценообразуващия модел на инструмента i; = единична матрица на измерението (1 · m); Vi (.) = ценообразуваща функция на инструмента i; и y,z = рискови фактори, различни от , в ценообразуващата функция Vi. 4. Институциите изчисляватчувствителността към делта риска за стоковия риск за всеки рисков фактор k, както следва: където: sk = увствителност към делта риска за стоковия риск; k = даден фактор на стоков риск; CTYk = стойност на рисковия фактор k; Vi (.) = пазарна стойност на инструмента i като функция на рисковия фактор k; и y, z = рискови фактори, различни от CTYk, в ценообразуващия модел на инструмента i. 5. Институциите изчисляват чувствителността към всеки делта риск за валутния риск за всеки валутен рисков фактор k, както следва: където: sk = чувствителността към делта риска за валутния риск; k = даден фактор на валутен риск; FXk = стойност на рисковия фактор k; Vi (.) = пазарна стойност на инструмента i като функция на рисковия фактор k; и y, z = рискови фактори, различни от FXk, в ценообразуващия модел на инструмента i. Член 325т Чувствителности към вега риска 1. Институциите изчисляват чувствителностите към вега риска на опция по отношение на даден рисков фактор k, както следва: където: sk = чувствителностите към вега риска на опция; k = конкретен вега рисков фактор, състоящ се от изведена от пазарните цени променливост; volk = стойност на този рисков фактор, която следва да бъде изразена като процент; и x,y = рискови фактори, различни от, в ценообразуващата функция Vi. 2. За рискови класове, при които факторите на вега риск имат отношение към срока до падежа, но не се прилагат правилата за съотнасяне на рисковите фактори, тъй като опциите нямат срок до падежа, институциите съотнасят тези рискови фактори към най-дългия установен срок до падежа. За тези опции се прилага добавката за остатъчни рискове. 3. За опции, които нямат цена на упражняване или бариерна цена, и за опции, които имат няколко цени на упражняване или бариерни цени, институциите извършват съотнасянето спрямо цените на упражняване и сроковете до падежа, използвани от институцията за вътрешни цели при ценообразуването на опцията. За тези опции се прилага също добавката за остатъчни рискове. 4. Институциите не изчисляват вега риск за включените в АПКТ секюритизиращи траншове, съгласно посоченото в член 325, параграфи 6, 7 и 8, които нямат изведена от пазарните цени променливост. За тези секюритизиращи траншове се изчисляват капиталови изисквания за делта риск и риск от кривината. Член 325у Изисквания за изчисляване на чувствителностите 1. Като използват формулите, посочени в настоящия подраздел, институциите извличат чувствителностите от моделите на ценообразуване на институцията, които служат като основа за отчитането на печалбите и загубите пред висшето ръководство. Чрез дерогация от първата алинея компетентните органи могат да изискат от дадена институция, получила разрешение да използва алтернативния подход на вътрешните модели, посочен в глава 1б, да използва функциите за ценообразуване на системата за измерване на риска на техния подход за вътрешен модел при изчисляването на чувствителностите съгласно настоящата глава и за изчисляването и отчитането на капиталовите изисквания за пазарния риск в съответствие с член 430б, параграф 3. 2. При изчисляването на чувствителността към делта риска за инструменти с опционални характеристики, посочени в член 325д, параграф 2, буква а), институциите могат да приемат, че рисковите фактори, свързани с изведената от пазарните цени променливост, са константни. 3. При изчисляването на чувствителностите към вега риска за инструменти с опционални характеристики, както е посочено в член 325д, параграф 2, буква б), се прилагат следните изисквания: а) за общия лихвен риск и риска от кредитния спред, институциите приемат за всяка валута, че базисните инструменти на рисковите фактори по отношение на променливостта, за които се изчислява вега рискът, следват логаритмично нормално или нормално разпределение в използваните за тези инструменти модели на ценообразуване; б) за риска от капиталови инструменти, стоковия риск и валутния риск, институциите приемат, че базисните инструменти на рисковите фактори по отношение на променливостта, за които се изчислява вега риска, следват логаритмично нормално разпределение в използваните за тези инструменти модели на ценообразуване. 4. Институциите изчисляват всички чувствителности, с изключение на чувствителностите, свързани с корекциите на кредитната оценка. 5. Чрез дерогация от параграф 1 институцията може, с разрешението на компетентните органи, да използва алтернативни определения за чувствителностите към делта риска при изчисляването на капиталовите изисквания на позиция в търговския портфейл съгласно настоящата глава, когато институцията отговаря на всяко едно от следните условия: а) тези алтернативни определения се използват за целите на вътрешното управление на риска и за отчитане на печалбите и загубите пред висшето ръководство от независимо звено за контрол на риска в рамките на институцията; б) институцията доказва, че тези алтернативни определения са по-подходящи да обхванат чувствителностите за позицията, отколкото формулите, посочени в настоящия подраздел, и че чувствителностите, получени по този начин, не се различават съществено от изведените от тези формули. 6. Чрез дерогация от параграф 1 институцията може, с разрешението на компетентните органи, да изчислява чувствителността към вега риска въз основа на линейно преобразувание на алтернативни определения на чувствителностите при изчисляването на капиталовите изисквания за позиция в търговския портфейл съгласно настоящата глава, когато институцията отговаря на всяко едно от следните условия: а) тези алтернативни определения се използват за целите на вътрешното управление на риска и за отчитане на печалбите и загубите пред висшето ръководство от независимо звено за контрол на риска в рамките на институцията; б) институцията доказва, че тези алтернативни определения са по-подходящи да обхванат чувствителностите за позицията, отколкото формулите, посочени в настоящия подраздел, и че линейното преобразувание, посочено в първата алинея, отразява чувствителността към вега риска. Раздел 4 Добавка за остатъчен риск Член 325ф Капиталови изисквания за остатъчни рискове 1. В допълнение към капиталовите изисквания за пазарен риск, посочени в раздел 2, институциите прилагат допълнителни капиталови изисквания за инструментите, изложени на остатъчни рискове, в съответствие с настоящия член. 2. Счита се, че инструментите са изложени на остатъчни рискове, когато отговарят на някое от следните условия: а) инструментът има екзотичен базисен инструмент, което за целите на настоящата глава означава, че инструмент от търговския портфейл има базисна експозиция, която не попада в обхвата на третирането за делта риск, вега риск или риск от кривината, съгласно модела, основан на чувствителностите, посочен в раздел 2, или на капиталовите изисквания за риска от неизпълнение, посочени в раздел 5; б) инструментът е инструмент, изложен на други остатъчни рискове, което за целите на настоящата глава означава един от следните инструменти: i) инструменти, предмет на капиталови изисквания за вега риска и риска от кривината съгласно модела, основан на чувствителностите, посочен в раздел 2 и генерират условни парични потоци, които не могат да бъдат възпроизведени като крайна линейна комбинация от обикновени опции с единична базисна цена на капиталови инструменти, цена на стока, валутен курс, цена на облигация, цена на суап за кредитно неизпълнение или лихвен суап; ii) инструменти, които са позиции, включени в АПКТ, както е посочено в член 325, параграф 6; хеджиращи позиции, които са включени в този АПКТ, както е посочено в член 325, параграф 8, не се вземат под внимание. 3. Институциите изчисляват допълнителните капиталови изисквания по параграф 1 като сбор от брутните условни стойности на инструментите, посочени в параграф 2, умножени по следните рискови тегла: а) 1,0 % за инструментите, посочени в параграф 2, буква а); б) 0,1 % за инструментите, посочени в параграф 2, буква б). 4. Чрез дерогация от параграф 1 институцията не прилага капиталови изисквания за остатъчни рискове за инструмент, който отговаря на някое от следните условия: а) инструментът се търгува на призната борса; б) инструментът е допуснат до централен клиринг в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012; в) инструментът напълно компенсира пазарния риск на друга позиция в търговския портфейл, като в този случай двете напълно съчетани позиции в търговския портфейл се освобождават от капиталовото изискване за остатъчни рискове. 5. ЕБО разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които определя какво е екзотичен базисен инструмент и кои инструменти са инструментите, изложени на остатъчни рискове, за целите на параграф 2. При разработването на тези проекти на регулаторни технически стандарти ЕБО преценява дали рискът от дълголетие, климатът, и природните бедствия и бъдещата реализирана променливост следва да се разглеждат като екзотични базисни експозиции. ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 28 юни 2021 г. На Комисията се делегира правомощието да допълва настоящия регламент, като приема регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10—14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010. Раздел 5 Капиталови изисквания за риск от неизпълнение Член 325х Определения и общи разпоредби 1. По смисъла на настоящия раздел се прилагат следните определения: а) „къса експозиция“ означава, че неизпълнението от страна на емитент или група от емитенти води до печалба за институцията, независимо от вида на инструмента или сделката, пораждаща експозицията; б) „дълга експозиция“ означава, че неизпълнението от страна на емитент или група от емитенти води до загуба за институцията, независимо от вида на инструмента или сделката, пораждаща експозицията; в) „брутна сума, изложена на риск от внезапно неизпълнение“ означава прогнозирания размер на загубата или печалбата, до която би довело неизпълнението от страна на длъжника по конкретна експозиция; г) „нетна сума, изложена на риск от внезапно неизпълнение“ означава прогнозирания размер на загубата или печалбата, до която би довело неизпълнението от страна на длъжника за конкретна институция след извършване на нетиране между брутните суми, изложени на риск от внезапно неизпълнение; д) „загуба при неизпълнение“ означава загубата при неизпълнение на длъжника по инструмент, емитиран от този длъжник, изразена като дял от номиналната стойност на инструмента; е) „рисково тегло за неизпълнение“ означава процентът, представляващ прогнозираната вероятност от неизпълнение на всеки длъжник, според кредитоспособността на този длъжник. 2. Капиталовите изисквания за риска от неизпълнение се прилагат по отношение на дълговите и капиталовите инструменти, на дериватните инструменти, чиито базисни инструменти са такива, както и по отношение на деривати, чиито условни парични потоци или справедливи стойности ще бъдат засегнати при неизпълнение на длъжник, различен от контрагента по самия дериватен инструмент. Институциите изчисляват изискванията за риска от неизпълнение поотделно за всеки от следните видове инструменти: инструменти, които не са включени в секюритизация, секюритизиращи инструменти, които не са включени в АПКТ и секюритизиращи инструменти, които са част от АПКТ. Сборът на тези три елемента представлява цялостните капиталови изисквания за риска от неизпълнение, които трябва да бъдат приложени отинституцията. Подраздел 1 Капиталови изисквания за риска от неизпълнение при инструменти, които не са част от секюритизация Член 325ц Брутни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение 1. Институциите изчисляват брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, за всяка дълга експозиция към дългови инструменти, както следва: JTDlong = max {LGD Vnotional + P&Llong + Adjustmentlong; 0}, където: JTDlong = брутни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, за всяка дълга експозиция; Vnotional = номинална стойност на инструмента; P&Llong = член, с който се извършва корекция за печалбите или загубите, които вече са отчетени от институцията, поради промени в справедливата стойност на инструмента, пораждащ дългата експозиция; във формулата печалбите се вписват с положителен знак, а загубите — с отрицателен знак; и Adjustmentlong = сума, с която загубата за институцията в случай на неизпълнение ще бъде увеличена или намалена спрямо пълната загуба по базисен инструмент поради структурата на дериватния инструмент; увеличението се вписва в Adjustmentlong с положителен знак, а намалението — с отрицателен знак. 2. Институциите изчисляват брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, за всяка къса експозиция към дългови инструменти, както следва: JTDshort = min {LGD Vnotional + P&Lshort + Adjustmentshort; 0}, където: JTDshort = брутни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, за всяка къса експозиция; Vnotional = номинална стойност на инструмента, която се вписва във формулата с отрицателен знак; P&Lshort = член, с който се извършва корекция за печалбите или загубите, които вече са отчетени от институцията, поради промени в справедливата стойност на инструмента, пораждащ късата експозиция; печалбите се вписват във формулата с положителен знак, а загубите — с отрицателен знак; и Adjustmentshort = сума, с която печалбата за институцията в случай на неизпълнение ще бъде увеличена или намалена спрямо пълната загуба по базисния инструмент поради структурата на дериватния инструмент; намалението се вписва в Adjustmentshort с положителен знак, а увеличението — с отрицателен знак. 3. За целите на изчислението по параграфи 1 и 2 институциите прилагат следната загуба при неизпълнение (LGD) за дългови инструменти: а) експозиции към дългови инструменти, които не са от първостепенен ранг, получават LGD от 100 %; б) експозиции към дългови инструменти от първостепенен ранг получават LGD от 75 %; в) експозиции към покрити облигации, както е посочено в член 129, получават LGD от 25 %. 4. За целите на изчисленията по параграфи 1 и 2 номиналните стойности се определят, както следва: а) при дълговите инструменти номиналната стойност е размера на главницата на дълговия инструмент; б) при дериватните инструменти, чиито базисни инструменти са дългови ценни книги, номиналната стойност е условната стойност на дериватния инструмент. 5. За експозиции към капиталови инструменти институциите изчисляват брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, по следния начин, вместо да използват формулите, посочени в параграфи 1 и 2: JTDlong = max {LGD · V + P&Llong + Adjustmentlong; 0} JTDshort = min {LGD · V + P&Lshort + Adjustmentshort; 0}, където: JTDlong = брутни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, за всяка дълга експозиция; JTDshort = брутни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, за всяка къса експозиция и V = справедлива стойност на капиталовия инструмент или при дериватите, чиито базисни инструменти са капиталови инструменти — справедливата стойност на базисния капиталов инструмент. 6. За целите на изчислението по параграф 5 институциите присъждат LGD от 100 % за капиталовите инструменти. 7. В случай на експозиции към риск от неизпълнение, произтичащ от дериватни инструменти, условните парични потоци по които в случай на неизпълнение от страна на длъжника не са свързани с условната стойност на конкретен инструмент, емитиран от този длъжник, или с LGD на длъжника или на инструмент, емитиран от този длъжник, институциите използват алтернативни методики за оценяване на брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение. 8. ЕБО разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на: а) как институциите трябва да изчисляват сумите, изложени на риск от внезапно неизпълнение, за различните видове инструменти в съответствие с настоящия член; б) какви алтернативни методики могат да се използват от институциите за целите на определянето на брутните суми, изложени на риск от внезапно неизпълнениe, посочени в параграф 7; в) номиналните стойности на инструменти, различни от посочените в параграф 4, букви а) и б). ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 28 юни 2021 г. На Комисията се делегира правомощието да допълва настоящия регламент, като приема регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10—14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010. Член 325ч Нетни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение 1. Институциите изчисляват нетните суми, изложени на риск от внезапно неизпълнение, чрез нетиране между брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение на късите и дългите експозиции. Нетирането е възможно само между експозиции към един и същ длъжник, като късите експозиции имат същия или по-нисък ранг от дългите експозиции. 2. Нетирането е пълно или частично в зависимост от срока до падежа на нетираните експозиции. а) нетирането е пълно, когато всички нетирани експозиции имат срок до падежа от една или повече години; б) нетирането е частично, когато поне една от нетираните експозиции има срок до падежа, по-малък от една година, в който случай размерът на сумата, изложена на риска от внезапно неизпълнение на всяка експозиция със срок до падежа, по-малък от една година, се умножава по съотношението на срока до падежа на експозицията към срока от една година. 3. Когато не е възможно да се извърши нетиране, брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение са равни на нетните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение при експозиции със срок до падежа от една или повече години. Брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение със срок до падежа под една година се умножават по съотношението на срока до падежа на експозицията към срока от една година, с долна граница от три месеца, за да се изчислят нетните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение. 4. За целите на параграфи 2 и 3 се вземат предвид сроковете до падежа на договорите за деривати, а не тези на техните базисни инструменти. За налични експозиции към капиталови инструменти се определя срок до падежа от една година или три месеца по преценка на институцията. Член 325ш Изчисляване на капиталовите изисквания за риска от неизпълнение 1. Нетните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, независимо от вида на контрагента, се умножават по тегло за риска от неизпълнение, което съответства на кредитното им качество съгласно таблица 2: Таблица 2 Категория на кредитно качество Тегло на риска от неизпълнение Степен на кредитно качество 1 0,5 % Степен на кредитно качество 2 3 % Степен на кредитно качество 3 6 % Степен на кредитно качество 4 15 % Степен на кредитно качество 5 30 % Степен на кредитно качество 6 50 % Без рейтингова оценка 15 % В неизпълнение 100 % 2. При изчисляване на капиталовите изисквания за риска от неизпълнение, експозициите, които биха получили 0 % рисково тегло съгласно стандартизирания подход за кредитен риск в съответствие с дял II, глава 2, получават 0 % рисково тегло за риска от неизпълнение. 3. Претеглените нетни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, се отнасят към следните групи: предприятия, централни правителства и местни органи/общини. 4. Претеглените нетни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, се сумират за всяка група в съответствие със следната формула: DRCb = max {(Σi ∈ long RWi · net JTDi) WtS · (Σi ∈ short RWi |net JTDi|); 0}, където: DRCb = капиталово изискване за риска от неизпълнение за група b; i = индекс, с който се обозначава инструмент, принадлежащ към група b; RWi = рисково тегло; и WtS = съотношение, с което се признава ползата от хеджиращото отношение в рамките на групата, което се изчислява, както следва: За целите на изчисляването на DRCb и WtS се извършва сумиране на дългите и късите позиции за всички позиции в рамките на групата, независимо от степента на кредитното качество, към която са разпределени тези позиции, за да се определят специфичните за групата капиталови изисквания за риска от неизпълнение. 5. Цялостното капиталово изискване за риска от неизпълнение за позициите, които не са част от секюритизация, се изчислява като простия сбор на капиталовите изисквания на равнището на групата. Подраздел 2 Капиталови изисквания за риск от неизпълнение при секюритизиращи позиции, които не са включени в АПКТ Член 325щ Суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение 1. Брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение за секюритизиращи експозиции представляват пазарната им стойност, или, ако пазарната стойност не е налична, тяхната справедлива стойност, определена в съответствие с приложимата счетоводна рамка. 2. Нетните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, се определят чрез нетиране на дългите брутни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение с късите брутни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение. Нетирането е възможно само между секюритизиращи експозиции с една и съща базисна група активи и принадлежащи към един и същ транш. Не се допуска нетиране между секюритизиращи експозиции с различни базисни групи активи, дори в случаите, когато началните и крайните точки са едни и същи. 3. Когато чрез разлагане или комбиниране на съществуващи секюритизиращи експозиции, могат да бъдат напълно възпроизведени други съществуващи секюритизиращи експозиции, с изключение на сроковете до падежа, експозициите, получени от това разлагане или комбиниране, могат да се използват вместо съществуващите секюритизиращи експозиции за целите на нетирането. 4. Когато цялостната структура на траншовете на съществуваща секюритизационна експозиция може да бъде напълно възпроизведена чрез разлагане или комбиниране на съществуващи експозиции към лицата, върху чиито задължения е издадена секюритизацията, експозициите, получени от това разлагане или комбиниране, могат да се използват вместо съществуващите секюритизиращи експозиции за целите на нетирането. Когато експозиции към лица, върху чиито задължения е издадена секюритизация, са използвани по този начин, тези експозиции се изключват от третирането на риска от неизпълнение за експозициите, които не са част от секюритизация. 5. Член 325ч се прилага както по отношение на съществуващите секюритизиращи експозиции, така и на секюритизиращите експозиции, използвани в съответствие с параграф 3 или 4 от настоящия член. Съответните срокове до падежа са тези на секюритизиращите траншове. Член 325аа Изчисляване на капиталовото изискване за риска от неизпълнение при секюритизиращи позиции 1. Нетните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, на секюритизиращите експозиции се умножават по 8 % от рисковото тегло, което се прилага за съответната секюритизираща позиция в банковия портфейл, включително при прозрачни и стандартизирани (ОПС) секюритизации, в съответствие с йерархията на подходите, посочени в дял II, глава 5, раздел 3, и независимо от вида на контрагента. 2. Когато рисковите тегла са изчислени в съответствие с вътрешнорейтинговия подход и подхода на външните рейтинги при секюритизация, към всички траншове се прилага срок до падежа от една година. 3. Рисково претеглените нетни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение за отделни експозиции, породени от традиционна секюритизация, се ограничават до справедливата стойност на позицията. 4. Рисково претеглените нетни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, се разпределят към следните групи: а) една обща група за всички предприятия, независимо от региона; б) 44 различни групи, съответстващи на една група за всеки регион, за всеки от единадесетте класа активи, определени във втора алинея. За целите на първа алинея 11-те класа активи са обезпечени с активи търговски ценни книжа (ABCP), заеми за покупка/лизинг на автомобил, обезпечени с ипотека върху жилищни имоти ценни книжа (RMBS), кредитни карти, обезпечени с ипотека върху търговски имоти ценни книжа (CMBS), обезпечени със заеми облигации, обезпечени с дълг ценни книжа от второ ниво (CDO-squared), малки и средни предприятия (МСП), студентски заеми, други експозиции на дребно, други експозиции на едро. Четирите региона са: Азия, Европа, Северна Америка и останалата част от света. 5. Институциите определят групата, към която да отнесат дадена секюритизираща експозиция, въз основа на класификацията, която обикновено се използва на пазара. Институциите отнасят всяка секюритизираща експозиция само към една от посочените в параграф 4 групи. Секюритизираща експозиция, която институцията не може да отнесе към дадена група за клас актив или регион, се отнася съответно към класа активи „други експозиции на дребно“, „други експозиции на едро“ или „останалата част от света“. 6. Претеглените нетни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, се сумират в рамките на всяка група по същия начин, както това се прави за риска от неизпълнение при екпозициите, които не са част отсекюритизация, като се използва формулата в член 325ш, параграф 4, в резултат на което се получава капиталовото изискване за риска от неизпълнение за всяка група. 7. Цялостното капиталово изискване за риска от неизпълнение при секюритизиращи позиции, които не са включени в извън АПКТ се изчислява като простия сбор на капиталовите изисквания на равнището на групата. Подраздел 3 Капиталови изисквания за риска от неизпълнение при секюритизации, които са включени в АПКТ Член 325аб Обхват 1. За АПКТ капиталовите изисквания включват риска от неизпълнение за секюритизиращите експозиции и за хеджиращите позиции, които не са част от секюритизацията. Тези хеджиращи позиции се изключват от изчисляването на риска от неизпълнение за експозициите, които не са част от секюритизация. Не трябва да се признава полза от диверсификацията между капиталовите изисквания за риска от неизпълнение при експопозициите, които не са част от секюритизация, капиталовите изисквания за риска от неизпълнение при секюритизиращите експозиции, които не са включени в АПКТ и капиталовите изисквания за риска от неизпълнение при секюритизиращите експозиции, които са включени в АПКТ. 2. За търгувани кредитни и капиталови деривати, които не са част от секюритизация, сумата, изложена на риск от внезапно неизпълнение за отделните субекти се определя чрез прилагане на подхода на подробния преглед. Член 325ав Суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение за АПКТ 1. За целите на настоящия член се прилагат следните определения: а) „разлагане чрез модел за оценка“ означава, че експозиция към лице, задължения на което са съставна част от секюритизацията, се оценява като разликата между безусловната и условната оценка на стойността на секюритизацията, ако се предположи, че при неизпълнение на това лице съответното LGD е 100 %; б) „възпроизвеждане“ означава, че отделни секюритизиращи траншове върху индекс, са комбинирани за възпроизвеждане на друг транш върху същата серия индекси или за възпроизвеждане на позиция, която не е разделена на траншове в серията индекси; в) „разлагане“ означава възпроизвеждане на индекс чрез секюритизация, при която базисните експозиции в групата са идентични с експозициите към отделните лица, от които е съставен индексът. 2. Брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, за секюритизиращите експозиции и експозициите, които не са част от секюритизация, включени в АПКТ представляват пазарната им стойност, или, ако пазарната стойност не е налична, тяхната справедлива стойност, определена в съответствие с приложимата счетоводна рамка. 3. Продуктите за n-то неизпълнение се разглеждат като продукт, разделен на траншове, със следните начална и крайна точки: а) начална точка = (N – 1) / общия брой на лицата; б) крайна точка = N / общия брой на лицата; където „общ брой на лицата“ е общият брой на лицата в базисната група или съвкупност. 4. Нетните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение се определят чрез нетиране между дългите брутни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение и късите брутни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение. Нетирането е възможно само между експозиции, които иначе са идентични, с изключение на срока до падежа. Допуска се нетиране само както следва: а) за индекси, траншове върху индекси и специални траншове нетирането се допуска за всички срокове до падежа в рамките на едно и също семейство или серия индекси и транш върху индекс, при спазване на предвидените в член 325ч разпоредби за експозиции със срок до падежа, по-кратък от една година; брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение по дългите и късите експозиции, които напълно се възпроизвеждат едни други, могат да се нетират чрез разлагане в еквивалентни експозиции към отделни лица чрез използване на модел на оценка; в такива случаи сборът от брутните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, на еквивалентни експозиции към отделни лица, получени чрез разлагане, е равен на брутната сума, изложена на риска от внезапно неизпълнение на експозицията, преди да е разложена; б) за пресекюритизиращите експозиции или дериватите върху секюритизиращи експозиции, не се допуска нетиране чрез разлагане, както е описано в буква а); в) за индекси и траншове върху индекси нетиране се допуска за всички срокове до падежа в едно и също семейство или серия индекси и транш върху индекс, получени чрез възпроизвеждане или разлагане; когато дългите и късите експозиции са иначе еквивалентни, освен за един остатъчен съставен елемент, нетирането се допуска и нетната сума, изложена на риска от внезапно неизпълнение, отразява остатъчната експозиция; г) не се допуска нетиране между различни траншове от една и съща серия индекси, различна серия от един и същ индекс и различни семейства индекси. Член 325аг Изчисляване на капиталовото изискване за риска от неизпълнение за АПКТ 1. Нетните суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, се умножават по: а) за продукти, разделени на траншове — теглата за риск от неизпълнение, съответстващи на тяхното кредитно качество, както е посочено в член 325ш, параграфи 1 и 2; б) за продукти, които не са разделени на траншове — теглата за риск от неизпълнение, посочени в член 325аа, параграф 1. 2. Рисково претеглените нетни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, се отнасят към групи, които съответстват на индекс. 3. Претеглените нетни суми, изложени на риска от внезапно неизпълнение, се сумират за всяка група в съответствие със следната формула: DRCb = max {(Σi ∈ long RWi · net JTDi) – WtSACTP · (Σi ∈ short RWi · |net JTDi|); 0}, където: DRCb = капиталово изискване за риска от неизпълнение за група b; i = инструмент, принадлежащ към група b; и WtSACTP = съотношение, признаващо полза от хеджиращите отношения в рамките на групата, което се изчислява в съответствие с формулата за WtS, посочена в член 325ш, параграф 4, но с използването на дългите и късите позиции в целия АПКТ, а не само на позициите в съответната група. 4. Институциите изчисляват капиталовите изисквания за риска от неизпълнение за АПКТ, като използват следната формула: където: DRCACTP = капиталови изисквания за риска от неизпълнение за АПКТ; и DRCb = капиталово изискване за риска от неизпълнение за група b. Раздел 6 Рискови тегла и корелации Подраздел 1 Тегла на делта риска и корелационни коефициенти Член 325ад Рискови тегла за общия лихвен риск 1. За валутите, които не са включени в подкатегорията на най-ликвидните валути, посочена в член 325бг, параграф 7, буква б), рисковите тегла за чувствителностите към рисковите фактори на безрисковия лихвен процент за всяка група в таблица 3 се определят по силата наделегирания акт, посочен в член 461а. Таблица 3 Група Срок до падежа 1 0,25 години 2 0,5 години 3 1 година 4 2 години 5 3 години 6 5 години 7 10 години 8 15 години 9 20 години 10 30 години 2. Общото рисково тегло за всички чувствителности към факторите на инфлационния риск и на междувалутния базисен риск се определя в делегирания акт, посочен в член 461а. 3. За валутите, включени в подкатегорията на най-ликвидните валути, както е посочено в член 325бг, параграф 7, буква б), и националните валути на институциите, рисковите тегла на рисковите фактори на безрисковия лихвен процент са посочените в таблица 3, разделени на. Член 325ае Вътрешногрупови корелационнии коефициенти за общия лихвен риск 1. Корелационният коефициент ρkl между две претеглени чувствителности на факторите на общия лихвен риск WSk и WSl в рамките на една и съща група и на които е присъден един и същ срок до падежа, но които съответстват на различни криви, се определя на 99,90 %. 2. Корелационният коефициент между две претеглени чувствителности на факторите на общия лихвен риск WSk и WSl в рамките на една и съща група, които съответстват на една и съща крива, но имат различни срокове до падежа, се определя в съответствие със следната формула: където: Tk (съответно Tl) = срок до падежа, свързан с безрисковия лихвен процент; θ = 3 % 3. Корелационният коефициент ρkl между две претеглени чувствителности на факторите на общия лихвен риск WSk и WSl в рамките на една и съща група, които съответстват на различни криви и имат различни срокове до падежа, е равна на параметъра на корелация от параграф 2, умножен по 99,90 %. 4. Корелационният коефицент между дадена претеглена чувствителност на фактор на общия лихвен риск WSk и дадена претеглена чувствителност на фактор на инфлационния риск WSl се определя на 40 %. 5. Корелационният коефициент между дадена претеглена чувствителност на фактор на междувалутния базисен риск WSk и дадена претеглена чувствителност на фактор на общия лихвен риск WSl, включително друг фактор на междувалутен базисен риск, се определя на 0 %. Член 325аж Междугрупови корелационни коефициенти за общия лихвен риск 1. Параметърът γbc = 50 % се използва за агрегиране на рисковите фактори, които принадлежат към различни групи. 2. Параметърът γbc = 80 % се използва за агрегиране на фактора на лихвения риск, основан на валута, посочена в член 325ах, параграф 3, и фактора на лихвения риск, основан на еврото. Член 325аз Рискови тегла за риска от кредитния спред за експозиции, които не са част от секюритизация 1. Рисковите тегла за чувствителностите към рисковите фактори на кредитния спред (за експозиции, които не са част от секюритизация) са еднакви за всички срокове до падежа (0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години) в рамките на всяка група в таблица 4: Таблица 4 Номер на групата Кредитно качество Сектор Рисково тегло (процентни пункта) 1 Всички Централно правителство, включително централни банки, на държава членка 0,50 % 2 Степен на кредитно качество от 1 до 3 Централно държавно управление, включително централни банки на трети държави, многостранни банки за развитие и международни организации, посочени в член 117, параграф 2 или член 118 0,5 % 3 Регионални или местни органи и субекти от публичния сектор 1,0 % 4 Предприятия от финансовия сектор, включително кредитни институции, учредени или създадени от централно правителство, регионално правителство или местен орган на властта, и насърчителни заемодатели 5,0 % 5 Основни материали, енергетика, промишленост, селско стопанство, производство, добивна промишленост 3,0 % 6 Потребителски стоки и услуги, транспорт и съхранение, административни и спомагателни дейности 3,0 % 7 Технологии, телекомуникации 2,0 % 8 Здравни грижи, комунални услуги, професионални и технически дейности 1,5 % 9 Покрити облигации, емитирани от кредитни институции в държавите членки 1,0 % 11 Степен на кредитно качество от 4 до 6 Централно държавно управление, включително централни банки на трети държави, многостранни банки за развитие и международни организации, посочени в член 117, параграф 2 или член 118 12 Регионални или местни органи и субекти от публичния сектор 4,0 % 13 Предприятия от финансовия сектор, включително кредитни институции, учредени или създадени от централно правителство, регионално правителство или местен орган на властта, и насърчителни заемодатели 12,0 % 14 Основни материали, енергетика, промишленост, селско стопанство, производство, добивна промишленост 7,0 % 15 Потребителски стоки и услуги, транспорт и съхранение, административни и спомагателни дейности 8,5 % 16 Технологии, телекомуникации 5,5 % 17 Здравни грижи, комунални услуги, професионални и технически дейности 5,0 % 18 Друг сектор 12,0 % 2. Институциите определят сектора, към който да отнесат дадена рискова експозиция, въз основа на класификацията, която обикновено се използва на пазара за групиране на емитенти по сектори. Институциите разпределят всеки емитент към само една от групите сектори в таблица 4. Рисковите експозиции от емитент, които дадена институция не може да отнесе по този начин към определен сектор, се отнасят към група 18 в таблица 4. Член 325аи Вътрешногрупови корелационни коефициенти за риска от кредитния спред за експозиции, които не са част от секюритизация 1. Корелационните параметри ρk l между две чувствителности WS k и WS l в рамките на една и съща група се определят, както следва: ρkl = ρkl (name) · ρkl (tenor) · ρkl (basis), където: ρkl (name) е равен на 1, където двете означения на чувствителностите k и l съвпадат, в противен случай е равен на 35 %; ρkl (tenor) е равен на 1, когато двете точки на чувствителностите k и l съвпадат, в противен случай е равен на 65 %; и ρkl (basis) е равен на 1, когато двете чувствителности са свързани към еднакви криви, в противен случай е равен на 99,90 %. 2. Корелационните параметри, посочени в параграф 1 от настоящия член, не се прилагат към група 18, посочена в таблица 4 в член 325аз, параграф 1. Капиталовите изисквания на формулата за сумиране на делта риска в рамките на група 18 са равни на сбора от абсолютните стойности на нетните претеглени чувствителности, отнесени към тази група: Член 325ай Междугрупови корелационни коефициенти за риска от кредитния спред за експозиции, които не са част от секюритизация Корелационният параметър γbc, който се прилага към агрегирането на чувствителностите между различните групи, се определя, както следва: γbc = γbc (rating) · γbc (sector), където: γbc (rating) е равен на 1, когато две групи имат една и съща категория кредитно качество (степен на кредитно качество от 1 до 3 или степен на кредитно качество от 4 до 6), в противен случай е равен на 50 %; за целите на това изчисление се счита, че група 1 има една и съща категория кредитно качество като групите с кредитно качество от 1 до 3; и γbc (rating) е равен на 1, когато двете групи обхващат един и същ сектор, в противен случай е равен на съответстващия процент, посочен в таблица 5: Таблица 5 Група 1, 2 и 11 3 и 12 4 и 13 5 и 14 6 и 15 7 и 16 8 и 17 9 1,2 и 11 75 % 10 % 20 % 25 % 20 % 15 % 10 % 3 и 12 5 % 15 % 20 % 15 % 10 % 10 % 4 и 13 5 % 15 % 20 % 5 % 20 % 5 и 14 20 % 25 % 5 % 5 % 6 и 15 25 % 5 % 15 % 7 и 16 5 % 20 % 8 и 17 5 % 9 — Член 325ак Рискови тегла за риска от кредитния спред за секюритизиращи експозиции, които са включени в АПКТ Рисковите тегла за чувствителностите към рисковите фактори на кредитния спред за секюритизиращи експозиции, които са включени в АПКТ, са еднакви за всички срокове до падежа (0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години) в рамките на всяка група и се определят за всяка група в таблица 6 съгласно делегирания акт, посочен в член 461а: Таблица 6 Номер на групата Кредитно качество Сектор 1 Всички Централно правителство, включително централни банки, на държавите членки 2 Степен на кредитно качество от 1 до 3 Централно правителство, включително централни банки, на трети държави, многостранни банки за развитие и международни организации, посочени в член 117, параграф 2 или член 118 3 Регионални или местни органи и субекти от публичния сектор 4 Предприятия от финансовия сектор, включително кредитни институции, учредени или създадени от централно правителство, регионално правителство или местен орган на властта и насърчителни заемодатели 5 , енергетика, промишленост, селско стопанство, производство, добивна промишленост 6 Потребителски стоки и услуги, транспорт и съхранение, административни и спомагателни дейности 7 Технологии, телекомуникации 8 Здравни грижи, комунални услуги, професионални и технически дейности 9 Покрити облигации, емитирани от кредитни институции в държави членки 10 Покрити облигации, издадени от кредитни институции в трети държави 11 Степен на кредитно качество от 4 до 6 Централно правителство, включително централни банки, на трети държави, многостранни банки за развитие и международни организации, посочени в член 117, параграф 2 или член 118 12 Регионални или местни органи и субекти от публичния сектор 13 Предприятия от финансовия сектор, включително кредитни институции, учредени или създадени от централно правителство, регионално правителство или местен орган на властта и насърчителни заемодатели 14 енергетика, промишленост, селско стопанство, производство, добивна промишленост 15 Потребителски стоки и услуги, транспорт и съхранение, административни и спомагателни дейности 16 Технологии, телекомуникации 17 Здравни грижи, комунални услуги, професионални и технически дейности 18 Друг сектор Член 325ал Корелационни коефициенти за риска от кредитния спред за секюритизиращи експозиции, които са включени в АПКТ 1. Корелационните коефициенти за делта риска ρk l се извличат в съответствие с член 325ай, с изключение на това, че за целите на настоящия параграф ρk l (basis) е равен на 1, когато двете чувствителности са свързани към еднаквите криви, в противен случай е равно на 99,00 %. 2. Корелационните коефициенти γb c се извличат в съответствие с член 325ай. Член 325ам Рискови тегла за риска от кредитния спред за секюритизиращи експозиции, които не са включени в АПКТ 1. Рисковите тегла за чувствителности към рисковите фактори на кредитния спред за секюритизиращи експозиции, които не са включени в АПКТ, са еднакви за всички срокове до падежа (0,5 години, 1 година, 3 години, 5 години, 10 години) в рамките на всяка група в таблица 7 и се определят за всяка група в таблица 7 съгласно делегирания акт, посочен в член 461а: Таблица 7 Номер на групата Кредитно качество Сектор 1 Първостепенност и степен на кредитно качество от 1 до 3 Обезпечени с ипотека върху жилищни имоти първокласни ценни книжа (RMBS) 2 Обезпечени с ипотека върху жилищни имоти среднорискови ценни книжа (RMBS) 3 Обезпечени с ипотека върху жилищни имоти високорискови ценни книжа (RMBS) 4 Обезпечени с ипотека върху търговски имоти ценни книжа (CMBS) 5 Обезпечени с активи ценни книжа — студентски заеми 6 Обезпечени с активи ценни книжа — кредитни карти 7 Обезпечени с активи ценни книжа — автомобили 8 Облигации, обезпечени със задължения по заеми (CLO) (извън АКПТ) 9 Второстепенност и степен на кредитно качество от 1 до 3 Обезпечени с ипотека върху жилищни имоти първокласни ценни книжа (RMBS) 10 Обезпечени с ипотека върху жилищни имоти среднорискови ценни книжа (RMBS) 11 Обезпечени с ипотека върху жилищни имоти високорискови ценни книжа (RMBS) 12 Обезпечени с ипотека върху търговски имоти ценни книжа (CMBS) 13 Обезпечени с активи ценни книжа — студентски заеми 14 Обезпечени с активи ценни книжа — кредитни карти 15 Обезпечени с активи ценни книжа — автомобили 16 Обезпечени задължения по заеми (извън АПКТ) 17 Степен на кредитно качество от 4 до 6 Обезпечени с ипотека върху жилищни имоти първокласни ценни книжа 18 Обезпечени с ипотека върху жилищни имоти среднорискови ценни книжа (RMBS) 19 Обезпечени с ипотека върху жилищни имоти високорискови ценни книжа 20 Обезпечени с ипотека върху търговски имоти ценни книжа (CMBS) 21 Обезпечени с активи ценни книжа — студентски заеми 22 Обезпечени с активи ценни книжа — кредитни карти 23 Обезпечени с активи ценни книжа — автомобили 24 Обезпечени задължения по заеми (извън портфейла за корелационно търгуване) 25 Друг сектор 2. Институциите определят сектора, към който да отнесат дадена рискова експозиция, въз основа на класификацията, която обикновено се използва на пазара за групиране на емитенти от сектора. Институциите отнасят всеки транш към една от групите сектори в таблица 7. Рисковите експозиции на всеки транш, които дадена институция не може да отнесе по този начин към определен сектор, се отнасят към група 25. Член 325ан Вътрешногрупови корелационни коефициенти за риска от кредитния спред за секюритизиращи позиции, които не са включени в извън АПКТ 1. Корелационните параметри ρk l между две чувствителности WSk и WSl в рамките на една и съща група се определят, както следва: ρkl = ρkl (tranche) · ρkl (tenor) · ρkl (basis), където: ρkl (thranche) е равен на 1, когато двете означения на чувствителностите k и l са в една и съща група и са свързани към един и същ секюритизиращ транш (повече от 80 % се припокриват като главници), в противен случай е равен на 40 %; ρkl (tenor) е равен на 1, когато двете точки на чувствителностите k и l съвпадат, в противен случай е равен на 80 %; и ρkl (basis) е равен на 1, когато двете чувствителности са свързани към еднакви криви, в противен случай е равен на 99,90 %. 2. Корелационните параметри, посочени в параграф 1 не се прилагат към група 25 в таблица 7 от член 325ам, параграф 1. Капиталовото изискване за формулата за сумирането на делта риска в рамките на група 25 е равно на сбора от абсолютните стойности на нетните претеглени чувствителности, отнесени към тази група: Член 325ао Междугрупови корелационни коефициенти за риска от кредитния спред за секюритизиращи експозиции, които не са включени в АПКТ 1. При агрегирането на чувствителностите между различните групи се прилага корелационният параметър γb c, който е равен на 0 %. 2. Капиталовото изискване за група 25 се добавя към общия капитал на ниво рисков клас, без признаване на ефекти от диверсификация или хеджиране с друга група. Член 325ап Рискови тегла за риска от капиталови инструменти 1. Рисковите тегла за чувствителности към факторите на риска от капиталови инструменти и процентите по репо сделки с капиталови инструменти се определят за всяка група в таблица 8 съгласно делегирания акт, посочен в член 461а: Таблица 8 Номер на групата Пазарна капитализация Икономики Сектор 1 Голяма Развиващи се пазарни икономики Потребителски стоки и услуги, транспорт и съхранение, административни и спомагателни дейности, здравеопазване, комунални услуги 2 Телекомуникации, промишленост 3 енергетика, селско стопанство, производство, добивна промишленост 4 Финансово посредничество, включително финансово посредничество, подкрепяно от правителството, операции с недвижими имоти, технологии 5 Развити икономики Потребителски стоки и услуги, транспорт и съхранение, административни и спомагателни дейности, здравеопазване, комунални услуги 6 Телекомуникации, промишленост 7 Основни материали, енергетика, селско стопанство, производство, добивна промишленост 8 Финансово посредничество, включително финансово посредничество, подкрепяно от правителството, операции с недвижими имоти, технологии 9 Малка Развиващи се пазарни икономики Всички сектори, описани в групи с номера 1, 2, 3 и 4 10 Развити икономики Всички сектори, описани в групи с номера 5, 6, 7 и 8 11 Друг сектор 2. За целите на настоящия член в регулаторните технически стандарти, посочени в член 325бд, параграф 7, се определя какво означава малка и голяма пазарна капитализация. 3. За целите на настоящия член ЕБО разработва проекти на регулаторни технически стандарти, за да определи какво означава развиващ се пазар и какво означава развита икономика. ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 28 юни 2021 г. На Комисията се делегира правомощието да допълва настоящия регламент, като приема регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10—14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010. 4. Институциите определят сектора, към който да отнесат дадена рискова експозиция, въз основа на класификацията, която обикновено се използва на пазара за групиране на емитенти по сектори. Институциите отнасят всеки емитент към една от групите сектори в таблица 8, като отнасят всички емитенти от една и съща индустрия към един и същ сектор. Рисковите експозиции от емитент, които институция не може да отнесе по този начин към определен сектор, се отнасят към група 11 в таблица 8. Многонационални или многосекторни емитенти на капиталови инструменти се отнасят към определена група въз основа на най-съществения регион и сектор, в който извършва дейност емитентът на капиталови инструменти. Член 325ар Вътрешногрупови корелационни коефициенти за риска от капиталови инструменти 1. Корелационните параметри на делта риска ρkl между две чувствителности WS k и WS l в рамките на една и съща група са равни на 99,90 %, където едната е чувствителността към спот цената на капиталовите инструменти, а другата — чувствителността към процента по репо сделки с капиталови инструменти, когато и двете са свързани с един и същ емитент на капиталови инструменти. 2. В случаи, различни от посочените в параграф 1, корелационнитe параметри ρkl между две чувствителности WS k и WS l към спот цената на капиталовите инструменти в рамките на една и съща група се определят, както следва: а) 15 % между две чувствителности в рамките на една и съща група, която попада в категории „голяма пазарна капитализация“, „развиващи се пазарни икономики“ (групи номер 1, 2, 3 или 4); б) 25 % между две чувствителности в рамките на една и съща група, която попада в категории „голяма пазарна капитализация“, „развити икономики“ (групи номер 5, 6, 7 или 8); в) 7,5 % между две чувствителности в рамките на една и съща група, която попада в категории „малка пазарна капитализация“, „развиващи се пазарни икономики“ (група номер 9); г) 12,5 % между две чувствителности в рамките на една и съща група, която попада в категории „малка пазарна капитализация“, „развити икономики“ (група номер 10). 3. Корелационните параметри ρkl между две чувствителности WS k и WS l към процентите на репо сделки с капиталови инструменти в рамките на една и съща група се определят в съответствие с параграф 2. 4. Корелационните параметри ρkl между две чувствителности WS k и WS l в рамките на една и съща група, където едната е чувствителност към спот цената на капиталов инструмент, а другата — чувствителност към процента на репо сделка с капиталов инструмент, и двете чувствителности се отнасят до различни емитенти на капиталови инструменти, са равни на стойностите на корелационните параметри, посочени в параграф 2, умножени по 99,90 %. 5. Корелационните параметри, посочени в параграфи 1—4, не се прилагат към група 11. Капиталовото изискване за формулата за сумирането на делта риска в рамките на група 11 е равно на сбора от абсолютните стойности на нетните претеглени чувствителности, отнесени към тази група: Член 325ас Вътрешногрупови корелационни коефициенти за риска от капиталови инструменти При агрегирането на чувствителностите между различни групи се прилагат корелационните параметри γb c. Те са равни на 15 %, когато двете групи попадат в групи от 1 до 10. Член 325ат Рискови тегла за стоков риск Рисковите тегла за чувствителности към факторите на стоковия риск се определят за всяка група в таблица 9 съгласно делегирания акт, посочен в член 461а: Таблица 9 Номер на групата Име на групата 1 Енергетика — твърди горива 2 Енергетика — течни горива 3 Енергетика — търговия с електричество и въглеродни емисии 4 Товари 5 Нескъпоценни метали 6 Газообразни горива 7 Благородни метали (включително злато) 8 Зърнени и маслодайни култури 9 Селскостопански животни и млечни продукти 10 Нетрайни продукти и други селскостопански продукти 11 Други стоки Член 325ау Вътрешногрупови корелационни коефициенти за стоков риск 1. За целите на настоящия член две стоки се приемат за различни стоки, когато на пазара съществуват два договора, различаващи се само по базисната стока, която трябва да бъде доставена съгласно всеки от договорите. 2. Корелационният параметър ρk l между две чувствителности WS k и WS l в рамките на една и съща група се определя, както следва: ρkl = ρkl (commodity) · ρkl (tenor) · ρkl (basis), където: ρkl (commodity) е раевн на 1, когато дветете стоки с чувствителности k и l съвпадат, в противен случай е равен на съответния вътрешногрупов корелационен коефициент от таблица 10; ρkl (tenor) е равен на 1, когато двете точки на чувствителностите k и l съвпадат, в противен случай е равен на 99 %; и ρkl (basis) е равен на 1, когато двете чувствителности съвпадат по отношение на мястото на доставка на стоката, в противен случай е равен на 99,90 %. 3. Вътрешногруповите корелационни коефициенти ρkl (commodity) са: Таблица 10 Номер на групата Име на групата Корелация ρkl (commodity) 1 Енергетика — твърди горива 55 % 2 Енергетика — течни горива 95 % 3 Енергетика — електричество и търговия с въглеродни емисии 40 % 4 Товари 80 % 5 Нескъпоценни метали 60 % 6 Газообразни горива 65 % 7 Благородни метали (включително злато) 55 % 8 Зърнени и маслодайни култури 45 % 9 Селскостопански животни и млечни продукти 15 % 10 Нетрайни продукти и други земеделски продукти 40 % 11 Други стоки 15 % 4. Независимо от параграф 1 се прилагат следните разпоредби: а) два рискови фактора, отнесени към група 3 в таблица 10 и свързани с електроенергия, се считат за отделни рискови фактори за стоков риск, когато електроенергията се произвежда в различни региони или се предоставя през различни периоди съгласно договорното споразумение; б) два рискови фактора, отнесени към група 4 в таблица 10 и свързани с товари, се считат за отделни рискови фактори за стоков риск, когато се следва различен маршрут на превоза или доставката не се извършва през една и съща седмица. Член 325аф Междугрупови корелационни коефициенти за стоков риск При агрегирането на чувствителностите между различните групи се прилагат корелационните параметри γb c, които са равни на: а) 20 %, когато двете групи попадат в групи с номер 1 до 10; б) 0 %, когато една от двете групи е номер 11. Член 325ах Рискови тегла за валутен риск 1. Рисковото тегло за всички чувствителности към факторите на валутния риск се определя в делегирания акт, посочен в член 461а. 2. Рисковото тегло на факторите на валутния риск за двойки валути, които се състоят от евро и валута на държава членка, участваща във втората фаза на икономическия и паричен съюз (ERM II), е едно от следните: а) рисковото тегло по параграф 1, разделено на 3; б) максималното колебание в рамките на диапазона на колебание, формално договорен от държавата членка и Европейската централна банка, ако то е по-тясно от диапазона на колебание, определен в рамките на ERM II. 3. Независимо от параграф 2 рисковото тегло на факторите на валутния риск във връзка с валутите, посочени в параграф 2, които участват в ERM II и имат формално договорен диапазон на колебание, по-тесен от стандартния диапазон от плюс/минус 15 %, е равно на максималния процент на колебание в рамките на този по-тесен диапазон. 4. Рисковото тегло на факторите на валутния риск за двойки валути, включени в подкатегорията на най-ликвидните двойки валути, както е посочено в член 325бг, параграф 7, буква в), е рисковото тегло по параграф 1 от настоящия член, разделено на. 5. Когато дневните данни за валутния курс за предходните три години показват, че една двойка валути, която се състои от евро и валута на държава членка, различна от евро, е константна, и че институцията във всеки един момент може да ползва нулев спред продава —купува в съответните сделки, свързани с тази двойка валути, институцията може да приложи рисковото тегло по параграф 1, разделено на 2, при условие че има изрично разрешение от компетемтния орган да направи това. Член 325ац Корелационни коефициенти за валутен риск При агрегирането на чувствителностите към факторите на валутния риск се прилага единен корелационен параметър γb c от 60 %. Подраздел 2 Рискови тегла и корелациони коефициенти за вега риска и риска от кривината Член 325ач Рискови тегла за вега риска и риска от кривината 1. Факторите за вега риска се прилагат към групите по делта риск, посочени в подраздел 1. 2. Рисковото тегло за даден фактор за вега риск се определя като дела на настоящата стойност на този фактор k, който представлява изведената от пазарните цени променливост на базисния инструмент, както е посочено в раздел 3. 3. Делът, посочен в параграф 2, зависи от предполагаемата ликвидност на всеки вид рисков фактор в съответствие със следната формула: където: RWk = рисковото тегло за даден фактор за вега риск; RWσ се определя на 55 %; и LHрисков клас е регулаторният ликвиден хоризонт, който се задава при определяне на всеки фактор на вега рискk. LHрисков клас се определя в съответствие със следната таблица: Таблица 11 Рисков клас LHрисков клас Общ лихвен риск 60 Риск от кредитния спред за несекюритизиращи позиции 120 Риск от кредитния спред за секюритизиращи позиции (част от портфейла за корелационно търгуване) 120 Риск от кредитния спред за секюритизиращи позиции (извън портфейла за корелационно търгуване) 120 Риск от капиталови инструменти (голяма пазарна капитализация) 20 Риск от капиталови инструменти (малка пазарна капитализация) 60 Стоков риск 120 Валутен риск 40 4. Групите, използвани в контекста на делта риска в подраздел 1, се използват в контекста на риска от кривината, ако в настоящата глава не е посочено друго. 5. За факторите нариска от кривината при валутния риск и при риска от капиталови инструменти теглата на риска от кривината са съответните измествания, равни на теглата за делта риск, посочени в подраздел 1. 6. За факторите на риска от кривината при общия лихвен риск, риска от кредитния спред и стоковия риск, теглото на риска от кривината е паралелната промяна на всички точки за всяка крива, въз основа на най-високото тегло на делта риска, посочено в подраздел 1 за съответния рисков клас. Член 325аш Корелационни коефициенти между вега риска и риска от кривината 1. Корелационните параметри rkl между чувствителностите към вега риска в рамките на една и съща група от класа на общия лихвен риск се определят, както следва: където: е равен на , ако е определено на 1 %, Tk и Tl са равни на сроковете до падежа на опциите, за които са изведени чувствителности към вега риска, изразени като брой години; и е равен на , ако е определено на 1 %, и са равни на сроковете до падежа на базисните инструменти на опцията, за която са изведени чувствителностите към вега риска, минус сроковете до падежа на съответстващите опции, изразени и в двата случая като брой години. 2. Корелационните параметри ρkl между чувствителностите към вега риска в рамките на група от другите рискови класове се определят, както следва: където: е равен на вътрешногруповия корелационен коефициент за делта риск, съответстващ на групата, към която биха били разпределени факторите на вега риск k и l; и се определя в съответствие с параграф 1. 3. По отношение на чувствителностите към вега риска между групи в рамките на даден рисков клас (общ лихвен риск или различен от общ лихвен риск), в контекста на вега риска се използват едни и същи корелационни параметри за γbc, както е посочено за корелационните коефицинти за всеки рисков клас в раздел 4. 4. При стандартизирания подход не се допуска признаване на полза от диверсификация или хеджиране между фактори на вега и делта рисковете. Капиталовите изисквания за вега и делта рисковете се получават чрез просто сумиране. 5. Корелационните коефициенти за риска от кривината са квадратите на съответстващите корелационни коефициенти за делта риска ρkl и γbc, посочени в подраздел 1. ГЛАВА 1б Подход на алтернативните вътрешни модели Раздел 1 Разрешение и капиталови изисквания Член 325aщ Подход на алтернативните вътрешни модели и разрешение за използване на алтернативните вътрешни модели 1. Подходът на алтернативните вътрешни модели, посочен в настоящата глава, се използва само за целите на изискването за отчетност, изложено в член 430б, параграф 3. 2. След като потвърдят спазването от страна на институциите на изискванията, определени в членове 325бз, 325би и 325бй, компетентните органи дават разрешение на тези институции да изчисляват капиталовите си изисквания за портфейл, в който всички позиции отнесени към бюра за търгуване, като използват алтернативните си вътрешни модели в съответствие с член 325ба, при условие че са спазени всички изброени по-долу изисквания: а) бюрата за търгуване са създадени в съответствие с член 104б; б) институцията е предоставила на компетентния орган обосновка за включването на бюрата за търгуване в обхвата на подхода на алтернативните вътрешни модели; в) бюрата за търгуване отговарят на изискванията за извършване на бек-тестове, посочено в член 325бе, параграф 3, за предходната година; г) институцията е отчела пред компетентните си органи резултатите от изискването за разпределяне на приходите и разходите за бюрата за търгуване, посочено в член 325бж; д) бюрата за търгуване, на които е разпределена поне една от позициите от търговския портфейл, посочени в член 325бл, изпълняват изискванията по член 325бм за вътрешния модел за риска от неизпълнение; е) на бюрата за търгуване не са разпределени нито секюритизиращи, нито пресекюритизиращи позиции. За целите на буква б) от първа алинея от настоящия параграф, невключването на дадено бюро за търгуване в обхвата на подхода на алтернативните вътрешни модели не се обосновава с това, че капиталовото изискване, изчислено съгласно алтернативния стандартизиран подход по член 325, параграф 3, буква а), би било по-ниско от капиталовото изискване, изчислено съгласно подхода на алтернативните вътрешни модели; 3. Институциите, които са получили разрешение да използват подхода на алтернативните вътрешни модели, се отчитат пред компетентните органи в съответствие с член 430/б, параграф 3. 4. Институция, която е получила разрешението по параграф 2, уведомява незабавно компетентните органи, когато някое от бюрата ѝ за търгуване вече не отговаря на поне едно от изискванията по посочения параграф. Тази институция не може повече да прилага разпоредбите на настоящата глава по отношение на позициите, отнесени към това бюро за търгуване, и изчислява капиталовите си изисквания за пазарен риск в съответствие с подхода по глава 1а за всички позиции, отнесени към това бюро за търгуване, от най-ранната отчетна дата и докато институцията не докаже пред компетентните органи, че бюрото за търгуване отново изпълнява изискванията по параграф 2. 5. Чрез дерогация от параграф 4 при извънредни обстоятелства компетентните органи могат да разрешат на дадена институция да продължи да използва алтернативните си вътрешни модели за целите на изчисляване на капиталовите изисквания за пазарен риск на дадено бюро за търгуване, което вече не отговаря на условията по параграф 2, буква в) от настоящия член или по член 325бж, параграф 1. Когато компетентните органи упражнят това свое правомощие, те уведомяват ЕБО, като мотивират решението си. 6. За позиции, отнесени към бюрата за търгуване, за които институцията не е получила разрешението по параграф 2, капиталовите изисквания за пазарен риск се изчисляват от институцията в съответствие с глава 1а от настоящия дял. За целите на това изчисление всяка от тези позиции се разглежда самостоятелно като отделен подпортфейл. 7. Институцията трябва да получи отделно разрешение от компетентните органи, за да извърши съществени промени в използването на алтернативните вътрешни модели, за които е получила разрешение, да разшири обхвата на употребата им и да въведе съществени изменения в избора си на подмножеството от подлежащите на моделиране рискови фактори, посочени в член 325бв, параграф 2. Институциите уведомяват компетентните органи за всяко друго разширяване на обхвата на употреба и промени в използването на алтернативните вътрешни модели, за които институцията е получила разрешение. 8. ЕБО разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на: а) условията, съгласно които се преценява съществеността на разширяването на обхвата и промени в употребата на алтернативните вътрешни модели, както и промените в подмножеството на подлежащите на моделиране рискови фактори, посочени в член 325бв; б) методиката за оценка, съгласно която компетентните органи потвърждават дали институцията спазва изискванията, посочени в членове 325бз, 325би, 325бн, 325бо и 325бп. ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 28 юни 2024 г. На Комисията се делегира правомощието да допълва настоящия регламент, като приема регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10—14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010. 9. ЕБО разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които определя извънредните обстоятелства, при които компетентните органи могат да разрешат на дадена институция: а) да продължи да използва алтернативните си вътрешни модели за целите на изчисляването на капиталовите изисквания за пазарен риск на дадено бюро за търгуване, което вече не отговаря на условията по параграф 2, буква в) от настоящия член и по член 325бж, параграф 1; б) да ограничи добавката до тази, получена от превишенията при бек-тестовете на хипотетичните промени. ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 28 юни 2024 г. На Комисията се делегира правомощието да допълва настоящия регламент, като приема регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10—14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010. Член 325ба Капиталови изисквания при използването на алтернативни вътрешни модели 1. Институция, която използва алтернативен вътрешен модел, изчислява капиталовите изискванията за подпортфейла от всички позиции, отнесени към бюрата за търгуване, за които институцията е получила разрешението по член 325aщ, параграф 2, като по-високата от следните стойности: а) сумата от следните стойности: i) мярката на риска от очакван недостиг за предишния ден, изчислена от институцията в съответствие с член 325бб (ESt-1); и ii) мярката на риска при стрес сценарий за предишния ден, изчислена от институцията в съответствие с раздел 5 (SSt-1); или б) сумата от следните стойности: i) средната стойност на дневната мярка на риска от очакван недостиг, изчислена от институцията в съответствие с член 325бб за всеки от предходните шестдесет работни дни (ESavg), умножена по множителя (mc); и ii) средната стойност на дневната мярка на риска при стрес сценария, изчислена от институцията в съответствие с раздел 5, за всеки от предходните шестдесет работни дни (SSavg). 2. Институциите, които държат позиции в търгувани дългови и капиталови инструменти, които са включени в обхвата на вътрешния модел за оценяване на риска от неизпълнение и са отнесени към бюрата за търгуване, посочени в параграф 1, спазват допълнително капиталово изискване, равно на по-високата от следните стойности: а) последното капиталово изискване за риск от неизпълнение, изчислено в съответствие с раздел 3; б) средната стойност на сумата, посочена в буква а), за предходните 12 седмици. Раздел 2 Общи изисквания Член 325бб Мярка на риска от очакван недостиг 1. Институциите изчисляват мярката на риска от очакван недостиг, посочен