ПРИЛОЖЕНИЕ

1. ВЪВЕДЕНИЕ

Съгласно Директива 2010/31/ЕС (Директивата относно енергийните характеристики на сградите, или ДЕХС) държавите членки са задължени да приемат дългосрочни стратегии за саниране и да установят минимални изисквания по отношение на енергийните характеристики на новопостроени сгради и съществуващи сгради, по които се извършва основен ремонт.

В Директива 2012/27/ЕС (Директивата относно енергийната ефективност, или ДЕЕ) бяха включени разпоредби относно санирането на сгради и дългосрочните стратегии за мобилизиране на инвестиции за санирането на националните сградни фондове.

ДЕХС и ДЕЕ бяха изменени с Директива (ЕС) 2018/844, която влезе в сила на 9 юли 2018 г. В своя член 2а ДЕХС установява рамка за дългосрочни стратегии за саниране („ДСС“) в подкрепа на санирането на националните сградни фондове за постигане на високо енергийно ефективни и декарбонизирани сгради до 2050 г., като улеснява разходно ефективната трансформация на съществуващите сгради в сгради с близко до нулево нетно потребление на енергия (СБННПЕ). В съответствие с директивата стратегиите ще бъдат подкрепени с финансови механизми за мобилизиране на инвестициите в санирането на сгради, които са необходими за постигането на тези цели.

В съответствие с член 10 от ДЕХС се изискват политики и мерки, насочени към следното:

а) обвързване на финансовите мерки за подобряване на енергийната ефективност при саниране на сградите с целевите или постигнатите енергоспестявания;

б) създаване на възможности за събирането на данни за отчетеното или изчислено потребление на енергия в определени сгради; и

в) предоставяне на разположение на обобщени анонимизирани данни.

В съответствие с член 20 от ДЕХС на собствениците или наемателите на сгради или на обособени части от сгради трябва да се осигурява информация посредством достъпни и прозрачни инструменти за предоставяне на консултации.

ДЕХС установява обща рамка за определяне на енергийните характеристики на сградите, включително показателите и изчисленията, които следва да се използват. Настоящите насоки подкрепят правилното прилагане в националните и регионалните регулаторни рамки. Те отразяват възгледите на Комисията. Те не променят правните последици на ДЕХС и не засягат правно обвързващото тълкуване на членове 2а, 10 и 20 и приложение I към нея, предоставено от Съда на Европейския съюз.

2. ДЪЛГОСРОЧНИ СТРАТЕГИИ ЗА САНИРАНЕ

2.1. Цел

Задължението за държавите членки да въведат дългосрочни стратегии за саниране (ДСС) на своя национален сграден фонд е изместено от ДЕХС в ДЕЕ. С член 1 от Директива (ЕС) 2018/844 в ДЕХС се въвежда нов член 2а относно ДСС и се отменя член 4 от ДЕЕ, който съдържаше изискване към държавите членки да въведат дългосрочна стратегия за мобилизиране на инвестиции за саниране на националния сграден фонд.

Понастоящем ДЕХС включва:

а) повече разпоредби относно енергийната бедност; както и

б) нови разпоредби относно: i) здравето, безопасността и качеството на въздуха; ii) инициативите за насърчаване на интелигентните технологии, придобиването на умения и образование; iii) политиките, насочени към сегментите от националния сграден фонд с най-лоши характеристики; iv) дилемите на несъвместимите стимули (1); v) слабостите на пазара; и vi) обществените сгради.

Очаква се стабилните ДСС да ускорят разходно ефективното саниране на съществуващи сгради, които понастоящем са с нисък процент на саниране, и да осигурят увеличаване на основното саниране. Стратегиите не са самоцел, а отправна точка за активизиране на действията.

2.2. Обхват

ДЕХС разширява обхвата на ДСС на държавите членки. Както при стратегиите, създадени съгласно член 4 от ДЕЕ, ДСС се прилагат за националния сграден фонд от жилищни и нежилищни сгради, както обществени, така и частни. С изменената ДЕХС обаче се въвеждат нови и по-широки задължения и се определят нови области на политиките и действията, които следва да бъдат обхванати в ДСС.

Съгласно член 2а от ДЕХС държавите членки трябва, наред с другото:

а) да установят подробна стратегия, насочена към постигане на високо ефективен и декарбонизиран сграден фонд до 2050 г. и разходно ефективна трансформация на съществуващите сгради в СБННПЕ;

б) да определят пътна карта с мерки, измерими показатели за напредъка и индикативни етапни цели за 2030 г., 2040 г. и 2050 г.;

в) да проведат обществена консултация относно стратегията си преди предаването ѝ на Комисията и да определят реда за провеждане на по-нататъшни приобщаващи консултации по време на изпълнението ѝ;

г) да улеснят достъпа до механизми чрез интелигентно финансиране, за да подпомогнат мобилизирането на инвестиции; и

д) да представят стратегията си като част от своя окончателен (2) интегриран национален план в областта на енергетиката и климата (НПЕК) (3) и да предоставят информация относно прилагането в своите интегрирани национални доклади за напредъка в областта на енергетиката и климата.

2.3. Задължение за установяване на подробна стратегия за постигане на високо декарбонизиран сграден фонд до 2050 г.

2.3.1. Задължителни елементи на ДСС

ДСС на държавите членки следва да обхващат съществуващи компоненти (вж. член 4 от ДЕЕ) и нови компоненти (вж. член 2а от ДЕХС). Всяка ДСС занапред трябва да обхваща компонентите, описани по-долу.

2.3.1.1. Преглед на националния сграден фонд — член 2а, параграф 1, буква а) от ДЕХС

В текста на член 4, буква а) от ДЕЕ вече е предвидено, че отправната точка на ДСС е преглед на националния сграден фонд.

Член 2а, параграф 1, буква а) от ДЕХС предвижда, че всяка ДСС обхваща „преглед на националния сграден фонд, където е уместно, въз основа на статистически извадки и очакван дял на санираните сгради през 2020 г.“

Очакваният дял на санираните сгради може да бъде изразен по различни начини, например:

а) като процент (%);

б) като абсолютен брой; или

в) в m2 санирана площ по вид сгради.

За по-голяма точност може да се използва и сериозността на санирането (например леко, средно и основно саниране). Друг показател би могла да бъде трансформацията в СБННПЕ (4). В по-общ смисъл основното саниране следва да доведе едновременно до енергийна ефективност и ефективност по отношение на емисиите на парникови газове.

Очакваният дял не е предназначен да бъде обвързваща цел, а по-скоро стойност, която реалистично отразява вероятния процент завършено саниране на сгради през 2020 г. Държавите членки могат да посочат и очаквания дял завършено саниране за 2030 г., 2040 г. и 2050 г., в съответствие с изискването за представяне на индикативни етапни цели за тези години.

2.3.1.2. Разходно ефективни подходи за саниране — член 2а, параграф 1, буква б) от ДЕХС

В член 4, буква б) от ДЕЕ вече е предвидено изискване държавите членки да определят в своите ДСС разходно ефективни подходи за саниране, съобразени с вида сгради и климатичната зона.

Член 2а, параграф 1, буква б) от ДЕХС предвижда, че всяка ДСС обхваща „определянето на икономически ефективни подходи за саниране, съобразени с вида сгради и климатичната зона, като се отчитат евентуалните съответни моменти за интервенция, ако има такива, в жизнения цикъл на сградата;“

В съображение 12 от Директива (ЕС) 2018/844 се пояснява, че „момент за интервенция“ в жизнения цикъл на сградите означава „подходящ момент, например от гледна точка на разходната ефективност или прекъсването за извършване на саниране с цел подобряване на техните енергийни характеристики“.

Моментът за интервенция може да представлява:

а) сделка (например продажба, отдаване под наем (5) или на лизинг на сгради, рефинансиране на сделката или промяна на предназначението на сградата);

б) саниране (например вече планирано саниране с по-широк обхват, което не е свързано с енергийната ефективност) (6); или

Някои сгради може да не подлежат на моменти за интервенция, поради това е посочена квалификацията „ако има такива“.

Обвързването на санирането с цел подобряване на енергийната ефективност с моментите за интервенция следва да гарантира, че мерките, свързани с потреблението на енергия, няма да бъдат пренебрегвани или пропускани на по-късен етап от жизнения цикъл на сградата. Съсредоточаването върху енергийната ефективност в моментите за интервенция следва да ограничи риска от пропускане на възможностите за саниране и да увеличи възможните полезни взаимодействия с други действия.

Моментите за интервенция може да доведат до разходно ефективно саниране благодарение на икономиите от мащаба, които могат да бъдат постигнати, ако едновременно с други необходими работи или планирани ремонти бъде извършено и саниране с цел подобряване на енергийната ефективност.

2.3.1.3. Политики и действия за основно саниране, член 2а, параграф 1, буква в) от ДЕХС

В член 4, буква в) от ДЕЕ вече е предвидено изискване държавите членки да гарантират, че техните ДСС обхващат политики и действия за насърчаване на разходно ефективно основно саниране на сгради, включително поетапно основно саниране.

Член 2а, параграф 1, буква в) от ДЕХС предвижда, че всяка ДСС обхваща „политики и действия за насърчаване на икономически ефективно основно саниране на сгради, включително поетапно основно саниране, и в подкрепа на целенасочени икономически ефективни мерки и саниране, например чрез въвеждане на незадължителна схема за паспорти за санирането на сградите“.

Основно саниране е онова, което води до преоборудване, чрез което се намалява както доставяната енергия, така и крайното потребление на енергия на дадена сграда със значителен процент спрямо равнищата преди санирането, като това води до много добри енергийни характеристики (8). Съгласно работния документ на службите на Комисията, придружаващ нейния доклад от 2013 г. „Финансова подкрепа за повишаване на енергийната ефективност на сградите“ (9), „основното саниране“ може да се разглежда като саниране, което води до значителни (обикновено надхвърлящи 60 %) подобрения на ефективността.

В ДЕХС се упоменават паспорти за санирането на сградите (ПСС) като пример за мерки, посредством които държавите членки могат да подкрепят целево разходно ефективно саниране и поетапно основно саниране. В ДЕХС не е подробно уточнено какво представляват ПСС, но на други места са установени редица общи елементи (10), които могат да бъдат използвани като примери: това е документ на електронен или хартиен носител, в който е очертана дългосрочна (за период от 15—20 години) поетапна пътна карта за саниране (в идеалния случай — с възможно най-малко стъпки) на определена сграда, която може да е резултат от енергиен одит на място и отговаря на конкретни критерии за качество и излага съответни мерки и дейности по саниране, които биха могли да подобрят енергийните характеристики на сградата (11).

2.3.1.4. Политики и действия, насочени към сградите с най-лоши характеристики и енергийната бедност — член 2а, параграф 1, буква г) от ДЕХС

Съгласно член 2а, параграф 1, буква г) от ДЕХС всяка ДСС трябва да обхваща „преглед на политиките и действията, насочени към сегментите от националния сграден фонд с най-лоши характеристики, дилемите на несъвместимите стимули и слабостите на пазара, и очертаване на имащите отношение действия на национално равнище, които допринасят за намаляване на енергийната бедност“.

Това е нов елемент, който не присъства в текста на член 4 от ДЕЕ. ДСС на държавите членки занапред трябва да представят преглед на политиките и действията, насочени към:

а) сегментите от националния сграден фонд с най-лоши характеристики;

б) дилемите на несъвместимите стимули (12);

в) слабостите на пазара; и

г) намаляването на енергийната бедност.

Прегледът следва да включва най-малко кратко описание на всяка политика и действие, техния обхват и продължителност, определения бюджет и очакваното въздействие.

Държавите членки трябва да определят сегментите от своя националния сграден фонд с най-лоши характеристики, например чрез:

а) определяне на конкретен праг, като например категория на енергийна ефективност (например под категория „D“);

б) използване на стойност за потреблението на първична енергия (изразена в kWh/m2 годишно); или дори

в) визиране на сгради, построени преди определена дата (например преди 1980 г.).

Относно „дилемите на несъвместимите стимули“ държавите членки се насърчават да направят справка с доклада на Съвместния изследователски център (JRC) от 2014 г. „Преодоляване на бариерата, свързана с дилемите на несъвместимите стимули, в строителния сектор“ (Overcoming the split-incentive barrier in the building sector) (13).

Понятието „слабости на пазара“ се отнася до спектър от проблеми, които обикновено забавят трансформацията на сградния фонд и оползотворяването на потенциала за разходно ефективни икономии на енергия. Те може да включват например:

а) липса на разбиране за потреблението на енергия и потенциалните икономии;

б) ограничена ремонтна и строителна дейност в обстановка след криза;

в) липса на привлекателни финансови продукти;

г) ограничена информация относно сградния фонд; и

д) ограничено разпространение на ефективни и интелигентни технологии (14).

Използването на понятието „енергийна бедност“ в изменената ДЕХС не е новост. В ДЕЕ се използва понятието „енергийна бедност“ (член 7 и съображение 53 от ДЕЕ) и „енергийна бедност“, свързана с горивата („fuel poverty“) (съображение 49 от ДЕЕ). Енергийната бедност е резултат от комбинация от ниски доходи, високи разходи за енергия и лоши енергийни характеристики на жилищата — следователно ефективните действия за намаляване на енергийната бедност следва да включват мерки за енергийна ефективност успоредно с мерки на социалната политика. Макар че НПЕК на няколко държави членки вече разглеждат енергийната бедност, сега ДЕХС съдържа изискване в НПЕК да бъдат очертани „имащи отношение действия на национално равнище, които допринасят за намаляване на енергийната бедност“ (15).

Член 2а, параграф 1, буква г) от ДЕХС заедно със съображение 11 от Директива (ЕС) 2018/844 предоставят на държавите членки достатъчно гъвкавост за прилагане на законодателството в светлината на националните условия, без да засягат техните компетенции в областта на социалната политика (16).

2.3.1.5. Политики и действия, насочени към обществените сгради — член 2а, параграф 1, буква д) от ДЕХС

Съгласно член 2а, параграф 1, буква д) от ДЕХС всяка ДСС трябва да обхваща „политики и действия, насочени към всички обществени сгради“.

Съгласно член 4 от ДЕЕ в обхвата на ДСС вече попадат някои обществени сгради. Сега обаче член 2а от ДЕХС предвижда изискване ДСС да включват конкретни политики и действия, които са насочени към всички обществени сгради. Това следва да включва текущи инициативи на държавите членки за изпълнение на задълженията им съгласно ДЕХС и ДЕЕ (17).

Както ДЕЕ, така и ДЕХС изискват от публичните органи да изпълняват ролята на образец, като въведат на ранен етап подобрения на енергийната ефективност; Вж. по-специално членове 5 и 6 от ДЕЕ, които се прилагат за „сгради на публичните органи“.

Обхватът на разпоредбата на член 2а, параграф 1, буква д) от ДЕХС обаче е по-широк от този на членове 5 и 6 от ДЕЕ, тъй като се отнася за всички обществени сгради, а не само за „сгради на публичните органи“ (18), които са притежавани и ползвани от централната администрация. Политиките и действията съгласно член 2а, параграф 1, буква д) следва да включват например сгради, които са ползвани (например взети на лизинг или под наем) от местни или регионални органи, както и сгради, които са притежавани от централната администрация и регионалните или месните органи, но не непременно ползвани от тях.

За разлика от член 5, параграф 2 от ДЕЕ (19), разпоредбата на член 2а от ДЕХС не предвижда освобождаване на нито една категория обществени сгради. Така, по принцип той се прилага за сгради, които в дадена държава членка могат да бъдат освободени от задължението за саниране съгласно член 5, параграф 2 от ДЕЕ. Много от сградите, изброени в член 5, параграф 2 от ДЕЕ, могат да допринесат значително за постигането на националните цели.

Финансовите механизми и стимулите следва да насърчават инвестициите на публичните органи в енергийно ефективен сграден фонд, например чрез публично-частни партньорства или сключване по желание на договори за енергоспестяване с гарантиран резултат (20), чрез задбалансово финансиране в съответствие със счетоводните правила и насоки на Евростат (21).

2.3.1.6. Стимули за използване на интелигентни технологии и придобиване на умения — член 2а, параграф 1, буква е) от ДЕХС

Една от целите на преразглеждането на ДЕХС беше актуализирането ѝ в съответствие с технологичното развитие, като например интелигентните сградни технологии, и улесняването на разпространението на електрически превозни средства и други технологии, както чрез специфични изисквания за инсталациите, така и като се гарантира, че специалистите в областта на строителството могат да предоставят необходимите умения и ноу-хау.

Член 2а, параграф 1, буква е) от ДЕХС предвижда, че ДСС обхващат „преглед на националните инициативи за насърчаване на интелигентните технологии и добре свързаните сгради и общности, както и на придобиването на умения и образование в секторите на строителството и енергийната ефективност“.

Това е нов елемент, който не присъства в текста на член 4 от ДЕЕ. ДСС на държавите членки сега трябва да представят преглед на националните инициативи, които насърчават:

а) интелигентните технологии и добре свързаните сгради и общности; както и

б) придобиването на умения и образование в секторите на строителството и енергийната ефективност.

Прегледът следва да включва най-малко кратко описание на всяка инициатива, обхвата и продължителността ѝ, определения бюджет и очакваното въздействие.

Интелигентните технологии в сградите са съществена част от декарбонизираната и по-динамична енергийна система с интензивно използване на възобновяеми енергийни източници, която е насочена към постигане на целите на ЕС за 2030 г., свързани с енергийната ефективност и възобновяемата енергия, и на декарбонизиран сграден фонд на ЕС до 2050 г. В съответствие с член 2а, параграф 1, буква е) от ДЕХС в ДСС трябва да бъдат описани националните инициативи за интелигентни технологии и добре свързаните сгради и общности, които могат да целят например:

а) постигане на висока енергийна ефективност чрез оптимална експлоатация на сградата и улесняване на поддръжката на техническите сградни инсталации;

б) укрепване ролята на гъвкавостта на търсенето при увеличаването на дела на възобновяемите енергийни източници в енергийната система и гарантиране, че ползите се пренасят надолу по веригата до потребителите;

в) вземане на мерки да се гарантира, че потребностите на ползвателите на сградите са обхванати и те могат ефективно да си взаимодействат със сградата; и

г) допринасяне за създаването на добре свързани сгради (22) и интелигентни общности, също и чрез подкрепа за ориентирани към гражданите и отворени основани на стандарти решения за интелигентни градове.

Държавите членки могат да обмислят приемането на мерки, които насърчават изграждането на зарядни точки и проводна инфраструктура за електрически превозни средства в контекста на проекти за саниране на сгради, дори ако санирането не се счита за основен ремонт по смисъла на член 2, параграф 10 от ДЕХС.

Обучението на експерти в областта на енергетиката е от съществено значение, за да се осигури трансфер на знания по въпроси, свързани с прилагането на ДЕХС. Съгласно член 17 от ДЕХС държавите членки вече трябва да осигурят издаването на сертификати за енергийни характеристики на сгради по независим начин и извършването на инспекции на отоплителните и климатичните инсталации от квалифицирани и/или акредитирани експерти. ДСС следва да представят преглед на националните инициативи за насърчаване на изграждането на умения, от които се нуждаят специалистите в сектора на строителството, за да прилагат нови техники и технологии в областта на СБННПЕ и енергийното саниране.

2.3.1.7. Преценка за икономиите на енергия и ползите в по-широк смисъл — член 2а, параграф 1, буква ж) от ДЕХС

В член 4, буква д) от ДЕЕ вече е предвидено изискване ДСС да съдържат основана на факти преценка за очакваните икономии на енергия и ползите в по-широк смисъл.

Съгласно член 2а, параграф 1, буква ж) от ДЕХС всяка ДСС трябва да обхваща „основана на факти преценка за очакваните икономии на енергия и ползите в по-широк смисъл, като например тези, свързани със здравето, безопасността и качеството на въздуха“.

Измененият текст предвижда неизчерпателен списък на видовете ползи в по-широк смисъл, които следва да бъдат оценени в ДСС. Някои мерки за подобряване на енергийните характеристики също могат да допринесат за постигане на здравословна среда в помещенията. Мерките следва да са насочени например към:

а) предотвратяване на незаконното отстраняване на вредни вещества, като азбест (23);

б) улесняване спазването на законодателството в областта на условията на труд, здравето и безопасността, и емисиите (24); и

в) насърчаване на по-високи равнища на комфорт и благосъстояние на обитателите, например чрез гарантиране на пълна и хомогенна изолация (25), съчетана с правилно инсталиране и регулиране на техническите сградни инсталации (по-специално отоплителната и климатичната инсталация, вентилацията и сградната автоматизация и управление).

Ползите в по-широк смисъл могат да включват също и по-ниски разходи, свързани със заболявания и здравеопазване, по-висока производителност на труда благодарение на подобрени условия на живот и труд, повече работни места в строителния сектор и намалени емисии, включително въглеродни емисии през целия жизнен цикъл (26).

Оценката на потенциалните ползи в по-широк смисъл, свързани с мерки за енергийна ефективност, може да даде възможност за по-цялостен и интегриран подход на национално равнище, като подчертае полезните взаимодействия, които могат да бъдат постигнати с други области на политиката и в идеалния случай с участието на други подразделения на държавната администрация, например отговорните за здравето, околната среда, финансите и инфраструктурата.

Във връзка с тези елементи според общоприетото схващане усилията за намаляване на оперативното енергопотребление обикновено водят до определени последици по отношение на въглеродните емисии, свързани с производството на строителни продукти и строителството. Поради това намаляването на ежедневното потребление на енергия в идеалния случай не трябва да се разглежда изолирано, тъй като неизбежно ще има компромис между разходите и ползите, свързани с въглеродните емисии. Въпреки че това не е проучено в ДЕХС, подходът за въглеродни емисии през целия жизнен цикъл би помогнал да се идентифицират най-добрите комбинирани възможности като цяло за намаляване на въглеродните емисии през целия жизнен цикъл и да се избегнат всякакви непредвидени последици. Освен това той помага да се намери най-икономичното решение. В крайна сметка сграда с ниски въглеродни емисии е онази, която оптимизира използването на ресурсите и по този начин ограничава въглеродните емисии по време на строителството и използването ѝ — т.е. през целия жизнен цикъл.

Санирането може да се извършва по такъв начин, че когато сградата достигне края на своя жизнен цикъл или по нея се извършва друг основен ремонт, различните строителни продукти или материали да могат да бъдат отделени един от друг. Това дава възможност за повторна употреба или рециклиране, което може значително да намали обема на отпадъците от разрушаване, които се депонират. Възможностите за кръгово използване в бъдеще зависят пряко от начина на извършване на санирането, подбора на материали и начина на сглобяването им. Рециклирането на материалите може да има положително въздействие върху потреблението на енергия, тъй като производството на първични строителни продукти обикновено изисква повече енергия, отколкото използването на вторични такива.

Ползите могат също така да включват мерки за адаптиране на сградите към изменението на климата (27), по-специално мерки като устройства за създаване на сянка с цел предпазване на сградите от пренагряване при горещи вълни, което оказва пряко въздействие върху енергопотреблението на сградата, намалявайки необходимостта от активно охлаждане (28). В допълнение, при нови сгради и сгради, по които се извършват основни ремонти, е препоръчително да се положат усилия за избягване на създаването на пречки за достъпността за хората с увреждания и, когато е възможно, за премахване на съществуващите пречки за достъпността (29).

И накрая, в своята основана на факти преценка за ползите, свързани със здравето, безопасността и качеството на въздуха, държавите членки могат да включат последиците от действията, които предприемат съгласно член 7, параграф 5 от ДЕХС (30). Освен това те могат да включат последиците от действието съгласно член 2а, параграф 7 от ДЕХС, който се отнася до пожарната безопасност и рисковете, свързани с интензивна сеизмична активност.

2.3.2. Пътна карта — член 2а, параграф 2 от ДЕХС

Съгласно член 2а, параграф 2 от ДЕХС:

„В своята дългосрочна стратегия за саниране всяка държава членка определя пътна карта с мерки и национално определени измерими показатели за напредъка, с оглед на дългосрочната цел за 2050 г. за намаляване на емисиите на парникови газове в Съюза с 80—95 % спрямо нивата от 1990 г., за да се осигури високо енергийно ефективен и декарбонизиран национален сграден фонд и за да се улесни разходно ефективната трансформация на съществуващите сгради в сгради с близко до нулево нетно потребление на енергия. Пътната карта включва индикативни етапни цели за 2030 г., 2040 г. и 2050 г. и посочва как те допринасят за постигането на целите на Съюза по отношение на енергийната ефективност в съответствие с Директива 2012/27/ЕС.“

Това е нов елемент, който не присъства в текста на член 4 от ДЕЕ.

Основната цел е да се постигне напълно декарбонизиран и високо енергийно ефективен национален сграден фонд; това е от основно значение за изпълнението на целта на ЕС за намаляване на емисиите на парникови газове. Законодателството на ЕС не съдържа определение на понятието „декарбонизиран“ сграден фонд, но може да се счита, че това е сграден фонд, чиито въглеродни емисии са сведени до нула чрез намаляване на енергийните нужди и гарантиране, че останалите нужди се задоволяват доколкото е възможно от източници с нулеви въглеродни емисии. Този подход позволява различни пътища за постигане на декарбонизация, като се отчитат националният енергиен микс, предпочитанията, потенциалът и характеристиките на държавата членка.

Тъй като стратегиите трябва да излагат дългосрочна визия за постигане на целта за декарбонизация до 2050 г., държавите членки не трябва да се ограничават до обикновен списък на съществуващите мерки (които осигуряват краткосрочните елементи), а да представят дългосрочна перспектива за разработването на бъдещите политики и мерки. Рамката за пътна карта в новия член 2а има за цел да постигне това.

Съгласно член 2а, параграф 2 пътните карти трябва да включват:

а) измерими показатели за напредъка — те могат да бъдат количествени или качествени променливи за измерване на напредъка по постигане на дългосрочната цел за 2050 г. за намаляване на емисиите на парникови газове в Съюза и осигуряване на високо енергийно ефективен и декарбонизиран национален сграден фонд. Те могат да бъдат преразглеждани при необходимост; и

б) индикативни етапни цели — те могат да бъдат количествено или качествено изразени. Всяка държава членка включва „индикативни етапни цели за 2030 г., 2040 г. и 2050 г. и посочва как те допринасят за постигането на целите на Съюза по отношение на енергийната ефективност в съответствие с [ДЕЕ]“.

Държавите членки могат да съобразят своите етапни цели и показатели с националните особености. Целта не е да се въведе секторна цел за строителния сектор, нито да се установят правно обвързващи цели. Държавите членки следва да определят конкретните етапни цели и да преценят дали да ги направят правно обвързващи за строителния сектор (и съответно да надхвърлят задълженията в ДЕХС). Въпреки това държавите членки следва да имат предвид, че определянето на амбициозни и ясни етапни цели е от решаващо значение за намаляване на рисковете и несигурността за инвеститорите и за ангажирането на заинтересованите страни и предприятията. Наличието на последователни и надеждни данни е основен фактор при определянето на измерими показатели.

Съгласно член 2а, параграф 2 в ДСС трябва да се посочва как етапните цели за 2030 г., 2040 г. и 2050 г. допринасят за постигането на индикативната водеща цел, определена от държавите членки в съответствие с член 3 от ДЕЕ, тъй като сградите са основен стълб на политиката за енергийна ефективност. Тази информация може да помогне на създателите на политики да формират бъдещите политики за енергийна ефективност и да разработят подходящи мерки.

В следващата таблица е представена възможна рамка за определяне на показатели и етапни цели:

Член 2а от ДЕХС Показатели (С оглед намаляване на емисиите на ПГ + декарбонизация на сградния фонд + улесняване на разходно ефективната трансформация) Етапни цели (които допринасят за постигане на целите на ЕС по отношение на енергийната ефективност) Параграф 1 а) преглед на националния сграден фонд, където е уместно, въз основа на статистически извадки и очакван дял на санираните сгради през 2020 г.; — Брой сгради/жилища/m2: — по вид на сградите — по възраст на сградите — по размер на сградите — по климатична зона — Годишно потребление на енергия: — по вид на сградите — по крайно потребление — Годишен % на санираните сгради: — по вид саниране — по строителен сектор — жилищни/нежилищни сгради — Санирани m2: — по вид на сградите — по размер на сградите — по възраст на сградите — Брой на СЕХ: — по вид на сградите — по енергиен клас — Брой/m2 на СБННПЕ: — по строителен сектор — Икономии на енергия (в абсолютно и в относително процентно изражение) по строителен сектор (жилищни, нежилищни сгради и др.) — Процент на санираните сгради (по вид саниране) — Намаление на емисиите на CO2 в строителния сектор (саниране/нови сгради) — Процент на СБННПЕ (по строителен сектор) б) определянето на икономически ефективни подходи за саниране, съобразени с вида сгради и климатичната зона, като се отчитат евентуалните съответни моменти за интервенция, ако има такива, в жизнения цикъл на сградата; — Разходна ефективност на основните действия по ремонта (например нетна настояща стойност, период на възвръщаемост, инвестиционни разходи спрямо годишните икономии): — по вид на сградите — по климатична зона — Общ потенциал за спестяване на енергия: — по строителен сектор в) политики и действия за насърчаване на разходно ефективно основно саниране на сгради, включително поетапно основно саниране, и в подкрепа на икономически ефективни мерки и саниране, например чрез въвеждане на незадължителна схема за паспорти за санирането на сградите; — Общ и годишен дял на сградите, по които се извършва основно саниране и саниране за трансформиране в СБННПЕ — Публични стимули за основно саниране — Публични и частни инвестиции в основно саниране — Икономии на енергия от основно саниране г) преглед на политиките и действията, насочени към сегментите от националния сграден фонд с най-лоши характеристики, дилемите на несъвместимите стимули и слабостите на пазара, и очертаване на имащите отношение действия на национално равнище, които допринасят за намаляване на енергийната бедност; — Публични инвестиции в политика, насочена към решаване на посочените въпроси (несъвместими стимули, енергийна бедност и т.н.) — Процент от наетите жилища със СЕХ, чиито характеристики са под определено равнище — Показатели за енергийна бедност: — процент на хората, засегнати от енергийна бедност — дял от разполагаемия доход на домакинствата, разходван за енергия — просрочия по сметки за комунални услуги — население, живеещо при неподходящи жилищни условия (например течащ покрив) или недостатъчно отопление и охлаждане — Процент на сградите в най-ниските енергийни класове — Процент на намаляване на хората, засегнати от енергийна бедност — Процент на намаляване на сградите в най-ниските енергийни класове д) политики и действия, насочени към всички обществени сгради; — m2 санирани обществени сгради: — по вид на сградите — по размер на сградите — по климатична зона — Икономии на енергия в обществените сгради е) преглед на националните инициативи за насърчаване на интелигентните технологии и добре свързаните сгради и общности, както и на придобиването на умения и образование в секторите на строителството и енергийната ефективност; — Брой на сградите, оборудвани със системи за енергийно управление на сградата (СЕУС) или подобни системи: — по вид на сградите (фокус върху нежилищните сгради) — Публични и частни инвестиции в интелигентни технологии (включително интелигентни енергийни мрежи) — Граждани, участващи в енергийни общности — Брой дипломирани студенти — университетски курсове с фокус върху енергийната ефективност и свързани с нея интелигентни технологии — професионални/технически обучения (сертифициращи лица, издаващи СЕХ, инспектори по отопление, вентилация и климатизация (ОВиК) и др.) — Брой монтажници с умения в областта на новите технологии и работни практики — Бюджет на националните научно-изследователски програми в областта на енергийната ефективност на сградите — Участие на национални университети в международни научноизследователски проекти (например „Хоризонт 2020“) по теми, свързани с енергийната ефективност на сградите — Процент на сградите, оборудвани с СЕУС или подобни интелигентни системи: — по вид на сградите ж) основана на факти преценка за очакваните икономии на енергия и ползите в по-широк смисъл, като например тези, свързани със здравето, безопасността и качеството на въздуха. — Намаляване на енергийните разходи на домакинство (осреднена стойност)/намаляване на енергийната бедност — Постигнати реални икономии на енергия — Средни/съвкупни индекси за качество на вътрешния въздух (IAQI) и индекс на топлинния комфорт (TCI) — Разходи за избегнати заболявания/намаление на здравните разходи, дължащи се на мерки за енергийна ефективност — Намаление на въглеродните емисии през целия жизнен цикъл — Подобрения в продължителността на живота, коригирана за уврежданията (ПЖКУ/DALY)/продължителността на живота, коригирана за качеството на живота (ПЖККЖ/QALY), които се дължат на подобрения на жилищния фонд и условията на живот — Повишаване на производителността на труда в следствие на по-добрата работна среда и подобрените условия на живот — Намаляване на емисиите — Заетост в строителния сектор (брой на създадените работни места за инвестиция в сектора от един милион евро) — Увеличение на БВП в строителния сектор — Процент на вноса на енергия за държавата членка (мерки за енергийна сигурност) — Премахване/предотвратяване на създаването на пречки за достъпността за хората с увреждания Параграф 3 а) обединяване на проекти, включително чрез инвестиционни платформи или групи, и чрез консорциуми от малки и средни предприятия, за да се създадат условия за достъп на инвеститорите и за пакетни решения за потенциалните клиенти; Брой на интегрираните/обединените проекти б) намаляване на възприемания риск, свързан с дейностите за повишаване на енергийната ефективност, за инвеститорите и частния сектор; Възприеман риск, свързан с дейностите за повишаване на енергийната ефективност (въз основа на проучвания) в) използване на публично финансиране за привличане на допълнителни инвестиции от частния сектор или за преодоляване на специфични слабости на пазара; Публичните инвестиции като процент от общите инвестиции в икономии на енергия Инициативи за публично-частни партньорства г) насочване на инвестиции към енергийно ефективен обществен сграден фонд в съответствие с насоките на Евростат; и Инвестиции в саниране с цел подобряване на енергийната ефективност на публичния сграден фонд д) достъпни и прозрачни инструменти за предоставяне на консултации, като например обслужване на едно гише за потребителите и консултиране в енергийната област относно подходящо саниране с цел подобряване на енергийната ефективност и инструменти за финансиране. Приведени в изпълнение инициативи за обслужване на едно гише Инициативи за повишаване на осведомеността (брой, достигнати целеви аудитории, целеви аудитории, които предприемат действия) — Брой на инициативите за обслужване на едно гише — Осведомеността е повишена и води до конкретни действия

2.3.3. Обществена консултация и наблюдение

Член 2а, параграф 5 от ДЕХС предвижда следното:

„За да подпомогне разработването на дългосрочната си стратегия за саниране, всяка държава членка провежда обществена консултация относно дългосрочната си стратегия за саниране преди предаването ѝ на Комисията. Всяка държава членка прилага обобщение на резултатите от обществената консултация към своята дългосрочна стратегия за саниране. Всяка държава членка определя реда за провеждане на приобщаващи консултации по време на изпълнението на дългосрочната си стратегия за саниране.“

Това е нов елемент, който не присъства в текста на член 4 от ДЕЕ. Консултацията се отнася до пълните ДСС, включително до механизмите за финансиране за мобилизиране на инвестиции, до които държавите членки следва да осигурят улеснен достъп.

Тъй като обществените консултации могат да подобрят резултатите от политиките, ДЕХС ги прави задължителни, но предоставя на всяка държава членка възможността да определи техния формат (т.е. отворени или целенасочени) и метод (т.е. присъствени срещи/събития, писмени изявления или онлайн въпросници). Държавите членки е възможно вече да разполагат с процедури за консултация относно важни политически или законодателни инициативи, които могат да се прилагат в случая на ДСС (31).

Съгласно член 2а, параграф 5 от ДЕХС преди да предадат на Комисията дългосрочната си стратегия за саниране, държавите членки трябва да проведат обществена консултация, независимо дали в националното законодателство вече е предвидено изискване за това. Обществената консултация по време на изпълнението на ДСС, която също се изисква съгласно член 2а, параграф 5 от ДЕХС, представлява възможност за държавите членки да се съобразят с напредъка и да отстранят пропуските.

Държавите членки могат също така да обмислят създаването на платформа за заинтересованите страни (32). Идентифицирането на заинтересованите страни и консултирането с тях могат да допринесат значително за успешното изпълнение на ДСС. Прякото или непрякото участие на заинтересованите страни, които са свързани с подобряването на енергийните характеристики на сградите, е от съществено значение за разпространението на ДСС и събирането на данни и може да насърчи консенсуса и приемането на ДСС (33).

При планирането на обществените си консултации държавите членки могат да вземат предвид горепосочените фактори. В съответствие с член 2а, параграф 5 държавите членки трябва да определят реда за провеждане на приобщаващи консултации по време на изпълнението на дългосрочните си стратегии за саниране. Държавите членки следва да осигурят достатъчно време за консултация относно ДСС преди предаването им на Комисията.

Съгласно член 2а, параграф 5 от ДЕХС към ДСС трябва да се приложи обобщение на резултатите от консултацията. В него може да се посочат например продължителността, периодът, видът (отворена или целенасочена консултация), методът (например присъствени срещи/събития, писмени изявления или онлайн въпросници), броят участници, видът на участниците (сдружения, отделни физически лица, архитекти, регионални или градски администрации, други съответни местни органи и т.н.), основни коментари и заключения.

2.3.4. Въпроси, свързани с безопасността

Член 2а, параграф 7 от ДЕХС предвижда, че държавите членки могат да използват ДСС, за да обърнат надлежно внимание на пожарната безопасност и на рисковете, свързани с интензивна сеизмична активност, засягащи санирането с цел подобряване на енергийната ефективност, както и жизнения цикъл на сградите. Разпоредбата следва да се чете във връзка с член 7 (34), който изисква държавите членки да обърнат надлежно внимание на тези проблеми при сградите, по които се извършва основен ремонт.

Безопасността е област на национална компетентност и съответните национални разпоредби следва да се прилагат с оглед на предназначението на сградите (например жилищни, нежилищни, училища, болници), обитателите (например уязвими обитатели, като деца, лица с увреждания или възрастни хора) и вида на сградите (например ниско етажни, многоетажни) (35).

Моментите за интервенция (вж. раздел 2.3.1.2 по-горе) могат да бъдат и подходящи моменти за оценяване на аспектите на безопасността на сградите, и обратно, подобряването на безопасността може да бъде подходящ момент да се обърне надлежно внимание на характеристиките на енергийната ефективност.

По-евтините жилища обикновено са по-стари и с остарели електрически инсталации, което прави потребителите, засегнати от енергийна бедност, особено уязвими (36). Мерките, като например редовните проверки (по-конкретно преди саниране) и модернизирането с цел привеждане на електрическите инсталации в съответствие със стандартите за безопасност, могат драстично да подобрят електробезопасността. Проверката на безопасността на електрическите и газовите инсталации и оборудването също следва да се насърчава.

Европейските стандарти („еврокодове“) предоставят всеобхватен актуален инструмент за проектиране на строителни конструкции на сгради и изпълнение на други строително-инженерни работи с оглед на сеизмичната безопасност (37) и проектирането на конструкции, устойчиви на пожар (38).

От държавите членки се очаква да прилагат общите методи, разработени съгласно законодателството на ЕС, за да оценяват и класифицират експлоатационните показатели за реакцията на огън на строителните продукти (39), огнеустойчивостта (40) и експлоатационните им показатели, когато се използват в покривни конструкции (41), като се отчитат разпространението на огъня и безопасните пътища за евакуация.

Държавите членки могат да насърчават монтирането на подходящи вентилационни и спринклерни инсталации, както и безопасното и правилно монтиране на оборудване, което може да има въздействие върху пожарната безопасност, като например фотоволтаични (ФВ) панели и зарядни точки за електрически превозни средства.

Мерките и политиките за предотвратяване на пожари, като например проверките за пожарна безопасност, повишаването на осведомеността чрез посещения в домовете и смекчаващите мерки, като монтирането на датчици за дим, също могат да имат важна роля.

Държавите членки и заинтересованите страни могат да се ползват от работата на Платформата за обмяна на информация относно пожари (FIEP) (42), която Комисията създаде с цел да улесни обмена на информация между компетентните национални органи и други заинтересовани страни, за да могат да използват извлечените поуки и най-добрите практики относно пожарната безопасност. Това следва да повиши способността на регулаторните органи да изпълняват задачите си при пълно познаване на предимствата и недостатъците на законодателните решения, които трябва да вземат.

2.4. Задължение за улесняване на достъпа до механизми, за да се подпомогне мобилизирането на инвестиции — член 2а, параграф 3 от ДЕХС

Член 2а, параграф 3 от ДЕХС изисква държавите членки да улеснят достъпа до механизми за финансиране, за да подпомогнат мобилизирането на инвестиции в санирането, необходимо за изпълнение на посочените в член 2а, параграф 1 цели, т.е. високо енергийно ефективен и декарбонизиран сграден фонд до 2050 г. и разходно ефективна трансформация на съществуващите сгради в СБННПЕ. Член 2а, параграф 3 от ДЕХС посочва възможни механизми и се основава на член 20 от ДЕЕ, който изисква държавите членки да способстват за създаването на финансови механизми или използването на съществуващи такива за мерки за подобряване на енергийната ефективност.

Член 2а, параграф 3 от ДЕХС предвижда следното:

„За да подпомогнат мобилизирането на инвестиции в санирането, необходимо за изпълнение на посочените в параграф 1 цели, държавите членки улесняват достъпа до подходящи механизми за:

а) обединяване на проекти, включително чрез инвестиционни платформи или групи, и чрез консорциуми от малки и средни предприятия, за да се създадат условия за достъп на инвеститорите и за пакетни решения за потенциалните клиенти;

б) намаляване на възприемания риск, свързан с дейностите за повишаване на енергийната ефективност, за инвеститорите и частния сектор;

в) използване на публично финансиране за привличане на допълнителни инвестиции от частния сектор или за преодоляване на специфични слабости на пазара;

г) насочване на инвестиции към енергийно ефективен обществен сграден фонд в съответствие с насоките на Евростат; и

д) достъпни и прозрачни инструменти за предоставяне на консултации, като например обслужване на едно гише за потребителите и консултиране в енергийната област относно подходящо саниране с цел подобряване на енергийната ефективност и инструменти за финансиране.“

Тази разпоредба не присъства в текста на член 4 от ДЕЕ.

За да изпълнят своите ДСС, държавите членки ще трябва да осигурят достъп до редица финансови механизми, за да подпомогнат мобилизирането на инвестиции, по-конкретно като обмислят как да използват иновативното финансиране така, че ефективно да се помогне на малките клиенти и доставчици.

Следва неизчерпателен списък на общи примери за видовете механизми за финансиране:

а) обединяване на проекти i) възлагане от дадена община на обществени поръчки чрез договор за енергийни услуги (43) за модернизиране на многофамилни жилищни сгради (финансирани чрез икономии на енергия); ii) изграждане на капацитет и диалог със заинтересованите страни с цел подобряване на способността на съответните субекти да предлагат агрегирани услуги; iii) възлагане от група общини на обществени поръчки чрез договор за енергийни услуги за някои от техните обществени сгради; и iv) предлагане на интегрирани услуги за саниране — даден субект (например агенция по енергетиката, местен или регионален орган, дружество за предоставяне на енергийни услуги (ESCO), финансова институция) може да създаде единно звено за контакт, предлагащо услуги за саниране и финансиране по съвсем стандартизиран начин, което прави възможно рефинансирането на обединените проекти; v) вж. също раздел 7.2 от Работен документ на службите на Комисията „Добри практики в областта на енергийната ефективност“ (44).

б) намаляване на възприемания риск i) стандартизация (например чрез протоколи, сертифициране, стандарти) за ex post намаляване на рисковете, свързани с изпълнението; ii) ипотечни кредити/заеми, които отчитат положителното въздействие на компонента за енергийна ефективност на даден проект върху стойността на актива и върху риска от неизпълнение; iii) рефинансиране (чрез средства, облигации, факторинг) с цел осигуряване на дългосрочно финансиране на дружествата за предоставяне на енергийни услуги и на финансовите инвеститори; iv) финансиране чрез данъчното облагане — т.е. средствата, заети за инвестиции в подобряването на сгради, се погасяват чрез събиране на данъка върху недвижимите имоти; v) финансиране чрез сметката за комуналните услуги — т.е. заемът се погасява чрез сметката за комунални услуги, като икономиите на енергията покриват разходите за инвестицията; vi) подкрепа при събирането на данни за действителните технически и финансови характеристики на инвестициите в енергийна ефективност, например чрез допринасяне за базата данни на европейската Платформа за намаляване на риска за енергийната ефективност (DEEP) (вж. по-долу) или създаване на подобни национални бази данни; vii) насърчаване на разработването и използването на насоки относно начините за оценяване на риска за инвестициите в енергийна ефективност; и viii) гаранции за получателите и механизми за гарантиране за финансовите посредници.

Вж. също раздел 7.3 от документа „Добри практики в областта на енергийната ефективност“, посочен по-горе.

в) публично финансиране (45) i) схеми за отпускане на заеми, съфинансирани от публично финансиране; ii) инструменти за поделяне на риска (например заеми, механизми за гарантиране и техническа помощ); iii) безвъзмездни средства, насочени към уязвими потребители; iv) безвъзмездни средства за техническа помощ и покриване на разходите за сертификати за енергийните характеристики (СЕХ) и енергийни одити, и (когато те не са задължителни) насърчаване на използването им и повишаване на осведомеността относно възможностите за инвестиране; и v) фондове за енергийна ефективност. Вж. също раздел 7.1 от документа на Комисията от 2016 г. относно добрите практики.

г) насочване на инвестиции към енергийно ефективен обществен сграден фонд i) помощ във връзка с използването на договорите за енергоспестяване с гарантиран резултат (посредници на пазара, рамкови договори, практически ръководства и т.н.); ii) законодателна рамка, благоприятстваща развитието на дружествата за предоставяне на енергийни услуги и пазара на енергийни услуги като цяло; iii) изграждане на капацитет чрез осигуряване на помощ за разработване на проекти, обучение, партньорска помощ и т.н.; и iv) улесняване на обединяването на малки проекти в обществени сгради (например подобни проекти от различни общини или публични собственици).

д) достъпни и прозрачни инструменти за предоставяне на консултации, както и консултиране в енергийната област i) обслужване на едно гише или интегрирана услуга за финансиране и саниране; ii) консултантски услуги; iii) технически насоки относно финансирането и санирането; и iv) финансово образование за подобряване на разбирането за различни финансови инструменти.

В подраздел 2.6 се посочват примери за механизми за финансиране.

Тези разпоредби са в съответствие с инициативата на Комисията „Интелигентно финансиране за интелигентни сгради“ (ИФИС) (46), чийто първи стълб се отнася за по-ефективното използване на публичното финансиране чрез:

а) изграждане на капацитет, за да се насърчи използването на финансови инструменти (например форуми за инвестиции в устойчива енергия (47));

б) разработване на гъвкави платформи за финансиране на енергийна ефективност и възобновяеми енергийни източници; и

в) поясняване на счетоводното третиране на договорите за енергоспестяване с гарантиран резултат.

Това ще направи възможно по-ефективното насочване и съчетаване на публичните средства и ще ускори процеса на въвеждане на финансови инструменти. Гъвкавите платформи за финансиране ще предложат на крайните бенефициери по-привлекателни възможности за финансиране чрез поделянето на риска и най-добрите начини за използване на публични средства, включително на европейските структурни и инвестиционни фондове и Европейския фонд за стратегически инвестиции.

Вторият стълб на инициативата „Интелигентно финансиране за интелигентни сгради“ (обединяване и помощ за разработване на проекти) включва:

а) осигуряване на повече помощ за разработване на проекти на равнище ЕС; и

б) насърчаване създаването на местно/областно обслужване „на едно гише“ за услуги за повишаване на енергийната ефективност.

Това ще помогне на разработчиците на проекти да реализират добрите проектни идеи и ще улесни достъпа на собствениците на сгради, домакинствата и дружествата до информация и услуги за повишаване на енергийната ефективност, което ще позволи разработването на широкомащабни инвестиционни програми. Специализираното местно или областно обслужване „на едно гише“ ще улесни обединяването на проекти, като ги направи по-привлекателни за финансовия пазар.

Третият стълб (намаляване на риска) се изпълнява от Групата на финансовите институции за енергийна ефективност (EEFIG) чрез следните инициативи:

а) откритата база данни на инициативата „DEEP“, която предоставя данни за действителните технически и финансови характеристики на инвестициите в енергийна ефективност (48); и

б) инструмента за одобряване на инвестиции (49) на EEFIG, консенсусна рамка за одобряване на инвестиции в енергийна ефективност — целта е да се предоставят насоки относно оценяването на рисковете и ползите, свързани с тези инвестиции.

Тези инициативи могат да помогнат на пазара правилно да оцени рисковете и ползите, свързани с инвестициите в енергийна ефективност, като по този изграждат доверие в тях и ги направят по-привлекателни за организаторите на проекти, инвеститорите и финансовите институции.

В съответствие с член 7 и приложение I към Регламент (ЕС) 2018/1999 на Европейския парламент и на Съвета (50) НПЕК на държавите членки трябва да включват общ преглед на инвестициите, необходими за постигане на различните общи цели, конкретни цели и приноса. Той трябва да включва информация относно съществуващи инвестиционни потоци и прогнозни предположения за инвестиране по отношение на планираните политики и мерки, както и рискови фактори и пречки и подпомагане с публични финанси или ресурси за тяхното преодоляване.

2.5. Финансови стимули, пазарни пречки и информация — членове 10 и 20 от ДЕХС

Редица други членове от ДЕХС, свързани с разпоредбите на член 2а, също бяха изменени.

2.5.1. Финансови мерки, обвързани с икономиите на енергия — член 10, параграф 6 от ДЕХС

2.5.1.1. Задължения

ДЕХС признава ролята на финансовите стимули и информационните кампании за правилното прилагане на регулаторната рамка и постигането на целите на ДЕХС. Член 10, параграф 6 от ДЕХС предвижда, че:

„Държавите членки обвързват своите финансови мерки за подобряване на енергийната ефективност при саниране на сградите с целевите или постигнатите енергоспестявания, определени от един или няколко от следните критерии:

а) енергийните характеристики на оборудването или материалите, използвани при санирането; в този случай оборудването или материалите, използвани при санирането, трябва да се инсталират от монтажник със съответното ниво на сертификация или квалификация;

б) стандартни стойности за изчисляване на енергоспестяванията в сградите (51);

в) подобренията, постигнати в резултат на това саниране, чрез сравняване на сертификатите за енергийни характеристики, издадени преди и след санирането (52);

г) резултатите от енергиен одит;

д) резултатите от друг подходящ, прозрачен и пропорционален метод, който указва подобрение на енергийните характеристики.“

Това е нов параграф. Изискванията в него се прилагат от датата на влизане в сила чрез транспонирането му в националното законодателство (т.е. най-късно до крайния срок за транспониране). Той се прилага за всички видове финансови мерки, включително за данъчните мерки. Препоръчва се, когато е възможно, също така да се прилага и за съществуващи мерки (т.е. в случай на схема за подпомагане държавите членки се насърчават да обмислят и въведат изменения, приложими за бъдеща финансова подкрепа) (53).

Вече е обичайно финансовите мерки за енергийна ефективност да бъдат придружени от условия или задължения, като от крайните бенефициери се изисква да докажат резултатите от проекта и ефективното използване на публични средства. Изискването се прилага независимо от това дали въпросното саниране представлява „основен ремонт“ по смисъла на член 2, параграф 10 от ДЕХС.

Член 10, параграф 6 от ДЕХС дава възможност за различни подходи за обвързване на финансовата подкрепа с качеството на енергийното саниране, но предвижда гъвкавост за държавите членки по отношение на неговото изпълнение в съответствие с националните или регионалните условия. Разпоредбата обаче предвижда, че държавите членки трябва да използват един или повече от критериите в букви а)— д), посочени по-горе.

Компетентностите и уменията са от основно значение за гарантирането на качеството на санирането, така че финансовите мерки за енергийна ефективност следва да изискват действията по ремонта да се изпълняват от квалифицирани или сертифицирани монтажници. Това е особено важно в случая на критерия в буква а) по-горе, съгласно който трябва да участва квалифициран и сертифициран монтажник, за да инсталира оборудването или материалите, използвани при санирането, и да провери подобренията. При това изискване обаче трябва да се вземат предвид националните разпоредби относно съответните професии.

В допълнение към правилния монтаж се насърчава извършване на оценка на резултатите от санирането от квалифицирани или сертифицирани инспектори, за да се гарантира осигуряване на качеството.

2.5.1.2. Транспониране и прилагане — член 10, параграф 6 от ДЕХС

След като са избрали критериите за качество, които трябва да бъдат приложени, държавите членки следва да разпространят и съобщят националните мерки, транспониращи член 10, параграф 6 от ДЕХС, на всички подходящи органи/агенции (т.е. оперативни органи), които са отговорни за изготвянето и прилагането на финансовите мерки. Това е важно, за да се гарантира, че изготвянето и прилагането на мерките са обвързани с един или повече критерии.

Държавите членки следва да преразгледат националните си разпоредби относно съответните професии на монтажниците, за да гарантират, че в процеса на саниране участват единствено квалифицирани и сертифицирани монтажници.

2.5.2. Бази данни за СЕХ — член 10, параграф 6a от ДЕХС

2.5.2.1. Задължения

Член 10, параграф 6a от ДЕХС предвижда, че:

„Базите данни за сертификати за енергийни характеристики позволяват събирането на данни за отчетеното или изчислено потребление на енергия в обхванатите сгради, включително поне в обществените сгради, за които в съответствие с член 12 е издаден сертификат за енергийни характеристики, така както е посочено в член 13.“

Регистрите и базите данни за СЕХ могат:

а) да бъдат ключов инструмент за постигане на по-голямо съответствие;

б) да подобрят познанията относно сградния фонд;

в) да предоставят по-добра информация на създателите на политики; и

г) да подпомагат решенията на операторите (54).

Не е необходимо държавите членки да създават база данни или регистър. Когато такава база данни съществува или е въведена, държавите членки трябва да спазват тази нова разпоредба (55). Те следва да определят честотата на актуализиране на базата данни с нови (действителни или изчислени) данни относно потреблението на енергия.

Член 10, параграф 6а от ДЕХС изисква базата данни за СЕХ да позволява събирането на данни относно (отчетеното или изчислено) потребление в обхванатите сгради. Данните следва да включват най-малко обществените сгради, за които са изготвени СЕХ въз основа на член 13 от ДЕХС, т.е.сградите, които са заети от публични органи или са посещавани често от граждани, и разполагат с над 250 m2 полезна разгъната застроена площ (т.е. сгради, за които се изисква издаване на СЕХ съгласно член 12, параграф 1 от ДЕХС).

Държавите членки са свободни да определят какво означава „често посещавани“, но тълкуването, използвано при транспонирането на член 10, параграф 6а от ДЕХС, следва да е в съответствие с тълкуването в членове 12 и 13 от ДЕХС (които вече са транспонирани).

Държавите членки са свободни да намерят данните от други източници и да ги регистрират в базите данни за СЕХ.

2.5.2.2. Транспониране и прилагане — член 10, параграф 6a от ДЕХС

Ако разполагат с база данни за СЕХ, държавите членки следва:

а) да проучат дали договореностите позволяват събирането на данни относно отчетното или изчисленото потребление на енергия и, ако е необходимо, да ги изменят, за да се изпълни задължението, посочено в член 10, параграф 6а;

б) да гарантират, че в базата данни са включени най-малко данните относно обществените сгради, за които са изготвени СЕХ и които са посещавани често от граждани; и

в) да актуализират данните, в идеалния случай най-малко веднъж годишно.

2.5.3. Обобщени анонимизирани данни — член 10, параграф 6б от ДЕХС

Член 10, параграф 6б от ДЕХС предвижда следното:

„Най-малко обобщени анонимизирани данни в съответствие с изискванията на Съюза и националните изисквания за защита на данните се предоставят при поискване за статистически или научноизследователски цели, както и на собственика на сградата.“

Държавите членки трябва да предприемат необходимите действия, за да гарантират, че това изискване е изпълнено. Разпоредбата не изисква от тях да внасят промени в съществуващите бази данни, а да гарантират, че законодателната рамка позволява предоставянето на данни съгласно задълженията, посочени в члена.

2.5.4. Информация — член 20, параграф 2 от ДЕХС

Член 20, параграф 2 от ДЕХС гласи:

„По-специално, държавите членки предоставят информация на собствениците или наемателите на сгради относно сертификатите за енергийни характеристики, тяхната цел, икономически изгодни мерки и, по целесъобразност, финансови инструменти, за подобряване на енергийните характеристики на сградата и за подмяна на котлите, използващи изкопаеми горива, с по-устойчиви алтернативи. Държавите членки осигуряват тази информация посредством достъпни и прозрачни инструменти за предоставяне на консултации като съвети относно санирането и обслужване на едно гише. По искане на държавите членки Комисията ги подпомага при провеждане на информационните кампании за целите на параграф 1 и на първа алинея от настоящия параграф, които могат да бъдат предмет на програми на Общността.“

Член 20 от ДЕХС беше изменен, за да се поясни задължението на държавите членки за предоставяне на информация на наемателите или собствениците. (Неизчерпателният) списък на случаи сега включва задължение за предоставяне на информация относно подмяна на котлите, използващи изкопаеми горива (56), с по-устойчиви алтернативи.

В член 20, параграф 2 от ДЕХС има изискване, което гласи: „Държавите членки осигуряват тази информация посредством достъпни и прозрачни инструменти за предоставяне на консултации като съвети относно санирането и обслужване на едно гише.“

2.6. Предоставяне на ДСС и докладване на напредъка

2.6.1. Предоставяне на ДСС

Съгласно член 2а, параграф 8 от ДЕХС (57) ДСС трябва да се предоставят на Комисията „като част от“ окончателния НПЕК на всяка държава членка. ДСС следва да се подават като приложение към НПЕК.

Съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2018/1999 крайният срок за предоставяне на окончателния НПЕК е 31 декември 2019 г., а след това — на всеки десетгодишен период.

Въз основа на дерогация, предвидена в член 2а, параграф 8 от ДЕХС обаче, крайният срок за предоставяне на първата ДСС е най-късно до 10 март 2020 г., три месеца след срока за окончателния НПЕК. Въпреки това на държавите членки се препоръчва да се стремят да финализират своите ДСС едновременно със своя окончателен НПЕК, така че да може ДСС да се вземе предвид в пълна степен и да оформи НПЕК.

Съгласно член 4, буква б), точка 3 от Регламент (ЕС) 2018/1999 като част от своя НПЕК държавите членки трябва да определят общите и конкретните цели и приноса към всяко от петте измерения на енергийния съюз. Задължителните елементи, които следва да бъдат включени в проекта на НПЕК и в окончателния НПЕК, са следните:

а) индикативни етапни цели (58);

б) пътна карта с установени на национално равнище измерими показатели за напредъка (59);

в) основана на факти преценка на очакваните икономии на енергия и ползи в по-широк смисъл (60); и

г) принос към целите на Съюза по отношение на енергийната ефективност (61) съгласно ДЕЕ в съответствие с член 2а от ДЕХС.

Тези ключови елементи трябваше да бъдат включени в проекта на НПЕК, който да бъде изготвен до края на 2018 г., и трябва да фигурират в окончателния НПЕК, който да бъде представен до края на 2019 г. Ключовите елементи са от централно значение за целите на НПЕК и стоят в основата на подсилени и пълноценни ДСС.

2.6.2. Докладване на напредъка

В глава 4 от Регламент (ЕС) 2018/1999 са определени задълженията за докладване, свързани с НПЕК, включително докладване, свързано с ДСС.

Член 17 от Регламент (ЕС) 2018/1999 съдържа изискване държавите членки да представят интегрирани национални доклади за напредъка в областта на енергетиката и климата („доклади за напредъка“) до 15 март 2023 г. и на всеки две години след това.

Съгласно член 17, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕС) 2018/1999 тези доклади за напредъка трябва да включват задължителна информация относно енергийната ефективност, която е определена в член 21 от Регламент (ЕС) 2018/1999.

2.6.2.1. Докладване относно националните криви, общите и конкретните цели

Съгласно член 21, буква а) от Регламент (ЕС) 2018/1999 докладите за напредъка трябва да включват информация за изпълнението на националните криви, общи и конкретни цели. По отношение на сградите и дългосрочните стратегии за саниране това обхваща:

а) индикативните етапни цели от ДСС; и

б) приноса към целите на Съюза по отношение на енергийната ефективност съгласно ДЕЕ в съответствие с член 2а от ДЕХС;

в) където е приложимо, актуализация на други национални общи цели, заложени в НПЕК.

2.6.2.2. Докладване относно политиките и мерките

В съответствие с член 21, буква б) от Регламент (ЕС) 2018/1999 докладите за напредъка трябва да включват информация за изпълнението на политики и мерки, включително на ДСС, съгласно член 2а от ДЕХС.

2.6.2.3. Национални цели

И накрая, съгласно член 21, буква в) от Регламент (ЕС) 2018/1999, който съдържа препратка към приложение IX, част 2 от същия регламент, докладите за напредъка трябва да включват и допълнителна информация относно националните цели, включително основни законодателни и незаконодателни политики и мерки, финансови мерки и програми, изпълнени през предходните 2 години с оглед на постигането на целите, предвидени съгласно член 4, буква б) от Регламент (ЕС) 2018/1999, включително такива за подобряване енергийните характеристики на сградите (част 2, буква а) от приложение IX към Регламент (ЕС) 2018/1999).

2.7. Добри практики за спазване на член 2а от ДЕХС

В този раздел се предлагат насоки за добри практики, които ще бъдат полезни за държавите членки при изпълнението на изискванията на член 2а. Той следва структурата на предходния раздел.

Стратегиите за саниране на сградите, подадени от държавите членки през 2014 г. и 2017 г. съгласно член 4 от ДЕЕ, ще бъдат градивни елементи за бъдещите ДСС. Насоките относно националния план за действие за енергийна ефективност (NEEAP) (62) съдържат подробни указания за включването на определени елементи в тези стратегии — съответните раздели са посочени по-долу. Това е полезна отправна точка, тъй като Директива (ЕС) 2018/844 се основава на задълженията по отношение на стратегиите за саниране на сградите.

2.7.1. Преглед на националния сграден фонд — член 2а, параграф 1, буква а) от ДЕХС

Подробна информация за елементите, които следва да бъдат обхванати при прегледа на националния сграден фонд, е посочена в насока 57, раздел 1, приложение Б към Насоките относно NEEAP.

Държавите членки се насърчават при изготвянето на своя преглед да вземат предвид изискванията на Директивата INSPIRE (63). Сградите са една от 34-те теми на данните, които се разглеждат в директивата, а до 2020 г. се очаква националните и местните публични администрации да създадат големи масиви от данни, съдържащи съответна информация (например дати на строителство, текущо използване и състояние), която може да бъде намерена и изтеглена. Полезен в това отношение може да бъде техническият доклад на Съвместния изследователски център от 2016 г. „Свързани със сградите масиви от данни, достъпни чрез геопортала INSPIRE“ (64) (Buildings-related datasets accessible through the INSPIRE geoportal).

ДСС от 2017 г. на Валония (Белгия), Франция и Малта са примери за добра практика при представянето на преглед на националния сграден фонд (65).

2.7.2. Разходно ефективни подходи за саниране — член 2а, параграф 1, буква б) от ДЕХС

В раздел 2 на приложение Б към насоките относно NEEAP са предоставени подробни указания за начините да се идентифицират разходно ефективни подходи към санирането.

ДСС от 2014 г. на региона Брюксел-столица и ДСС от 2017 г. на Валония (Белгия) и България са определени като примери за добра практика при разходно ефективните подходи (66).

Вж. също бюлетина от 2016 г. на Европейския институт за характеристиките на сградите (BPIE) „Моментите за интервенция като задължителен елемент на националните стратегии за саниране“ (Trigger points as a must in national renovation strategies) (67).

Промишлено модернизиране

Промишленото модернизиране чрез серийно производство извън обекта на сглобяеми изолационни фасадни и покривни елементи, включително окабеляване, полагане на тръби и остъкляване, може да доведе до по-ефективно от гледна точка на разходите саниране и по-малко обезпокояване на живущите по време на ремонта.

В рамките на проекта „E2ReBuild“ (68) бяха изследвани, популяризирани и демонстрирани разходно ефективни и усъвършенствани стратегии за енергийно ефективно модернизиране на двуетажни жилищни сгради, създаващи добавена стойност.

Проектът „2ndskin“ (69) събра заедно различни заинтересовани страни от строителния сектор, като целта беше да се обединят техният експертен опит и цели за изработване на концепция за иновативно модернизиране на многоетажни жилищни сгради, чиято цел е да се постигне нулево потребление на енергия, като същевременно се предлагат възможности за увеличаване на мащаба. Хипотезата на проекта е, че преоборудването за постигане на нулево потребление на енергия може да се стимулира и темповете му да се увеличат чрез прилагане на сглобяеми фасадни модули, които увеличават скоростта на монтиране и намаляват обезпокояването на живущите.

Отдаване под наем и енергийни характеристики

За да окажат допълнителна подкрепа на необходимите подобрения в техния национален фонд за отдаване под наем, държавите членки следва да обмислят въвеждането или продължаване на прилагането на изисквания за определено ниво на енергийни характеристики за имоти, отдавани под наем, в съответствие със сертификатите за енергийни характеристики (вж. съображение 9 от Директива (ЕС) 2018/844). По този начин държавите членки следва да обмислят създаването на финансови механизми, които да облекчават евентуалната тежест за собствениците на имоти при финансирането на необходимото саниране.

Нидерландското правителство обяви, че от 2023 г. нататък сградите трябва да имат енергийна оценка поне „C“, за да бъдат отдавани под наем като офис пространство (70).

В Англия и Уелс с правилата за енергийна ефективност от 2015 г.(частни имоти под наем) се определя минимално равнище на енергийна ефективност за отдавани под наем частни жилищни и нежилищни имоти. Считано от април 2018 г. наемодателите на такива имоти трябва да гарантират, че притежават оценка по сертификат за енергийни характеристики („СЕХ оценка“) най-малко „E“, преди да сключат нов договор за наем с нови или съществуващи наематели. Считано от 1 април 2020 г. (за жилищни имоти) и 1 април 2023 г. (за нежилищни имоти) изискването ще се прилага за всички частни имоти под наем, дори когато не е настъпила промяна в договорите за наем (71).

Шотландия въведе мярка, според която се изисква саниране на социалните жилища с лоши характеристики. В Гърция се прилага подобен подход, според който сградите трябва да имат оценка в СЕХ поне „C“, за да бъдат отдавани под наем или придобити от публичния сектор. До 2020 г. това задължение ще започне да се прилага за всички съществуващи договори за наем.

2.7.3. Политики и действия за основно саниране — член 2а, параграф 1, буква в) от ДЕХС

В раздел 3 от приложение Б към насоките относно NEEAP е посочена информацията, която трябва да се предостави по отношение на политиките и мерките за насърчаване на разходно ефективно основно саниране.

ДСС от 2017 г. на региона Брюксел-столица и Франция са примери за добра практика по отношение на мерките за насърчаване на основното саниране (72).

Пътни карти

В рамките на проекта „iBRoad“ (73) се работи по индивидуална пътна карта за саниране на еднофамилни къщи. Инструментът разглежда сградата като цяло и изготвя индивидуален план за саниране (iBRoad) за продължителен период (15—20 години), съчетан с дневник или паспорт на сградата, в който се отразяват интервенциите за подобряване на енергийната ефективност. Чрез „iBRoad“ беше установено, че собствениците и купувачите на жилища се нуждаят от по-удобни за ползване и надеждни съвети относно най-добрия начин за извършване на енергийно саниране.

В доклада по проекта „iBRoad“„Концепцията за индивидуална пътна карта за саниране на сгради — задълбочено проучване на четири водещи проекта“ (The concept of the individual building renovation roadmap – an in-depth case study of four frontrunner projects) (74) се изследва процесът на изготвяне и прилагане на такава пътна карта и са обхванати основните въпроси, които трябва да бъдат разгледани. В него са представени също реални примери от Дания (BetterHome (75)), Фландрия (Woningpas и EPC+), Франция (Passeport efficacité énergétique) и Германия (Individueller Sanierungsfahrplan).

Алиансът за основно саниране на сгради (Alliance for Deep Renovation in Building — ALDREN) (76) също така предлага изготвяне на паспорти за поетапно саниране и предоставя хармонизирани оценки на енергийните характеристики чрез обща европейска схема за доброволно сертифициране.

Информация, свързана със сградите

По проекта „Request2Action“ (77) в рамките на програма „Интелигентна енергия — Европа“ (ИЕЕ) бяха разработени СЕХ и начини да се подобри възприемането на препоръките в тях. Предложеното решение, което в някои случаи се доближава до паспорт, е „център“ или „едно гише“ за информация, свързана със сградите. Един пример за този подход е центърът Casa+ в Португалия, който е предназначен за съхраняване на СЕХ и свързаните с тях данни за всички жилищни сгради, така че да могат да се правят предложения за санирането им, като резултатите от него също се регистрират. Допълнителна информация може да бъде намерена в доклада „Препоръки относно изграждане на центрове“ (Recommendations on building hubs) (78).

2.7.4. Политики и действия, насочени към сградите с най-лоши характеристики и енергийната бедност — член 2а, параграф 1, буква г) от ДЕХС

2.7.4.1. Сегменти от националния сграден фонд с най-лоши характеристики

Проектът „ENERFUND“ (79) в рамките на „Хоризонт 2020“ отговаря на необходимостта от лесни за достъп и надеждни оценки на икономиите на енергия, които могат да се постигнат чрез основно енергийно ефективно модернизиране, като насърчава повече такива проекти в Европа. По проекта се разработва инструмент за вземане на решения, който оценява възможностите за основно саниране по набор от параметри — например кредитните оценки, използвани от банките за оценяване на клиентите. Инструментът е представен като онлайн карта, изобразяваща енергийните характеристики на отделните сгради.

В Дания всички асоциации за социално жилищно настаняване всеки месец правят вноски в общ фонд „солидарност“, който се използва за саниране на сградите с най-лоши характеристики.

Ограниченията за отдаваните под наем на имоти, свързани с енергийните характеристики (както е посочено в раздел 6.2), също са ефективна мярка за насърчаване на санирането на сградите с най-лоши характеристики.

Данъчните механизми са друго средство, чрез което държавите членки могат да насърчават санирането на енергийно неефективните сгради; примерите включват:

а) приспадане на подоходен данък за определени разходи за саниране с цел подобряване на енергийната ефективност (Дания); и

б) данък върху потреблението на енергия (Нидерландия) (80).

2.7.4.2. Дилеми на несъвместимите стимули

Ограниченията за отдаваните под наем имоти, свързани с енергийните характеристики, също са ефективна мярка за насърчаване на санирането на енергийно неефективните сгради. Примерите включват:

а) принуждаване на наемодателите да правят подобрения (Обединеното кралство (81)); и

б) минимални равнища на характеристиките за обособени части от сградите под наем, например: i) задължителна изолация на покрива (Фламандски норми относно жилищата); и ii) минимални равнища на СЕХ за офис помещения (Нидерландия).

2.7.4.3. Слабости на пазара

В раздел 3, буква б) от приложение Б към насоките относно NEEAP в списъка с информация, която трябва да бъде предоставена, се съдържа анализ на пречките пред санирането. В раздел 3, буква г) се предлага преодоляването на тези пречки чрез нови мерки на политиката.

В оценката на въздействието, придружаваща предложението за преразглеждане на ДЕХС (82), също са разгледани пречките пред разпространението на инвестициите в енергийна ефективност на сградите.

2.7.4.4. Намаляване на енергийната бедност

В оценката на ДСС от 2017 г. на Съвместния изследователски център се прави преглед на цитираните преки (конкретни политики и мерки) и косвени (общи стратегии или инициативи) текущи и запланувани усилия на държавите членки за намаляване на енергийната бедност. Много от мерките са под формата на финансови стимули, насочени към сегменти от населението, за които се смята, че са под линията на енергийната бедност, домакинства с ниски доходи или социални жилища. Някои държави са въвели конкретни действия за справяне с енергийната бедност в рамките на своите схеми за енергийна ефективност, докато други са създали специализирани услуги за повишаване на осведомеността и консултиране.

Обсерваторията на ЕС за енергийната бедност е ценен източник на данни и статистика. Тя е разработила показатели за енергийна бедност, събрала е обширен каталог от мерки за политиката и е съставила богато хранилище на научни изследвания. Обсерваторията помага на заинтересованите страни, участващи в разработването или прилагането на политика за борба с енергийната бедност (създатели на политики, неправителствени организации, публични органи на различни равнища, изследователи и специалисти), да определят и измерят явлението. Тя също така улеснява обмена на добри практики и осигурява материали за обучение. Обсерваторията може да подпомага пряко държавите членки чрез предоставяне на консултации и експертни познания — както ad hoc, така и чрез широкия си консултативен съвет, който се състои от опитни експерти по всички аспекти на енергийната бедност.

Във Франция националната жилищна агенция разглежда свързаната с горивата енергийна бедност, наред с другото, чрез своята програма Habiter mieux („Да живеем по-добре“). Схемата за сертификати за икономия на енергия на Франция налага ново задължение, специално насочено към борба с енергийната бедност, свързана с горивата. По схемата ще бъдат финансирани дейности сред домакинствата с ниски доходи. Франция също така създаде „обсерватория за енергийна бедност“, която да измерва по-точно ситуации на енергийна бедност, свързана с горивата, и да наблюдава публичната и частната финансова помощ за домакинствата в неравностойно положение, заедно с действия в рамките на местни и национални инициативи.

В рамките на стратегията на ирландското правителство за борба с енергийната бедност и рамката „Healthy Ireland“ („Здрава Ирландия“) националните органи създадоха схемата „Warmth and Wellbeing“ („Топлина и благоденствие“) - пилотна инициатива, която има за цел да потвърди в контекста на Ирландия международните доказателства, че превръщането на домовете в по-топло и енергийно ефективно място може да има положителен ефект върху здравето и благоденствието на хората, засегнати от енергийна бедност, които страдат също така от състояния като хронична обструктивна белодробна болест и астма. В рамките на ирландската програма за инвестиции в социални жилища всяка година на местните органи се предоставя капиталово финансиране за редица мерки за подобряване на стандарта и цялостното качество на техния социален жилищен фонд, включително модернизиране за подобряване на енергийната ефективност.

В партньорство с проекта EPISCOPE на ЕС, по пилотния проект „Irish Energy Action“ е разработен инструмент за картографиране на СЕХ (83). Интерактивна карта илюстрира различни характеристики на сградите (включително показатели за енергийна бедност) в различни квартали в Дъблин. Данните са обобщени по малки области и избирателни участъци. Това картографиране улеснява регионалния подход при разработването на местни политики и формулирането на стратегии за намаляване на енергийната бедност.

По австрийската схема за задължения за енергийна ефективност се прилага бонусен коефициент, като икономиите, постигнати в домакинствата с ниски доходи, се умножават по 1,5. Освен това доставчиците на енергия трябва да поддържат центрове, които предоставят информация и консултации, наред с другото, относно енергийната бедност. Други примери за специализирани регионални/местни програми в Австрия включват схема за енергийни консултации във Виена и проект за икономия на електроенергия за домакинства с ниски доходи в окръзите Браунау, Фрайдат и Линц-Ланд.

В договора за енергоспестяване на Нидерландия за сектора на социалните жилища под наем за асоциациите за жилищно настаняване е определена целта до 2020 г. да постигнат енергиен етикет за клас В (еквивалентен на енергиен индекс 1,25) като средна стойност.

Други примери включват:

а) Програмата PLAGE SISP в региона Брюксел-столица;

б) субсидии за индивидуални мерки за енергийна ефективност за уязвими домакинства в Хърватия;

в) програмите JESSICA в Литва и Чешката република в рамките на политиката на сближаване;

г) персонализирани консултантски услуги за енергийна ефективност за домакинства с ниски доходи в Люксембург и на други места; и

д) социални бонуси или отстъпки за сметки за енергия за семейства с ниски доходи в Италия и Франция.

Проектът REACH (84) разглежда енергийната бедност чрез обучаване на учители и учащи се в професионалните училища като енергийни съветници. Партньорите по REACH са извършили около 1 600 посещения на домакинства, за да приложат основни мерки за енергийна ефективност. В Словения проектът спомогна за стартирането на национална схема за справяне с енергийната бедност в домакинствата. Пакетите за обучение и окончателният доклад за въздействието са достъпни на уебсайта на проекта.

Проектът ASSIST (85) има за цел преодоляване на енергийната бедност и предоставяне на специализирани услуги чрез мрежа от енергийни съветници за уязвимите потребители (ЕСУП). ЕСУП трябва да бъдат подбрани измежду хора с пряк опит по отношение на уязвимостта и/или енергийната бедност, които да бъдат обучени, за да подобрят бъдещата си пригодност за заетост и да извлекат максимални ползи от партньорската работа. Действията включват:

а) работа със системи за обратна връзка;

б) енергийни одити;

в) инициативи, основани на общността;

г) подкрепа при получаването на средства за енергийна ефективност; и

изпитване на новаторски механизми за финансиране. Началото на Програмата на ЕС за градовете (86) беше положено в рамките на междуправителственото сътрудничество през 2016 г., като цялостната ѝ цел беше включването на измерението на градовете в политиките с оглед постигане на по-добро регулиране, по-добро финансиране и по-добри познания за градовете в Европа. Програмата се изпълнява чрез партньорства във формат на многостепенно управление. Едно от партньорствата е съсредоточено върху енергийния преход. Това партньорство има за цел, наред с другото, да подобри енергийната ефективност на равнище сграда чрез модернизиране за подобряване на енергийната ефективност и управление, включително предоставяне на съвети, като се допринесе и за намаляване на енергийната бедност. От друга страна, партньорството за жилищно настаняване разглежда необходимостта от увеличаване на жилищата на достъпни цени, наред с другото, чрез действия за наблюдение на инвестициите в жилища на достъпни цени, препоръки за предотвратяване на отстраненията чрез саниране с цел подобряване на енергийната ефективност, стимулиране на интегрирани подходи на квартално равнище за саниране с цел подобряване на енергийната ефективност и подобряване на данните на ЕС относно връзката между пола и енергийната бедност.

Други проекти, насочени към енергийно ефективно саниране с фокус върху социалните жилища

Макар проектът FIESTA (87) да не беше специално насочен към домакинства, засегнати от енергийна бедност, значителна част от участващите домакинства бяха в социални жилища. В рамките на проекта се разглеждаше ефективността на отоплението и охлаждането в семействата, с особен фокус върху по-уязвимите. Информационни бюра в 14 града предоставяха безплатни консултации на граждани (лично или онлайн) и извършваха енергийни одити по домовете. Най-малко 39 други европейски града официално се ангажираха да възпроизведат модела FIESTA. По проекта бяха разработени удобни за ползване материали с насоки за икономия на енергия за домакинствата, като например ФИЕСТА ръководството за енергийна ефективност (88), и кратки анимационни филми (89) на български, хърватски, английски, гръцки, италиански и испански език.

Проектът EnerSHIFT (за периода февруари 2016 г. — януари 2019 г.) (90) в рамките на програма „Хоризонт 2020“ е насочен към сектора на социалните жилища в региона Лигурия (Италия). По него се предоставя техническа помощ за подготовката на проучвания за осъществимост, като крайната цел е да се обяви търг за инвестиции от дружества за предоставяне на енергийни услуги чрез договор за енергоспестяване с гарантиран резултат. Проектът също така включва използването на средства по линия на политиката на сближаване с цел привличане на инвестиции. Целта е програма за инвестиране на близо 15 милиона евро, която ще доведе до икономии на първична енергия в размер на 14,5 GWh годишно.

През септември 2018 г. приключи процедурата за възлагане по първия търг по проекта EnerSHIFT, насочена към 44 социални жилищни сгради в провинция Генуа (Италия), а договорът трябва да бъде подписан до края на годината. Споразумение с банковата система на регион Лигурия има за цел да улесни достъпа до кредитиране на дружествата за предоставяне на енергийни услуги. Регионалният закон № 10/2004 за сектора на социалните жилища беше изменен, за да се улесни изпълнението на договорите за енергоспестяване с гарантиран резултат. В резултат на това предложените договори вече не подлежат на официално одобрение от наемателите.

Проектът „Transition Zero“ (91) има за цел да подобри разпространението на СБННПЕ в цяла Европа, като се обръща специално внимание на преоборудването на социалните жилища. Като се основава на успеха на Energiesprong в Нидерландия, „Transition Zero“ разширява преоборудването за постигане на нулево нетно потребление на енергия в Обединеното кралство и Франция, използвайки сектора на социалните жилища като катализатор. В рамките на Energiesprong се предоставят напълно интегрирани пакети за преоборудване с дългосрочни гаранции, благодарение на които решението е подходящо за търговско финансиране и пригодно за увеличаване на мащаба. „Transition Zero“ не се ограничава до намаляване на енергийната бедност — проектът е приложим и за жилищния фонд, който не е засегнат от енергийна бедност. Неговият стопански модел обаче предлага жизнеспособни решения, чрез които дружествата за социално настаняване могат да облекчат проблемите, свързани с жилищата на достъпни цени и енергийната бедност. Съответните доклади са съсредоточени върху продукти за структурно финансиране за социални жилища, гаранции за енергийна ефективност и протоколи за доставка на пакети за преоборудване, тръжни спецификации, национален и регионален регулаторен контекст в областта на преоборудването и оценка на пазара.

2.7.5. Политики и действия, насочени към обществените сгради — член 2а, параграф 1, буква д) от ДЕХС

В Хърватия два стартирани през 2015 г. проекта, насочени към улесняване на комбинираното използване на инвестиции от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) и Кохезионния фонд за саниране на обществени сгради, включваха следните елементи:

а) изготвяне на подробна проектна документация за мерки за енергийна ефективност и система за възобновяема енергия (СВЕ) в сградите; и

б) инвестиции в енергийно саниране на училищни сгради.

От общо 240 заявления бяха избрани за финансиране 12 пилотни проекта (пет за проектна документация и седем за инвестиции в училища) (92).

Словения има много обществени сгради, които са част от културно-историческото наследство, и голям потенциал за икономии на енергия. Съгласно ДЕХС обаче такива сгради обикновено се третират като изключения. Пакетът от политики на Словения включва насоки (технически препоръки) за енергийното саниране на сгради, част от културно-историческото наследство, и съдържа положителни критерии за улесняване на успешното кандидатстване на такива сгради за финансиране по линия на политиката на сближаване на ЕС (93).

По проекта „Premium Light Pro“ (94) в рамките на „Хоризонт 2020“ се работи в подкрепа на използването на системи за светодиодно (LED) осветление от публичните органи и частните дружества в девет държави от ЕС. Целта е да се помогне на публичните органи да разработят ефективни политики за улесняване въвеждането на ефективни системи за светодиодно осветление от ново поколение в сектора на услугите. На уебсайта на проекта са публикувани критерии за екологосъобразни обществени поръчки и насоки за системи за вътрешно и външно светодиодно осветление.

Проектът за координация и подкрепа „EmBuild“ (95) е насочен към:

а) подобряване на капацитета на регионалните/общинските органи за събиране на необходимите данни за изготвянето на амбициозни, устойчиви и реалистични стратегии за саниране на обществените сгради;

б) идентифициране и анализиране на разходно ефективни подходи за саниране;

в) изготвяне на препоръки за политиката, за да се насърчи разходно ефективното основно саниране на сгради и да се определят най-добрите практики;

г) насочване на решенията за публични инвестиции и улесняване на участието на частния сектор; и

д) измерване и съобщаване на очакваните икономии на енергия и ползи в по-широк смисъл.

2.7.6. Стимули за използване на интелигентни технологии и придобиване на умения — член 2а, параграф 1, буква е) от ДЕХС

2.7.6.1. Интелигентни технологии

Проектът „Smart-up“ (март 2015 г. — юли 2018 г.) (96) в рамките на „Хоризонт 2020“ имаше за цел да насърчи активното използване на интелигентни измервателни уреди и дисплеи в домовете на уязвими потребители във Франция, Италия, Малта, Испания и Обединеното кралство. Беше въведена стратегия за активно ангажиране чрез обучение на заинтересованите страни, които са в особено тесен контакт с уязвими домакинства. Повече от 550 служители на първа линия (основно социални работници) бяха обучени в рамките на 46 обучителни сесии и продължиха да консултират над 4 460 уязвими домакинства относно това:

а) как да използват енергията по-ефективно;

б) как да разчитат и разбират показанията на електромерите и/или разходомерите за газ; и

в) как да намалят сметките си за енергия.

В Испания проектът вдъхнови социална програма, финансирана от община Барселона, за борба с енергийната бедност. В резултат на това бяха обучени 100 безработни лица и повече от 1 800 уязвими домакинства получиха консултации. Друг положителен резултат е фактът, че 32 % от обучените лица понастоящем работят в информационните бюра относно енергийната бедност в Барселона. Пакетите за обучение и окончателният доклад за въздействието са достъпни на уебсайта на проекта.

В рамките на проекта PEAKapp (97) се насърчава енергоспестяването въз основа на конкурентната природа на човека, като същевременно се улеснява потреблението на чиста и евтина електроенергия от спот пазара за битови клиенти. Използвайки данни от вече инсталирани интелигентни електромери, приложението PEAKapp създава стимули не само за по-ефективно потребление на енергията, но и за пренасочване на натоварването към периоди на увеличено енергопроизводство от възобновяеми източници, като по този начин се позволява на живущите в социални жилища да участват активно на пазара на електроенергия и да се възползват от спестяване на парични средства. Понастоящем PEAKapp валидира това цифрово-технологично решение в реални условия в повече от 2 500 домакинства в Австрия, Естония, Латвия и Швеция.

Целта на проекта MOBISTYLE (98) е да мотивира промяна в поведението посредством повишаване на осведомеността на потребителите чрез предоставяне на привлекателна персонализирана информация за потреблението на енергия, средата и здравословните условия в помещенията на потребителя, чрез услуги, основани на информационни и комуникационни технологии (ИКТ). Промяната в поведението се постига чрез кампании за повишаване на осведомеността, по време на които крайните потребители се насърчават да бъдат активни по отношение на своето потребление на енергия и едновременно с това да подобряват здравето и благосъстоянието си. Решението MOBISTYLE и специално разработените услуги се валидират в реални експлоатационни условия в пет държави (99).

Проектът „Eco-Bot“ (100) има за цел оползотворяване на най-новите постижения при инструментите за чатбот (виртуален събеседник) и напреднала обработка на сигнали (т.е. дезагрегиране на данни за потреблението на енергия), като се използват данни от интелигентни измервателни уреди с ниска резолюция с цел промяна на поведението за постигане на поведение, водещо до енергийна ефективност. Проектът „Eco-Bot“ е насочен към създаване на персонализиран виртуален енергиен асистент, който да предоставя информация за потреблението на енергия по отделни консуматори (на равнище уред) чрез инструмент за чатбот.

2.7.6.2. Схеми за развиване на умения

Инициативата „BUILD UP Skills“ (101) цели да обедини работната сила в строителния сектор в Европа и да увеличи броя на квалифицираните работници. Тя се фокусира върху образованието и обучението на занаятчии и други работници на обекти в областта на енергийната ефективност и възобновяемата енергия в сградите и има три основни компонента:

а) създаване на национални платформи и пътни карти за придобиване на квалификации до 2020 г. (първи стълб: 2011—2013 г.);

б) схеми за придобиване и повишаване на квалификацията и за обучение (втори стълб: от 2013 г.); и

в) координирани дейности за подкрепа в цяла Европа (обмен в рамките на ЕС).

По проекта „Construye2020“ (Испания) (102) в рамките на инициативата „BUILD UP Skills“ беше разработено приложение за мобилни устройства, което може да се използва като средство за обучение за добри практики при разнообразни дейности за саниране на сгради, по-конкретно поставяне на алуминиева дограма, изолация, възобновяеми енергийни източници, енергийна ефективност и ефективни инсталации. В рамките на проекта, в сътрудничество с националния институт за квалификация, се разработва нова квалификация за инсталиране на термопомпи със земен източник.

По проекта „Netherlands@Work“ (103) в рамките на инициативата „BUILD UP Skills“ са разработени осем профила за професионални компетенции на работници, обхващащи уменията, необходими за изграждането на енергийно неутрални сгради. Приложението позволява на работниците да изберат подходящ курс на обучение въз основа на предишните си познания.

Партньорите по проекта BEEP (Финландия) (104) на инициативата „BUILD UP Skills“ са разработили иновативен подход за обучение (за обучаващи и работници), чрез който най-добрите практики в областта на енергийно ефективното строителство се въвеждат в цялостен набор от инструменти, включващ:

а) комплекти от слайдове и учебни видеоклипове на пет езика;

б) материали за самообучение на работниците;

в) пилотен обучителен курс за „агенти на промяната“ (опитни работници/ментори, които могат да дават пример и да обясняват как да се подобри качеството на работата); и

г) „посланик“ на обучението по строителните обекти, който играе ключова роля за убеждаването на работниците да преминат пилотното обучение.

По проекта „Qualishell“ (Румъния) (105) в рамките на инициативата „BUILD UP Skills“ беше подкрепено въвеждането на национални схеми за придобиване на квалификация за монтажници на топлоизолационни системи и високоефективни прозоречни системи, за да се осигурят високоефективни сградни обвивки и да се подпомогне преминаването към СБННПЕ.

2.7.6.3. Обучение и акредитиране на експерти

В Германия се поддържа национален списък на експерти по енергийна ефективност за програмите на федералното правителство за подпомагане в областта на енергийната ефективност, за да се подобрят местните консултантски услуги относно енергийната ефективност чрез:

а) единни критерии за квалификация;

б) доказателства за редовно повишаване на квалификацията; и

в) проверки на резултатите на случаен принцип.

Словения е предвидила общ член относно обучението/акредитирането в своето законодателство, което транспонира ДЕЕ, ДЕХС и Директивата относно възобновяемата енергия (106), и постига полезни взаимодействия чрез координиран подход за модулно обучение.

В Хърватия от 2009 г. насам се прилагат програми за обучение по енергийна ефективност за специалисти в областта на архитектурата, строителството и строителните услуги. Целта е също така да се подобрят познанията на инженерите, чиито компетентности им позволяват да подхождат към строителните работи и сградите като цяло, когато става дума за енергийните характеристики.

Държавите членки биха могли да обмислят включването на енергийната ефективност в учебните програми и програмите за обучение на професионалисти в строителния сектор (например инженери и архитекти) като част от националната им образователна политика.

2.7.7. Преценка за икономиите на енергия и ползите в по–широк смисъл — член 2а, параграф 1, буква ж) от ДЕХС

В раздел 5 от приложение Б към насоките относно NEEAP са изброени точки, които следва да бъдат оценени, за да се изготви основана на факти преценка на очакваните икономии на енергия и ползи в по-широк смисъл.

ДСС от 2017 г. на Кипър, Литва, Румъния, Финландия, Чешката република и Швеция са примери за добри практики при количественото определяне на ползите в по-широк смисъл от санирането на сградите (107).

Целта на проекта COMBI (108) в рамките на „Хоризонт 2020“ беше да се определят количествено многобройните ползи от енергийната ефективност, които не са свързани с енергията, за да бъдат включени в рамки за подпомагане на вземането на решения при разработване на политики. По проекта беше разработен онлайн инструмент (109), който е в състояние да визуализира и, когато е възможно, да оценява паричната стойност на ползите в по-широк смисъл от подобренията на енергийната ефективност. Осем от общо 21 действия за подобряване на енергийната ефективност при крайното потребление обхващат сградите (110).

Съществуват няколко текущи инициативи, които имат за цел да намалят въглеродните емисии през целия жизнен цикъл. Френската инициатива E + C има за цел регулиране на въглеродните емисии от производство на енергия към 2020 г. Финландия е разработила пътна карта за постигане на строителство с ниски въглеродни емисии. Целта е до 2025 г. да се приложат регулаторни прагови стойности за емисиите на СО2 през целия жизнен цикъл за различните видове сгради. В анализа на въздействието, извършен от VTT, се заключава, че при новото строителство може да бъде достигнато общо годишно намаление от 0,5 милиона тона СО2. Това включва допълнителни икономии (в допълнение към ревизираните норми за енергийна ефективност на СБННПЕ), основани на прилагането на концепцията за пълен жизнен цикъл. Това представлява близо 10 % от общия недостиг на Финландия по отношение на поетите ангажименти към ЕС за 2030 г. В Германия на федерално равнище („Bundesbauten“) новите сгради, собственост на федералните правителства, трябва да отговарят на насоки за устойчивост. Тези насоки са определени в рейтинговата схема за устойчивост „BNB“ (Bewertungssystem Nachhaltiges Bauen) и съдържат изчисления за оценките на база жизнения цикъл, както и референтни стойности за нови сгради. Добър пример на местно равнище е екологичната политика на кмета на Лондон, която се отнася до въглеродните емисии през целия жизнен цикъл. Продължават дискусиите за това по какъв начин концепцията да бъде включена в справката за централно планиране на Лондон, която трябва да бъде готова през 2019 г.

Други ресурси

— Доклад на Съвместния изследователски център „Насърчаване на здравословни и високо енергийно ефективни сгради в ЕС“ (Promoting healthy and energy efficient buildings in the European Union) (111), 2017 г.;

— Световна здравна организация, „Насоки на СЗО относно жилищата и здравето“ (WHO housing and health guidelines) (112);

— Проучване на BPIE на изготвени за целия ЕС модели с акцент върху здравето, благосъстоянието и производителността в училищата, административните помещен