BG Официален вестник на Европейския съюз L 78/16

ПРЕПОРЪКА (ЕС) 2018/464 НА КОМИСИЯТА

от 19 март 2018 година

за наблюдение на съдържанието на метали и йод в морски водорасли, халофити и продукти на основата на морски водорасли

(текст от значение за ЕИП)

ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,

като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 292 от него,

като има предвид, че:

(1) С Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията (1) се определят максимално допустимите количества (МДК) на арсен, кадмий и олово за различни храни. Понастоящем обаче не са определени МДК за тези вещества в морски водорасли и халофити, освен МДК, определени съгласно настоящия регламент за хранителни добавки, състоящи се изключително или предимно от морски водорасли, или за продукти, получени от морски водорасли.

(2) Съгласно Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Комисията (2) за живак във водорасли и прокариотни организми понастоящем по подразбиране е определена максимално допустима граница на остатъчни вещества (МДГОВ) от 0,01 mg/kg.

(3) През 2006 г. Научният комитет по храните установи горна граница за прием на йод в размер на 600 μg дневно за възрастни и на 200 μg дневно за деца на възраст 1—3 години (3). Той посочи, че поглъщането на богати на йод продукти от водорасли, особено сушени продукти, може да доведе до опасност от прекомерен прием на йод, ако тези продукти съдържат над 20 mg йод на килограм сухо вещество и изложеното на риск население живее в област с ендемичен дефицит на йод.

(4) Данните за наличието, които са на разположение, показват, че морските водорасли съдържат значителни концентрации на арсен, кадмий, йод, олово и живак. Тъй като халофитите също се развиват в морска среда, може с голяма степен на сигурност да се допусне, че те също демонстрират подобен модел на поглъщане на тези вещества и следователно подобен модел на замърсяване.

(5) Морските водорасли и халофитите представляват все по-важна част от моделите на консумация при определени потребители в ЕС. Поради това е необходимо да се прецени дали приносът на арсен, кадмий, йод, олово и живак от морски водорасли и халофити към общата експозиция на тези вещества би наложил определяне на МДК за арсен, кадмий и олово за тези стоки, изменение на МДГОВ за живак за водорасли и прокариотни организми, или предприемане на всякакви други действия, свързани с експозицията на йод от тези продукти.

(6) Спецификациите за добавките в храни на основата на морски водорасли са определени в приложенията към Регламент (ЕС) № 231/2012 на Комисията (4). За някои от тези добавки ЕОБХ препоръча да се преразгледат границите за онечиствания от токсични елементи, за да се гарантира, че употребата на тези добавки няма да представлява значителен източник на експозиция на тези токсични елементи, по-специално при кърмачета и малки деца (5). Поради това следва да се оцени експозицията на арсен, кадмий, йод, олово и живак в добавки в храни на основата на водорасли.

(7) С Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) се определят максимално допустимите количества от арсен, олово, кадмий и живак във фуражите. Тъй като някои видове морски водорасли се използват за фуражи, необходимо е да се изследва също съдържанието на метали в тези видове, както поради ветеринарно-санитарни съображения, така и с оглед на пренасянето на тези метали към хранителните продукти от животински произход.

(8) Необходимо е да се съберат данни относно наличието на арсен, кадмий, йод, олово и живак в различни видове морски водорасли, халофити и продукти на основата на морски водорасли, за да се обоснове оценката на експозицията чрез храната.

ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:

1. През 2018, 2019 и 2020 г. държавите членки, в сътрудничество със стопанските субекти в областта на храните и фуражите, да извършат наблюдение за наличие на арсен, кадмий, йод, олово и живак в морски водорасли, халофити и продукти на основата на морски водорасли. Наблюдението следва да включва ядивни халофити, в т.ч.Salicorna europaea и Tetragonia tetragonoides, както и разнообразни видове морски водорасли, отразяващи навиците на потребление и употребата на фуражи, в т.ч. Arame (Ecklonia bicyclis), Bladderwrack (Fucus vesiculosus), Dulse (Palmaria palmata), Hiziki (Hizikia fusiforme), Irish moss (Chondrus crispus), Oarweed (Laminaria digitata), Kombu (Laminaria japonica, Saccharina japonica), Nori or Purple laver (Porphyra and Pyropia spp.), Rockweed (Ascophyllum nodosum), Sea lettuce (Ulva sp.), Sea spaghetti (Himanthalia elongata), Serrated wrack (Fucus serratus), Sponge seaweed (Codium sp.) Sugar kelp (Sacharina latissima) Wakame (Undaria pinnatifida) и Winged kelp (Alaria esculenta), за да се извърши точна преценка на експозицията. Необходимо е да се съберат и данни за наличие в добавки в храни на основата на морски водорасли, в т.ч. E400, E401, E403, E404, E405, E406, E407, E407a и E160a(iv).

2. При наблюдението на храните да се изпълняват процедурите за вземане на проби, установени в Регламент (ЕО) № 333/2007 на Комисията (7), за да се гарантира, че пробите са представителни за изследваната партида.

3. При наблюдението на фуражите да се изпълняват разпоредбите на Регламент (ЕО) № 152/2009 на Комисията (8).

4. Анализите да се извършват в съответствие с приложение III към Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета (9), като се използва метод за анализ, за който е доказано, че води до надеждни резултати.

5. Анализът на живак за предпочитане да се извършва чрез определяне на съдържанието на метилживак и общото съдържание на живак, а анализът на арсен да се извършва чрез определяне на съдържанието на неорганичен арсен и общото съдържание на арсен и, при възможност, на съответни други видове арсен.

6. Да се докладват видовете и номерата на добавките, както и дали са анализирани пресни, сушени или преработени продукти. При възможност също така да се докладва произходът да продуктите (диворастящи или култивирани), датата и мястото на събирането им, анализираната част от морските водорасли и евентуалната информация на етикета на крайните продукти.

7. Данните от наблюдението да се представят редовно на ЕОБХ, заедно с информацията и в електронния формат за докладване, определени от ЕОБХ, с оглед на това те да бъдат обединени в една база данни.

Съставено в Брюксел на 19 март 2018 година. За Комисията Vytenis ANDRIUKAITIS Член на Комисията

(1) Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (ОВ L 364, 20.12.2006 г., стр. 5).

(2) Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 70, 16.3.2005 г., стр. 1).

(3) Приемливи горни граници на допустимата доза от витамини и минерали — Научен комитет по храните — Експертна група по диетични храни, хранене и алергии (Tolerable upper intake levels for vitamins and minerals – Scientific Committee on Food – Scientific Panel on Dietetic Products, Nutrition and Allergies). февруари, 2006 г. http://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/efsa_rep/blobserver_assets/ndatolerableuil.pdf

(4) Регламент (ЕС) № 231/2012 на Комисията от 9 март 2012 г. за определяне на спецификации на добавките в храните, включени в списъците в приложения II и III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 83, 22.3.2012 г., стр. 1).

(5) Повторна оценка на агар (E406) като добавка в храните (Re-evaluation of agar (E406) as a food additive). EFSA Journal (Бюлетин на ЕОБХ), 2016; 14(12): 4645.

(6) Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 май 2002 г. за нежелателните вещества в храните за животни (ОВ L 140, 30.5.2002 г., стр. 10).

(7) Регламент (ЕО) № 333/2007 на Комисията от 28 март 2007 г. за установяване на методите за вземане на проби и за анализ за целите на контрола на количествата на микроелементите и замърсителите при преработката в храни (ОВ L 88, 29.3.2007 г., стр. 29).

(8) Регламент (ЕО) № 152/2009 на Комисията от 27 януари 2009 г. за определяне на методите за вземане на проби и анализ за целите на официалния контрол на фуражите (ОВ L 54, 26.2.2009 г., стр. 1).

(9) Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (ОВ L 165, 30.4.2004 г., стр. 1).