22005A0121(01)



СПОРАЗУМЕНИЕ

между Европейската общност и Княжество Монако относно предвиждане на мерки с равностоен ефект на предвидените в Директива 2003/48/ЕО на Съвета

ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ

и

КНЯЖЕСТВО МОНАКО,

наричани по-долу „договаряща се страна“ или „договарящи се страни“, според случая,

с оглед на въвеждането на мерки с равностоен ефект на посочените в Директива 2003/48/ЕО на Съвета от 3 юни 2003 г. относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания, наричана по-долу „Директивата“,

СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:

Член 1

Цел

1. Да даде възможност доходите от спестявания във формата на лихвени плащания, извършени на територията на Княжество Монако в полза на бенефициери за целите на член 2, които са физически лица, пребиваващи в държава-членка на Европейската общност, да се смятат за подлежащи на ефективно данъчно облагане съгласно законите на съответната държава-членка, като се удържа данък при източника от агентите по плащанията, установени на територията на Княжество Монако, върху сумата на тези лихвени плащания съгласно условията, предвидени в членове 7 и 8 от настоящото споразумение, при спазване на мерките за доброволно разкриване на информация, предвидени в член 9 от настоящото споразумение.

2. Княжество Монако предприема изискваните мерки, за да осигури осъществяването на задачите, необходими за привеждането в изпълнение на настоящото споразумение от агентите по плащанията установени на неговата територия, независимо от мястото на установяване на длъжника по вземанията, породили лихвите.

Член 2

Определение на „бенефициер“

1. За целите на настоящото споразумение „бенефициер“ означава всяко физическо лице, което получава лихвено плащане или всяко физическо лице, за което е гарантирано лихвено плащане, освен ако не представи доказателства, че то не е било извършено или гарантирано в негова полза, когато:

2. Когато агентът по плащанията има информация, която предполага, че физическото лице, което получава лихвеното плащане или в полза на което има гарантирано лихвено плащане, може да не е бенефициерът, и когато към това лице не се прилага нито буква а), нито буква б) от параграф 1, агентът по плащанията предприема разумни мерки за установяване на самоличността на бенефициера съгласно член 3, параграф 2. Ако агентът по плащанията не може да идентифицира бенефициера, той разглежда лицето, лихвеното плащане или в полза на което има гарантирано лихвено плащане, като бенефициер.

Член 3

Самоличност и местожителство на бенефициерите

1. Княжество Монако приема и гарантира прилагането на необходимите процедури, които да позволят на агента по плащанията да установи самоличността на бенефициерите и тяхното местожителство за целите на настоящото споразумение.

2. Тези процедури включват следните изисквания:

Член 4

Определение на „агент по плащанията“

За целите на настоящото споразумение „агент по плащанията“ означава всяка банка, физическо лице, юридическо лице, персонално дружество или дъщерно дружество на международно дружество в Княжество Монако, който в хода на своята дейност приема, държи, инвестира или прехвърля активи, принадлежащи на трети страни и, дори спорадично, изплаща лихви или гарантира лихвени плащания в непосредствена полза на бенефициера.

Член 5

Определение на „компетентни органи“

За целите на настоящото споразумение компетентните органи на договарящите се страни са посочените в приложение 1.

За трети страни компетентните органи са онези органи, които имат правомощия да издават удостоверения за местожителство за данъчни цели.

Член 6

Определение на „лихвени плащания“

1. За целите на настоящото споразумение „лихвени плащания“ означава:

2. Що се отнася до параграф 1, буква в), когато агент по плащанията няма информация, отнасяща се до тази част от дохода, която произтича от лихвени плащания, общата сума на дохода се счита за лихвено плащане.

3. Що се отнася до параграф 1, буква г), когато агент по плащанията не разполага с информация относно процента на активите, инвестирани във по дългове или в акции или дялове, определени в посочената алинея, процентът се определя на 40 %.

Когато агентът по плащанията не може да определи сумата на дохода, реализиран от бенефициера, се счита, че той съответства на приходите от продажбата, изплащането или изкупуването на акции или дялове.

4. Доходи, свързани с предприятия или правни субекти, които са инвестирали до 15 % от активите си във вземания по дълг по смисъла на параграф 1, буква а), не се считат за лихвени плащания за целите на параграф 1, букви в) и г).

5. След 30 декември 2010 г. посоченият в параграф 1, буква г) и параграф 3 процент е 25 %.

6. Процентите, посочени в параграф 1, буква г) и параграф 5 се определят чрез позоваване на инвестиционната политика, формулирана в правилата за финансиране или в документите за учредяване на въпросните компании или правни субекти и, ако това не стане, чрез позоваване на действителния състав на активите на въпросните компании или правни субекти.

Член 7

Данък при източника

1. Когато бенефициерът е с местожителство в държава-членка на Европейската общност, Княжество Монако начислява данък при източника в размер на 15 % за първите три години от посочената в член 17 дата при условията на член 14, параграф 2, 20 % през следващите три години и 35 % след това.

2. Агентът по плащанията начислява данък при източника, както следва:

3. За целите на параграф 2, букви а), б) и в) данъкът при източника се начислява пропорционално за периода, през който бенефициерът е притежавал вземането по дълга, акциите или дяловете, породили дохода. Когато агентът по плащанията не може да определи периода на притежаване на базата на информацията, която има, той приема, че бенефициерът е притежавал вземането по дълга за целия срок на неговото съществуване, освен ако бенефициерът не представи доказателства за датата на придобиване.

4. Данъци и данъци при източника, различни от предвидените в настоящото споразумение, върху същото лихвено плащане, се приспадат от размера на данъка, изчислен върху същите лихвени плащания в съответствие с този член.

5. Удържането на данъка при източника от агент по плащанията с местожителство в Княжество Монако не изключва възможността държавата-членка на Европейската общност, където е местожителството за данъчни цели на бенефициера, да облага с данък дохода съгласно националното си законодателство. Когато данъчно задълженото лице декларира доход от лихви, платени от агент по плащанията, установен в Княжество Монако пред данъчните власти на държавата-членка на Европейската общност, където е местожителството му, доходът се облага при същите ставки, които са приложими към лихвите, получени в съответната държава-членка.

Член 8

Разпределяне на приходите

1. Княжество Монако задържа 25 % от приходите от данъка при източника, удържан съгласно член 7, и превежда 75 % на държавата-членка на Европейската общност по местожителството на бенефициера съгласно член 3, параграф 2, буква б).

2. Тези преводи се извършват за всяка година чрез единична вноска за всяка държава-членка най-късно в срок шест месеца след края на данъчната година в Княжество Монако.

3. Княжество Монако предприема необходимите мерки да осигури правилното функциониране на системата за разпределяне на приходите.

За целта Княжество Монако прехвърля събраните в полза на съответната държава-членка на Европейската общност приходи на компетентните органи, посочени в приложение 1 към настоящото споразумение.

Член 9

Доброволно разкриване на информация

1. Княжество Монако разработва процедура, която дава възможност на бенефициера за целите на член 2 да избегне данъка при източника по член 7 чрез изрично упълномощаване на неговия агент по плащанията, установен в Княжество Монако да разкрие лихвени плащания пред компетентните органи на Княжество Монако. Упълномощаването обхваща всички лихвени плащания, извършени от агента по плащанията в полза на бенефициера.

2. Информацията, която подлежи на разкриване от агента по плащанията при изрично упълномощаване от бенефициера, има следното минимално съдържание:

3. Компетентните органи на Княжество Монако изпращат посочената в параграф 2 информация на компетентните органи на държавата-членка на Европейската общност, в която е местожителството на бенефициера. Тази информация се предоставя най-малко веднъж годишно в срок от шест месеца след края на данъчната година в Княжество Монако по отношение на всички лихвени плащания, извършени през съответната година.

Член 10

Избягване на двойното данъчно облагане и/или възстановяване на данъка при източника

1. Държавата-членка на Европейската общност, където е местожителството за данъчни цели на бенефициера, гарантира избягването на двойното данъчно облагане, което може да възникне в резултат на удържането на данъка при източника по член 7 съгласно разпоредбите на параграфи 2 и 3.

2. Ако агент по плащанията в Княжество Монако е удържал данък при източника по член 7 върху получената от бенефициера лихва, държавата-членка на Европейската общност, където е местожителството за данъчни цели на бенефициера, му предоставя данъчен кредит в размер на удържания данък при източника. Когато тази сума надхвърля размера на дължимия данък по националното законодателство върху пълния размер на лихвата, върху която се дължи данък при източника, държавата-членка на Европейската общност, където е местожителството за данъчни цели на бенефициера, независимо от стандартните си механизми за данъчен кредит или различията в административната практика, възстановява горницата над удържания от бенефициера данък.

3. Ако в допълнение към данъка при източника по член 7 получените от бенефициера лихвени плащания са обложени с друг вид данък при източника и държавата-членка на Европейската общност, където е местожителството за данъчни цели, предоставя или би предоставила данъчен кредит за този данък при източника съгласно националното си законодателство или конвенции за избягване на двойното данъчно облагане, този данък при източника се кредитира преди прилагането на процедурата по параграф 2.

4. Държавата-членка на Европейската общност, където е местожителството за данъчни цели на бенефициера, може да замени механизма за данъчен кредит по параграфи 2 и 3 с пряко и пълно възстановяване на данъка при източника по член 7.

Член 11

Прехвърлими дългови ценни книжа

1. От посочената в член 17 дата при условията на член 14, параграф 2 и доколкото Княжество Монако налага данъка при източника по член 7 и най-малко една държава-членка на Европейската общност прилага подобни разпоредби, но най-късно до 31 декември 2010 г. вътрешните и международните облигации и други прехвърлими дългови ценни книжа, които първо са били емитирани преди 1 март 2001 г. или оригиналните проспекти за емитиране за които са били приети преди тази дата от компетентните органи, е се признават за вземания по дългове по смисъла на член 6, параграф 1, буква а), при условие, че не са пускани следващи емисии от такива прехвърлими дългови ценни книжа на или след 1 март 2002 г.

Доколкото най-малко една държава-членка на Европейската общност също прилага подобни разпоредби, разпоредбите на този член продължават да се прилагат и след 31 декември 2010 г. по отношение на прехвърлими дългови ценни книжа:

При условие и когато всички държави-членки на Европейската общност прекратят прилагането на разпоредби, подобни на съдържанието на член 7, разпоредбите на този член продължават да се прилагат и след 31 декември 2010 г. по отношение на прехвърлими дългови ценни книжа:

Ако на или след 1 март 2002 г. е пусната следваща емисия от гореспоменатите прехвърлими дългови ценни книжа, емитирани от правителството или сроден правен субект, действащ като обществен орган, или чиято роля е призната от международен договор съгласно приложение 2, цялата емисия от такива ценни книжа, състояща се от първоначалната и всяка следваща емисии, се приема за вземане по дълг по смисъла на член 6, параграф 1, буква а).

Ако на или след 1 март 2002 г. е пусната следваща емисия от гореспоменатите прехвърлими дългови ценни книжа, емитирана от друг емитент, който не е включен във втората алинея, тази следваща емисия се смята за вземане по дълг по смисъла на член 6, параграф 1, буква а).

2. Разпоредбите в този член не пречат на държавите-членки на Европейската общност да облагат с данък доходите от прехвърлимите дългови ценни книжа по параграф 1 съгласно тяхното национално законодателство.

Член 12

Обмен на информация при поискване

1. Компетентните органи на Княжество Монако и държавите-членки на Европейската общност разменят информация за деяния, които съгласно законите на запитаната държава съставляват данъчна измама по отношение на данъчното облагане на доходите от спестявания във формата на лихвени плащания.

Когато запитаната държава е Княжество Монако, за данъчна измама се смятат следните деяния по отношение на данъчното облагане на доходите от спестявания във формата на лихвени плащания:

След като бъдат ефективно установени условията по член 13, параграф 3, принципите за обмен на информация по настоящия член се прилагат към равностойни престъпления, сравними по тежест с определената по-горе данъчна измама съгласно законодателството на запитаната държава.

В отговор на надлежно обосновано запитване по параграф 3 запитваната държава предоставя, съгласно процесуалните си закони, информация относно случаите, по които запитващата държава е предприела административно, гражданско или наказателно производство по отношение на горепосочените деяния, като ограничава информацията до доходите от спестявания, които подлежат на данъчно облагане в запитващата държава.

Информацията, която може да се изпраща , е посочена в член 9, параграф 2.

2. При определяне дали информацията може да бъде предоставена в отговор на запитване, запитваната държава прилага разпоредбите за давност, които се прилагат съгласно законите на запитващата държава вместо тези на запитваната държава. Не се предоставя информация за нарушения, извършени преди 1 юли 2005 г.

3. За целите на установяването на обосноваността на запитването компетентните органи на запитващата държава, предоставят следната информация, която трябва да бъде съставена на официалния език на запитваната държавата:

4. Запитваната държава, може да откаже да предостави поисканата информация, ако запитването не е в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение.

Всяка разменена по този ред информация трябва да се разглежда като поверителна и може да се разгласява само пред лица или компетентни органи на другата договаряща се страна, които отговарят за данъчното облагане на лихвените плащания по член 1. Тези лица или органи могат да разкриват получената информация само в запитващата държава, в открити съдебни заседания или в съдебни решения във връзка с това данъчно облагане.

Информацията може да се съобщава на други лица или органи единствено с предварителното писмено съгласие на компетентния орган на договарящата се страна, която предоставя информацията.

Член 13

Консултации и преразглеждане

1. При възникнал спор между компетентен орган на Княжество Монако и един или повече компетентни органи на държавите-членки на Европейската общност за целите на член 5 относно тълкуването или прилагането на настоящото споразумение, страните полагат усилия за разрешаването му чрез взаимно споразумение. Те незабавно уведомяват Европейската комисия и компетентните органи на останалите държави-членки на Европейската общност за резултатите от техните консултации.

По въпроси относно тълкуването, Европейската комисия може да вземе участие в консултациите по искане на всеки от компетентните органи.

2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, договарящите се страни се консултират взаимно най-малко веднъж на три години или по искане на някоя от договарящите се страни за разглеждане и при необходимост по тяхна преценка подобряване на техническото функциониране на настоящото споразумение.

Във всеки случай договарящите се страни признават значението на международните събития в приложното поле на настоящото споразумение и провеждат взаимни консултации при необходимост по време на предвидените по този параграф консултации, с цел да проверят дали са необходими изменения в настоящото споразумение, като вземат предвид развитието в международен мащаб.

3. С оглед на сключването на двустранни споразумения между държавите-членки и трети страни със същите задължения, както на Княжество Монако по въпроса са данъчното облагане на доходите от спестявания във формата на лихвени плащания, Княжество Монако ще разгледа обхвата и условията за изпълнение на принципите по член 12 при равностойни престъпления, сравними по своята тежест с данъчните измами по посочения член. Княжество Монако ще предприеме консултации с Европейската комисия в тази връзка.

4. Консултациите се провеждат в едномесечен срок от датата на искането или колкото е възможно по-скоро при спешни случаи.

5. За целите на горепосочените консултации договарящите се страни взаимно се информират за възможно развитие, което би повлияло върху правилното функциониране на настоящото споразумение. Това се отнася също така и до всички релевантни споразумения между договарящите се страни и трета държава.

Член 14

Прилагане и временно спиране на прилагането

1. Прилагането на настоящото споразумение зависи от приемането и изпълнението от зависимите или асоциираните територии на държавите-членки, изброени в доклада на Съвета (икономически и финансови въпроси) до Европейския съвет в Санта Мария де Фейра на 19 и 20 юни 2000 г. и съответно от Съединените американски щати, Андора, Лихтенщайн, Швейцария и Сан Марино на мерки, еднакви или с равностоен ефект на тези, които се съдържат в Директива 2003/48/ЕО на Съвета или настоящото споразумение, които предвиждат същите дати на прилагане.

2. Договарящите се страни решават по взаимно съгласие най-малко шест месеца преди посочената в член 17 дата дали изброените в параграф 1 условия са изпълнени по отношение на датите на влизане в сила на съответните мерки в държавите-членки на Европейската общност, третите страни и зависимите или асоциирани територии. Ако не вземат решение, че условията са изпълнени, договарящите се страни по взаимно съгласие приемат нова дата за целите на член 17. В тази връзка Европейската общност нотифицира на Княжество Монако привеждането в изпълнение от държавите-членки на Европейската общност, зависимите или асоциираните територии и съответните трети страни на еднакви мерки или мерки с равностоен ефект .

3. Независимо от институционалните договорености и при условие че са изпълнени горепосочените разпоредби, Княжество Монако привежда в изпълнение настоящото споразумение от датата по член 17 и нотифицира Европейската общност за тази мярка.

4. Изпълнението на настоящото споразумение или на части от него може временно да бъде спряно от която и да е договаряща се страна с незабавно действие чрез нотификация до другата договаряща се страни, когато Директива 2003/48/ЕО на Съвета или съответна част от нея престане да се прилага временно или постоянно в съответствие със законодателството на Европейската общност или когато една от държавите-членки временно прекрати прилагането на своето въвеждащо законодателство.

5. Всяка договаряща се страна може също така да спре изпълнението на настоящото споразумение чрез нотификация до другата страна, ако една от петте трети страни, изброени по-горе (Съединените американски щати, Андора, Лихтенщайн, Швейцария или Сан Марино) или една от зависимите или асоциираните територии на държавите-членки на Европейския съюз по параграф 2 впоследствие прекрати прилагането на мерките, които са съответно еднакви или с равностоен на предвидените в Директива 2003/48/ЕО на Съвета ефект. Изпълнението се спира не по-рано от два месеца след нотификацията. Прилагането на споразумението се възобновява възможно най-скоро след възстановяването на мерките.

Член 15

Други центрове/Азиатски центрове

По време на преходния период по Директива 2003/48/ЕО на Съвета Европейската общност предприема обсъждания с други основни финансови центрове с оглед на приемането и прилагането от съответните юрисдикции на мерки, с равностоен ефект на мерките, които се прилагат в Общността.

Член 16

Подписване, влизане в сила и прекратяване

1. Настоящото споразумение подлежи на ратификация или одобряване, съгласно процедурата във всяка от договарящите се страни. Договарящите се страни се нотифицират взаимно за приключването на тези процедури. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от втория месец след последната нотификация.

2. Настоящото споразумение остава в сила до прекратяването му от която и да е от договарящите се страни чрез уведомление до другата. В този случай споразумението прекратява своето действие дванадесет месеца след връчването на уведомлението.

3. Всяка от договарящите се страни може да прекрати настоящото споразумение, като нотификация до другата. В този случай споразумението прекратява своето действие дванадесет месеца след нотификацията.

Член 17

Правила за привеждане в изпълнение

Без да се засягат разпоредбите на член 14, договарящите се страни приемат законите, подзаконовите нормативни актове и административните разпоредби, необходими за осигуряване на прилагането на споразумението от 1 юли 2005 г.

Член 18

Претенции и заключителни разпоредби

1. Прекратяването или пълното или частично временно спиране на настоящото споразумение не засяга претенциите на трети страни съгласно член 10.

2. В такъв случай Княжество Монако съставя окончателната сметка, преди края на срока на прилаган на настоящото споразумение, и извършва окончателно плащане на всяка държава-членка на Европейската общност.

Член 19

Териториално приложно поле

Настоящото споразумение се прилага, от една страна, на териториите, за които се прилага Договорът за създаването на Европейската общност и при условията предвидени в него, от друга страна, към територията на Княжество Монако.

Член 20

Приложения

1. Двете приложения са неразделна част от настоящото споразумение.

2. Списъкът на компетентните органи в приложение 1 може да се изменя чрез обикновена нотификация до другата договаряща се страна от Княжество Монако по отношение на органа в буква а) от горепосоченото приложение и от Европейската общност по отношение на останалите органи.

Списъкът на свързаните субекти в приложение 2 може да се изменя по взаимно съгласие.

Член 21

Езици

1. Настоящото споразумение е съставено в два екземпляра на следните езици: чешки, датски, нидерландски, английски, естонски, фински, френски, немски, гръцки, унгарски, италиански, латвийски, литовски, полски, португалски, словашки, словенски, испански и шведски, като всички текстове са автентични.

2. Текстът на малтийски език се удостоверява от договарящите се страни на основата на размяна на писма. Той също има еднаква сила с останалите езици, посочени в параграф 1.

EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.

NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.

TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.

ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt.

SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.

ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία.

IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have signed the present Agreement.

EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.

IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la propria firma in calce al presente accordo.

TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.

TAI PALIUDYDAMI, šį Susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.

A FENTIEK HITELÉÜL az alulírott meghatalmazottak e megállapodást alább kézjegyükkel látták el.

B'XIEHDA TA' DAN, il-Plenipotenzjari hawn taħt iffirmati ffirmaw dan il-Ftehim.

TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben geplaatst.

NA DOWÓD CZEGO niżej podpisani pełnomocnicy podpisali niniejszą Umowę.

EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuserem as suas assinaturas no final do presente Acordo.

NA DÔKAZ ČOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.

V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali ta sporazum.

TÄMÄN VAKUUDEKSI allamainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.

TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.

Hecho en Bruselas, el siete de diciembre del dos mil cuatro.

V Bruselu dne sedmého prosince dva tisíce čtyři.

Udfærdiget i Bruxelles, den syvende december to tusind og fire.

Geschehen zu Brüssel am siebten Dezember zweitausendundvier.

Kahe tuhande neljanda aasta detsembrikuu seitsmendal päeval Brüsselis.

Έγινε στις Βρυξέλλες, στις εφτά Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.

Done at Brussels on the seventh day of December in the year two thousand and four.

Fait à Bruxelles, le sept décembre deux mille quatre.

Fatto a Bruxelles, addì sette dicembre duemilaquattro.

Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada septītajā decembrī.

Pasirašyta du tūkstančiai ketvirtų metų gruodžio septintą dieną Briuselyje.

Kelt Brüsszelben, a kettőezer negyedik év december hetedik napján.

Magħmul fi Brussel fis-seba' jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u erbgħa.

Gedaan te Brussel, de zevende december tweeduizendvier.

Sporządzono w Brukseli dnia siódmego grudnia roku dwutysięcznego czwartego.

Feito em Bruxelas, em sete de Dezembro de dois mil e quatro.

V Bruseli siedmeho decembra dvetisícštyri.

Podpisano v Bruslju, dne sedmega decembra leta dva tisoč štiri.

Tehty Brysselissä seitsemäntenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaneljä.

Som skedde i Bryssel den sjunde december tjugohundrafyra.

Por la Comunidad Europea Za Evropské společenství For Det Europæiske Fællesskab Für die Europäische Gemeinschaft Euroopa Ühenduse nimel Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα For the European Community Pour la Communauté européenne Per la Comunità europea Eiropas Kopienas vārdā Europos bendrijos vardu az Európai Közösség részéről Għall-Komunità Ewropea Voor de Europese Gemeenschap W imieniu Wspólnoty Europejskiej Pela Comunidade Europeia Za Európske spoločenstvo za Evropsko skupnost Euroopan yhteisön puolesta På Europeiska gemenskapens vägnar