Временно споразумение за партньорство

между Европейската общност, от една страна, и държавите от Тихоокеанския басейн, от друга страна

ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ, наричана по-долу "Страната по споразумението ЕО",

от една страна, и

РЕПУБЛИКА ОСТРОВИ ФИДЖИ,

НЕЗАВИСИМАТА ДЪРЖАВА ПАПУА-НОВА ГВИНЕЯ(наричана по-долу "Папуа-Нова Гвинея")

наричани по-долу "държавите от Тихоокеанския басейн",

от друга страна,

КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Споразумението за партньорство между членовете на групата страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга страна, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. и ревизирано през 2005 г. (наричано по-долу "Споразумението от Котону");

КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД факта, че срокът на прилагане на търговските преференции, предоставени със Споразумението на Котону, ще изтече на 31 декември 2007 г.;

КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД отрицателното въздействие върху износа от държавите от Тихоокеанския басейн за Европейската общност, до което може да доведе изтичането на срока на прилагане на търговските преференции от Котону, ако до 31 декември 2007 г. не бъде въведен заместващ търговски режим, съвместим със СТО, и факта, че поради това е необходимо да се сключи Временно споразумение за партньорство, чрез което да бъдат защитени търговските и свързаните с развитието интереси на засегнатите държави от Тихоокеанския басейн;

КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД факта, че страната по споразумението ЕО предложи подобрен достъп до пазара в рамките на преговорите за споразумения за икономическо партньорство (СИП) и че държавите от Тихоокеанския басейн желаят да се възползват от това предложение, считано от 1 януари 2008 г.;

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО, че продължават да са ангажирани с провежданите преговори, чиято цел е сключването на цялостно споразумение за икономическо партньорство до 31 декември 2008 г., в което да бъдат включени всички значими елементи и да бъдат обхванати всички заинтересовани тихоокеански острови;

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО, че сътрудничеството за развитие ще представлява елемент от изключително значение за цялостното СИП и съществен фактор за осъществяване на неговите цели;

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО ангажимента си за постигане на целите и прилагането на Споразумението от Котону и като желаят да действат, като се основават на тази ангажираност;

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО ангажимента си да зачитат правата на човека, демократичните принципи, принципа за върховенството на закона и принципа на доброто управление, които представляват съществени и фундаментални елементи на Споразумението от Котону, както и устойчивото и справедливо развитие, при засилено участие от страна на активно и организирано гражданско общество и на частния сектор, които, наред с пазарната икономика, са основните елементи, признати в Споразумението от Котону като допринасящи за постигането на целите на партньорството;

КАТО ПОТВЪРЖДАВAТ ОТНОВО ангажимента си да работят заедно за постигане на целите на Споразумението от Котону за премахване на бедността, устойчиво развитие и постепенното интегриране на държавите от Тихоокеанския басейн в световната икономика, като се вземат предвид техният политически избор и приоритети за развитие;

КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ ОТНОВО ангажимента си да оказват подкрепа за процеса на регионална интеграция на държавите в Тихоокеанския регион, и по-специално за укрепване на регионалната икономическа интеграция като ключов инструмент за тяхното интегриране в световната икономика, както и да им помагат да посрещнат предизвикателствата на глобализацията и да постигнат икономическото и социалното развитие, към което се стремят;

КАТО ЖЕЛАЯТ да работят в тясно сътрудничество на национално равнище в рамките на съществуващите структури, предвидени в Споразумението от Котону, за да се постигане максимално единодействие между сътрудничеството за развитие и целите на настоящото споразумение;

КАТО ЖЕЛАЯТ да премахнат постепенно пречките пред търговията помежду си, като същевременно отчитат принципите на асиметричния подход и гъвкавостта;

КАТО ЖЕЛАЯТ да създадат рамка за подобрени механизми за търговия между държавите от Тихоокеанския басейн и Европейската общност, които да са в съответствие с техните задължения в рамките на Световната търговска организация (СТО);

КАТО ЖЕЛАЯТ да създадат институционална рамка за временното споразумение за партньорство и механизъм за разрешаване на всякакви спорове, които биха могли да възникнат при техните взаимоотношения, в съответствие с целите на настоящото споразумение.

РЕШИХА ДА СКЛЮЧАТ НАСТОЯЩОТО СПОРАЗУМЕНИЕ:

ЧАСТ I

ТЪРГОВСКО ПАРТНЬОРСТВО ЗА УСТОЙЧИВО РАЗВИТИЕ

Член 1

Цели

Целите на настоящото споразумение са:

а) да позволи на държавите от Тихоокеанския басейн да започнат да използват подобрения достъп до пазара, предложен от страната по споразумението ЕО в рамките на преговорите за СИП, и същевременно да избегне прекъсването на търговията между държавите от Тихоокеанския басейн и Европейската общност с оглед изтичането на 31 декември 2007 г. на срока на действие на търговските преференции, предоставени по силата на Споразумението от Котону, и до сключването на цялостно СИП между държавите от Тихоокеанския басейн и страната по споразумението ЕО и, в зависимост от случая, нейните държави-членки;

б) да насърчи устойчивото развитие и постепенното интегриране на държавите от Тихоокеанския басейн в световната икономика в съответствие с техния политически избор и приоритети за развитие;

в) да създаде зона за свободна търговия между страните на основата на взаимния интерес и да изпълни тази цел чрез поетапна либерализация на търговията по начин, съответстващ на приложимите правила на СТО и принципа на асиметричния подход, пропорционално на специфичните нужди и ограниченията по отношение на капацитета на държавите от Тихоокеанския басейн, що се отнася до равнището на ангажиментите по настоящото споразумение и до предвидения в него график за изпълнението им;

г) да установи подходящите процедури за уреждане на спорове;

д) да установи подходящите институционални договорености.

Член 2

Принципи

1. Настоящото споразумение се основава на основните принципи и на съществените и фундаменталните елементи, определени в членове 2 и 9 от Споразумението от Котону. Настоящото споразумение се основава на разпоредбите на Споразумението от Котону и предходните споразумения между държавите от АКТБ и ЕО в областта на регионалното сътрудничество и интеграция, както и в областта на икономическото и търговското сътрудничество.

2. Страните се споразумяват Споразумението от Котону и настоящото споразумение да се прилагат по начин, по който да се допълват и укрепват взаимно.

Член 3

Устойчиво развитие

1. Страните потвърждават отново, че целта за устойчиво развитие е неразделна част от разпоредбите на настоящото споразумение, съответстваща на общите цели и принципи, определени в членове 1, 2 и 9 от Споразумението от Котону, и по-специално на общия ангажимент за намаляване и -като резултат от това — премахване на бедността по начин, съвместим с целите за устойчиво развитие.

2. По отношение на настоящото споразумение страните разглеждат тази цел като ангажимент, че:

а) прилагането на настоящото споразумение изцяло се съобразява с най-съществените интереси в човешки, културен, икономически, социален, здравен и екологичен план, на тяхното съответно население и бъдещи поколения;

б) методите за вземане на решения отчитат фундаменталните принципи за собствен принос, участие и диалог.

3. Във връзка с това страните се споразумяват да работят в сътрудничество за постигането на устойчиво развитие, насочено към човешката личност — основен бенефициер на развитието.

Член 4

Регионална интеграция

1. Настоящото споразумение се основава на регионалната интеграция и цели нейното задълбочаване, като страните се ангажират да си сътрудничат за по-нататъшното ѝ развитие.

2. Настоящото споразумение по никакъв начин не възпрепятства дадена страна да участва в споразумение за създаване на зона за свободна търговия, митнически съюз или друго споразумение за свободна търговия с които и да било други държави.

Член 5

Сътрудничество в рамките на международни форуми

1. Страните се стремят да си сътрудничат в рамките на всички международни форуми, на които се обсъждат въпроси, имащи отношение към настоящото споразумение.

2. Страните признават, че регионалните организации могат да имат ценен принос за постигане на целите на настоящото споразумение. Страните се споразумяват да работят в тясно сътрудничество със съществуващите тихоокеански регионални организации и програми, винаги когато това е полезно и възможно, в подкрепа на прилагането на настоящото споразумение.

ЧАСТ II

ТЪРГОВИЯ СЪС СТОКИ

Член 6

Приложно поле

Настоящото споразумение се прилага по отношение на продукти с произход от Европейската общност или от държавите от Тихоокеанския басейн, които попадат в глави 01—97 от съответните тарифни номенклатури на страната по споразумението ЕО и на държавите от Тихоокеанския басейн в съответствие с правилата за класиране, приложими към Хармонизирана система за описание и кодиране на стоките (ХС).

ГЛАВА 1

Мита

Член 7

Мита и други такси

1. Понятието "мита" обхваща всяко мито или всякакъв вид такса, събирани върху или във връзка с вноса на стоки, включително всякаква форма на допълнителен данък или допълнителна такса, но не включва:

а) вътрешни данъци или други вътрешни такси, наложени в съответствие с член 23;

б) всякакви антидъмпингови, изравнителни или защитни мерки, налагани в съответствие с част II, глава 2;

в) плащания или други такси, налагани в съответствие с параграф 2.

2. Плащанията и таксите, посочени в параграф 1, буква в), са ограничени до размера на приблизителната стойност на извършените услуги и не представляват косвен начин за закрила на местните продукти, нито облагане на вноса за данъчни цели. Такива плащания и такси не се прилагат на адвалорна основа.

Член 8

Правила за произход

За целите на настоящата глава понятието "с произход от" означава, че продуктът отговаря на правилата за произход, определени в протокол II към настоящото споразумение. В рамките на първите пет години след влизането в сила на настоящото споразумение страните преразглеждат действието на тези разпоредби с цел по-нататъшно опростяване на понятията и методите, използвани за целите на определяне на произхода с оглед на нуждите за развитие на държавите от Тихоокеанския басейн. При подобно преразглеждане се обръща особено внимание на необходимостта от осигуряване на сигурност за инвеститорите, на развитието на технологиите и на производствените процеси и на всички други фактори, включително провеждащите се реформи по отношение на правилата за произход и установяването на подходящи механизми за административно сътрудничество между страните и държавите от Тихоокеанския басейн, според случая, които биха могли да наложат изменения в разпоредбите на посочения протокол. Най-късно една година преди края на посочения период страните започват преговори във връзка с протокола с оглед на неговото изменение или замяна. Такова изменение или замяна се приема с решение на Комитета по търговия.

Член 9

Класиране на стоките

Класирането на стоките, предмет на търговия между страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн, е определеното в съответните тарифни номенклатури, основаващи се на Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките.

Член 10

Премахване на митата при износ

Нито страната по споразумението ЕО, нито държавите от Тихоокеанския басейн могат да запазват или въвеждат всякакви мита, данъци или други плащания или такси, налагани при износ или във връзка с износ на стоки за другата страна, или всякакви вътрешни данъци, плащания или такси върху стоките, изнасяни за другата страна, надвишаващи тези, които са налагани по отношение на подобни продукти, предназначени за продажба на вътрешния пазар, с изключение на:

а) случаите, в които тези мерки са необходими, в съчетание с местните мерки, за гарантиране на платежоспособността на дадена държава от Тихоокеанския басейн или за опазване на околната среда; както и

б) извънредни обстоятелства, при които дадена държава от Тихоокеанския басейн може да обоснове специфична защита за развиване на нововъзникнал промишлен отрасъл, тази държава от Тихоокеанския басейн може да въведе временни данъци върху износа по отношение на ограничен брой продукти, предназначени за пазара на ЕО, след постигане на взаимно съгласие с страната по споразумението ЕО [1].

Член 11

Мита за продукти с произход от държавите от Тихоокеанския басейн

Продуктите с произход от държавите от Тихоокеанския басейн се внасят в страната по споразумението ЕО безмитно, с изключение на продуктите, посочени в приложение I, и при определените в него условия.

Член 12

Мита върху продуктите с произход от страната по споразумението ЕО

Митата при внос на продукти с произход от страната по споразумението ЕО се намаляват или премахват в съответствие с посочените в приложение II разпоредби.

Член 13

Изменение на ангажиментите по отношение на митата

В случай на сериозни затруднения във връзка с вноса на даден продукт, държавата от Тихоокеанския басейн, изпитваща такива затруднения, може да поиска от Комитета по търговия да преразгледа графика за намаляване и премахване на митата, с цел да се измени, ако е необходимо, графикът за намаляване или премахване по взаимно съгласие.

При наличие на съгласие Комитетът по търговия може да измени приложение II по начин, който сметне за целесъобразен.

Страните гарантират, че подобни изменения не водят до несъвместимост на настоящото споразумение с изискванията на член XXIV от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) от 1994 г.

Член 14

Запазване на статуквото

В търговията между страните не се въвеждат нови мита и не се увеличават вече прилаганите такива, считано от дата на влизане в сила на споразумението, по отношение на всички продукти, предмет на ангажименти за либерализация.

Член 15

Движение на стоки

1. Митата върху стоки с произход от страната по споразумението ЕО или от държавите от Тихоокеанския басейн се налагат еднократно. След налагане на митата стоките с произход от която и да било от страните се движат свободно на територията съответно на страната по споразумението ЕО или на държавите от Тихоокеанския басейн, без заплащане на допълнителни мита.

2. Независимо от разпоредбите на параграф 1 и за стоките от тарифните позиции, за които митата все още не са премахнати във всички държави от Тихоокеанския басейн, всяко мито, заплатено при внос в дадена държава от Тихоокеанския басейн, се възстановява изцяло и незабавно, когато стоките напускат митническата територия, където е осъществен първоначалният внос. За тези продукти митото се плаща в държавите, където се извършва потреблението.

3. Страните се споразумяват да си сътрудничат с оглед улесняване на движението на стоки и опростяване на митническите процедури, както е предвидено в глава 4.

Член 16

Клауза за недискриминация

1. По отношение на въпросите, попадащи в приложното поле на настоящата глава, страната по споразумението ЕО предоставя на държавите от Тихоокеанския басейн всяко по-благоприятно третиране, приложимо вследствие на факта, че страната по споразумението ЕО става страна по споразумение за свободна търговия с трети страни след подписването на настоящото споразумение.

2. По отношение на въпросите, попадащи в приложното поле на настоящата глава, държавите от Тихоокеанския басейн предоставят на страната по споразумението ЕО всяко по-благоприятно третиране, приложимо вследствие на факта, че държавите от Тихоокеанския басейн стават страна по споразумение за свободна търговия с основна търговска и икономическа сила след подписването на настоящото споразумение.

3. Когато някоя държава или държавите от Тихоокеанския басейн могат да докажат, че са получили от трета страна третиране по отношение на стоките, включително правилата за произход, което е значително по-благоприятно от предоставеното от страната по споразумението ЕО, страните ще проведат консултации и съвместно ще решат по какъв начин най-добре да приложат разпоредбите на параграф 2.

4. Разпоредбите на настоящата глава не се тълкуват така, че да създават за страната по споразумението ЕО или за която и да било държава от Тихоокеанския басейн задължение за реципрочно предоставяне на преференциално третиране, приложимо вследствие на факта, че страната по споразумението ЕО или която и да било държава от Тихоокеанския басейн е страна по споразумение за свободна търговия с трети страни към датата на подписване на настоящото споразумение.

5. За целите на настоящия член "споразумение за свободна търговия" означава споразумение, което по същество либерализира търговията и предвижда липсата или премахването на всякаква съществена дискриминация между или сред страните по посоченото споразумение чрез премахване на съществуващите дискриминационни мерки и/или забрана за въвеждане на нови такива или на по-силно дискриминационни мерки към момента на влизане в сила на настоящото споразумение или в разумен срок.

6. За целите на настоящия член "основна търговска и икономическа сила" означава всяка развита държава или всяка държава, чийто дял в световния износ на стоки възлиза на над 1 % през годината преди влизането в сила на споразумението за свободна търговия, посочено в параграф 2, или всяка група държави, действащи индивидуално, колективно или посредством споразумение за свободна търговия, чийто общ дял в световния износ на стоки възлиза на над 1,5 % през годината преди влизането в сила на споразумението за свободна търговия, посочено в параграф 2 [2].

Член 17

Специални разпоредби относно административното сътрудничество по митнически въпроси

1. Страните признават, че административното сътрудничество е от съществено значение за прилагането и контрола на преференциалното третиране, предоставено съгласно настоящата част, и подчертават своята ангажираност в борбата с нередностите и измамите в митническата област и свързаните с нея въпроси.

2. В случаите, в които страна или държава от Тихоокеанския басейн е установила въз основа на обективна информация липса на административно сътрудничество и/или нередности или измама, засегнатата страна или държава от Тихоокеанския басейн може временно да спре да предоставя съответното преференциално третиране на въпросния(ите) продукт(и) в съответствие с настоящия член.

3. За целите на настоящия член липса на административно сътрудничество се определя, inter alia, като:

а) системно неизпълнение на задълженията за проверка на произхода на съответния(ите) продукт(и);

б) системен отказ или неоснователно забавяне на провеждането на последваща проверка на доказателството за произход и/или на съобщаването на резултатите от нея;

в) системен отказ или неоснователно забавяне при предоставяне на разрешение за провеждане на мисии в рамките на административното сътрудничество с цел проверка на истинността на документите или точността на информацията от значение за предоставянето на въпросното преференциално третиране.

За целите на настоящия член нередност или измама може да се установи, inter alia, когато без задоволително обяснение се стигне до рязко нарастване на вноса на стоки, надвишаващо обичайното равнище на производство и капацитета за износ на другата страна или държава от Тихоокеанския басейн, според случая, което е свързано с обективна информация относно нередности или измама.

4. Прилагането на спиране съгласно параграф 2 се подчинява на следните условия:

а) страната или държавата от Тихоокеанския басейн, според случая, която е установила въз основа на обективна информация липса на административно сътрудничество и/или нередности или измама, уведомява без необосновано забавяне Комитета по търговия за своята констатация, заедно с обективната информация по случая, и започва консултации в рамките на Комитета по търговия въз основа на цялата имаща отношение информация и обективните констатации с цел намиране на приемливо решение както за страната по споразумението ЕО, така и за държавата или държавите от Тихоокеанския басейн, според случая;

б) когато страните са започнали консултации в рамките на Комитета по търговия, както е посочено по-горе, и не са успели да постигнат съгласие по приемливо решение в тримесечен срок след уведомяването, засегната страна или държава от Тихоокеанския басейн може да спре предоставянето на съответното преференциално третиране по отношение на въпросния(ите) продукт(и). Комитетът по търговия се уведомява без необосновано забавяне за всяко спиране.

в) спирането по настоящия член се ограничава до необходимото за защита на финансовите интереси на съответната страна или държава от Тихоокеанския басейн. То не е за срок над шест месеца, който може да бъде подновен. Незабавно след приемането на решения за спиране за тях се уведомяват засегнатата страна или държава от Тихоокеанския басейн, както и Комитетът по търговия. Те са предмет на периодични консултации в рамките на Комитета по търговия, и по-специално с оглед на тяхната отмяна веднага щом отпаднат условията за прилагането им.

5. Едновременно с уведомяването на Комитета по търговия съгласно параграф 4, буква a) от настоящия член, съответната страна или държава от Тихоокеанския басейн публикува известие до вносителите в своя официален вестник или бюлетин. В известието до вносителите се посочва, че въз основа на обективна информация по отношение на съответния продукт или съответния произход е установена липса на административно сътрудничество и/или са установени нередности или измама.

Член 18

Отстраняване на административни грешки

Страните признават правото на всяка от тях да отстранява грешки по време на прилагането на настоящото споразумение. При констатиране на грешки всяка една страна може да поиска от Комитета по търговия да разгледа възможностите за приемане на подходящи мерки с оглед разрешаване на възникналия проблем.

ГЛАВА 2

Инструменти за търговска защита

Член 19

Антидъмпингови и изравнителни мерки

1. При спазване на разпоредбите в настоящия член, настоящото споразумение по никакъв начин не възпрепятства страната по споразумението ЕО или държавите от Тихоокеанския басейн, независимо дали членуват в СТО, да приемат самостоятелно или колективно антидъмпингови или изравнителни мерки съгласно съответните споразумения в рамките на СТО. За целите на настоящия член произходът се определя в съответствие с непреференциалните правила за произход на страните.

2. Страната по споразумението ЕО не може да наложи окончателни антидъмпингови или изравнителни мита по отношение на продукти, внасяни от държавите от Тихоокеанския басейн, преди да е разгледала възможността за налагане на конструктивни коригиращи мерки, предвидени в имащите отношение споразумения на СТО, в съответствие със законодателството на ЕО. В това отношение страната по споразумението ЕО предоставя подходяща помощ на износителите от държавите от Тихоокеанския басейн, които предлагат такива конструктивни коригиращи мерки.

3. В случаите, когато регионален или подрегионален орган е наложил антидъмпингова или изравнителна мярка от името на две или повече държави от Тихоокеанския басейн, съществува само една инстанция за съдебен контрол, като се включва и фазата на обжалване.

4. В случаите, когато могат да бъдат наложени антидъмпингови или изравнителни мерки както в регионален или подрегионален, така и в национален план, страните или държавите от Тихоокеанския басейн, според случая, гарантират, че тези мерки не се прилагат едновременно по отношение на един и същи продукт от регионалните или подрегионалните органи, от една страна, и от националните органи, от друга страна.

5. Страната по споразумението ЕО уведомява държавите износители от Тихоокеанския басейн за получаването на всяка надлежно подкрепена с доказателства жалба преди започването на разследване.

6. Разпоредбите на настоящия член се прилагат за всички разследвания, започнати след влизането в сила на настоящото споразумение.

7. Разпоредбите на настоящото споразумение относно уреждане на спорове не се прилагат по отношение на разпоредбите на настоящия член.

Член 20

Многостранни защитни мерки

1. При спазване на разпоредбите на настоящия член никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не възпрепятства държавите от Тихоокеанския басейн и страната по споразумението ЕО да приемат мерки в съответствие с член XIX от ГАТТ от 1994 г., Споразумението за защитните мерки и член 5 от Споразумението за селското стопанство. За целите на настоящия член произходът се определя в съответствие с непреференциалните правила за произход на страните.

2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, с оглед на общите цели за развитие, поставени в настоящото споразумение, и малкия размер на икономиките на държавите от Тихоокеанския басейн, страната по споразумението ЕО изключва вноса от всяка една държава от Тихоокеанския басейн от каквито и да било мерки, приети съгласно член XIX от ГАТТ от 1994 г., Споразумението на СТО за защитните мерки и член 5 от Споразумението за селското стопанство.

3. Разпоредбите на параграф 2 се прилагат за период от пет години, считано от датата на влизане в сила на споразумението. Не по-късно от 120 дни преди края на този период страните правят преглед на действието на тези разпоредби в зависимост от нуждите от развитие на държавите от Тихоокеанския басейн, с цел да се прецени дали срокът на тяхното прилагане да бъде допълнително удължен.

4. Разпоредбите на настоящото споразумение относно уреждането на спорове не се прилагат по отношение на разпоредбите на параграф 1.

Член 21

Двустранни защитни мерки

1. Независимо от разпоредбите на член 20, след като е разгледала другите възможности за решение, страната по споразумението ЕО или дадена държава от Тихоокеанския басейн може да наложи защитни мерки за ограничен период, които представляват дерогация от разпоредбите на членове 11 и 12, при условията и в съответствие с процедурите, определени в настоящия член.

2. Защитните мерки, посочени в параграф 1 по-горе, могат да се налагат, когато продукт с произход от страната по споразумението ЕО или от държава от Тихоокеанския басейн се внася на територията на страната по споразумението ЕО или на държава от Тихоокеанския басейн в такива завишени количества и при такива условия, че причинява или застрашава да причини:

а) сериозна вреда на местния промишлен отрасъл, произвеждащ подобни или пряко конкурентни продукти на територията на страните вносители или държавите от Тихоокеанския басейн вносители; или

б) смущения в определен сектор или промишлен отрасъл на икономиката, независимо дали от икономическо или социално естество, или трудности, които биха могли да доведат до сериозно влошаване на икономическото състояние на страните вносители или държавите от Тихоокеанския басейн вносители; или

в) смущения на пазарите на подобни или пряко конкурентни селскостопански продукти [3] или в механизмите, регулиращи тези пазари.

3. Посочените в настоящия член защитни мерки не надхвърлят необходимото за отстраняване или предотвратяване на сериозната вреда или смущенията, както са определени в параграф 2 и параграф 5, буква б). Тези защитни мерки на страните вносители или държавите от Тихоокеанския басейн вносители могат да се изразяват единствено в някоя от или в комбинация от следните мерки:

а) спиране на по-нататъшното намаляване на митническата ставка при внос за съответния продукт, както е предвидено в настоящото споразумение;

б) увеличаване на митническата ставка за съответния продукт до ниво, което не надвишава митническата ставка, приложима за внос с произход от други членове на СТО; и

в) въвеждане на тарифни квоти за съответния продукт.

4. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3 по-горе, когато даден продукт с произход от една или няколко държави от Тихоокеанския басейн се внася в такива завишени количества и при такива условия, че този внос причинява или застрашава да причини някоя от ситуациите, посочени в параграф 2, букви а), б) и в) по-горе, по отношение на един или повече от най-отдалечените региони на страната по споразумението ЕО, страната по споразумението ЕО може да приеме мерки за надзор или защитни мерки, ограничени до засегнатия(ите) регион(и), в съответствие с процедурите, определени в параграфи 6—9.

5. а) Без да се засягат разпоредбите в параграфи 1, 2 и 3 по-горе, когато даден продукт с произход от страната по споразумението ЕО се внася в такива завишени количества и при такива условия, че този внос причинява или застрашава да причини някоя от ситуациите, посочени в параграф 2, букви а), б) е в) по-горе, по отношение на държава от Тихоокеанския басейн, съответната държава от Тихоокеанския басейн може да приеме мерки за надзор или защитни мерки, ограничени до нейната територия, в съответствие с процедурите, определени в параграфи 6—9.

б) Дадена държава от Тихоокеанския басейн може да приеме защитни мерки, когато в резултат на намалението на митата продукт с произход от страната по споразумението ЕО се внася на нейната територия в такива завишени количества и при такива условия, че причинява или застрашава да причини смущения на зараждаща се промишленост, произвеждаща подобни или пряко конкурентни продукти. Тези мерки се взимат с цел насърчаване развитието на производителни и устойчиво развити промишлени отрасли с цел повишаване на общия жизнен стандарт на хората. Настоящата разпоредба се прилага само за период от двадесет години, считано от датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Мерките трябва да бъдат взети в съответствие с определените в параграфи 6—9 процедури, като обаче първоначалната продължителност на мерките може да бъде седем години - в случай на държави, които не са сред най-слабо развитите страни, като се провежда съвместен преглед за възможно допълнително удължаване на срока с три години, и дванадесет години — по отношение на малките островни държави и най-слабо развитите държави от Тихоокеанския басейн, като се провежда съвместен за възможно допълнително удължаване на срока с три години. Никоя държава от Тихоокеанския басейн не може, в нито един момент, да повишава тарифите по отношение на стоките с произход от страната по споразумението ЕО в съответствие с настоящата разпоредба с повече от 3 % от тарифните линии или с повече от 15 % от общата стойност на стоките с произход от страната по споразумението ЕО, изчислени като средна стойност на вноса през последните три години.

6. а) Защитните мерки, посочени в настоящия член, се запазват само за периода от време, необходим за предотвратяване или отстраняване на сериозната вреда или смущения, както са определени по-горе в параграфи 2, 4 и 5.

б) Защитните мерки, посочени в настоящия член, се прилагат за период, не по-дълъг от две години. При изключителни обстоятелства такива мерки могат да бъдат удължени с допълнителен период от не повече от две години. Когато обаче държава от Тихоокеанския басейн прилага защитна мярка или когато страната по споразумението ЕО прилага мярка, ограничена до територията на един или повече от нейните най-отдалечени региони, тези мерки могат да бъдат прилагани за период, не по-дълъг от четири години, а при изключителни обстоятелства — да бъдат удължени с допълнителен период на действие от четири години.

в) Защитните мерки, посочени в настоящия член, чийто срок на действие надхвърля една година, съдържат конкретни елементи, водещи до тяхното постепенно премахване най-късно в края на определения период.

г) Никоя защитна мярка, посочена в настоящия член, не се прилага по отношение на вноса на продукт, който вече е бил предмет на такава мярка, през период от най-малко една година, считано от датата на изтичане на срока на действие на мярката.

7. За целите на прилагането на горните параграфи се прилагат следните разпоредби:

а) Когато страната по споразумението ЕО или държава от Тихоокеанския басейн прецени, че е налице едно от обстоятелствата, предвидени в параграфи 2, 4 и/или 5, тя незабавно отнася въпроса до Комитета по търговия за разглеждане.

б) Комитетът по търговия може да отправя всякакви препоръки, необходими за отстраняване на възникналите обстоятелства. Ако Комитетът по търговия не отправи препоръки за отстраняване на възникналите обстоятелства или ако не бъде намерено удовлетворително решение в рамките на 30 дни след като въпросът е бил отнесен до него, вносителят — страната по споразумението ЕО или държавата от Тихоокеанския басейн, може да приеме подходящи мерки за отстраняване на обстоятелствата в съответствие с настоящия член.

в) Преди да приеме някоя от мерките, предвидени в настоящия член, или възможно най-скоро в случаите, в които се прилага параграф 8 от него, страната по споразумението ЕО или съответната държава от Тихоокеанския басейн предоставя на Комитета по търговия цялата относима информация, необходима за задълбочен преглед на случая, с оглед намиране на приемливо решение за засегнатите страни.

г) При избора на защитни мерки в съответствие с настоящия член предимство трябва да се дава на тези, които най-малко затрудняват действието на настоящото споразумение.

д) Комитетът по търговия се уведомява незабавно за всяка защитна мярка, предприета в съответствие с настоящия член, която е също така предмет на периодични консултации в рамките на посочения орган, по-специално с оглед съставяне на график за нейното премахване веднага щом обстоятелствата позволяват това.

8. При изключителни обстоятелства, които налагат незабавно действие, съответният вносител — страната по споразумението ЕО или държава от Тихоокеанския басейн, може да предприеме мерките, предвидени в параграфи 3, 4 и/или 5, на временна основа, без да спазва изискванията на параграф 7. Такова действие може да бъде предприето за срок с максимална продължителност 180 дни, в случаите, когато мерките са приети от страната по споразумението ЕО, и 200 дни, когато мерките са приети от държава от Тихоокеанския басейн или когато мерките, предприети от страната по споразумението ЕО, са ограничени до територията на един или повече от нейните най-отдалечени региони. Продължителността на всяка такава временна мярка се зачита като част от първоначалния срок и всяко негово продължаване съгласно параграф 6. При предприемането на такива временни мерки се вземат предвид интересите на страните, и по-специално тези на малките островни държави. Страната вносител или държавата от Тихоокеанския басейн вносител, според случая, информира другата засегната страна и незабавно отнася въпроса до Комитета по търговия за разглеждане.

9. В случай че страна вносител или държава от Тихоокеанския басейн вносител, според случая, приложи по отношение на вноса на даден продукт административна процедура, имаща за цел бързото предоставяне на информация относно тенденциите в търговските потоци, които могат да предизвикат проблемите, посочени в настоящия член, тя незабавно уведомява Комитета по търговия.

10. Разпоредбите за уреждане на спорове на СТО не се прилагат по отношение на защитните мерки, приети съгласно разпоредбите на настоящия член.

ГЛАВА 3

Нетарифни мерки

Член 22

Забрана за количествени ограничения

Освен ако в настоящото споразумение не е предвидено друго, при влизането в сила на настоящото споразумение се премахват всички забрани или ограничения по отношение на вноса или износа на стоки между страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн, различни от мита, данъци, плащания и други такси, независимо дали са наложени на практика посредством квоти, лицензии за внос или износ или други мерки. Не се въвеждат нови мерки от такъв характер. Разпоредбите на настоящия член се прилагат, без да се засягат разпоредбите на част II, глава 2.

Член 23

Национално третиране по отношение на вътрешното данъчно облагане и нормативна уредба

1. Внасяните продукти с произход от другата страна не подлежат, нито пряко, нито косвено, на облагане с вътрешни данъци или други вътрешни такси от какъвто и да е вид, надвишаващи тези, които са пряко или косвено прилагани по отношение на подобни национални продукти. Освен това страните не налагат по никакъв друг начин вътрешни данъци или други вътрешни такси с цел предоставяне на защита на националното производство.

2. Внасяните продукти с произход от другата страна се ползват с третиране, не по-малко благоприятно от третирането, предоставяно на подобни национални продукти с всички законови и подзаконови нормативни актове и изисквания, които се прилагат по отношение на тяхната вътрешна продажба, предлагане за продажба, закупуване, превоз, дистрибуция или употреба. Разпоредбите на настоящия параграф не са пречка за прилагането на диференцирани вътрешни транспортни такси, които се основават изключително на стопанската дейност на транспортните средства, а не на националния произход на продукта.

3. Нито една страна не може да установява или да запазва каквито и да било вътрешни количествени правила относно смесването, преработването или употребата на продукти в определено количество или съотношение, които пряко или косвено изискват определено количество или дял от даден продукт, за който се прилагат правилата, да бъдат доставяни от местни източници. Освен това, никоя страна или държава от Тихоокеанския басейн не може да прилага по какъвто и да било друг начин вътрешни количествени правила с цел предоставяне на защита на нейното национално производство.

4. Разпоредбите на настоящия член не възпрепятстват изплащането на субсидии или предоставянето на данъчни облекчения на националните производители с цел развитие на определени отрасли, включително плащания на националните производители, произтичащи от постъпления от вътрешни данъци или такси, прилагани в съответствие с разпоредбите на настоящия член, и субсидиране, осъществено посредством закупуване на национални продукти от държавата.

5. Разпоредбите на настоящия член не се прилагат за законови и подзаконови нормативни актове, процедури или практики, свързани с обществените поръчки.

Член 24

Субсидиране на износа на селскостопански продукти

1. За всеки продукт, съответстващ на определението в параграф 3, по отношение на който държавите от Тихоокеанския басейн са се ангажирали да премахнат митата, страната по споразумението ЕО се ангажира да премахне постепенно съществуващите субсидии, предоставяни при износ на съответния продукт за териториите на държавите от Тихоокеанския басейн.

2. Най-късно до 18 декември 2007 г. страните се консултират помежду си, за да определят начините за премахване на съществуващите субсидии, посочени в параграф 1.

3. Настоящият член се прилага за продуктите, включени в приложение 1 към Споразумението на СТО за селското стопанство.

ГЛАВА 4

Митници и улесняване на търговията

Член 25

Цели

Целите на настоящата глава са:

а) да се подпомогне интегрирането на държавите от Тихоокеанския басейн в международната икономика, и по-специално да се улесни търговията между страните;

б) да се засили сътрудничеството по митническите въпроси, с цел да се гарантира, че приложимите законодателство и процедури, както и административният капацитет на съответните администрации, позволяват ефикасно и ефективно административно управление в митническата област и улесняват търговията.

Член 26

Връзка със съществуващите програми и инструменти за предоставяне на помощ

Страните се стремят да координират и интегрират сътрудничеството си за улесняване и насърчаване на търговията с дейността на други действащи лица, регионални организации и национални структури и организации, за да се избегне излишно повтаряне на съществуващите програми и да се постигнат максимални резултати от ресурсите, предназначени за улесняване на търговията, и по-специално, ако е целесъобразно, посредством:

а) обмен на информация между страните, действащите лица, регионалните и националните организации и техните членове;

б) използване на експертния опит и ресурсите на други регионални или международни организации;

в) сътрудничество между страните с други регионални или международни организации, както и в рамките на такива организации;

г) сътрудничество с други регионални и международни организации при разработването, изготвянето и прилагането на международни споразумения за хармонизирани стандарти и процедури или при създаването на нови регионални организации;

д) участие на други регионални организации и на техните членове в програмата за улесняване и насърчаване на търговията; както и

е) всяка друга форма на сътрудничество, координиране или интегриране на дейностите, която страните сметнат за целесъобразна.

Член 27

Митническо и административно сътрудничество

1. Страните се споразумяват:

а) да обменят информация относно митническото законодателство и процедури;

б) да разработват съвместни инициативи в съгласувани помежду им области;

в) да приемат, когато това е възможно, общи позиции по митническите въпроси в рамките на международните форуми;

г) да насърчават сътрудничеството между всички заинтересовани ведомства, както на вътрешната територия, така и извън нея.

2. Независимо от параграф 1, администрациите на страните си оказват административна взаимопомощ по митническите въпроси в съответствие с разпоредбите на протокол I.

Член 28

Митнически процедури

1. Страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн постигат съгласие съответните им търговски и митнически законодателства, разпоредби и процедури да се основават на международните инструменти и стандарти, приложими в митническата и търговската област, включително основните елементи на ревизираната Конвенция от Киото за опростяване и уеднаквяване на митническите процедури, Рамката от стандарти на СМО за сигурност и улесняване на глобалната търговия, базата данни на СМО и Конвенцията по Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките.

2. Страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн постигат съгласие съответните им търговски и митнически законодателства, разпоредби и процедури да се основават на:

а) необходимостта от закрила и улесняване на законната търговия чрез ефикасно изпълнение и спазване на законовите изисквания;

б) необходимостта да се избягва ненужна или дискриминационна тежест за икономическите оператори, да се предоставят защитни механизми срещу измама, да се предоставят опростени процедури за спазващи изискванията търговци и да се насърчава спазването на изискванията, а също така и необходимостта да се избягва налагането на прекомерни санкции при маловажни случаи на нарушение на митническите разпоредби или процедурни изисквания;

в) прилагането на съвременни митнически практики, в това число оценка на риска, опростени процедури за въвеждане и вдигане на стоките, контрол след вдигане на стоките и методи за одит на дружествата;

г) постепенното развитие на системите, в това число и на тези от тях, които се основават на информационните технологии, за да се улесни електронният обмен на данни между търговците, митническите администрации и другите свързани ведомства;

д) необходимостта от улесняване на транзита;

е) необходимостта от избягване на всякакви изисквания за задължително използване на услугите на митнически посредници. По отношение на лицензирането на митническите посредници се прилагат прозрачни, недискриминационни и пропорционални правила;

ж) необходимостта да се избягват, освен в изключителни обстоятелства, всякакви изисквания за задължително използване на предекспедиционни проверки, както са определени в Споразумението на СТО за предекспедиционна проверка, или на равностойни такива.

3. Малките островни държави прилагат разпоредбите на параграф 1 и параграф 2, букви в) и г) от настоящия член, ако това е целесъобразно, като вземат предвид ограничения размер и капацитет на своите администрации.

4. Страните се споразумяват за следното:

а) в страната по споразумението ЕО и съответно в държавите от Тихоокеанския басейн се прилага единен административен документ или негов електронен еквивалент. Държавите от Тихоокеанския басейн продължават да полагат усилия в тази посока с оглед на прилагането на документа в началото на периода на действие на настоящото споразумение. Пет години след влизането в сила на споразумението ще се проведе съвместен преглед на положението;

б) изгражда се система от задължителни правила по митническите въпроси, особено по отношение на тарифното класиране и правилата за произход, в съответствие с правилата, определени в тяхното съответно законодателство.

5. С цел да се подобрят методите на работа, както и да се гарантират липсата на дискриминация, прозрачността, ефикасността, почтеността и отчетността на операциите, страните или държавите от Тихоокеанския басейн, според случая:

а) осигуряват ефикасни, бързи и недискриминационни процедури, които предоставят възможност за обжалване на административните действия, разпорежданията и решенията на митническите и другите агенции, засягащи вноса, износа или транзита на стоки. Процедурите по обжалване са лесно достъпни за жалбоподателите, включително за малките и средните предприятия, а свързаните с тях разноски — разумни и пропорционални на разходите, необходими за подаването на жалбите;

б) гарантират, че са въведени мерки с цел постигане на висок стандарт на почтеност в митническото обслужване, в съответствие с приложимите международни конвенции и инструменти в тази област.

Член 29

Отношения на митниците с бизнес общността

Страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн се споразумяват:

а) да насърчават сътрудничеството между операторите и съответните администрации;

б) да гарантират, че всякакво законодателство, процедури, плащания и такси, както и тяхната обосновка, когато това е целесъобразно и възможно, са направени обществено достояние, доколкото е възможно — посредством електронни средства;

в) да направят обществено достояние съответните известия от административен характер, включително изискванията на ведомствата и процедурите при въвеждане на стоки, работното време и правилата за дейността на митническите учреждения на пристанищата и на граничните пунктове, както и данни за звена за контакт, към които да се отправят искания за информация;

г) относно необходимостта, когато това е възможно, от своевременно и редовно допитване до представители на бизнес общността по законодателни предложения и процедури, свързани с въпросите на митниците и търговията. За тази цел всяка една страна установява подходящи механизми за редовни консултации между администрациите и бизнес общността;

д) при въвеждане на ново или изменено законодателство и процедури, както и при тяхното влизане в сила, на търговците да се предоставя достатъчно информация, за да бъдат добре подготвени за спазването им;

е) да работят за гарантиране, че съответните им митнически и свързани с тях изисквания и процедури продължават да отговарят на потребностите на бизнес общността, следват най-добрите практики и ограничават търговията във възможно най-малка степен.

Член 30

Митническо остойностяване

1. Страните се споразумяват да прилагат член VII от ГАТТ от 1994 г. и Споразумението за прилагане на член VII от ГАТТ от 1994 г. по отношение на търговията със стоки, попадащи в приложното поле на част II от настоящото споразумение.

2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, държавите от Тихоокеанския басейн, които не членуват в СТО към датата на влизане в сила на настоящото споразумение, прилагат правилата за остойностяване в съответствие с член VII от ГАТТ от 1994 г. и Споразумението за прилагане на член VII от ГАТТ от 1994 г. по отношение на търговията със стоки, попадащи в приложното поле на част II от настоящото споразумение, в срок от пет години, считано от влизането в сила на настоящото споразумение.

Член 31

Хармонизиране на митническите стандарти на регионално равнище

1. Страните насърчават регионалната интеграция в митническата областта и се стремят към разработване на общо законодателство, процедури и изисквания съобразно съответните международни стандарти.

2. Прилагането на разпоредбите на настоящия член се следи редовно.

Член 32

Клауза за преразглеждане

Страните се споразумяват да преразгледат прилагането на настоящата глава не по-късно от три години след влизането в сила на настоящото споразумение, за да определят какви бъдещи стъпки да бъдат предприети.

ГЛАВА 5

Технически пречки пред търговията и санитарни и фитосанитарни мерки

Член 33

Приложно поле и определения

1. Разпоредбите на настоящата глава се прилагат по отношение на техническите регламенти, стандарти и процедури за оценяване на съответствието (наричани по-долу "ТПТ мерки"), както са определени в споразумението на СТО за техническите пречки пред търговията (наричано по-долу "Споразумението за ТПТ"), и по отношение на санитарните и фитосанитарните мерки (наричани по-долу "СФС мерки"), както са определени в споразумението на СТО за санитарните и фитосанитарните мерки (наричано по-долу "Споразумението за СФМ"), доколкото те засягат търговията, попадаща в приложното поле на част II от настоящото споразумение.

2. За целите на настоящата глава се прилагат определенията, използвани в споразумението за ТПТ и споразумението за СФМ.

Член 34

Цели

1. Страните се споразумяват да си сътрудничат с оглед улесняване и увеличаване на търговията със стоки помежду си посредством откриване, предотвратяване и премахване на пречките пред търговията, произтичащи от мерките срещу ТПТ и СФС мерките.

2. Страните се споразумяват да си сътрудничат за засилване на регионалната търговия при регионалната интеграция и сътрудничеството по въпроси, свързани с мерките срещу ТПТ и СФС мерките, в Тихоокеанския басейн.

3. Страните си сътрудничат за улесняване съблюдаването на СФС мерките, които се прилагат по отношение на износа, като същевременно се защитават здравето и безопасността на хората, животните и растенията, по-специално чрез укрепване на капацитета в публичния и частния сектор в държавите от Тихоокеанския басейн и подпомагане на посочените държави за подобряване на регулаторната рамка и съответните институции.

4. Страните си сътрудничат с цел засилване на регионалната интеграция и насърчаване на капацитета на частния и публичния сектор за съблюдаване на мерките срещу ТПТ и СФС мерките.

Член 35

Продукти от приоритетно значение

С цел по-успешно постигане на целите на настоящата глава страните се споразумяват да съставят списък с продукти от приоритетно значение за износ от държавите от Тихоокеанския басейн за страната по споразумението ЕО и списък с продукти от приоритетно значение за търговията между държавите от Тихоокеанския басейн. Тези списъци се съдържат съответно в приложения III. А и III. Б, като се преразглеждат от Комитета по търговия, който може да ги измени с решение, както и когато това е целесъобразно.

Член 36

Права и задължения

1. Страните се споразумяват да прилагат споразуменията за ТПТ и СФМ по отношение на търговията със стоките, попадащи в приложното поле на част II от настоящото споразумение.

2. Независимо от параграф 1, свързаните с ТПТ и СФС мерки на държавите от Тихоокеанския басейн, които не членуват в СТО към датата на влизане в сила на настоящото споразумение, се прилагат в съответствие с изискванията на споразуменията за ТПТ и СФМ.

3. Страната по споразумението ЕО отчита изцяло ограниченията в капацитета в краткосрочен план, които изпитват нечленуващите в СТО държави при съблюдаване на разпоредбите на настоящия член.

4. Когато това е необходимо и възможно, страните се споразумяват разпоредбите относно специалното и диференцираното третиране в споразуменията на СТО за ТПТ и СФМ да се прилагат по отношение търговията между страните по настоящото споразумение, в това число и държавите от Тихоокеанския басейн, които не членуват в СТО.

Член 37

Равностойност

1. Страните признават, че е важно разпоредбите на член 4 от споразумението за СФМ да бъдат прилагани на практика и да се позволи на държавите от Тихоокеанския басейн техните СФС мерки да бъдат признавани като равностойни от развитите държави вносители.

2. Страните потвърждават отново Решението за прилагане на член 4 от Споразумението за санитарните и фитосанитарните мерки от 23 юли 2004 г. на Комитета по санитарните и фитосанитарните мерки на СТО. Страната по споразумението ЕО се съгласява да отделя дължимото внимание на основателните искания от страна на една или няколко държави от Тихоокеанския басейн за разглеждане на равностойността на техните СФС мерки в области от особен интерес за износа за държавите от Тихоокеанския басейн.

Член 38

Компетентни органи

1. Компетентните органи по прилагането на посочените в настоящата глава мерки са съответните органи по СФС мерките в държавите от Тихоокеанския басейн и в страната по споразумението ЕО.

2. В съответствие с настоящото споразумение страните се информират взаимно за техните съответни компетентни органи по СФС мерките и за всякакви промени в тях.

Член 39

Разрешаване на санитарни и фитосанитарни проблеми и проблеми, свързани с ТПТ

1. Страните предоставят необходимата информация, за да улеснят достъпа до информация относно мерки, свързани с ТПТ и със СФС мерки, тяхното изпълнение и прилагане, както и бъдещото развитие в тези области, и за да улеснят предотвратяването и/или намирането на решение за всякакви затруднения, които може да възникнат между страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн.

2. Страните се информират взаимно и се консултират помежду си на възможно най-ранен етап с оглед намиране на взаимно приемливо решение, когато мерки срещу ТПТ или СФС мерки водят до пречки пред търговията.

3. Настоящата глава по никакъв начин не засяга правата на страните, произтичащи от други международни споразумения, включително правото да се позовават на постигнато разбирателство за взаимни отстъпки или механизмите за уреждане на спорове на международни организации, или на установените такива въз основа на други международни споразумения.

Член 40

Прозрачност и обмен на информация

1. Страните потвърждават ангажимента си да изпълняват разпоредбите за прозрачност, определени в Споразумението за СФМ и Споразумението за ТПТ, за да улесняват достъпа до информация, имаща отношение към мерките срещу ТПТ или СФС мерките.

2. Страната по споразумението ЕО се съгласява да сътрудничи за инициативите на държавите от Тихоокеанския басейн за установяване на механизъм, позволяващ ефективно нотифициране на мерки срещу ТПТ и СФС мерки на регионално равнище.

3. Страните се стремят да се информират взаимно на ранен етап за предложения за изменение или въвеждане на ТПТ мерки или СФС мерки, които могат да засегнат търговията между страните, като използват, ако е целесъобразно, съществуващите системи.

4. По-специално по отношение на ТПТ мерките страните се споразумяват, inter alia, за следното:

а) да засилят своето сътрудничеството с оглед улесняване на достъпа до съответните им пазари чрез повишаване на взаимното познаване и разбиране на техните съответни системи в сферата на техническите регламенти, стандарти, метрологията, акредитацията и оценяването на съответствието;

б) да обменят информация, да определят и прилагат подходящи механизми по отношение на конкретни въпроси или сектори, напр. приравняване към международни стандарти и приемане на предоставяната от доставчика декларация за съответствие;

в) да разработват общи позиции и подходи по практиките в техническото регламентиране, включващи прозрачност, консултации, пропорционалност, използване на международните стандарти, оценяване на съответствието и наблюдение на пазара.

Член 41

Прилагане

Страните се споразумяват, че в рамките на настоящата глава Комитетът по търговия да отговаря за:

а) мониторинг и преглед на прилагането ѝ;

б) осигуряване на координация и предоставяне на консултации по санитарни и фитосанитарни въпроси и въпроси, свързани с ТПТ;

в) определяне и преразглеждане на секторите и продуктите от приоритетно значение и произтичащите от това области на сътрудничество от приоритетно значение; както и

г) отправяне на препоръки за изменение на настоящата глава.

ГЛАВА 6

Изключения

Член 42

Обща клауза за изключение

При условие че подобни мерки не се прилагат по начин, който би представлявал средство за произволна или неоправдана дискриминация между страните, в които преобладават подобни условия, или средство за прикрито ограничаване на търговията със стоки и услуги или на правото на установяване, никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не се тълкува по начин, който възпрепятства приемането или прилагането от страната по споразумението ЕО или от държавите от Тихоокеанския басейн на мерки, които:

а) са необходими за защита на обществената сигурност и обществения морал или за поддържане на обществения ред;

б) са необходими за опазване живота или здравето на хората, животните или растенията;

в) са необходими за осигуряване на съответствието със законовите или подзаконовите нормативни актове, които са в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение, включително и такива, които се отнасят до:

i) предотвратяването на заблуждаващи и измамни практики или до справяне с последиците от неизпълнение на договори;

ii) защитата на личния живот на лицата във връзка с обработката и разпространението на лични данни и опазването на поверителността на личните досиета и сметки;

iii) безопасността;

iv) правоприлагането в митническата област; или

v) закрила на правата на интелектуална собственост;

г) се отнасят до вноса или износа на злато или сребро;

д) са необходими за опазването на национални богатства с художествена, историческа или археологическа стойност;

е) се отнасят до опазването на невъзобновяемите природни ресурси, ако подобни мерки се прилагат заедно с ограничения по отношение на местното производство или потребление на стоки, местното предоставяне или потребление на услуги и по отношение на местните инвеститори;

ж) се отнасят до продукти от труд, полаган в места за лишаване от свобода; или

з) не съответстват на член 23, при условие че разликата в третирането цели да гарантира ефективното или справедливо облагане или събиране на преки данъци във връзка със стопанските дейности, инвеститорите или доставчиците на услуги от страната по споразумението ЕО или от държава от Тихоокеанския басейн.

Член 43

Изключения, свързани със сигурността

1. Никоя от разпоредбите в настоящото споразумение не се тълкува:

а) като изискваща от страната по споразумението ЕО или от държава от Тихоокеанския басейн да предоставя информация, разгласяването на която е считано от нея като противоречащо на нейни съществени интереси в областта на сигурността;

б) като възпрепятстваща страната по споразумението ЕО или държава от Тихоокеанския басейн да предприеме каквото и да е действие, което тя смята за необходимо за защита на нейни съществени интереси в областта на сигурността и което е:

i) свързано с делящи се материали или с материали за ядрен синтез, или с материали, от които те се получават;

ii) свързано със стопански дейности, предприети с пряката или косвена цел за извършване на доставки или снабдяване на военен обект;

iii) свързано с производството или търговията с оръжие, боеприпаси и военни материали;

iv) свързано с обществени поръчки, които са абсолютно необходими за националната сигурност или за целите на националната отбрана; или

v) предприето във военно време или при други извънредни ситуации в международните отношения; или

в) като възпрепятстваща страната по споразумението ЕО или държава от Тихоокеанския басейн да предприеме каквото и да е действие по изпълнение на поети от нея задължения по поддържане на международния мир и сигурност.

2. Комитетът по търговия се информира във възможно най-голяма степен за мерките, предприети съгласно параграф 1, букви б) и в), както и за тяхното прекратяване.

Член 44

Данъчна политика

1. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение или на което и да било споразумение, прието по силата на настоящото, не се тълкува като възпрепятстваща страната по споразумението ЕО или държава от Тихоокеанския басейн при прилагането на съответните разпоредби на данъчното им законодателство да правят разграничение между данъкоплатци, които не се намират в еднакво положение, а именно с оглед на мястото им на пребиваване/установяване или с оглед на мястото, където е инвестиран капиталът им.

2. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение или на което и да било споразумение, прието по силата на настоящото, не се тълкува като възпрепятстваща приемането или прилагането на каквато и да било мярка, целяща да предотврати избягването на данъчно облагане или укриването на данъци, в съответствие с данъчните разпоредби на спогодбите за избягване на двойното данъчно облагане или с други данъчни споразумения или с местното данъчно законодателство.

3. Никоя от разпоредбите в настоящото споразумение не засяга предвидените в която и да било данъчна спогодба права и задължения на страната по споразумението ЕО или на държава от Тихоокеанския басейн. В случай на несъответствие между настоящото споразумение и такава спогодба, последната има предимство по отношение на несъответствието.

Член 45

Затруднения по платежния баланс

1. Когато държава от Тихоокеанския басейн или страната по споразумението ЕО изпитва сериозни затруднения, свързани с платежния баланс или с външната финансова позиция, или е изправена пред заплаха от настъпването на такива, и по-специално когато страна или държава от Тихоокеанския басейн установи, че:

а) съществува сериозен спад или непосредствена заплаха от сериозен спад на нейните парични резерви; или в случай на държава от Тихоокеанския басейн с много ниски парични резерви, не е успяла да постигне разумен темп на нарастване на паричния ѝ резерв;

б) съществува сериозен спад във фискалната й позиция поради спад в държавните приходи от събирането на мита; или

в) е настъпило природно бедствие, което води или е вероятно да доведе до сериозен спад в държавните приходи или в приходите на частния сектор,

съответната страна или държава от Тихоокеанския басейн може да наложи или да увеличи митата за минимално необходимия период и до минимално необходимата степен, за да преустанови или предотврати сериозния спад в резерва, или за да позволи нарастване на резерва в разумна степен, или за да преустанови или предотврати сериозен спад във фискалната позиция.

2. Държавите от Тихоокеанския басейн и страната по споразумението ЕО полагат усилия за избягване прилагането на ограничителните мерки, посочени в параграф 1.

3. Страните или държавите от Тихоокеанския басейн, които прилагат ограничения по силата на настоящия член, могат да определят въздействието на ограниченията върху вноса на различни продукти или класове продукти по начин, по който да дадат приоритет на вноса на тези продукти, които са от по-голямо значение.

4. Всяка предприета или запазена съгласно настоящия член ограничителна мярка е в съответствие със задълженията, поети в рамките на СТО и МВФ, на страната или държавата от Тихоокеанския басейн, предприела или запазила ограничителната мярка. Страната или държавата от Тихоокеанския басейн, предприела или запазила ограничителната мярка, предприема всички разумни действия, за да гарантира, че мярката не оказва непропорционално въздействие върху вноса от друга страна, попадащ в приложното поле на настоящото споразумение.

5. Всяка предприета или запазена съгласно настоящия член ограничителна мярка е недискриминационна и с ограничен срок на действие, и не надхвърля необходимото за справяне със ситуацията, свързана с платежния баланс и с външната финансова позиция, както и:

а) не причинява излишни вреди на търговските или икономическите интереси на която и да било друга страна или държава от Тихоокеанския басейн;

б) не възпрепятства необосновано вноса на всякакви стоки в минимални търговски количества, чието изключване би било в ущърб на обичайните канали за търговия; и

в) не възпрепятства вноса на търговски мостри, нито възпрепятства следването на процедури, свързани с патенти, търговски марки, авторски права или други подобни процедури.

6. Всяка държава от Тихоокеанския басейн или страната по споразумението ЕО, която е запазила или предприела ограничителни мерки или някакви изменения на такива мерки, своевременно уведомява за тях страната или държавите от Тихоокеанския басейн, откъдето произхожда засегнатият внос, и представя във възможно най-кратки срокове график за тяхното премахване.

7. Своевременно се провеждат консултации между страната или държавата от Тихоокеанския басейн, предприела или запазила ограничителната мярка и страната или държавите от Тихоокеанския басейн, откъдето произхожда засегнатият внос. При тези консултации се преценява ситуацията по платежния баланс на съответната държава от Тихоокеанския басейн или на страната по споразумението ЕО, както и предприетите или запазени съгласно настоящия член ограничения, като се отчитат, inter alia, фактори като:

а) естеството и степента на затрудненията по платежния баланс и външната финансова позиция;

б) външната икономическа и търговска конюнктура;

в) евентуални алтернативни коригиращи мерки.

При консултациите се обръща внимание на съответствието на всякакви ограничителни мерки с параграфи 3 и 4. Всички констатации за статистически и други факти, представени от Международния валутен фонд, отнасящи се до валутен обмен, парични резерви и платежен баланс, се приемат и заключенията се основават на оценката на Фонда за платежния баланс и външната финансова позиция на съответната държава от Тихоокеанския басейн или страната по споразумението ЕО.

8. При трайно и мащабно прилагане на ограничения по силата на настоящия член, показващо наличието на общ дисбаланс, която ограничава международната търговия, страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн преразглеждат споразумението, за да определят дали други мерки биха могли да бъдат предприети за отстраняване на скритите причини за липсата на баланс.

Член 46

Сигурност на прехраната

1. Страните признават, че премахването на пречките пред търговията между страните, предвидено в настоящото споразумение, може да породи значителни предизвикателства за производителите в селскостопанския и хранително-вкусовия сектор на дадена страна или на държава от Тихоокеанския басейн и се споразумяват да се консултират взаимно по тези въпроси.

2. Когато спазването на разпоредбите на настоящото споразумение води до проблеми с наличието или достъпа до хранителни продукти или други продукти от основно значение за гарантирането на сигурността на прехраната на дадена страна или държава от Тихоокеанския басейн и когато това положение създава или може да създаде съществени затруднения за такава страна или държава от Тихоокеанския басейн, съответната страна или държава от Тихоокеанския басейн може да предприеме подходящи мерки в съответствие с процедурите, определени в член 21, параграф 2, буква в).

ЧАСТ III

ПРЕДОТВРАТЯВАНЕ И УРЕЖДАНЕ НА СПОРОВЕ

ГЛАВА 1

Цел и приложно поле

Член 47

Цел

Целта на настоящата част е предотвратяване и уреждане на спорове между страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн с оглед постигане на взаимно приемливо решение.

Член 48

Приложно поле

1. Настоящата част се прилага за всеки спор, свързан с тълкуването и прилагането на настоящото споразумение, освен когато в настоящото споразумение изрично не е предвидено друго.

2. Независимо от параграф 1, процедурата, установена в член 98 от Споразумението от Котону, се прилага в случай на спор във връзка с финансовото сътрудничество за развитие, както е предвидено в Споразумението от Котону.

ГЛАВА 2

Консултации и медиация

Член 49

Консултации

1. Страните полагат усилия за разрешаване на всеки един спор, посочен в член 48, като започват добросъвестни консултации с цел постигане на приемливо решение.

2. Страна може да поиска провеждане на консултации, като изпрати до другата страна писмено искане, с копие до Комитета по търговия, в което се посочват спорната мярка и разпоредбите от споразумението, с които смята, че мярката не е съобразена.

3. Консултациите започват в рамките на 40 дни от датата на подаване на искането. Консултациите се считат за приключени след изтичане на 60 дни от датата на подаване на искането, освен ако двете страни по спора не се договорят да ги продължат. Цялата информация, разкрита по време на консултациите, остава поверителна.

4. Консултациите по неотложни въпроси, включително тези, които са свързани с бързоразвалящи се или сезонни стоки, се провеждат в рамките на 15 дни от датата на подаване на искането и се считат за приключени след изтичане на 30 дни от датата на подаване на искането.

5. Ако консултациите не са проведени в сроковете, установени в настоящия член, или ако консултациите са приключили, без да се стигне до взаимно приемливо решение, страната, подала искане за започване на процедурата, може да поиска съставянето на арбитражен комитет в съответствие с член 51.

Член 50

Медиация

1. Ако след консултациите не се стигне до взаимно приемливо решение, страните по спора могат, по взаимно съгласие, да използват медиатор. Провежданата медиация има за предмет въпросите, посочени в искането за провеждане на консултации, освен ако страните по спора не решат друго.

2. Ако страните по спора не се споразумеят за избора на медиатор в рамките на десет дни след предаването на искането за медиация, съпредседател на Комитета по търговия, изпълняващ функциите на председател, или негов представител избира медиатор чрез жребий сред посочените в списъка по член 65 лица, които не са граждани на никоя от страните по спора. Изборът се прави в рамките на 20 дни от датата на представяне на постигнатата договореност за медиация в присъствието на представител на всяка от страните по спора. Медиаторът насрочва среща със страните по спора не по-късно от 30 дни, след като е избран. Медиаторът получава представените от всяка страна по спора изложения не по-късно от 15 дни преди срещата и обявява становището си не по-късно от 45 дни, след като е избран.

3. В своето становище медиаторът може да включи препоръка за начин на разрешаване на спора, който да е в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение. Неговото становище не е обвързващо.

4. Страните по спора могат да се споразумеят за промяна на сроковете, посочени в параграф 2. Медиаторът също може да реши да промени тези срокове по искане на някоя от страните по спора или по своя собствена инициатива, в зависимост от конкретните трудности, пред които е изправена съответната страна, или от сложността на случая.

5. Производството, включващо медиация, и по-специално всяка разкрита информация, както и позицията на страните по спора по време на производството, остават поверителни.

ГЛАВА 3

Процедури по уреждане на спорове

Раздел I

Арбитражна процедура

Член 51

Започване на арбитражна процедура

1. Ако страните по спора не успеят да решат спора посредством консултации, както е предвидено в член 49, или, ако е приложимо, чрез използване на медиация, както е предвидено в член 50, страната, подала искане за започване на процедурата, може да поиска съставянето на арбитражен комитет.

2. Искането за съставяне на арбитражен комитет се отправя в писмен вид до страната ответник и до Комитета по търговия. Страната или държавата от Тихоокеанския басейн, подала искане за започване на процедурата, посочва в искането си конкретните мерки, които са предмет на спора, и обяснява по какъв начин тези мерки са в нарушение на разпоредбите на настоящото споразумение.

Член 52

Съставяне на арбитражния комитет

1. Арбитражният комитет се състои от трима арбитри.

2. В срок от десет дни от датата на подаване на искането за съставяне на арбитражен комитет до Комитета по търговия, страните по спора провеждат консултации една с друга, за да постигнат съгласие относно състава на арбитражния комитет.

3. В случай че страните по спора не успеят да постигнат съгласие относно състава на арбитражния комитет в срока, посочен в параграф 2, всяка една страна може да поиска съпредседателя на Комитета по търговия, изпълняващ функциите на председател, или негов представител да избере тримата членове на арбитражния комитет чрез жребий от списъка, изготвен съгласно член 65, като единият от тези членове се избира измежду лицата, предложени от страната или държавата от Тихоокеанския басейн подала искане за започване на процедурата, вторият — измежду лицата, предложени от страната или държавата от Тихоокеанския басейн, срещу която е подадено искане за започване на процедурата а третият — измежду лицата, избрани от страните да председателстват заседанията. Ако страните се договорят за един или повече от членовете на арбитражния комитет, останалите членове се назначават по същата процедура.

4. Съпредседателат на Комитета по търговия, изпълняващ функциите на председател, или неговият представител избира арбитрите в рамките на пет дни от датата на посоченото в параграф 3 искане, отправено от някоя от страните, в присъствието на представител на всяка страна.

5. Датата на съставяне на арбитражния комитет е датата, на която са избрани тримата арбитри.

Член 53

Междинен доклад на комитета

Арбитражният комитет представя на страните междинен доклад, съдържащ както описателна част, така и неговите констатации и заключения, като правило не по-късно от 120 дни от датата на съставяне на арбитражния комитет. Всяка страна по спора може, в рамките на 15 дни от предаването на доклада, да предостави на арбитражния комитет писмените си коментари по конкретни аспекти от междинния доклад.

Член 54

Решение на арбитражния комитет

1. Арбитражният комитет уведомява за своето решение страните по спора и Комитета по търговия не по-късно от 150 дни от датата на съставяне на арбитражния комитет. Когато се счита, че този срок не може да бъде спазен, председателят на арбитражния комитет трябва да уведоми писмено страните по спора и Комитета по търговия, като посочи причините за закъснението и датата, на която комитетът предвижда да приключи своята работа. При никакви обстоятелства решението не трябва да бъде съобщено след изтичане на 180 дни от датата на съставяне на арбитражния комитет.

2. При неотложни случаи, включително тези, които са свързани с бързоразвалящи се или сезонни стоки, арбитражният комитет прави всичко необходимо, за да се произнесе в рамките на 75 дни от датата на своето съставяне. При никакви обстоятелства това не трябва да отнеме повече от 90 дни от датата на неговото съставяне. В рамките на десет дни от своето съставяне арбитражният комитет може да се произнесе с предварително решение за това дали смята случая за неотложен.

Раздел II

Изпълнение

Член 55

Изпълнение на решението на арбитражния комитет

Всяка страна по спора или, според случая, съответната държава от Тихоокеанския басейн предприема необходимите мерки, за да изпълни решението на арбитражния комитет, а страните по спора полагат усилия, за да се договорят за срок, в който да изпълнят решението.

Член 56

Разумен срок за изпълнение

1. Не по-късно от 30 дни след като на страните по спора бъде съобщено решението на арбитражния комитет, страната ответник уведомява страната ищец, както и Комитета по търговия, за срока, който ще ѝ бъде необходим за изпълнение (наричан по-долу "разумен срок").

2. Ако между страните по спора съществува несъгласие по отношение на разумния срок за изпълнение на решението на арбитражния комитет, в срок от 20 дни от уведомлението съгласно параграф 1 страната, подала искане за започване на процедурата, подава писмено искане до арбитражния комитет за определяне на продължителността на разумния срок. За това искане едновременно се уведомяват другата страна по спора и Комитетът по търговия. Арбитражният комитет съобщава решението си на страните по спора и на Комитета по търговия в рамките на 30 дни от датата на подаване на искането.

3. При определяне на продължителността на разумния срок арбитражният комитет взема предвид времето, от което по принцип страната, срещу която е подадено искане за започване на процедурата, или, според случая, съответната държава от Тихоокеанския басейн, би имала нужда, за да приеме законодателни или административни мерки, съпоставими с тези, които тази страна или, според случая, съответната държава от Тихоокеанския басейн смята за необходими за изпълнението. Арбитражният комитет взема предвид и доказуемите ограничения в капацитета, които могат да окажат отражение върху приемането на необходимите мерки от страната, срещу която е подадено искане за започване на процедурата.

4. В случай на невъзможност първоначално сформираният арбитражен комитет или някои от неговите членове да заседават отново, се прилагат процедурите, посочени в член 52. Срокът за съобщаване на решението е 45 дни, считано от датата на подаване на искането, посочено в параграф 2.

5. Разумният срок може да бъде удължен по съгласие на страните по спора.

Член 57

Преразглеждане на мерките, предприети за изпълнение на решението на арбитражния комитет

1. Преди изтичането на разумния срок страната, срещу която е подадено искане за започване на процедурата, уведомява другата страна и Комитета по търговия за мерките, които е предприела за изпълнение на решението на арбитражния комитет.

2. В случай на разногласие между страните по спора относно съответствието на дадена мярка, съобщена съгласно параграф 1, с разпоредбите на настоящото споразумение, страната, подала искане за започване на процедурата, може да отправи писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. В такова искане се посочва конкретната спорна мярка и се обяснява причината, поради която тази мярка е несъвместима с разпоредбите на настоящото споразумение. Арбитражният комитет обявява своето решение в рамките на 90 дни от датата на подаване на искането. При неотложни случаи, включително тези, които са свързани с бързоразвалящи се и сезонни стоки, арбитражният комитет обявява решението си в рамките на 45 дни от датата на подаване на искането.

3. В случай на невъзможност първоначално съставеният арбитражен комитет или някои от неговите членове да заседават отново, се прилагат процедурите, посочени в член 52. Срокът за обявяване на решението е 105 дни, считано от датата на подаване на искането, посочено в параграф 2.

Член 58

Временни мерки в случай на неизпълнение

1. Ако съответната страна или държава от Тихоокеанския басейн не уведоми за мярка, която е предприела, за да изпълни решението на арбитражния комитет, преди изтичането на разумния срок или ако арбитражният комитет прецени, че мярката, за която е уведомен съгласно член 57, параграф 1, е несъвместима с разпоредбите на настоящото споразумение, страната, срещу която е подадено искане за започване на процедурата, или, според случая, съответната държава от Тихоокеанския басейн, представя предложение за компенсация, ако страната или държавата от Тихоокеанския басейн, подала искане за започване на процедурата, поиска това. Тази компенсация може да включва или да представлява финансова компенсация, въпреки че настоящото споразумение по никакъв начин не задължава страната, срещу която е подадено искане за започване на процедурата, или, според случая, съответната държава от Тихоокеанския басейн, да предложи такава финансова компенсация.

2. Ако не бъде постигнато съгласие за компенсация в рамките на 30 дни от края на разумния срок или от решението на арбитражния комитет по член 57, което гласи, че взетата мярка за изпълнение е несъвместима с разпоредбите на настоящото споразумение, страната или държавата от Тихоокеанския басейн, подала искане за започване на процедурата, има право, след като уведоми другата страна, да предприеме подходящи мерки. Такива мерки могат да бъдат предприети от страната, подала искане за започване на процедурата или, според случая, от съответната държава от Тихоокеанския басейн.

3 При приемането на подходящи мерки страната, подала искане за започване на процедурата, или, според случая, съответната държава от Тихоокеанския басейн се стреми да избере пропорционални на нарушението мерки, които засягат във възможно най-малка степен постигането на целите на настоящото споразумение, и взема предвид отражението им върху икономиката или развитието на страната или на отделна държава от Тихоокеанския басейн, срещу която е подадено искане за започване на процедурата.

4. Страната по споразумението ЕО проявява необходимата умереност, когато предприема подходящите мерки съгласно параграфи 1 и 2 от настоящия член, и по-специално когато неизпълнението на споразумението произтича от ограничения в капацитета.

5. Компенсацията или подходящите мерки имат временен характер и се прилагат само докато мярката, за която е установено, че нарушава разпоредбите на настоящото споразумение, не бъде оттеглена или изменена, така че да бъде в съответствие с тези разпоредби, или докато страните не постигнат съгласие за уреждане на спора.

Член 59

Преглед на мярка по изпълнение след приемане на подходящи мерки

1. Страната или държавата от Тихоокеанския басейн, срещу която е подадено искане за започване на процедурата, уведомява другата страна или държава от Тихоокеанския басейн, която е страна по спора и Комитета по търговия за всички мерки, които е взела, за да изпълни решението на арбитражния комитет, и за искането си за прекратяване прилагането на подходящите мерки от страната или държавата от Тихоокеанския басейн, подала искане за започване на процедурата.

2. Ако страните по спора не постигнат споразумение относно съответствието на съобщената мярка с разпоредбите на настоящото споразумение в рамките на 30 дни от датата на представяне на уведомлението, страната или държавата от Тихоокеанския басейн, подала искане за започване на процедурата, се обръща с писмено искане до арбитражния комитет да се произнесе по въпроса. За такова искане едновременно се уведомяват другата страна или държава от Тихоокеанския басейн, която е страна по спора и Комитета по търговия. Решението на арбитражния комитет се съобщава на страните по спора и на Комитета по търговия в рамките на 45 дни от датата на подаване на искането. Ако арбитражният комитет прецени, че дадена мярка, предприета за изпълнение, не е в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение, той решава дали страната, подала искане за започване на процедурата, или, според случая, съответната държава от Тихоокеанския басейн може да продължи да прилага подходящите мерки. Ако арбитражният комитет постанови, че дадена мярка, предприета за изпълнение, е в съответствие с разпоредбите на настоящото споразумение, подходящите мерки се прекратяват.

3. В случай на невъзможност първоначално съставеният арбитражен комитет или някои от неговите членове да заседават отново, се прилагат процедурите, посочени в член 52. Срокът за съобщаване на решението е 60 дни, считано от датата на подаване на искането, посочено в параграф 2.

Раздел III

Общи правила

Член 60

Взаимно приемливо решение

По всяко време страните по спора могат да стигнат до взаимно приемливо решение по спор по смисъла на част III. Те уведомяват Комитета по търговия за всяко такова решение. С приемането на взаимно приемливо решение процедурата се прекратява.

Член 61

Процедурен правилник и етичен кодекс

1. За процедурите по уреждане на спорове по смисъла на част III от настоящото споразумение се прилагат процедурният правилник и етичният кодекс, които се приемат от страните.

2. Страните могат да решат да изменят процедурния правилник и етичния кодекс.

3. В съответствие с процедурния правилник всяко заседание на арбитражния комитет е публично, освен ако арбитражният комитет не реши друго по собствена преценка или по искане на страните по спора.

Член 62

Информация и технически насоки

По искане на страна по спора или по собствена инициатива арбитражният комитет може да получава информация от всякакви източници, включително и от страните, въвлечени в спора, ако сметне това за необходимо за своята работа. Арбитражният комитет има също така правото да потърси съответното становище на експерти, когато смята това за целесъобразно. Заинтересованите страни имат право да представят на арбитражния комитет становища amicus curiae (приятели на съда) в съответствие с процедурния правилник. Всяка информация, получена по този начин, трябва да бъде предоставена на всяка от страните по спора и те могат да представят своите коментари по нея.

Член 63

Език на становищата

1. Писмените и устно изразените становища на страните по спора се изготвят на някой от официалните езици на страните.

2. Страните полагат усилие да се договорят за общ работен език за всяко едно конкретно производство по смисъла на настоящата част. Ако страните не могат да се договорят за общ работен език, всяка страна или държава от Тихоокеанския басейн прави необходимите постъпки и поема разходите по превода на представените от нея документи и по устния превод на заседанията на езика, избран от страната или държавата от Тихоокеанския басейн, срещу която е подадено искане за започване на процедурата, освен ако това не е официален език на посочената страна или държава от Тихоокеанския басейн [4].

Член 64

Решения на арбитражния комитет

1. Арбитражният комитет полага всички усилия за вземане на решения с консенсус. Ако въпреки това не може да се стигне до вземане на решение с консенсус, спорният въпрос се решава с мнозинство на гласовете.

2. В решението се излагат констатациите по съществото на спора, приложимостта на съответните разпоредби от настоящото споразумение и логиката, на която са подчинени направените констатации и заключения. Комитетът по търговия прави обществено достояние решенията на арбитражния комитет, освен ако не реши друго.

ГЛАВА 4

Общи разпоредби

Член 65

Списък с арбитри

1. До три месеца след началната дата на временното прилагане на настоящото споразумение, Комитетът по търговия съставя списък с 15 лица, които желаят и могат да изпълняват функцията на арбитри. Всяка страна избира пет лица, които да изпълняват функцията на арбитри. Двете страни постигат съгласие и за избора на пет лица, които не са граждани на нито една от тях и които биха могли да бъдат поканени да председателстват арбитражния комитет. Комитетът по търговия следи за това местата в списъка да бъдат винаги запълнени по горепосочения начин.

2. Арбитрите имат специализирани познания по право и международна търговия или професионален опит в тези области. Те са независими, изпълняват функциите си в качеството си на частни лица, не приемат указания от организация или правителство, нито пък са свързани с правителството на някоя от страните, и спазват етичния кодекс, приложен към процедурния правилник.

Член 66

Връзка със задълженията в рамките на СТО

1. Арбитражните комитети, създадени съгласно настоящото споразумение, не решават спорове относно правата и задълженията на страна или, според случая, на държава от Тихоокеанския басейн, произтичащи от Споразумението за създаване на СТО.

2. Използването на разпоредбите на настоящото споразумение за уреждане на спорове не засяга действия, предприети в рамките на СТО, включително действия по уреждане на спорове. Въпреки това, когато страна или, според случая, съответната държава от Тихоокеанския басейн, е започнала производство за уреждане на спор по отношение на определена мярка съгласно член 51, параграф 1 от настоящото споразумение или съгласно Споразумението за СТО, тя не може да започне производство за уреждане на спор относно същата мярка в рамките на другия форум, докато не приключи първото производство. За целите на настоящия параграф производствата за уреждане на спорове съгласно Споразумението за СТО се смятат за започнати, когато страна или, според случая, държава от Тихоокеанския басейн, поиска съставяне на група съдебни заседатели (панел) съгласно член 6 от Договореността относно правилата и процедурите за уреждане на спорове на СТО.

3. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не възпрепятства страна или държава от Тихоокеанския басейн да прилага преустановяване на задълженията, разрешено от Органа за уреждане на спорове на СТО. Нищо в споразумението за СТО не възпрепятства страните да спрат предоставянето на преференциите по силата на настоящото споразумение.

Член 67

Срокове

1. Всички срокове, посочени в настоящата част, включително сроковете, в които арбитражните комитети трябва да съобщят решенията си, се изчисляват в календарни дни от деня след действието или факта, за които се отнасят.

2. Всеки срок, посочен в настоящата част, може да бъде удължен по взаимно съгласие на страните по спора.

ЧАСТ IV

ИНСТИТУЦИОНАЛНИ РАЗПОРЕДБИ

Член 68

Комитет по търговия

1. Създава се Комитет по търговия, който се състои от представители на страните.

2. Комитетът по търговия изготвя свой процедурен правилник и се председателства съвместно от представител на страната по споразумението ЕО и представител на държавите от Тихоокеанския басейн. Двамата съпредседатели председателстват заседанията на ротационен принцип. За целите на настоящото споразумение лицето, председателстващо заседанието, се смята за "съпредседател, изпълняващ функциите на председател" до момента на започване на следващото заседание и на поемане на функциите на председател от съпредседателя от другата страна.

3. Комитетът по търговия разглежда всички въпроси, необходими за прилагането на настоящото споразумение.

4. При изпълнението на функциите си Комитетът по търговия може:

а) да създава всякакви специални комитети или органи, необходими за прилагането на настоящото споразумение, и да упражнява надзор над тях;

б) да заседава по всяко време, за което страните са постигнали съгласие;

в) да разглежда всякакви въпроси, попадащи в приложното поле на настоящото споразумение и да предприема подходящи действия при изпълнението на функциите си; и

г) да взема решения или да отправя препоръки в случаите, предвидени в настоящото споразумение.

5. Комитетът по търговия делегира конкретни правомощия за вземане на решения на специалните комитети, съгласно предвиденото в съответните разпоредби на споразумението, и по-специално на Специалния комитет за митническо сътрудничество и правила за произход.

ЧАСТ V

ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

Член 69

Ред и условия за продължаване на преговорите

1. Страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн, страни по настоящото споразумение, се ангажират да продължат и да достигнат до успешно приключване на провежданите преговори за цялостно споразумение за икономическо партньорство (СИП) в съответствие със Споразумението от Котону и предходните министерски декларации и заключения, включващо всички елементи и обхващащо всички заинтересовани държави в Тихоокеанския регион. Те потвърждават ангажимента си за постигане на целта за приключване на тези преговори до 31 декември 2008 г.

2. Страните признават, че сътрудничеството за развитие ще представлява елемент от изключително значение за цялостното СИП и съществен фактор за осъществяване на неговите цели. Те потвърждават отново ангажимента си в подкрепа на целта сътрудничеството за развитие във връзка с регионалното икономическо сътрудничество и интеграция, както е посочено в Споразумението от Котону, да се осъществява по такъв начин, че да се увеличат максимално очакваните ползи от цялостното СИП.

3. Страните обръщат внимание на факта, че временното споразумение за партньорство не предопределя позициите, които регионът ще заеме относно сътрудничеството за развитие по време на преговорите за цялостно СИП. Те се споразумяват разпоредбите относно сътрудничеството за развитие да бъдат договорени възможно най-скоро в по-широкия контекст на държавите от АКТБ от Тихоокеанския регион. Междувременно те допълнително се споразумяват да работят в тясно сътрудничество на национално равнище в рамките на съществуващите структури, както са определени в Споразумението от Котону, за улесняване прилагането и извличането на ползи, както и подобряване на единодействието на сътрудничеството за развитие и целите на настоящото споразумение.

4. При своето влизане в сила пълното СИП заменя настоящото споразумение, чието действие се прекратява.

Член 70

Определения и изпълнение на задълженията

1. За целите на настоящото споразумение "договарящи страни" са Европейската общност, наричана "страната по споразумението ЕО", от една страна, и Папуа-Нова Гвинея и Република острови Фиджи, наричани "държавите от Тихоокеанския басейн", от друга страна.

2. За целите на настоящото споразумение:

а) понятието "страни" се отнася до посочените в параграф 1 държави от Тихоокеанския басейн, действащи колективно, и до страната по споразумението ЕО. Понятието "страна" се отнася според случая до посочените в параграф 1 държави от Тихоокеанския басейн, действащи колективно, или до страната по споразумението ЕО.

б) понятието "държави от Тихоокеанския басейн" се отнася до посочените в параграф 1 държави от Тихоокеанския басейн, действащи индивидуално.

3. За целите на настоящото споразумение, когато е приложимо, "малки островни държави" означава острови Кук, Кирибати, Науру, Ниуе, Палау, Република Маршалски острови и Тувалу.

4. За целите на настоящото споразумение "най-слабо развита държава" означава всяка държава от Тихоокеанския басейн, определена от Организацията на обединените нации като най-слабо развита държава към момента на влизане в сила на настоящото споразумение.

5. Държавите от Тихоокеанския басейн и страната по споразумението ЕО приемат всякакви общи или специални мерки, изисквани от тях с оглед изпълнение на задълженията им по настоящото споразумение, и гарантират, че те съответстват на целите, установени в настоящото споразумение.

Член 71

Координатори и обмен на информация

1. С цел улесняване на комуникацията и гарантиране на ефективното прилагане на споразумението, страните определят координатор в разумен срок след временното прилагане на настоящото споразумение. Определянето на координатори не засяга конкретни действия за определяне на компетентни органи по конкретни дялове или глави от настоящото споразумение.

2. По искане на страните координаторите посочват службата или служителя, отговаряща или отговарящ за всякакви въпроси, свързани с прилагането на настоящото споразумение, и предоставя необходимото съдействие за улесняване на комуникацията със страната, отправила искането.

3. По искане на другата страна и в законово допустимата степен, всяка страна предоставя информация чрез координаторите си и отговаря своевременно на всякакви въпроси във връзка със съществуващи или предложени мерки, които биха могли да засегнат търговията между страните.

4. Страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн гарантират, че техните закони, подзаконови актове, процедури и административни актове с общо приложение, свързани с всяка попадаща в приложното поле на настоящото споразумение търговски въпрос, се публикуват своевременно или са обществено достъпни, като това може да включва предоставяне на достъп до информацията на официалните, обществено достъпни и безплатни уебсайтове на страната по споразумението ЕО и на съответните държави от Тихоокеанския басейн. Тези мерки се довеждат и до знанието на другата страна.

5. Без да се засягат специалните разпоредби на настоящото споразумение относно прозрачността, за посочената в параграф 4 информация се смята, че е доведена до знанието на другата страна, когато информацията е направена достояние чрез подходящо уведомяване на СТО и на координатора за държавите от Тихоокеанския басейн.

Член 72

Регионални преференции

1. Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не задължава страната по споразумението ЕО или дадена държава от Тихоокеанския басейн да предоставя на друга страна по настоящото споразумение всяко по-благоприятно третиране, прилагано от страната по споразумението ЕО или от дадена държава от Тихоокеанския басейн като част от съответния процес по регионална интеграция, в който тя участва.

2. Всяко по-благоприятно третиране или предимство, което може да бъде предоставено съгласно настоящото споразумение от всяка държава от Тихоокеанския басейн на страната по споразумението ЕО, се предоставя и на всички останали държави от Тихоокеанския басейн, които са страни по настоящото споразумение.

Член 73

Връзка със Споразумението от Котону

1. В случай на каквото и да е несъответствие между разпоредбите на настоящото споразумение и разпоредбите от част 3, дял II от Споразумението от Котону, разпоредбите на настоящото споразумение имат предимство, с изключение на разпоредбите относно сътрудничеството за развитие, съдържащи се в част 3, дял II от Споразумението от Котону.

2 Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не се тълкува по начин, който възпрепятства прилагането на всички разпоредби на Споразумението от Котону, извън част 3, дял II, в съответствие с установените в настоящото споразумение процедури.

Член 74

Връзка със Споразумението за СТО

Страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн се споразумяват, когато е приложимо, никоя от разпоредбите на настоящото споразумение да не изисква от страната по споразумението ЕО или от държавите от Тихоокеанския басейн да действат по начин, несъвместим с поетите от тях задължения в рамките на СТО.

Член 75

Обвързаност с други международни споразумения

Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не се разглежда като освобождаваща която и да било страна от поетите от нея задължения или като отменяща правата на която и да било страна, произтичащи от което и да било съществуващо международно споразумение, освен ако изрично не е посочено друго.

Член 76

Влизане в сила и срок на действие

1. Настоящото споразумение влиза в сила на първия ден от месеца след датата, на която договарящите страни са си нотифицирали писмено за приключването на съответните им вътрешни процедури, необходими за неговото влизане в сила.

2. До влизането в сила на споразумението страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн се споразумяват да прилагат временно споразумението. Това може да бъде постигнато посредством временно прилагане съгласно законите на страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн или чрез ратифициране на споразумението. Споразумението се прилага временно 10 дни след датата, на която договарящите страни са си нотифицирали писмено приключването на необходимите за тази цел процедури.

3. Когато държава от Тихоокеанския басейн се присъединява към настоящото споразумение, то се прилага временно по предвидения в параграф 2 начин след представянето на нотификация в този смисъл от страна на страната по споразумението ЕО и от съответната държава от Тихоокеанския басейн.

4. Независимо от параграф 2, страната по споразумението ЕО и държавите от Тихоокеанския басейн могат да предприемат стъпки за прилагането на споразумението преди началото на временното прилагане, доколкото това е възможно.

5. Всяка страна може да уведоми писмено другата страна за своето намерение да денонсира настоящото споразумение.

6. Денонсирането поражда действие дванадесет месеца след изпращането на уведомление до другата страна.

Член 77

Териториално прилагане

Настоящото споразумение се прилага, от една страна, на териториите, на които се прилага Договорът за създаване на Европейската общност, и при условията, предвидени в посочения договор, и, от друга страна, на територията на държавите от Тихоокеанския басейн. Случаите на използване на понятието "територия" в настоящото споразумение се разбират в този смисъл.

Член 78

Клауза за ревизия

Комитетът по търговия може да преразгледа настоящото споразумение, неговото прилагане, действие и изпълнение, когато това е необходимо, и да отправи до страните подходящи предложения за изменение.

Член 79

Най-отдалечените региони и Европейската общност

Никоя от разпоредбите на настоящото споразумение не възпрепятства страната по споразумението ЕО да прилага съществуващи мерки, целящи да отговорят на структурната социална и икономическа ситуация на най-отдалечените региони съгласно член 299, параграф 2 от Договора за създаване на Европейската общност.

Член 80

Присъединяване на тихоокеанските острови

1. Настоящото споразумение остава отворено за присъединяване на всички тихоокеански островни държави, страни по Споразумението от Котону, и на тихоокеанските острови, чиито структурни характеристики и икономическа и социална ситуация са съпоставими с тези на държавите, които са страни по Спор