д)

Протоколи за измерване на мощността: Потреблението на мощност на компютърния монитор се измерва във вата с наложен образец на изпитване. Времето за загряване е минимум 20-минутен период (Позоваване VESA FPDM Стандарт 2.0, раздел 301-2D или 305-3 за изпитване на загряването). Точен RMS ватметър с крест фактор най-малко пет се използва за измерване на използваната мощност от всяко произволно избрано устройство при една или повече, както е уместно, от комбинациите напрежение/честота, представени в точка II.Г.1 a) (Позоваване VESA Стандарт: Display Specifications and Measurement Procedures, версия 1.0, преработено издание 1.0, раздел 8.1.3). Измерванията се извършват след стабилизиране на стойността на мощността за период от три минути. Измерванията се считат за стабилни, ако показанията на мощността не варират повече от 1 % за периода от три минути (Позоваване IEC 4.3.1) (Производителите не вземат предвид цикъла на проверка на сигнала на синхронизиране на входа, при измерване на модела в икономичен режим/режим на ниска мощност и режим изключен/режим на готовност.) Производителите използват калибрирано измервателно оборудване с възможности за точно измерване до една десета от вата или по-добра. Заимстване от Европейска норма 50301 (Позоваване BSI 03-2001, BS EN 50301:2001, Methods of Measurement for the Power Consumption of Audio, Video, and Related Equipment (Методи за измерване за потреблението на мощност на аудио, видео и свързано оборудване), приложение А), EPA е установила процедура за изпитване, където броят устройства, изисквани за изпитване, зависи от резултатите от изпитването на първото устройство. По смисъла на ENERGY STAR, ако един изпитван компютърен монитор използва поне 15 % по-малко мощност (т.е. по-голяма от или равна на 15 %) отколкото спецификацията ENERGY STAR във всичките три режима на работа (режим включен/активен, икономичен режим/режим на ниска мощност и режим изключен/режим на готовност), тогава трябва да се изпитва веднъж. Въпреки това, ако изпитван компютърен монитор е в рамките на 15 % (т.е. по-малко от 15 %) от спецификацията ENERGY STAR, в който и да е от трите режима на работа, тогава трябва да се изпитат още две устройства. Никоя от стойностите на изпитване не може да надхвърля спецификацията ENERGY STAR за модела, за да се квалифицира като ENERGY STAR. Всички резултати от изпитването, както и средните стойности (базирани на три или повече точки данни) трябва да се отчетат във формуляр QPI (Информация за квалифициране на продукт по ENERGY STAR). Следният пример допълнително илюстрира този подход: Пример : За простота, приемаме, че спецификацията е 100 вата или по-малко и се прилага единствено за един режим на работа. 85 вата би представлявало 15 %-ия праг.Ако първото устройство е измерено на 80 вата, не е необходимо повече изпитване и моделът се квалифицира (80 вата е най-малко 15 % по-ефективно от спецификацията и е „извън“ 15 %-ия праг).Ако първото устройство е измерено на 85 вата, не е необходимо повече изпитване и моделът се квалифицира (85 вата е точно 15 % по-ефективно от спецификацията).Ако първото устройство е измерено на 90 вата, тогава трябва да се изпитат още две единици, за да се определи квалификацията (90 вата е само 10 % по-ефективно от спецификацията и е „в рамките на“ 15 %-ия праг).Ако три устройства са изпитвани на 90, 98 и 105 вата, моделът не се квалифицира като ENERGY STAR - въпреки че средната стойност е 98 вата - тъй като една от стойностите (105) надхвърля спецификацията за ENERGY STAR.