22003A0403(01)
3.4.2003 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ L 86/23
ПРИЛОЖЕНИЕ I
ПРОТОКОЛ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ НА МЕЖДУНАРОДНАТА КОНВЕНЦИЯ ЗА ОПРОСТЯВАНЕ И ХАРМО НИЗАЦИЯ НА
МИТНИЧЕСКИТЕ ПРОЦЕДУРИ
(съставено в Брюксел на 26 юни 1999 година)
Договарящите се страни по Международната конвенция за опростяване и харм онизация на митническите процедури (съставена
в Киото на 18 май 1973 г. и влязла в сила на 25 септември 1974 г.), наричана по- долу „Конвенцията“, създадена под егидата на
Съвета за митническо сътрудничество, наричан по-долу „Съвета“,
КАТО ОТЧИТАТ, че за да се постигне:— премахване на различията между митническите процедури и практики на дог оварящите се страни, които могат да попречат
на международната търговия и друг вид международен обмен,
— отговаряне на нуждите на международната търговия и митниците за улесняв ане, опростяване и хармонизация на
митническите процедури и практики,
— осигуряване на подходящите стандарти на митнически контрол, и— за да се позволи на митниците да реагират на основните промени в методите и техниките на бизнеса и администрацията,
се налага Конвенцията да бъде изменена,КАТО ОТЧИТАТ също, че изменената Конвенция:— трябва да направи основните принципи на подобно опростяване и хармониза ция задължителни за договарящите се страни
по изменената Конвенция,
— трябва да осигури на митниците ефикасни процедури, подкрепени от подход ящи и ефикасни методи на контрол, и
— ще позволи постигането на висока степен на опростяване и хармонизация на митническите процедури и практики, което е
основна цел на Съвета и по този начин ще направи важен принос за улесняване н а международната търговия,
СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
Член 1
ПреамбюлътичленоветенаКонвенциятасеизменят,кактоепосо-
чено в текста на допълнение I към настоящия протокол.
Член 2
Приложенията към Конвенцията са заместени от общото прило-жение в допълнение II и от специфичните приложения в допъл-нение III към настоящия протокол.
Член 3
1. Всяка договаряща се страна може да изрази съгласието си дабъде обвързана от настоящия протокол, който включва допълне-ния I и II, посредством:
a) подписването му без резерва за ратификация;б) депозираненадокументзаратификацияследподписванетому
при условие за ратификация; или
в) присъединяване към него.
2. Настоящиятпротоколеоткритзаподписванеотдоговарящите
се страни по Конвенцията в седалището на Съвета в Брюксел до30 юни 2000 г. След това той е открит за присъединяване.3. Настоящият протокол, включващ допълнени яIиI Iвлиза в
сила три месеца след като 40 договарящи се страни са подписалипротокола без резерва за ратификация или са депозирали доку-менти за ратификация или присъединяване.
4. След като 40 договарящи се страни са изразили съгласие да
бъдат обвързани от настоящия протокол в съответствие с параг-раф1,всякадоговарящасестранаможедаприемеизменениятанаконвенцията само като стане страна по настоящия протокол. Затакава договаряща се страна, настоящият протокол влиза в силатри месеца, след като тя го подпише без резерва за ратификацияили депозира документ за ратификация или присъединяване.
Член 4
Всяка договаряща се страна по Конвенцията може при изразяваненасъгласиедабъдеобвързанастозипротокол,даприемекоитоида било от специфичните приложения или глави, съдържащи се вдопълнение III и нотифицира генералния секретар на Съвета затоваприеманеизапрепоръчанитепрактики,спрямокоитозаявяварезерви.
Член 5
След влизането в сила на настоящия протокол, генералниятсекретар на Съвета не приема никакви инструменти заратификация или присъединяване към Конвенцията.02/т. 15
BG Официален вестник на Европейския съюз 117
Член 6
В отношенията между страните, настоящият протокол и неговите
допълнения заместват Конвенцията.
Член 7
Генералният секретар на Съвета е депозитар по настоящия прото-кол и изпълнява функциите, предвидени в член 19 на допълне-ние I към настоящия протокол.
Член 8
Настоящият протокол е открит за подписване от договарящите сестрани по Конвенцията в седалището на Съвета в Брюксел от26 юни 1999 г.Член 9
В съответствие с член 102 от Хартата на Организацията на обеди-нените нации, настоящият протокол и неговите допълнения серегистрират в Секретариата на Организацията на обединенитенации по искане на генералния секретар на Съвета.
В доказателство за което, долуподписаните упълномощени пред-
ставители поставиха собственоръчен подпис под настоящия про-токол.
Съставено в Брюксел на двадесет и шестия ден от месец юни
хиляда деветстотин деветдесет и девета година на английски ифренски език, като и двата текста са еднакво автентични, в един-единствен оригинал, който се депозира при генералния секретарнаСъвета,койтопредставязавереникопиянавсичкистрани,посо-чени в член 8, параграф 1 от допълнение I към настоящия прото-кол.118 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
Допълнение I към приложение I
МЕЖДУНАРОДНА КОНВЕНЦИЯ ЗА ОПРОСТЯВАНЕ И ХАРМОНИЗАЦИЯ НА МИТНИЧЕСКИТЕ
ПРОЦЕДУРИ
(изменена)
ПРЕАМБЮЛ
Договарящите се страни по настоящата конвенция, създадена под егидата на Съвета за митническо сътрудничество,
КАТОСЕСТРЕМЯТдапремахнатразличиятамеждумитническитепроцедуриипр актикинадоговарящитесестрани,коитомогат
да попречат на международната търговия и на международния обмен,
КАТО ЖЕЛАЯТ да имат ефикасен принос към развитието на тази търговия и обмен чрез опростяване и хармонизиране на
митническите процедури и практики, и чрез засилване на международното съ трудничество,
КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че значителните ползи от улесняването на международнат а търговия може да бъдат постигнати без това да
понижи стандартите на митнически контрол,КАТОПРИЗНАВАТ,чеподобноопростяванеихармонизациямогатдабъдатпост игнатичрезприлагане,по-специално,наследните
принципи:— изпълнениенапрограми,насоченикъмпостоянномодернизираненамитнич ескитепроцедуриипрактикииследователнокъм
насърчаване на ефикасността и ефективността,
— изпълнение на митническите процедури и практики по предвидим, последов ателен и прозрачен начин,
— предоставяне на заинтересованите страни на цялата необходима информац ия относно митническите закони, правилници,
административни указания, процедури и практики,
— възприемане на модерни техники като оценка на риска, контрол основан на о дит и максимално най-практично използване
на информационната технология,
— сътрудничество, когато е уместно, с други национални органи, митническ и администрации и търговски общности,
— изпълнение на съответните международни стандарти,— осигуряване за засегнатите страни на лесно достъпни процедури за админи стративен и съдебен контрол,
С УБЕЖДЕНИЕТО, че един международен акт, обхващащ гореспоменатите цели и принципи, които договарящите се страни се
ангажиратдаприлагат,бидовелдовисокастепеннаопростяванеихармониз ациянамитническитепроцедуриипрактики,което
е една от основните цели на Съвета за митническо сътрудничество и което има важен принос за улесняване на международната
търговия,
СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:
ГЛАВА I
Дефиниции
Член 1
За целите на настоящата конвенция:
a) „стандарт“ означава разпоредба, чието изпълнение е признато
занеобходимосцелпостиганенахармонизацияиопростяване
на митническите процедури и практики;
б) „преходен стандарт“ означава стандарт в общото приложение,
за който се разрешава по-дълъг период за изпълнение;
в) „препоръчана практика“ означава разпоредба в специфично
приложение, която е призната и практики, чието най-широкоприлагане се смята за желателно;г) „националнозаконодателство“означавазакони,правилниции
други мерки, наложени от компетентен орган на една догова-ряща се страна и приложими на територията на съответнатадоговаряща се страна, както и договорите в сила, с които тазистрана е обвързана;
д) „общо приложение“ означава комплект от разпоредби, прило-
жими за всички митнически процедури и практики, посоченив настоящата конвенция;
е) „специфично приложение“ означава комплект от разпоредби,
приложимизаеднаилиповечемитническипроцедуриипрак-тики, посочени в настоящата конвенция;
ж) „указания“означавакомплектотобяснениянаразпоредбитена
общото приложение, специфичните приложения и главите,които посочват някои от възможните начини на действие,коитодабъдатследванивприлаганетонастандартите,преход-ните стандарти и препоръчаните практики и по-специално,препоръчващи примери на по-големи улеснения;
з) „Постоянентехническикомитет“означаваПостояннияттехни-
чески комитет на Съвета;02/т. 15
BG Официален вестник на Европейския съюз 119
и) „Съвет“означаваорганизацията,учреденасКонвенциятазасъз-
даване на Съвета за митническо сътрудничество, съставена в
Брюксел на 15 декември 1950 г.;
й) „митническиилиикономическисъюз“означавасъюз,създаден
и съставен от държави, който има компетентност да приемасвойсобственправилник,задължителенпоотношениенатезидържави по отношение на въпросите, регулирани от настоя-щата конвенция, и има компетентност да решава, в съответ-ствиесъссвоитевътрешнипроцедури,даподпише,ратифицираили да се присъедини към настоящата конвенция.
ГЛАВА II
ОБХВАТ И СТРУКТУРА
Обхват на конвенцията
Член 2
Всяка договаряща се страна се ангажира да насърчаваопростяването и хармонизацията на митническите процедури и стазицелдасепридържа,всъответствиесразпоредбитенанастоя-щата конвенция, към стандартите, преходните стандарти ипрепоръчаните практики в приложенията към настоящатаконвенция. Същевременно нищо не възпрепятства всяка догова-ряща се страна да предоставя по-големи улеснения от тези, пред-видени в настоящата конвенция и на всяка договаряща се странасепрепоръчвадапредоставитакиваулеснениявъввъзможнонай-голяма степен.
Член 3
Разпоредбитенанастоящатаконвенциянеизключватприлаганетона националното законодателство с оглед забраната или ограни-чаването на стоки, подлежащи на митнически контрол.
Структура на конвенцията
Член 4
1. Конвенцията се състои от основна част, общо приложение испецифични приложения.
2. Общото приложение и всяко специфично приложение към
настоящата конвенция се състоят от глави, които ги разделят, ивключват:
a) дефиниции; иб) стандарти,някоиоткоито,включенивобщотоприложение,са
преходни стандарти.
3. Всяко специфично приложение също съдържа препоръчани
практики.
4. Всяко приложение е придружено от указания, чиито текстове
не са задължителни за договарящите се страни.
Член 5
За целите на настоящата конвенция всяко специфичноприложение/я или глава/и от него/тях, спрямо които е обвързанададена договаряща се страна, се разглеждат като неразделна частот Конвенцията и по отношение на тази договаряща се страна,всяко позоваване на Конвенцията се смята, че включва и позова-ване на съответните приложение/я или глава/и.
ГЛАВА III
УПРАВЛЕНИЕ НА КОНВЕНЦИЯТА
Управителен комитет
Член 6
1. Учредявасеуправителенкомитет,койтодасезанимавасизпъл-нениетонанастоящатаконвенция,всичкимеркизаосигуряваненаеднаквотоѝ Aтълкуване и прилаган е и с всички предложения за
изменения, предложени към нея.
2. Договарящите се страни са членове на управителния комитет.3. Компетентнатаадминистрациянавсяколице,коетоеквалифи-
цирано да стане договаряща се страна по настоящата конвенция,по силата на разпоредбите на член 8, или на всеки член на Све-товната търговска организация имат правото да присъстват насесиите на управителния комитет като наблюдатели. Статутът иправата на такива наблюдатели се определя с решение на Съвета.Гореспоменатите права не могат да бъдат упражнявани предирешението да влезе в сила.
4. Управителнияткомитетможедапоканипредставителинамеж-
дународни правителствени и неправителствени организации даприсъстват на неговите сесии като наблюдатели.
5. Управителният комитет:
a) препоръчва на договарящите се страни:
i) изменения в основната част на настоящата конвенция;ii) изменения в общото приложение, специфичните приложе-
ния и техните глави, и включването на нови глави към
общото приложение; и
iii) включването на нови специфични приложения и на нови
глави към специфичните приложения;
б) в съответствие с член 16 може да реши да измени
препоръчваните практики или да включи нови препоръчванипрактики в специфичните приложения или техните глави;
в) разглежда изпълнението на разпоредбите на настоящата
конвенция в съответствие с член 13, параграф 4;
г) преглежда и актуализира указанията;
д) разглежда всички други въпроси от значение за настоящата
конвенция, които могат да бъдат поставени пред него;
е) информира за своите решения Постоянния технически коми-
тет и Съвета.
6. Компетентните администрации на договарящите се страни
представят пред генералния секретар на Съвета предложениясъгласно параграф 5, букви a), б), в) или г) от настоящия член,както и причините за тях, заедно с всички искания за включваненановиточкивдневнияреднасесиитенауправителниякомитет.ГенералниятсекретарнаСъветапредоставяпредложениятанавни-манието на компетентните администрации на договарящите сестраниинанаблюдателите,посоченивпараграфи2, 3и4отнас-
тоящия член.120
BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
7. Управителнияткомитетзаседаванай-малковеднъжвгодината.
Всяка година той избира председател и заместник-председател.Генералният секретар на Съвета разпраща поканата и проекта задневен ред до компетентните администрации на договарящите сестраниинанаблюдателите,посоченивпараграфи2, 3и4отнас-
тоящиячлен,най-малкошестседмиципредизаседаниетонаупра-вителния комитет.
8. Когатоеневъзможнодаденорешениедабъдевзетосконсенсус,
въпросите поставени пред управителния комитет се решават чрезгласуване на присъстващите договарящи се страни. Предложе-нията съгласно параграф 5, букви a), б) или в) от настоящия членсе одобряват с мнозинство от две трети от подадените гласове.Всичкидругивъпросисерешаватотуправителниякомитетсмно-зинство от подадените гласове.
9. Когато намира приложение член 8, параграф 5 от настоящата
конвенция, митническите или икономически съюзи, които садоговарящи се страни, имат при гласуване брой гласове, равен наобщия брой гласове на техните членове, които са договарящи сестрани.
10. Предизакриванетонасесията,управителнияткомитетприема
доклад. Докладът се предава на Съвета и на договарящите сестрани и на наблюдателите, посочени в параграфи 2 ,3и4 .
11. Прилипсанасъответниразпоредбивнастоящиячлен,сепри-лагапроцедурниятправилникнаСъвета,освенакоуправителнияткомитет не реши друго.
Член 7
За целите на гласуването в управителния комитет се гласуваотделнозавсякоспецифичноприложениеизавсякаотделнаглавана дадено специфично приложение.
a) Всякадоговарящасестранаимаправодагласуваповъпросите,
засягащитълкуването,приложениетоиизменениетонаоснов-
натачастинаобщотоприложениекъмнастоящатаконвенция.
б) Поотношениенавъпросите,касаещиспецифичноприложение
или глава на специфично приложение, които са вече влезли всила, право на глас имат само онези договарящи се страни,които са приели съответното специфично приложение илисъответната негова глава.
в) Всякадоговарящасестранаимаправодагласувапопроектите
за нови специфични приложения или за нови глави на даденоспецифично приложение.
ГЛАВА IV
ДОГОВАРЯЩА СЕ СТРАНА
Ратифициране на Конвенцията
Член 8
1. Всеки член на Съвета, всеки член на Организацията на обеди-нените нации или нейна специализирана агенция може да станедоговаряща се страна по настоящата конвенция:a) като я подпише без резерва за ратификация;
б) като депозира документ за ратификация след подписване,
направено с резерва за ратификация; или
в) като се присъедини към нея.
2. Конвенциятаеоткритазаподписванеотчленовете,посоченив
параграф1натозичлендо30юни1974г.вседалищетонаСъветавБрюксел.Следтоватяеоткритазаприсъединяванеотстрананатези членове.
3. Приподписване,ратификацияилиприсъединяваневсякадого-
варяща се страна посочва кои, ако има такива, от специфичнитеприложения и техните глави приема. Тя може да нотифицирадепозитара на по-късен етап, че приема едно или повече специ-фични приложения или глави от тях.
4. Договарящитесестрани,коитоприематновоспецифичнопри-
ложениеилиноваглаванаспецифичноприложение,нотифициратдепозитара в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
5. a) Всеки митнически или икономически съюз може да стане
договаряща се страна по настоящата конвенция в съответ-
ствие с параграфи 1 ,2и3о т настоящия член. Такива мит-
нически или икономически съюзи информират депозитараза своята компетентност относно въпросите, регулирани отнастоящата конвенция. Такива митнически или икономиче-ски съюзи информират депозитара и за всяко значителноизменение в обхвата на тяхната компетентност.
б)Даден митнически или икономически съюз, който е догова-
ряща се страна по настоящата конвенция, по отношение навъпросите, които са в рамките на неговата компетентност,упражнява от свое име правата и изпълнява отговорностите,които Конвенцията предоставя и възлага на членовете натакъв съюз, които са договарящи се страни по настоящатаконвенцията. В такъв случай членовете на такъв съюз няматправодаупражняватиндивидуалнотезиправа,включителнои правото на глас.
Член 9
1. Всяка договаряща се страна, която ратифицира настоящатаконвенцияилисеприсъединикъмнея,еобвързанасвсичкиизме-нения към настоящата конвенция, включително и общото прило-жение,коитосавлезливсилакъмдататанадепозиранетонадоку-мента за ратификация или присъединяване.
2. Всяка договаряща се страна, която приема специфично прило-
жение или глава от него, е обвързана с всички изменения в стан-дартитенатоваспецифичноприложениеилинатазиглава,коитоса влезли в сила към датата, на която страната нотифицирадепозитара, че ги приема. Всяка договаряща се страна, коятоприема специфично приложение или глава от него, е обвързана свсички изменения към препоръчаните практики в тях, които савлезли в сила към датата, на която страната нотифицирадепозитара,чегиприема,освенаконеформулирарезервиспрямоедна или повече от препоръчаните практики в съответствие счлен 12.02/т. 15
BG Официален вестник на Европейския съюз 121
Прилагане на конвенцията
Член 10
1. Всяка договаряща се страна може при подписване, направено
безрезервазаратификация,илипридепозиранетонадокументзаратификация или присъединяване, или по всяко време след това,да декларира чрез нотификация до депозитара, че действието нанастоящата конвенция се разпростира върху всички или част оттериториите, за чиито международни отношения тя отговаря.Такава нотификация влиза в сила три месеца след получаванетоѝ A
отдепозитара.Същевременнонастоящатаконвенциянесеприлагаза посочените територии преди да е влязла в сила за съответнатадоговаряща се страна.
2. Всякадоговарящасестрана,коятоеизпратиланотификацияпо
силата на параграф 1 от настоящия член, който разпростира дей-ствиетонанастоящатаконвенциявърхутеритория,зачиитомеж-дународни отношения договарящата се страна отговаря, може данотифицира депозитара, в съответствие с процедурата на член 19отнастоящатаконвенция,чевъпроснататериторияповеченямадаприлага настоящата конвенция.
Член 11
Заприложениетонанастоящатаконвенциядаденмитническиилиикономически съюз, който е договаряща се страна, нотифицирагенералния секретар на Съвета за териториите, които формиратсъответниямитническиилиикономическисъюзитезитериториисе разглеждат като единна територия.
Приемане на разпоредбите и формулиране на резерви
Член 12
1. Всичкидоговарящисестранисаобвързанисобщотоприложе-ние.
2. Всякадоговарящасестранаможедаприемеедноилиповечеот
специфичните приложения или от техните глави. Всяка догова-рящасестрана,коятоприемададеноспецифичноприложениеилинегова глава/и, е обвързана с всички стандарти в него. Всяка дого-варяща се страна, която приема дадено специфично приложениеили негова глава/и, е обвързана с всички препоръчани практики внего, освен ако по време на приемането или по което и да биловреме след това, не нотифицира депозитара за препоръчанапрактика/и,поотношениенакоитоформулирарезерви,катозаявиразликите, които съществуват между разпоредбите на нейнотонационално законодателство и тези за съответната препоръчанапрактика/и. Всяка договаряща се страна, която е формулираларезерви, може да ги оттегли изцяло или отчасти по всяко време, снотификация до депозитара, като посочи датата, от която влиза всила оттеглянето.
3. Всяка договаряща се страна, обвързана със специфично прило-
жение или глава/и от него, проверява възможностите за оттеглянена всички резерви спрямо препоръчаните практики, заявени приусловията на парагра ф 2 и нотифицира генералния секретар на
Съвета за резултатите от този преглед в края на всеки тригодишенпериод, започващ от датата на влизане в сила на настоящатаконвенция за съответната договаряща се страна, като посочва раз-поредбите на своето национално законодателство, които спореднея противоречат на оттеглянето на резервите.
Изпълнение на разпоредбите
Член 13
1. Всяка договаряща се страна изпълнява стандартите на общотоприложение и на специфичното приложение/я или глава/и отнего, които е приела, в рамките на тридесет и шест месеца следкато това приложение/я или глава/и е влязло/са влезли в сила засъответната договаряща се страна.
2. Всякадоговарящасестранаизпълнявапреходнитестандартина
общото приложение в рамките на шестдесет месеца от датата, накоято общото приложение е влязло в сила за тази договаряща сестрана.
3. Всяка договаряща се страна изпълнява препоръчаните прак-
тики в специфичното приложение/я или глава/и от тях, които еприела, в рамките на тридесет и шест месеца след като специфич-ното приложение/я или глава/и са влезли в сила за съответнатадоговаряща се страна, освен ако не е формулирала резерви поотношение на една или повече от тези препоръчани практики.
4. a) Когато периодите, предвидени в параграфи 1 или 2 от нас-
тоящия член на практика се явяват недостатъчни за дадена
договаряща се страна да изпълни разпоредбите на общотоприложение, тази договаряща се страна може да поискапреди края на периода, предвиден в параграфи 1 или 2 отнастоящия член, управителният комитет да разреши удъл-жаваненасрока.Приподаваненаискането,договарящатасестранапосочваразпоредбитенаобщотоприложение,согледна които се иска удължаване на периода и причините заотправеното искане.
б)Управителният комитет може да реши да предостави такова
удължаване при изключителни обстоятелства. Всяко реше-ние на управителния съвет, което предоставя подобно удъл-жаване, трябва да описва изключителните обстоятелства,които го обосновават и удължаването в никакъв случай неможе да бъде по-голямо от една година. При изтичането напериода, договарящата се страна нотифицира депозитара заизпълнениетонаразпоредбите,согледнакоитоеразрешеноудължаването.
Уреждане на спорове
Член 14
1. Всеки спор между две или повече от договарящите се странивъв връзка с тълкуването и прилагането на настоящата конвенциясеурежда,доколкототоваевъзможно,чрезпреговоримеждутях.
2. Всекиспор,койтонеможедабъдеразрешенчрезпреговори,се
представя от договарящите се страни, които спорят, пред управи-телния комитет, който разглежда спора и отправя препоръки занеговото разрешаване.122
BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
3. Договарящитесестрани,коитоспорят,можепредварителнода
се съгласят да приемат препоръките на управителния комитет заобвързващи.
Изменения на Конвенцията
Член 15
1. Текстът на всяко предложение за изменение, отправено къмдоговарящитесестраниотуправителниякомитетвсъответствиесчлен 6, параграф 5, буква a), i) и буква а), ii), се съобщава от гене-ралния секретар на Съвета на всички договарящи се страни и наонези членове на Съвета, които не са договарящи се страни.
2. ИзменениятавосновнатачастнаКонвенциятавлизатвсилаза
всичкидоговарящисестранидванадесетмесецаследдепозиранетонадокументитезаприеманеотонезидоговарящисестрани,коитосаучастваливсесиятанауправителниякомитет,повременакоятоса били препоръчани измененията, при условие че не е направеновъзражениеотникоядоговарящасестранаврамкитенапериодот12 месеца от датата на съобщаването на такива изменения.
3. Всякопрепоръчаноизменениевобщотоприложениеиливспе-
цифичните приложения или техните глави, се смята за прието всрок от шест месеца след датата, на която препоръчаното измене-ние е било съобщено на договарящите се страни, освен ако:
a) не е имало възражение от някоя договаряща се страна или, в
случайнаспецифичноприложениеилиглава,отдоговарящасе
страна, обвързана с това специфично приложение или глава;или
б) договаряща се страна не информира генералния секретар на
Съвета, че макар и да възнамерява да приеме препоръчанотоизменение, условията необходими за подобно приемане всеоще не са изпълнени.
4. Ако договаряща се страна изпрати на генералния секретар наСъветасъобщението,предвиденовпараграф3,букваб)отнастоя-щиячлен,тяможе,приусловиеченеенотифициралагенералниясекретарнаСъветазатова,чеприемапрепоръчанотоизменение,дапредстави възражение спрямо това изменение в рамките наосемнадесет месеца след изтичането на шестмесечния срок, посо-чен в параграф 3 от настоящия член.
5. Аковъзражениеспрямопрепоръчанотоизменениеенаправено
всъответствиеспараграф3,букваa)илипараграф4отнастоящиячлен, изменението се смята, че не е прието и няма действие.
6. Ако договарящата се страна е изпратила съобщение в съответ-
ствие с параграф 3, буква б) от настоящия член, изменението сесмята за прието на по-ранната от следните две дати:
a) датата, на която всички договарящи се страни, които са
изпратили такива съобщения, са нотифицирали генералния
секретар на Съвета, че приемат препоръчаните изменения, приусловие че, ако за всички приемания е нотифицирано предиизтичането на шестмесечния период, посочен в параграф 3 отнастоящия член, тази дата се приема за датата на изтичане наспоменатия шестмесечен период;б) датата на изтичане на 18-месечния период, посочен в параг-
раф 4 от настоящия член.
7. Всяко изменение в общото приложение или в специфичнитеприложения,коетосесмятазаприето,влизавсилавсрокотшестмесеца,следдатата,накоятотозапочвадасесмятазаприетоили,ако в препоръчаното изменение е посочен различен срок, приизтичането на този срок, считано от датата, от която изменениетое започнало да бъде смятано за прието.
8. Генералният секретар на Съвета възможно най-бързо
нотифицира договарящите се страни по настоящата конвенция завсяко възражение спрямо препоръчано изменение, направено всъответствие с параграф 3, буква a) и за всяко съобщение, полу-чено в съответствие с параграф 3, буква б), от настоящия член.Генералният секретар на Съвета последователно информира дого-варящитесестранидалидоговарящатасестранаилистрани,коитосаизпратилисъобщение,иматвъзраженияспрямопрепоръчанотоизменение или го приемат.
Член 16
1. Независимо от процедурата за изменение, изложена в член 15от настоящата конвенция, управителният комитет може, в съот-ветствие с член 6, да реши да измени всяка препоръчвана прак-тика или да включи нови препоръчвани практики, във всяко спе-цифично приложение или негова глава. Всяка договаряща сестрана се поканва от генералния секретар на Съвета да участва вработатанауправителниякомитет.Текстътнавсяконовоизмене-ние от този вид или на нова препоръчвана практика, се съобщаваот генералния секретар на Съвета на договарящите се страни и наонези членове на Съвета, които не са договарящи се страни понастоящата конвенция.
2. Всяко изменение или включване на нови препоръчвани прак-
тики, за които е взето решение по параграф 1 от настоящия член,влизавсилашестмесецаследсъобщениетонагенералниясекретарна Съвета. Всяка договаряща се страна, обвързана със специфичноприложениеилинеговаглава,коитосапредметнатаковаизмене-ние или на включване на нови препоръчвани практики, се смята,че е приела тези изменения или нови препоръчвани практики,освенаконенаправивъзражениеврамкитенапроцедурата,посо-чена член 12 от настоящата конвенция.
Продължителност на присъединяването
Член 17
1. Настоящата конвенция има неограничен срок на действие, новсяка договаряща се страна може да я денонсира по всяко времеслед датата на влизанетоѝ Aв сила съгласно член 18.
2. Денонсирането се извършва чрез нотификация в писменаформа, депозирана пред депозитара.
3. Денонсиранетовлизавсилашестмесеца,следкатодепозитарът
е приел документа за денонсиране.02/т. 15
BG Официален вестник на Европейския съюз 123
4. Разпоредбите на параграф и2и3о т настоящия член се прила-
гатипоотношениенаспецифичнитеприложенияитехнитеглави,
чиетоприеманедоговарящитесестранимогатдаоттеглятповсяковреме след датата на влизането им в сила.
5. По отношение на всяка договаряща се страна, която оттегля
приемането на общото приложение, се приема, че е денонсиралаКонвенцията.Втакиваслучаииматприложениеиразпоредбитенапараграфи2и3 .
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Влизане в сила на конвенцията
Член 18
1. Настоящатаконвенциявлизавсилатримесецаследкатопетотлицата, посочени в член 8, параграф и1и5о т нея, са подписали
Конвенциятабезрезервазаратификацияилисадепозиралисвоитедокументи за ратификация или присъединяване.
2. За всяка договаряща се страна, настоящата конвенция влиза в
силатримесецаследкатотяестаналадоговарящасестранавсъот-ветствие с разпоредбите на член 8.
3. Всяко специфично приложение или негова глава към настоя-
щата конвенция влизат в сила три месеца след като пет догова-рящи се страни са приели това специфично приложение или тазиглава.
4. След като дадено специфично приложение или глава към него
савлезливсилавсъответствиеспараграф3отнастоящиячлен,завсякадоговарящасестранатоваспецифичноприложениеилитазиглававлизатвсилатримесеца,следкатостранатаенотифицирал,че ги приема. Същевременно нито едно специфично приложениеилиглавакъмнегоневлизатвсилазададенадоговарящасестрана,преди настоящата конвенция да е влязла в сила спрямо същатадоговаряща се страна.
Депозитар на конвенцията
Член 19
1. Настоящата конвенция, всички подписи със или без резерва заратификация и всички документи за ратификация или присъеди-няване се депозират пред генералния секретар на Съвета.
2. Депозитарът:
a) получава и съхранява оригиналните текстове на настоящата
конвенция;
б) изготвя заверени копия на оригиналните текстове на настоя-
щата конвенция и ги предава на договарящите се страни и на
онези членове на Съвета, които не са договарящи се страни, ина генералния секретар на Организацията на обединенитенации;в) получава всички подписи със или без резерва за ратификация,
ратификациииприсъединяваниякъмнастоящатаконвенцияиполучава,исъхранявавсичкидокументи,нотификацииисъоб-щения, свързани с нея;
г) проверява дали подписа, на който и да е документ,
нотификация или съобщение, свързани с настоящатаконвенция са в необходимата форма и ако това е необходимопредставявъпросанавниманиетонасъответнатадоговарящасестрана;
д) нотифицира договарящите се страни, онези членове на Съвета,
които не са договарящи се страни, и генералния секретар наОрганизацията на обединените нации за:
— подписвания,ратификации,присъединяванияиприемания
наприложенияиглавипочлен8отнастоящатаконвенция,
— нови глави към общото приложение и нови специфични
приложенияилиглавикъмтях,коитоуправителнияткоми-
тет е решил да препоръча за включване към настоящатаконвенция,
— датата на влизане в сила на настоящата конвенция, на
общото приложение и на всяко специфично приложениеили негова глава в съответствие с член 18 от настоящатаконвенция,
— нотификации,полученивсъответствиесчленове8,10,11,
12 и 13 от настоящата конвенция,
— оттегляния на приемания на приложения/глави от догова-
рящите се страни,
— денонсирания по силата на член 17 от настоящата
Конвенция, и
— всякоизменение,приетовсъответствиесчлен15отнастоя-
щата Конвенция и датата му на влизане в сила.
3. В случай на различия между дадена договаряща се страна идепозитара, относно изпълнението на функциите на последния,депозитарът или договарящата се страна представят въпроса навниманието на другите договарящи се страни, подписали Конвен-цията или според случая, на управителния комитет или Съвета.
Регистрация и автентични текстове
Член 20
В съответствие с член 102 от Хартата на Организацията на обеди-ненитенациинастоящатаконвенциясерегистриравСекретариатанаОрганизациятанаобединенитенациипоисканенагенералниясекретар на Съвета.
Вдоказателствозакоетодолуподписанитеупълномощенипредста-
вители подписаха настоящата конвенция.
Съставена в Киото на осемнадесетия ден от месец май хиляда
деветстотин седемдесет и трета година на английски и френскиезик, като двата текста са еднакво автентични, в един оригиналенекземпляр,койтоседепозирапредгенералниясекретарнаСъвета,който предава заверени копия на всички лица, посочени член 8,параграф 1 от настоящата конвенция.124 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
Допълнение II към приложение I
ОБЩО ПРИЛОЖЕНИЕ
СЪДЪРЖАНИЕ
Страница
Глава 1: Общи принципи 126
Глава 2: Дефиниции 126Глава 3: Обработка и други митнически формалности 127Глава 4: Митни сборове 132
A. Оценка, събиране и плащане на митни сборове 132Б. Отложено плащане на митни сборове 133В. Връщане на митни сборове 134
Глава 5: Обезпечения 134Глава 6: Митнически контрол 135Глава 7: Приложение на информационна технология 136Глава 8: Отношения между митниците и трети страни 136Глава 9: Информация, решения и постановления предоставени от митниците 1 37
A. Информация с общо приложение 137Б. Информация със специфичен характер 137В. Решения и постановления 137
Глава 10: Жалби по митнически въпроси 137
A. Право на жалба 137Б. Форма и основания за жалба 138В. Разглеждане на жалбата 13802/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 125
ГЛАВА 1
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
1.1.
Стандарт
Дефинициите,стандартитеипреходнитестандартивнастоящотоприложени есеприлагаткъммитническипроцедури
и практики, посочени в него, и доколкото това е възможно, и спрямо процедур и и практики в специфичните
приложения.
1.2.
Стандарт
Условията,коитотрябвадабъдатизпълненииформалностите,коитотрябва дабъдатосъществениотноснопроцедурите
ипрактикитевнастоящотоприложени еивспецифичнитеприложения,сеопределятотнационалнотозаконодателс тво
и са възможно най-опростени.
1.3. Стандарт
Митницитесъздаватиподдържатофициални,консултативниотношениястър говците,задазасилятсътрудничеството
и да улеснят участието в създаването на най-ефикасни методи на работа, спо ред националните разпоредби и
международните споразумения.
ГЛАВА 2
ДЕФИНИЦИИ
За целите на приложенията на настоящата конвенция:
E1./F23. „Жалба“означаваактътнададенолице,коетоепрякозасегнатоотрешениеи липропускнамитниците
и което смята, че интересите му са засегнати от тях и търси обезщетение от ко мпетентната власт.
E2./F19. „Определяне на митни сборове“ означава определянето на сумата на митните сборове, които трябва да
бъдат платени.
E3./F4. „Контрол,основаннаодит“означавамерките,чрезкоитомитницитесеувер яватвакуратносттаиавтен-
тичността на декларациите, чрез проверка на съответните книги, записи, б изнес системи и търговски
данни, държани от заинтересованото лице.
E4./F15. „Проверка на декларацията за стоки“ означава действията предприети от ми тниците, за да се уверят че
декларацията за стоки е вярно съставена и че придружаващите я документи, к оито се изискват, отгова-
рят на предписанията.
E5./F9. „Обработка“ означава извършването на митническите формалности, необхо дими, за да се разреши вли-
зането на стоките за вътрешна употреба, износът им или поставянето им под д руг митнически режим.
E6./F10. „Митници“означаваправителственаслужба,коятоотговарязаприлаганет онамитническотозаконода-
телствоизасъбиранетонамитнисборове,икоятосъщотакаотговарязаприл ожениетонадругизакони
и правила, свързани с вноса, износа, движението и складирането на стоки.
E7./F3. „Митнически контрол“ означава мерките, прилагани от митниците, за да оси гурят спазване на митни-
ческото законодателство.
E8./F11. „Митнически задължения“ означава задълженията, заложени в митническат а тарифа, на които подле-
жат стоките при влизане или излизане от митническата територия.
E9./F16. „Митническиформалности“означававсичкиоперации,коитотрябвадабъда тизвършениотзасегнатите
лица и от митниците, за да бъдат спазени изискванията на митническото зако нодателство.
E10./F18.„Митническо законодателство“ означава законови и други разпоредби, отн осно вноса, износа, движе-
ниетоискладиранетонастоки,прилаганетоиизпълнениетонакоитосаспец иалновъзложенинамит-
ниците и всякакви други правила, създадени от митниците в рамките на закон оустановените им право-
мощия.
E11./F2.„Митническо учреждение“ означава митническа, административна единица , компетентна да осъщест-
вява митническите формалности и помещенията и други райони, предоставен и за тази цел от компе-
тентните власти.
E12./F25.„Митническа територия“ означава територията, на която се прилага митнич еското законодателство на
дадена договаряща се страна.
E13./F6.„Решение“ означава индивидуален акт, чрез който митниците разрешават да ден въпрос, свързан с мит-
ническото законодателство.126 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
E14./F7.„Декларатор“означававсяколице,коетоправидекларациянастокиилинач иетоимеенаправенатакава
декларация.
E15./F5.„Съответна дата“ означава датата, на която се дължи плащането на митни сбо рове.
E16./F12.„Митни сборове“ означава вносни митни сборове и/или износни митни сборов е.
E17./F27.„Проверка на стоки“ означава физическата инспекция на стоки от митниците , с цел да се уверят, че
характерът,произходът,състоянието,количествотоистойносттанасток итесавсъответствиесданните,
посочени в декларацията за стоки.
E18./F13.„Износни митни сборове“ означава митнически задължения и други задължен ия, такси или плащания,
които се събират при или във връзка с износа на стоки, но не включват никакви плащания, които са
ограниченидосуматанаприблизителнатаценанауслугитепредоставениот митницитеилисъбраниот
нея от името на други национални органи.
E19./F8.„Декларация за стоки“ означава заявление, направено по начин предписан о т митниците, чрез което
заинтересованите лица посочват митническия режим, който да се приложи къ м стоките и предоставят
данните, които митниците изискват за неговото прилагане.
E20./F14.„Вносни митни сборове“ означава митнически задължения и други задължени я, такси или плащания,
коитосесъбиратприиливъввръзкасвносанастоки,ноневключватникаквип лащания,коитосаогра-
ниченидосуматанаприблизителнатаценанауслугитепредоставенимитниц итеилисъбраниотнеяот
името на други национални органи.
E21./F1.„Административна взаимопомощ“ означава действията на дадена митническ а администрация от името
наиливсътрудничествосдруга,заправилнотоприложениенамитническото законодателствоизапре-
дотвратяване, разследване и борба с митническите нарушения.
E22./F21.„Пропуск“ означава пропускане от страна на митниците да извършат дадено д ействие или да издадат
решение, което се изисква от митническото законодателство, в рамките на е дин разумен срок, по въп-
рос който им е бил представен по съответния ред.
E23./F22.„Лице“означава,кактофизическо,такаиюридическолице,освенакооткон текстанеследвадругозна-
чение на термина.
E24./F20.„Освобождаване на стоки“ означава актът, чрез който митниците разрешава т стоките, подложени на
обработка да бъдат предоставени на разположение на заинтересованите лиц а.
E25./F24.„Връщане“ означава обратното плащане изцяло или отчасти на платените мит ни сборове, и възстановя-
ването изцяло или отчасти на митни сборове, когато не е било извършено плащ ане.
E26./F17.„Обезпечение“ означава онова, което осигурява митниците, че дадено задъ лжение към тях ще бъде
изпълнено. Обезпечението се описва като „общо“, когато то осигурява изпъ лнението на задължения,
произтичащи от няколко операции.
E27./F26.„Трета страна“ означава всяко лице, което работи директно с митниците за и от името на друго лице,
във връзка с вноса, износа, движението или складирането на стоки.
ГЛАВА 3
ОБРАБОТКА И ДРУГИ МИТНИЧЕСКИ ФОРМАЛНОСТИ
Компетентни митнически учреждения
3.1.
Стандарт
Митниците посочват митническите учреждения, където стоките могат да се п редставят и обработват. При определяне
на компетентността и местонахождението, и работното време на тези служби се взимат предвид факторите, които
включват изискванията на търговската дейност.
3.2.
Стандарт
Поисканеназаинтересованотолицеипопричини,коитомогатдасеприематз аоснователни,приусловиечесаналице
необходимитезатоваресурси,митницитеосъществяватфункциите,предви денизацелитенамитническатапроцедура
ипрактикаизвънопределенитеработничасовеилиизвънмитническотоучре ждение.Всичкиразходи,коитомитниците
могат да предвидят се ограничават до приблизителната стойност на услугит е, предоставени от тях.02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 127
3.3.Стандарт
Когато митническите учреждения са разположени на общ граничен пункт, съо тветната митническа администрация
синхронизира работните часове и компетентността на тези учреждения.
3.4.
Преходен стандарт
На общи гранични пунктове, съответните митнически администрации винаги когато това е възможно осъществяват
съвместен контрол.
3.5.
Преходен стандарт
Когатомитницитевъзнамеряватдасъздадатновомитническоучреждениеил идапроменятвечесъществуващонаобщ
граничен пункт, когато това е възможно те сътрудничат със съседните митни ци, за създаването на съответстващо
митническо учреждение, за да се улесни съвместният контрол.
Декларатор
a)Лица, упълномощени да действат като декларатори
3.6.
Стандарт
Националното законодателство определя условията, при които дадено лице има право да действа като декларатор.
3.7.
Стандарт
Всяко лице, което има право да се разпорежда със стоки има правото да действ а като декларатор.
б)Отговорност на декларатора
3.8.
Стандарт
Деклараторътотговаряпредмитницитезаточносттанаданните,подаденив декларациятазастокиизаплащанетона
митните сборове.
в)Права на декларатора
3.9.
Стандарт
Преди подаването на декларацията, деклараторът има право при условията о пределени от митниците:
a) да инспектира стоките; и
б) да взима проби.
3.10.
Стандарт
Митниците не изискват отделна декларация за стоки по отношение на пробите , взети под тяхно наблюдение, при
условие че тези проби са включени в декларацията за стоки, касаеща съответ ната пратка.
Декларация за стоки
a)Форма и съдържание на декларацията за стоки
3.11.
Стандарт
Съдържанието на декларацията за стоки се определя от митниците. Книжният формуляр на декларацията за стоки е
в съответствие със стандартите на ООН.
При автоматизирана обработка на стоки, формулярът на електронно подаден ата декларация за стоки се основава на
международните стандарти за електронен, информационен обмен, както са п редписани в препоръките за
информационната технология на Съвета за митническо сътрудничество.128 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
3.12.Стандарт
Митницитеограничаватинформацията,коятосеизисквавдекларациятазас токи,самодоонезиданни,коитосесмятат
за необходими да оценката и събирането на митни сборове, попълването на ст атистиката и прилагането на
митническото законодателство.
3.13.
Стандарт
Когато по причини, които митниците смятат за основателни, деклараторът н е разполага с цялата информация, която
се изисква за подаването на декларация за стоки, се разрешава подаването н а временна или непълна декларация, при
условие че тя съдържа данните, които се смятат за необходими от митниците и че деклараторът се задължи да я
довърши в рамките на специално определен период.
3.14.
Стандарт
Акомитницитерегистриратвременнаилинепълнадекларациязастоки,трет иранетопотарифатанакоетосеподлагат
стоките, е същото на което биха били подложени, ако беше подадена пълна и то чна декларация за стоки.
Освобождаванетонастокитенесезабавя,приусловиечесапредоставенине обходимитеобезпечения,задасеосигури
събирането на приложимите митни сборове.
3.15.
Стандарт
Митниците изискват подаването на оригинална декларация за стоки и само не обходимия минимум от копия.
б)Документи, придружаващи декларацията за стоки
3.16.
Стандарт
Заедносдекларациятазастоки,митницитеизискватсамоонезидокументи, коитосанеобходими,задабъдеосъществен
контролътнаоперациятаи,задасеосигуриспазванетонавсичкиизисквани я,свързанисприлаганетонамитническото
законодателство.
3.17.
Стандарт
Когато определени придружаващи документи не могат да бъдат подадени заед но с декларацията по причини, които
митницитесмятатзаоснователни,теразрешаваттезидокументидабъдатпр едставениврамкитенаопределенпериод.
3.18.
Преходен стандарт
Митниците разрешават подаването на придружаващи документи по електроне н път.
3.19.
Стандарт
Митниците не изискват превода на данните в придружаващите документи, осв ен когато това не е необходимо за
обработката на декларацията за стоки.
Подаване, регистриране и проверка на декларацията за стоки
3.20.
Стандарт
Митниците разрешават подаването на декларация за стоки при всяко определ ено за това митническо учреждение.
3.21.
Преходен стандарт
Митниците разрешават подаването на декларация за стоки по електронен път .
3.22.
Стандарт
Декларацията за стоки се подава в рамките на часовете, определени от митни ците.02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 129
3.23.Стандарт
Когатонационалнотозаконодателствопредвиждасрокзаподаванетонадек ларациятазастоки,предоставенотовреме
трябва да е достатъчно, за да може деклараторът да попълни декларацията за стоки и да се сдобие с изискваните
придружаващи я документи.
3.24.
Стандарт
Поисканенадекларатораипопричини,коитомитницитесмятатзаосновател ни,последнитеможедаудължатсрока,
предвиден за подаване на декларацията за стоки.
3.25.
Стандарт
Националното законодателство включва разпоредба, която предвижда, че п одаването, регистрацията или проверката
на декларацията за стоки и придружаващите я документи се извършва преди пр истигането на стоките.
3.26.
Стандарт
Когато митниците не могат да регистрират декларацията за стоки, те заявяв ат причините за това пред декларатора.
3.27.
Стандарт
Митниците разрешават на декларатора да измени декларацията за стоки, коя то вече е била подадена, при условие че
когатоеполученоисканетозатова,тевсеощенесазапочналидапроверяват декларациятазастокиилисамитестоки.
3.28.
Преходен стандарт
Митниците разрешават на декларатора да измени декларацията за стоки, ако искането е получено след началото на
проверката на декларацията за стоки, при положение че причините заявени о т декларатора се смятат за основателни
от страна на митниците.
3.29.
Преходен стандарт
На декларатора се разрешава да оттегли декларацията за стоки и да поиска др уг митнически режим, при условие че
искането за това е направено пред митниците преди стоките да бъдат освобод ени и посочените причини за искането
се смятат за основателни от митниците.
3.30.
Стандарт
Проверкатанадекларациятазастокисеосъществявапосъщотовремеиливъз можнонай-скоро,следкатодекларацията
за стоки е регистрирана.
3.31.
Стандарт
Зацелитенапроверкатанадекларациятазастоки,митницитепредприематс амотакивадействия,коитосмятатзаважни
с оглед осигуряване спазването на митническото законодателство.
Специални процедури за упълномощени лица
3.32.
Преходен стандарт
На упълномощени лица, които отговарят на критериите, посочени от митници те, и за тях има данни, че следват
митническите изисквания и ползват задоволителна система за управление н а търговската документация, митниците
предоставят:
— освобождаване на стоките срещу представянето на минималната необходим а информация за идентифициране на
стоките и разрешение за по-късно попълване на окончателната декларация з а стоки,
— обработка на стоките по местонахождение на декларатора или на друго мяст о, определено от митниците,
— и, в допълнение, доколкото това е възможно, други специални процедури, к ато:
— разрешение да се подаде единна декларация за целия внос и износ, осъществ ен през определен период от време,
когато стоките се внасят или изнасят често от едно и също лице,
— използването на търговската документация на упълномощените лица за сам ооценка на техните задължения за
митни сборове, и където това е подходящо, за осигуряване спазването на дру ги митнически изисквания,
— разрешаванеподаванетонадекларациязастоки,чрезвписваневдокумент ациятанаупълномощенотолице,което
по-късно да бъде допълнено от допълнителна декларация за стоки.130 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
Проверка на стоките
a)Време, необходимо за проверка на стоките
3.33.
Стандарт
Когато митниците решат, че декларираните стоки трябва да бъдат проверени , проверката се извършва възможно
най-скоро след регистриране на декларацията за стоки.
3.34.
Стандарт
Когато се определя графикът за проверки, с предимство се ползват живите жи вотни, стоките, подлежащи на бързо
разваляне, и други стоки, за които митниците сметнат, че е необходимо да бъ дат проверени бързо.
3.35.
Преходен стандарт
Ако стоките трябва да бъдат инспектирани от други компетентни власти, а ми тниците също са насрочили проверка,
те трябва да осигурят координация на инспекциите и ако това е възможно пров еждането им по едно и също време.
б)Присъствие на декларатора при проверка на стоките
3.36.
Стандарт
Митниците разглеждат искането на декларатора да присъства или да бъде пре дставляван при проверката на стоките.
Исканията се удовлетворяват освен ако не са налице изключителни обстояте лства.
3.37.
Стандарт
Акомитницитесмятат,четоващееотполза,теизискватприсъствиетонадек ларатораилинанеговпредставителпри
проверката на стоките, за да окажат помощта, необходима за улесняване на п роверката.
в)Взимане на проби от митниците
3.38.
Стандарт
Мострисевзиматсамокогатомитницитесмятаттовазанеобходимо,задамог атдаустановятописаниетопотарифата
и/или стойността на декларираните стоки, или за да осигурят приложението на други разпоредби на националното
законодателство. Взетите образци са възможно най-малки.
Грешки
3.39.
Стандарт
Митницитененалагатзначителнинаказаниязагрешки,когатосаубедени,ч етесанепреднамерениинееималоопит
за умишлена измама или не са извършени поради груба небрежност. Когато се с метне за необходимо да бъде
обезкуражено повтарянето на подобни грешки, може да бъде налагано наказа ние, което обаче не надхвърля
необходимата за тази цел тежест.
Освобождаване на стоки
3.40.
Стандарт
Стоките се освобождават веднага след като митниците са ги проверили или са решили да не ги проверяват, при условие че:
— не е установено нарушение,
— получени са лицензиите за внос или износ, или другите изисквани документ и,
— получени са всичките разрешителни във връзка със съответните процедури ,и
— са платени всички митни сборове или са предприети необходимите действия , за да се осигури тяхното събиране.02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 131
3.41.Стандарт
Акомитницитесаубеденичедеклараторътвпоследствиещеосъществивсичк иформалностивъввръзкасобработката,
те освобождават стоките, при условие че деклараторът е предоставил търго вски или официален документ, съдържащ
основните данни за съответната пратка, който е приемлив за митниците и че о безпечението, когато такова се изисква
е предоставено така че да се осигури събирането на всички приложими митни с борове.
3.42.
Стандарт
Когато митниците решат, че са необходими лабораторен анализ, подробна те хническа документация или експертно
заключение, те освобождават стоките преди да са известни резултатите от т акива проверки, при условие че са
предоставени всички изисквани обезпечения и при условие че са убедени, че стоките не подлежат на забрана или
ограничение.
3.43.
Стандарт
Когатоеустановенонарушение,митницитенечакатдоприключванетонаадм инистративнитеилисъдебнипроцедури
предидаосвободятстоките,приусловиечестокитенеподлежатнаконфиска цияилиотнемане,илинесанеобходими
като доказателства за един по-късен етап, и при условие че деклараторът е п латил митата и данъцит е и е предоставил
обезпечение за събирането на всички допълнителни митни сборове, и на всич ки наказания, които могат да бъдат
наложени.
Изоставяне или унищожаване на стоки
3.44.
Стандарт
Когато стоките все още не са освободени за вътрешна употреба или са поставе ни под друг митнически режим и при
условиеченееустановенонарушение,отзаинтересованотолиценеможедас еискаплащанетонамитнисборовеили
то има право те да му бъдат възстановени:
— когато по негово искане, според решението на митниците, такива стоки са о ставени в полза на държавата или са
унищожени,илисапредоставенибезтърговскаизгоданаконтроланамитниц ите.Всичкиразходисазасметкана
съответното лице,
— когато такива стоки са унищожени или безвъзвратно загубени поради случа йно събитие или форсмажорно
обстоятелство, при условие че унищожаването или загубата са установени п о съответния достоверен начин от
митниците,
— когатоеналиценедостиг,дължащсенахарактеранастоките,приусловиеч енедостигътеустановенпосъответния
достоверен начин от митниците.
Всички отпадъци или остатъчни продукти след унищожението, ако са взети за вътрешна употреба или за износ,
подлежатнаоблаганесмитнисборове,коитосеприлагатпоотношениенатак иваотпадъциилиостатъчнипродукти,
внасяни или изнасяни от тази страна.
3.45.
Преходен стандарт
Когато митниците продават стоки, които не са били декларирани в рамките на позволеното време или не е било
възможно да бъдат освободени, въпреки че не е установено нарушение, прихо дите от продажбата, намалени с всички
митни сборове, и всички други задължения, и направени разходи, се прехвър лят на лицата, които имат право да ги
получат или ако това е невъзможно се държат на тяхно разположение за опреде лен период.
ГЛАВА 4
МИТНИ СБОРОВЕ
A.Определяне, събиране и плащане на митните сборове
4.1.
Стандарт
Националното законодателство определя обстоятелствата, при които се на лагат митни сборове.
4.2.
Стандарт
Периодът от време, в рамките на който се определят приложимите митни сборо ве, се определя от националното
законодателство. Определянето се прави възможно най-скоро след подаван ето на декларацията за стоки или
задължението е възникнало по друг начин.
4.3.
Стандарт
Факторите,накоитосеосноваваопределянетонамитнитесборове,иуслови ята,прикоитотесеопределят,сеуреждат
от националното законодателство.
4.4.
Стандарт
Ставките на митните сборове се публикуват на официално равнище.132 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
4.5.Стандарт
Националното законодателство определя момента във времето, който се взи ма предвид при определянето на ставките
на митните сборове.
4.6.
Стандарт
Националното законодателство определя методите, които могат да бъдат из ползвани при плащането на митните
сборове.
4.7.
Стандарт
Националното законодателство определя лицето/лицата, отговорни за пла щането на митните сборове.
4.8.
Стандарт
Националното законодателство определя съответната дата и място, на коит о следва да бъде извършено плащането.
4.9.
Стандарт
Когатонационалнотозаконодателствопредвижда,чесъответнатадатамож едабъдеиследосвобождаванетонастоките,
то тя е най-малко десет дни след освобождаването. Не се начислява лихва за п ериода между освобождаването и
съответната дата.
4.10.
Стандарт
Националното законодателство определя периода, в рамките на който митни ците могат да предприемат юридически
действия за събирането на митни сборове, неизплатени на съответната дата .
4.11.
Стандарт
Националнотозаконодателствоопределялихвенияпроцент,скойтосеобла гатсумитенамитнитесборове,неизплатени
на съответната дата, и условията за прилагането на тази лихва.
4.12.
Стандарт
Когато митните сборове са изплатени, се издава фактура, която служи като д оказателство за плащането, освен ако не
съществува друго доказателство за извършването на плащането.
4.13.
Преходен стандарт
Националнотозаконодателствоопределяминималнатастойности/илимини малнатасумазамитнисборове,подкоито
няма да се събират митни сборове.
4.14.
Стандарт
Акомитницитеустановят,чегрешкивдекларациятазастокииливопределян етонамитнитесборовещедоведатили
са довели до събирането или възстановяването на митни сборове под предвид еното в законодателството количество,
те поправят грешките и събират недоплатените суми. Същевременно, ако сум ата е по-малка от минималната сума,
предвидена в националното законодателство, митниците не събират или въз становяват тази сума.
Б.Отложено плащане на митни сборове
4.15.
Стандарт
Когатонационалнотозаконодателствопредвиждаотложенотоплащаненами тнисборове,тоопределяусловията,при
които се разрешава подобна възможност.
4.16.
Стандарт
Отложено плащане се разрешава без облагане с лихви, доколкото това е възмо жно.
4.17.
Стандарт
Периодът за отложено плащане на митни сборове е най-малко 14 дни.02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 133
В.Връщане на митни сборове
4.18.
Стандарт
Връщане се разрешава, когато се установи, че митните сборове са били начис лени в резултат на грешка при тяхното
определяне.
4.19.
Стандарт
Връщанесеразрешавасогледнавнесениилиизнесенистоки,закоитоеустан овеночесабилидефектниилиподруга
причина не са отговаряли на договорените спецификации към момента на внос а или износа, и са били върнати или
на доставчика, или на друго лице, посочено от доставчика, при следните усл овия:
— стоките не са били обработвани, поправяни ли използвани в страната, в коя то са внесени и са изнесени повторно
в рамките на един разумен срок,
— стоките не са били обработвани, поправяни ли използвани в страната, в коя то са изнесени и са внесени повторно
в рамките на един разумен срок.
Същевременно използването на стоките не пречи на връщането, ако откриван ето на дефектите или на други
обстоятелства довели до техния повторен износ или внос, е било неразделна част от такова използване.
Като алтернатива на повторния износ или внос, според решението на митници те, стоките могат да бъдат оставени в
полза на държавата или унищожени, или предадени без търговска изгода под м итнически контрол. Такова оставяне
или унищожение не води до никакви бюджетни разходи.4.20.
Преходен стандарт
Когато митниците разрешат стоки, първоначално декларирани за митническ и режим, включващ плащането на митни
сборове, да бъдат декларирани под друг митнически режим, се връщат всички митни сборове, събрани над сумите,
изисквани по новия режим.4.21.
Стандарт
Решенията по искания за връщане се взимат и се нотифицират на заинтересова ните лица без забавяне, което да е
по-голямо от необходимото, а връщането на надвзетите суми се осъществява възможно най-скоро след
потвърждаването на исканията.4.22.
Стандарт
Когатомитницитеустановят,ченадвземанетонасумиседължинагрешкаотт яхнастранаприопределяненамитните
сборове, извършването на връщането се ползва с приоритет.
4.23.
Стандарт
Когато са предвидени срокове, след които не се приемат искания за връщане, тези срокове трябва да са достатъчно
дълги, така че да отговарят на различните обстоятелства, свързани с разли чните случаи, при които е възможно да се
разреши връщане.4.24.
Стандарт
Връщане не се разрешава ако въпросната сума е по-малка от минималната сума , предвидена в националното
законодателство.
ГЛАВА 5
ОБЕЗПЕЧЕНИE
5.1.
Стандарт
Националното законодателство изброява случаите, в които се иска обезпеч ение, и определя формите, под които се
предоставя обезпечението.
5.2.
Стандарт
Стойността на обезпечението се определя от митниците.
5.3.
Стандарт
Всяко лице, от което се изисква да предостави обезпечение, има правото да и збере формата на обезпечение, стига тя
да е приемлива за митниците.
5.4.
Стандарт
Когато националното законодателство предвижда това, митниците не изиск ват обезпечение, когато са убедени, че
дадено задължение към тях ще бъде изпълнено.134 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
5.5.Стандарт
Когатоенеобходимообезпечение,задасеосигури,чезадълженията,произ тичащиотмитническапроцедура,щебъдат
изпълнени, митниците приемат общо обезпечение, по-специално от деклара тори, които често декларират стоки пред
различни служби в рамките на митническата територия.
5.6.
Стандарт
Когато се изисква обезпечение, сумата която се предоставя трябва да е възм ожно най-ниска и, като се има предвид
плащането на митните сборове, не трябва да надвишава сумите, които потенц иално могат да бъдат поискани.
5.7.
Стандарт
Когато е предоставено обезпечение, то се освобождава възможно най-скоро , след като митниците се уверят, че
задълженията за които е поискано обезпечение, са били изпълнени.
ГЛАВА 6
МИТНИЧЕСКИ КОНТРОЛ
6.1.
Стандарт
На митнически контрол, независимо от това дали подлежат на облагане с митн и сборове, подлежат всички стоки,
включително и превозните средства, които влизат или излизат от митническ ата територия.
6.2.
Стандарт
Митническият контрол се ограничава до онова, което е необходимо, за да се о сигури спазването на митническото
законодателство.
6.3.
Стандарт
При осъществяване на митническия контрол митниците прилагат управление на риска.
6.4.
Стандарт
Митницитеизползватанализнариска,задаопределяткоилицаикоистоки,в ключителноипревознисредства,следва
да бъдат подложени на проверка и степента, до която да бъде осъществена про верката.
6.5.
Стандарт
В помощ на управлението на риска, митниците приемат стратегия за измерван е степента на прилагане.
6.6.
Стандарт
Митническите системи за контрол включват контрол, основан на одита.
6.7.
Стандарт
Митниците се стремят да си сътрудничат с други митнически администрации и се стремят да сключват споразумения
за взаимно административно подпомагане, за да засилят митническия контр ол.
6.8.
Стандарт
Митницитесестремятдасисътрудничатстърговцитеисестремятдасключва тмеморандумизаразбирателство,зада
засилят митническия контрол.6.9.
Преходен стандарт
За да засилят митническия контрол, митниците използват информационна те хнология и електронна търговия във
възможно най-голяма степен.6.10.
Стандарт
Митниците оценяват търговските системи на търговците, когато тези систе ми оказват влияние на митническите
операции, за да осигурят спазването на митническите изисквания.02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 135
ГЛАВА 7
ПРИЛАГАНЕ НА ИНФОРМАЦИОННА ТЕХНОЛОГИЯ
7.1.
Стандарт
Митницитеприлагатинформационнатехнология,задаподпомогнатмитниче скитеоперации,когатотоваеефективно
отикономическагледнаточк аиеефикаснозамитницитеизатърговията.Митницитеопределятусловията занейното
приложение.
7.2.
Стандарт
Когато въвеждат използването на компютри, митниците ползват съответнит е стандарти, приети на международно
равнище.7.3.
Стандарт
Въвеждането на информационна технология се осъществява с консултации, о съществявани във възможно най-голяма
степен със съответните пряко засегнати страни.7.4.
Стандарт
Всяко ново или ревизирано национално законодателство предвижда:
— методи за електронна търговия като алтернатива на изискванията, свърза ни с документите на хартиен носител,
— електронни методи за доказване на автентичността, както и методи това да бъде осъществявано чрез хартиени
носители
,
— правото на митниците да събират информация за собствено ползване и, кога то това е подходящо, да я обменят с
другимитническиадминистраци иисвсичкидругизаконовоодобренистрани,посредствомтехникизаелектр онна
търговия.
ГЛАВА 8
ОТНОШЕНИЯ МЕЖДУ МИТНИЦИТЕ И ТРЕТИ СТРАНИ
8.1.
Стандарт
Заинтересованите лица имат право да избират дали да осъществяват работат а си с митниците пряко или да посочват
трета страна, която да действа от тяхно име.
8.2.
Стандарт
Националното законодателство предвижда условията, при които дадено лиц е може да действа за и от името на друго
лице при отношенията с митниците и урежда отговорността на третите страни пред митниците във връзка с митните
сборове и всякакви нередности.
8.3.
Стандарт
Митнически операции, при които заинтересованото лице е решило да действа за своя сметка не се третират
по-неблагоприятно и не може да са обект на по-строги изисквания, отколкот о онези митнически операции, които се
извършват за заинтересованото лице от трета страна.8.4.
Стандарт
По въпросите, свързани с осъществяването на работата с митниците, лицето посочено като трета страна има същите
права като лицето, което го е посочило.8.5.
Стандарт
Митниците осигуряват на третите страни възможността да участват във офиц иалните консултации с търговците.
8.6.
Стандарт
Митниците определят обстоятелствата, при които не са готови да работят с т рети страни.
8.7.
Стандарт
Митниците нотифицират писмено третата страна за решението да не работят с нея.136 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
ГЛАВА 9
ИНФОРМАЦИЯ, РЕШЕНИЯ И ПОСТАНОВЛЕНИЯ, ПРЕДОСТАВЯНИ ОТ МИТНИЦИТЕ
A.Информация с общо приложение
9.1.
Стандарт
Митницитесегрижатцялатаинформациясобщоприложение,отнасящаседоми тническотозаконодателство,дабъде
на разположение на заинтересованите лица.
9.2.
Стандарт
Когатопредоставенатаинформациятрябвадабъдеизмененаврезултатнаиз менениявмитническотозаконодателство,
административните разпоредби или изисквания, митниците предоставят на разположение, изменената информация
достатъчновремепредивлизанетовсиланаизмененията,такачезаинтерес ованителицадамогатдаявзематпредвид,
освен ако предварително известие не е разрешено.
9.3.
Преходен стандарт
Митниците използват информационна технология, за да подобрят предостав янето на информация.
Б.Информация със специфичен характер
9.4.
Стандарт
По искане на заинтересованото лице, митниците предоставят възможно най- бързо и точно информация, свързана със
специфичните въпроси, повдигнати от заинтересованото лице, и отнасяща с е до митническото законодателство.
9.5.
Стандарт
Митниците предоставят не само специално поисканата информация, но и всяк а друга свързана информация, която
смятат, че заинтересованото лице би трябвало да знае.
9.6.
Стандарт
Когатомитницитепредоставятинформация,тесеуверяват,ченеразкриват детайлиотчастенилиповерителенхарактер,
които да засягат митниците или трети страни, освен ако подобно разкритие н е се изисква или не е разрешено от
националното законодателство.
9.7.
Стандарт
Когато митниците не могат да предоставят информацията безплатно, събран ите суми се ограничават до
приблизителната цена на предоставените услуги.
В.Решения и постановления
9.8.
Стандарт
По писмено искане на заинтересованото лице, митниците го нотифицират пис мено за взетото решение в рамките на
срок, определен от националното законодателство. Когато решението не е в интерес на заинтересованото лице, то се
обосновава, а заинтересованото лице се информира за правото си на обжалва не.
9.9.
Стандарт
Митниците издават задължителни постановления по искане на заинтересова ното лице, при условие че разполагат с
цялата информация, която смятат за необходима.
ГЛАВА 10
ОБЖАЛВАНЕ ПО МИТНИЧЕСКИ ВЪПРОСИ
А.Право на обжалване
10.1.
Стандарт
Националното законодателство урежда правото на обжалване по митнически въпроси.
10.2.
Стандарт
Право на обжалване има всяко лице, което е пряко засегнато от решение или пр опуск на митниците.02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 137
10.3.Стандарт
Лице, което е пряко засегнато от решение или пропуск на митниците, след кат о е отправило искане към митниците
за това, получава в рамките на период, определен от националното законода телство, обяснение за решението или
пропуска. Това може да доведе или да не доведе до жалба.
10.4.
Стандарт
Националното законодателство осигурява право на първоначално обжалван е пред митниците.
10.5.
Стандарт
Когатожалбата,отправенадомитниците,еотхвърлена,жалбоподателятим аправодасеобърнекъморган,независим
от митническата администрация.
10.6.
Стандарт
Като последна инстанция жалбоподателят има право да се обърне към съдебен орган.
Б.Форма и основания на жалбата
10.7.
Стандарт
Жалбата се депозира в писмена форма и посочва основанията, поради които е п одадена.
10.8.
Стандарт
За обжалване решение на митниците се определя срок, който е такъв, че да пре доставя на жалбоподателя достатъчно
време, за да проучи оспорваното решение, посочено в глава 10.2., и да подго тви жалбата.
10.9.
Стандарт
Когато жалбата е отправена до митниците, те не изискват като стандартна пр актика подаването на придружаващи
доказателства заедно с жалбата, а при подходящи обстоятелства определят един разумен срок за представянето на
такива доказателства.
В.РАЗГЛЕЖДАНЕ НА ЖАЛБАТА
10.10.
Стандарт
Митниците се произнасят по жалбата и нотифицират писмено жалбоподателя в ъзможно най-бързо.
10.11.
Стандарт
Когатожалбатаеотхвърлена,митницитеизлагатписменооснованиятазато ваиинформиратжалбоподателязаправото
му за последващо обжалване пред административен или независим орган, как то и сроковете за такова обжалване.
10.12.
Стандарт
Когатожалбатаеудовлетворена,митницитеизпълняватвъзможнонай-бърз освоеторешениеилипостановлениетона
независим или съдебен орган, освен в случаите, когато митниците протести рат срещу постановлението.138 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15
ПРИЛОЖЕНИЕ II
ИНФОРМАЦИЯ
За целите на член 8, параграф 5, буква a) от Конвенцията, изменена с протоко ла за изменение, Европейската общност
информира депозитара на Конвенцията, че Европейската общност е компетен тна по всички въпроси, уредени от
основния текст на Конвенцията и нейното общо приложение, освен по онези въ проси, които не попадат в
изключителнатаѝ Aкомпетентност, изрично предвидена или извлечена от текстовете на Догово ра за създаване на
Европейската общност с неговите изменения и във вторичното законодателс тво на Общността.02/т. 15 BG Официален вестник на Европейския съюз 139
ПРИЛОЖЕНИЕ III
НОТИФИЦИКАЦИЯ
За целите на член 11 от ревизираната Конвенция от Киото, Европейската общн ост нотифицира генералния секретар
на Съвета за митническо сътрудничество като депозитар по споменатата кон венция, че територията на Общността се
разглежда като единна територия и включва:
— територията на Кралство Белгия,— територията на Кралство Дания с изключение на Фарьорските острови и Грен ландия,
— територията на Федерална република Германия, с изключение на остров Хел иголанд и територията на Бюсинген
(Договор от 23 ноември 1964 г. между Федерална република Германия и Конфед ерация Швейцария),
— територията на Кралство Испания, с изключение на Сеута и Мелиля,— територията на Република Гърция,— териториятанаФренскатарепублика,сизключениенаотвъдморскитетери ториииСенПиериМикелониМайот,
— територията на Ирландия,— териториятанаИталианскатарепублика,сизключениенаобщинитеЛивино иКампионед’Италияинационалните
водинаезеротоЛугано,коитосенамиратмеждубрегамуиполитическатагра ницанаобласттамеждуПонтеТреза
и Порто Черезио,
— територията на Великото херцогство Люксембург,— територията на Кралство Нидерландия в Европа,— територията на Република Австрия,— територията на Португалската република,— територията на Република Финландия,— територията на Кралство Швеция,— териториятанаОбединенокралствоВеликобританияиСевернаИрландия,и Нормандскитеострови,иостровМан.
Макар да се намира извън територията на Франция, територията на Княжество Монако, така както е определена в
Митническата конвенция, подписана в Париж на 18 май 1963 г. (Journal offic iel de la République française от
27 септември 1963 г., стр. 8679), по смисъла на тази конвенция се смята за ча ст от митническата територия на
Общността.
Митническата територия на Общността включва териториалните води, вътре шните морски басейни и въздушното
пространство на държавите-членки и на посочените по-горе територии, с из ключение на териториалните води,
вътрешните морски басейни и въздушното пространство на онези територии, които не са част от митническата
територия на Общността, така както е посочена по-горе.140 BG Официален вестник на Европейския съюз 02/т. 15