2007R1528 — BG — 01.07.2013 — 002.001

Този документ е средство за документиране и не обвързва институциите

Изменен с









▼B

РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1528/2007 НА СЪВЕТА

от 20 декември 2007 година

за прилагане на режима за продукти с произход от определени страни, които са част от групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ), предвидени в споразуменията, установяващи или водещи до установяване на споразуменията за икономическо партньорство







СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 от него, като взе предвид предложението на Комисията, като има предвид, че: (1) Споразумението за партньорство между членовете на групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн от една страна, и Европейската общност и нейните държави-членки, от друга, подписано в Котону на 23 юни 2000 г. ( 1 ) (наричано по-долу „Споразумение за партньорство АКТБ–ЕО“) предвижда, че споразуменията за икономическо партньорство (СИП) влизат в сила не по-късно от 1 януари 2008 г. (2) Споразумение за партньорство АКТБ–ЕО предвижда, че до 31 декември 2007 г. се запазват търговските условия, предвидени в приложение V към посоченото споразумение. (3) От 2002 г. Общността е в процес на преговори за сключване на споразумения за икономическо партньорство с групата държави от АКТБ под формата на шест региона, обхващащи Карибския басейн, Централна Африка, Източна и Южна Африка, Тихоокеанските островни държави, Общността за развитие на страните от Южна Африка и Западна Африка. Подобни споразумения за икономическо партньорство ще бъдат в съответствие със задълженията, поети в рамките на СТО, ще укрепват регионалната интеграция и ще насърчават постепенното включване на икономиките от АКТБ в подчиняващата се на определени правила световна система за търговия, като по този начин благоприятстват тяхното устойчиво развитие и допринасят към цялостните усилия за изкореняване на бедността и за подобряване на условията за живот в държавите от АКТБ. На първия етап преговорите могат да доведат до сключването на споразумения за икономическо партньорство, обхващащи най-малкото съвместими със СТО режими относно стоки, съответстващи на регионалните икономически и политически интеграционни процеси, които във възможно най-кратки срокове да се допълнят от пълни споразумения за икономическо партньорство. (4) Споразуменията, установяващи или водещи до установяване на споразумения за икономическо партньорство, за които преговорите са приключили, предвиждат страните да могат да предприемат стъпки за прилагане на споразумението преди временното му прилагане на взаимна основа, доколкото това е възможно. Целесъобразно е да се предприемат действия за прилагане на споразуменията на основата на тези разпоредби. (5) Режимът, предвиден в настоящия регламент, трябва да бъдат изменян при необходимост, в съответствие със сключените споразумения, установяващи или водещи до установяването на споразумения за икономическо партньорство, както и когато такива споразумения са подписани и сключени съгласно член 300 от Договора, и сe прилагат времено или са влезли в сила. Прилагането на режима трябва да бъде прекратено изцяло или частично, ако съответните споразумения не влязат в сила в разумен срок, в съответствие с Виенската конвенция за правото на договорите. (6) За внос в Общността режимът в споразуменията, установяващи или водещи до установяването на споразумения за икономическо партньорство, следва да предвижда безмитен достъп и липса на тарифни квоти за всички продукти с изключение на оръжия. По отношение на този режим се прилагат преходни периоди и специален режим за определени чувствителни продукти, както и специален режим за френските отвъдморски департаменти. Във връзка с особеностите на положението в ЮАР, за продуктите с произход от ЮАР следва да продължават да се прилагат съответните клаузи от Споразумението за търговия, развитие и сътрудничество между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и ЮАР, от друга страна ( 2 ) (наричано по-долу „СТРС“), до влизането в сила на споразумение, установяващо или водещо до установяване на споразумение за икономическо партньорство между Общността и ЮАР. (7) Вместо да се разчита на специалния режим за най-слабо развитите страни, предвиден в Регламент (ЕО) № 980/2005 на Съвета от 27 юни 2005 г. за прилагане на схема на общи тарифни преференции ( 3 ), е за предпочитане тези най-слабо развити страни, които са същевременно и държави от АКТБ да основават бъдещите си търговски отношения с Общността на споразумения за икономическо партньорство. С цел улесняването на такова развитие, е целесъобразно да се предвиди, че страните, които са приключили преговорите по споразумения, установяващи или водещи до установяване на споразумения за икономическо партньорство, и които могат да се възползват от режима в настоящия регламент, могат да продължат да се възползват за ограничен срок от специалния режим за най-слабо развитите страни от Регламент (ЕО) № 980/2005, по отношение на тези продукти, за които преходните разпоредби, установени в настоящия регламент са по-малко благоприятни. (8) Правилата за произход, приложими за внос, осъществен съгласно настоящия регламент следва за преходен период да бъдат тези, установени в приложение II към настоящия регламент. Тези правила за произход следва да бъдат заменени с правилата, приложен към всяко споразумение с регионите или държавите, посочени в приложение I, на по-ранната от следните две дати — датата на влизане в сила на подобно споразумение или датата на началото на временното му прилагане. (9) Необходимо е да се предвиди възможност прилагането на режима, установен в настоящия регламент, да бъде спряно, ако не може да бъде осигурено административно сътрудничество, както и в случай на нередности или измами. Когато държава-членка предостави на Комисията информация за възможна измама или липса на административно сътрудничество, следва да се приложи съответното законодателство на Общността, по-специално Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите-членки и сътрудничеството между последните и Комисията по гарантиране на правилното прилагане на законодателството в областта на митническите и земеделските въпроси ( 4 ). (10) Настоящият регламент следва да предвижда преходен режим за захарта и ориза, наред със специални преходни предпазни и надзорни механизми, приложими след приключване на прилагането на преходния режим. (11) Във връзка с преходния режим за захарта, съгласно Решение 2007/627/ЕО на Съвета ( 5 ) Протокол 3 относно захарта от държавите от АКТБ, приложен към приложение V от Споразумението за партньорство АКТБ-ЕО, ще престане да се прилага от 1 октомври 2009 г. (12) При прекратяването на прилагането на Протокол 3 относно захарта от държавите от АКТБ и с оглед на особената чувствителност на пазара на захарта, е целесъобразно за този продукт да бъдат приети преходни мерки. В същото време, е целесъобразно да се приемат специални преходни защитни мерки и мерки за надзор за определени преработени селскостопански продукти с потенциално високо съдържание на захар, които биха могли да се търгуват, за да се заобиколят специалните преходни защитни мерки за внос на захар в Общността. (13) Също така е уместно да се приемат общи защитни марки за обхванатите от настоящия регламент продукти. (14) С оглед на особената чувствителност на селскостопанските продукти, е целесъобразно да могат да бъдат предприемани двустранни защитни мерки, когато вносът причинява или създава опасност от причиняване на смущения в пазарите на такива продукти или смущения в механизмите, регулиращи тези пазари. (15) В съответствие с член 299, параграф 2 от Договора, във всички политики на Общността трябва в достатъчна степен да се взема предвид особеното структурно, социално и икономическо състояние на най-отдалечените региони на Общността, особено във връзка с митническата и търговската политика. (16) Затова, когато се установяват правилата за двустранните защитни мерки по резултатен начин, следва да се обърне специално внимание както на чувствителността на селскостопанските продукти, особено на захарта, така и на особената уязвимост и интересите на най-отдалечените региони на Общността. (17) Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията ( 6 ). (18) Настоящият регламент създава необходимост от отмяна на сегашния набор от регламенти, приети във връзка с приложение V от Споразумението за партньорството АКТБ-ЕО, по-специално Регламент (ЕО) № 2285/2002 на Съвета от 10 декември 2002 г. относно предпазните мерки, регламентирани в споразумението за партньорство АКТБ-ЕО ( 7 ), Регламент (ЕО) № 2286/2002 на Съвета от 10 декември 2002 г. относно установяване на режима, приложим към селскостопанските продукти и стоки, получени в резултат на обработката на селскостопански продукти с произход от държавите от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (държавите от АКТБ) ( 8 ), и член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1964/2005 на Съвета от 29 ноември 2005 г. относно митническите ставки за банани ( 9 ). В следствие на това, всички мерки за прилагане, основани на разпоредбите, които се отменят, губят своето значение, като има предвид, че: ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:







ГЛАВА 1

ПРЕДМЕТ, ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ДОСТЪП ДО ПАЗАРА

Член 1

Предмет

Настоящия регламент прилага режима за продукти с произход от определени държави, които са част от групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ), предвидени в споразуменията, установяващи или водещи до установяване на споразумения за икономическо партньорство

Член 2

Приложно поле

1. Настоящият регламент се прилага за продукти с произход от регионите и държавите, изброени в приложение I.

2. Съветът с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, изменя приложение I, като включва региони или държави от групата държави от АКТБ, които са приключили преговорите за споразумение между Общността и съответния регион или държава, които отговарят най-малко на изискванията на член XXIV от ГАТТ (1994).

3. Такива регион или държава остават в Приложение I, освен ако Съветът с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, не измени приложение I, като заличи регион или държава от съответното приложение, по-специално, когато:

а) регионът или държавата обяви намерението си да не ратифицира споразумение, което е позволило включването му/ѝ в приложение I;

б) ратификацията на споразумение, което е позволило на регион или държава включването му/ѝ в приложение I, не е била извършена в рамките на разумен срок, така че влизането в сила на споразумението е неправомерно забавено; или

в) споразумението е прекратено или съответните регион или държава прекратяват правата и задълженията си по споразумението, като самото споразумението остава в сила.

Член 3

Достъп до пазара

1. При спазване на членове 6, 7 и 8, се премахват митата върху вноса на всички продукти от глави 1—97, но не и от глава 93 от Хармонизираната система, които са с произход от регион или държава, изброени в приложение I. По отношение на премахването се прилагат преходните защитни механизми и надзорни механизми, определени в членове 9 и 10 и на общите защитни механизми, предвидени в членове 11—22.

2. За продуктите от глава 93 от Хармонизираната система, с произход от регионите или държавите, изброени в приложение I, прилаганите мита при третиране на най-облагодетелствана нация продължават да се прилагат.

3. Независимо от член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 980/2005, продуктите с произход от най-слабо развитите страни, изброени в приложение I към посочения регламент и включени в приложение I към настоящия регламент, в допълнение към режима, предвиден в настоящия регламент, продължават да се ползват от преференциите, предвидени съгласно Регламент (ЕО) № 980/2005 по отношение на продуктите:

а) от тарифна позиция 1006, с изключение на подпозиция 1006 10 10 — до 31 декември 2009 г.; и

б) от тарифна позиция 1701 — до 30 септември 2009 г.

4. Параграф 1 от настоящия член и членове 6, 7 и 8 не се прилагат за продукти с произход от ЮАР. За тези продукти се прилагат съответните разпоредби от СТРС. В съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 3, към настоящия регламент се добавя приложение, определящо приложимия за продукти с произход от ЮАР режим, след като съответните търговски разпоредби от СТРС се заменят от съответните разпоредби в споразумението, установяващо или водещо до установяването на споразумение за икономическо партньорство.

5. Параграф 1 не се прилагат за продукти от тарифна позиция 0803 00 19 с произход от регион или държава, изброени в приложение I и пуснати в свободно обращение в най-отдалечените региони на Общността, до 1 януари 2018 г. Параграф 1 от настоящия член и член 7 не се прилагат за продукти от тарифна позиция 1701 с произход от регион или държава, изброени в приложение I и пуснати в свободно обращение във френските отвъдморски департаменти, до 1 януари 2018 г. Тези срокове се удължават до 1 януари 2028 г., освен ако не е договорено друго между страните по съответните споразумения. Комисията публикува обявление в Официален вестник на Европейския съюз, с което информира заинтересованите страни за прекратяването на прилагането на тази разпоредба.







ГЛАВА II

ПРАВИЛА ЗА ПРОИЗХОД И АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО

Член 4

Правила за произход

1. Правилата за произход, установени в приложение II, се прилагат, за да се определи дали продуктите са с произход от регионите или държавите, изброени в приложение I.

2. Правилата за произход, определени в приложение II, се заместват с тези, приложени към всяко споразумение с регионите и държавите, изброени в приложение I, когато това споразумение е или временно приложено, или влиза в сила, в зависимост от това кое от двете събития настъпи по-рано. Комисията публикува обявление в Официален вестник на Европейския съюз, за да информира операторите. В обявлението се посочва датата на временното прилагане или на влизане в сила, която е датата, от която правилата за произход в споразумението се прилагат за продукти с произход от регионите и държавите, изброени в приложение I.

3. Комисията, със съдействието на Комитета по Митническия кодекс, създаден с Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността ( 10 ), наблюдава изпълнението и прилагането на разпоредбите от приложение II. Технически изменения и решения относно управлението на приложение II могат да бъдат приемани в съответствие с процедурата, посочена в членове 247 и 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.

Член 5

Административно сътрудничество

1. Когато Комисията е установила, въз основа на обективна информация, липса на административно сътрудничество и/или нередности или измама, тя може временно да спре премахването на митата, предвидено в членове 3, 6 и 7 (наричано по-долу „съответно третиране“), в съответствие с настоящия член.

2. За целите на настоящия член, липса на административно сътрудничество означава, inter alia:

а) системно неспазване на съответните задължения за проверка на произхода на съответния(те) продукт(и);

б) системен отказ или неоснователно забавяне при изпълнението и/или съобщаването на резултатите от последвала проверка на доказателството за произход;

в) системен отказ или неоснователно забавяне при получаването на разрешение за провеждане на дейности по административно сътрудничество с цел проверка на истинността на документите или точността на информацията, свързана с предоставянето на съответното третиране.

За целите на настоящия член, заключение за наличие на нередности или измама може да се направи, inter alia, в случаите на бързо увеличаване, без задоволително обяснение, на вноса на стоки, надвишаващо обичайното равнище на производствени мощности и износен капацитет на съответните регион или държава.

3. Когато Комисията, въз основа на информация, предоставена от държава-членка или по своя собствена инициатива счита, че условията, посочени в параграфи 1 и 2, са изпълнени, прилагането на съответното третиране може да бъде спряно в съответствие с определената в член 24, параграф 2 процедура, ако преди това Комисията е:

а) информирала Комитета, предвиден в член 24;

б) нотифицирала засегнатия регион или държава съгласно всички съответни процедури, приложими между Общността и тази държава или регион;

в) публикувала обявление в Официален вестник на Европейския съюз, в което се посочва, че е констатирана липса на предоставяне на административно сътрудничество, нередности или измама.

4. Срокът на спирането съгласно настоящия член се ограничава до необходимото за защита на финансовите интереси на Общността. Той не може да надвишава шест месеца и може да бъде подновен. В края на този срок, Комисията взема решение или да преустанови спирането, след като уведоми Комитета, предвиден в член 24, или да удължи срока на спиране в съответствие с процедурата, посочена в параграф 3 от настоящия член.

5. Процедурите за временно спиране, определени в параграфи 2—4, се заменят от тези, определени във всяко споразумение с регионите или държавите, изброени в приложение I, когато това споразумение е или временно приложено, или влиза в сила, в зависимост от това кое от двете събития настъпи по-рано. Комисията публикува обявление в Официален вестник на Европейския съюз, за да информира операторите. В обявлението се уточнява датата на временното прилагане или на влизане в сила, която е датата, от която процедурите за временно спиране, предвидени в споразумението, се прилагат за продукти, попадащи в приложното поле на настоящия регламент.

6. С цел прилагане на временното спиране, предвидено във всяко от споразуменията с регионите или държавите, изброени в приложение I, Комисията без неоправдано забавяне:

а) информира Комитета, предвиден в член 24, че е констатирана липса на предоставяне на административно сътрудничество, нередности или измама; и

б) публикува обявление в Официален вестник на Европейския съюз, в което се посочва, че е констатирана липса на предоставяне на административно сътрудничество, нередности или измама.

Приема се решение за спиране на прилагането на съответното третиране в съответствие с посочената в член 24, параграф 2 процедура.







ГЛАВА III

ПРЕХОДЕН РЕЖИМ







РАЗДЕЛ 1

Ориз

Член 6

Тарифна квота при нулева ставка и евентуално премахване на митата

1. Вносните мита за продуктите от тарифна позиция 1006 се премахват от 1 януари 2010 г. с изключение на вносните мита за продуктите от тарифна подпозиция 1006 10 10, които се премахват от 1 януари 2008 г.

2. Следните тарифни квоти при нулева ставка се отварят за продукти от тарифна позиция 1006 с изключение на подпозиция 1006 10 10, с произход от регионите или държавите, изброени в приложение I, които са част от региона Карибски форум (CARIFORUM):

а) 187 000 тона еквивалент на олющен ориз за периода от 1 януари 2008 г. до 31 декември 2008 г.

б) 250 000 тона еквивалент на олющен ориз за периода от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2009 г.

3. Подробните правила за прилагане на тарифните квоти, посочени в параграф 2, се определят в съответствие с процедурите, посочени в членове 13 и 26, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1785/2003 на Съвета от 29 септември 2003 г. относно общата организация на пазара на ориз ( 11 ).







РАЗДЕЛ 2

Захар

Член 7

Тарифна квота при нулева ставка и евентуално премахване на митата

1. Вносните мита за продукти от тарифна позиция 1701 се премахват от 1 октомври 2009 г.

2. В допълнение към тарифните квоти, отворени и прилагани в съответствие с член 28 от Регламент (ЕО) № 318/2006 на Съвета от 20 февруари 2006 г. относно общата организация на пазарите в сектора на захарта ( 12 ), се отварят и следните тарифни квоти за продукти от тарифна позиция 1701 за периода от 1 октомври 2008 г. до 30 септември 2009 г.:

а) 150 000 тона еквивалент на бяла захар при тарифна квота при нулева ставка, запазени за продукти с произход от най-слабо развитите страни, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 980/2005 и посочени в приложение I. Тази тарифна квота се разделя между регионите съгласно количествата, които ще се определят в съответствие със споразуменията, съгласно които регионите или държавите се включват в приложение I; и

б) 80 000 тона еквивалент на бяла захар при тарифна квота при нулева ставка, запазена за продукти с произход от региони или държави, които не са най-слабо развитите страни и които са изброени в приложение I. Тази тарифна квота се разделя между регионите, съгласно количествата, които ще се определят в съответствие със споразуменията, съгласно които регионите или държавите се включват в приложение I.

3. Член 30 от Регламент (ЕО) № 318/2006 се прилага за вноса в рамките на тарифните квоти, посочени в предходния параграф.

4. Подробните правила за разделяне по региони и прилагане на тарифните квоти, посочени в настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006.

Член 8

Преходен режим

За периода от 1 октомври 2009 г. до 30 септември 2012 г. член 7, параграф 1 не се прилага за внос на продукти с код по КН 1701, освен ако вносителят не поеме задължението да купува такива продукти на цена не по-ниска от 90 % от референтната цена (на база CIF), посочена в член 3 от Регламент (ЕО) № 318/2006 за съответната пазарна година.

Член 9

Преходен защитен механизъм за захар

1. За периода от 1 октомври 2009 г. до 30 септември 2015 г. прилагането на третирането, предоставено съгласно член 7, параграф 1 за внос на продукти от тарифна позиция 1701 с произход от регионите или държавите, изброени в приложение I, които не са най-слабо развити страни, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 980/2005, може да бъде спряно, когато:

а) вносът с произход от региони или държави, които са държави от АКТБ и които не са най-слабо развити страни, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 980/2005, надвишава следните количества: (i) 1,38 млн. тона през пазарната година 2009/2010, (ii) 1,45 млн. тона през пазарната година 2010/2011, (iii) 1,6 млн. тона през пазарните години 2011/2012 до 2014/2015; и

б) вносът с произход от всички държави от АКТБ надвишава 3,5 млн. тона.

2. Количествата, предвидени в параграф 1, буква а), могат да бъдат подразделени по региони.

3. По време срока, посочен в параграф 1, за вноса на продукти от тарифна позиция 1701 с произход от региони или държави, изброени в приложение I, се изисква лиценз за внос.

4. Спирането на прилагането на третирането, предоставено съгласно член 7, параграф 1, приключва в края на пазарната година, в която е въведено.

5. Подробните правила за подразделянето на количествата, предвидени в параграф 1, както и за управление на системата, посочена в параграфи 1, 3 и 4 от настоящия член, и решенията за спиране се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 39, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 318/2006.

Член 10

Преходен надзорен механизъм

1. За периода от 1 януари 2008 г. до 30 септември 2015 г. по отношение на вноса на продукти от тарифни позиции 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98, с произход от региони или държави, изброени в приложение I, се прилага надзорният механизъм, предвиден в член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93 от 2 юли 1993 г. на Комисията за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността ( 13 ).

2. На основата на този надзор Комисията проверява дали е налице кумулативно увеличение на обема на вноса на един или повече от тези продукти, с произход от определен регион, с повече от 20 % за период от дванадесет последователни месеца в сравнение със средния годишен внос за предходните три периода от по дванадесет месеца.

3. Ако е достигнато нивото, посочено в параграф 2, Комисията анализира търговските тенденции, икономическата обосновка и съдържанието на захар на такъв внос. Ако Комисията стигне до заключението, че такъв внос е използван за заобикаляне на тарифните квоти, преходния режим и специалния надзорен механизъм, предвидени в членове 7, 8 и 9, тя може да спре прилагането на член 3, параграф 1 за вноса на продукти от тарифни позиции 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98, с произход от региони или държави, изброени в приложение I, които не са най-слабо развити страни, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 980/2005, до края на съответната пазарна година.

4. Подробни правила за управлението на тази система и решения за спиране се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 16 от Регламент (ЕО) № 3448/93 на Съвета от 6 декември 1993 г. за определяне на търговския режим, приложим за някои стоки, получени от преработката на селскостопански продукти ( 14 ).







РАЗДЕЛ IV

ОБЩИ ПРЕДПАЗНИ РАЗПОРЕДБИ

Член 11

Определения

За целите на настоящата глава:

а) „производство на Общността“ означава производителите като цяло на подобни или пряко конкурентни продукти, които осъществяват дейност на територията на Общността, или тези производители, чиято съвкупна продукция на подобен или пряко конкурентен продукт съставлява основна част от общата продукция на Общността на такива продукти

б) „сериозна вреда“ означава значимо цялостно влошаване на положението на производителите в Общността;

в) „опасност от сериозна вреда“ означава сериозна вреда, за която е ясно, че предстои;

г) „смущения“ означава смущения в определен сектор или отрасъл;

д) „опасност от смущения“ означава смущения, за която е ясно, че предстоят.

Член 12

Принципи

1. Защитна мярка може да бъде наложена в съответствие с предвидените в настоящата глава разпоредби, когато продуктите с произход от регионите или държавите, изброени в приложение I, се внасят в Общността в толкова увеличени количества и при такива условия, че причиняват или създадат опасност от причиняване на следното:

а) сериозна вреда за производството на Общността

б) смущения в сектор на икономиката, особено когато тези смущения предизвикват значителни социални проблеми или трудности, които биха могли да доведат до сериозно влошаване на икономическото състояние на Общността, или

в) смущения в пазарите на селскостопански продукти, посочени в приложение I на Споразумението на СТО за селското стопанство, или в механизмите, регулиращи тези пазари.

2. В случаите, когато продукти с произход от регионите и държавите, изброени в приложение I, се внасят в Общността в толкова увеличени количества и при такива условия, че да причинят или създадат опасност от причиняване на смущения в икономическото състояние на един или повече от най-отдалечените региони на Общността, може да бъде наложена защитна мярка в съответствие с предвидените в настоящата глава разпоредби.

Член 13

Определяне на условията за налагане на защитни мерки

1. Определянето на сериозна вреда или опасност от такава обхваща inter alia следните фактори:

а) обема на вноса, по-специално, когато е налице значително увеличение или в абсолютен размер или съпоставено с продукцията или потреблението в Общността;

б) цената на вноса, по-специално при наличие на значително потискане на цената в сравнение с цената на сходен продукт в Общността;

в) последвалото въздействие върху производителите в Общността, посочено от тенденциите в определени икономически фактори като продукция, натоварване на мощностите, запаси, продажби, пазарен дял, понижаване на цените или предотвратяване на повишаването на цените, които би възникнало при обичайни условия, печалба, възвръщаемост на инвестициите, паричен поток и заетост;

г) фактори, различни от тенденциите във вноса, които причиняват или може да са причинили вреда на засегнатите производители в Общността.

2. Определянето на смущенията или опасността от такива се основава на обективни фактори, включително следните елементи:

а) увеличаването на обема на вноса в абсолютен размер или съпоставен с продукцията на Общността и към вноса от други източници, и

б) въздействието на такъв внос върху цените, или

в) въздействието на такъв внос върху състоянието на производството на Общността или засегнатия икономически сектор, включително inter alia на равнището на продажбите, продукцията, финансовото състояние и заетостта.

3. При определянето на това дали вносът е извършен при такива условия, че да причини или създаде опасност от причиняване на смущения в пазарите на селскостопански продукти или при механизмите, регулиращи тези пазари, включително регламентите за създаване на общи организации на пазарите, трябва да се вземат предвид всички съответни обективни фактори, включително един или повече от следните елементи:

а) обемът на вноса в сравнение с нивата от предходни календарни или пазарни години, в зависимост от случая, вътрешните продукция и потребление, както и планираните в съответствие с реформата на общите организации на пазарите бъдещи нива;

б) нивото на вътрешните цени в сравнение с референтните или целевите цени, ако са приложими, а ако не са, в сравнение със средните цени на вътрешния пазар по време на същия период от предходни пазарни години;

в) считано от 1 октомври 2015 г. на пазарите на продукти от тарифна позиция 1701: ситуациите, при които средната цена на бялата захар на пазара на Общността пада в продължение на два последователни месеца под 80 % от средната цена на пазара на Общността за бяла захар, преобладаваща през предходната пазарна година.

4. При преценката дали условията, посочени в параграфи 1,2 и 3, са спазени в случая на най-отдалечените региона на Общността, анализите се ограничават до територията на най-отдалечения(те), засегнат(и) регион(и). Особено внимание се отделя на размера на местното производство, финансовото му състояние и положението със заетостта.

Член 14

Започване на процедура

1. Разследване започва по искане на държава-членка или по собствена инициатива на Комисията, ако според Комисията е видно, че са налице достатъчно доказателства, за да се оправдае такова започване.

2. Държавата-членка информира Комисията, в случай че при вноса, от който и да е регион или държава, посочени в приложение I, се появят тенденции, които налагат предприемането на защитни мерки. Тази информацията съдържа наличните доказателства, определени въз основа на критериите, посочени в член 13. Комисията предава тази информация на всички държави-членки в срок от три работни дни.

3. В срок от осем работни дни от изпращането на информацията от страна на Комисията до държавите-членки, предвидено в параграф 2, се провеждат консултации с държавите-членки. Когато след консултациите е ясно, че съществуват достатъчно доказателства, които оправдават започването на процедура, Комисията публикува обявление в Официален вестник на Европейския съюз. Започването трябва да се осъществи в срок от един месец от получаването на информацията от държава-членка.

4. Ако Комисията, след консултации с държавите-членки, е на мнение, че обстоятелствата, посочени в член 12, са налице, тя незабавно нотифицира засегнатите регион или държави, изброени в приложение I, за намерението си за започване на разследване. Нотификацията може да бъде придружена от покана за консултации с цел изясняване на положението и постигане на взаимноизгодно разрешение.

Член 15

Разследване

1. След започване на процедурата, Комисията започва разследване.

2. Комисията може да поиска от държавите-членки да предоставят информация, а държавите-членки предприемат всички необходими стъпки, за да изпълнят всяко такова искане. Когато информацията представлява общ интерес или предаването ѝ е поискано от държава-членка, Комисията препраща информацията на всички държави-членки, при условие че тя не е поверителна; ако тя е поверителна, Комисията изпраща неповерително обобщение.

3. В случай, че разследването е ограничено до някой от най-отдалечените региони, Комисията може да поиска компетентните местни власти да предоставят информацията, посочена в параграф 2, чрез засегнатата държава-членка.

4. Винаги когато е възможно, разследването се приключва в срок от шест месеца от започването му. При изключителни обстоятелства този срок може да се удължи с допълнителен тримесечен период.

Член 16

Налагане на временни защитни мерки

1. Временни защитни мерки се прилагат при критични обстоятелства, когато всяко забавяне би причинило трудно поправима вреда, след предварителна констатация, че, в зависимост от случая, са налице обстоятелствата, определени в член 12. Комисията предприема такива временни мерки след консултации с държавите-членки или в извънредно неотложни случаи, след като информира държавите-членки. Във втората хипотеза консултации се провеждат в срок от десет дни след нотифицирането на държавите-членки за действието, предприето от Комисията.

2. С оглед на особеното положение на най-отдалечените региони и на тяхната уязвимост спрямо всяко внезапно увеличение на вноса, временните защитни мерки се прилагат при процедурите, които ги засягат, когато предварителната констатация е показала, че вносът е нараснал. В такъв случай Комисията информира държавите-членки при предприемането на мерките и в срок от десет дни след нотифицирането на държавите-членки за действието, предприето от Комисията, се провеждат консултации.

3. Когато държава-членка поиска незабавна намеса от Комисията, и когато са спазени условията на параграф 1 или 2, Комисията взема решение в срок от пет работни дни след получаване на искането.

4. Комисията незабавно уведомява Съвета и държавите-членки за всяко решение, прието съгласно параграфи 1, 2 и 3. Съветът с квалифицирано мнозинство може да приеме различно от това решение в срок от един месец, след като е бил информиран от Комисията съгласно настоящия параграф.

5. Временните мерки могат да бъдат под формата на увеличение на митото за засегнатия продукт до ниво, което не надвишава митото, приложимо за други членове на СТО или тарифните квоти.

6. Временните мерки не могат да се прилагат през по-дълъг от 180 дни период. Когато временните мерки се ограничават до най-отдалечените региони, те не могат да се прилагат през по-дълъг от 200 дни период.

7. Ако временните защитни мерки бъдат отменени поради това, че разследването показва, че не са спазени условията, установени в членове 12 и 13, митото, събрано в резултат на тези временни мерки, се възстановява автоматично.

Член 17

Прекратяване на разследването и процедурата без налагане на мерки

Когато се прецени, че не са необходими двустранни защитни мерки и няма повдигнато възражение в рамките на консултативния комитет, посочен в член 21, разследването и процедурата се прекратяват с решение на Комисията. Във всички останали случаи Комисията незабавно представя на Съвета доклад за резултатите от консултацията, заедно с предложение за регламент на Съвета за прекратяване на процедурата. Процедурата се счита за прекратена, ако в срок от един месец Съветът не е взел друго решение с квалифицирано мнозинство.

Член 18

Налагане на окончателни мерки

1. Когато окончателно установените факти показват, че условията, посочени в член 12, в зависимост случая, са изпълнени, Комисията изисква провеждането на консултации със засегнатия регион или държава в контекста на приложимите институционални разпоредби в съответните споразумения, позволяващи на региона или държавата да бъде включен(а) в приложение I, с оглед на намирането на взаимно приемливо решение.

2. Ако консултациите, посочени в параграф 1, не доведат до взаимно задоволително решение в срок от тридесет дни от поставянето на въпроса в засегнатия регион или държава, в срок от двадесет работни дни след края на периода за консултации Комисията, след консултации с държавите-членки, взема решение за налагане на окончателни двустранни защитни мерки.

3. Всяко решение, взето от Комисията съгласно настоящия член, се съобщава на Съвета и на държавите-членки. Всяка държава-членка може в срок от десет работни дни след такова съобщение да внесе решението в Съвета.

4. Ако държава-членка внесе решението на Комисията в Съвета, Съветът чрез квалифицирано мнозинство може да потвърди, измени или отмени решението. Ако в срок от един месец от внасянето на въпроса в Съвета, Съветът не е взел решение, се счита, че приетото от Комисията решение се потвърждава.

5. Окончателните мерки могат да бъдат под една от следните форми:

— спиране на по-нататъшното намаляване на ставката на митото върху вноса на съответния продукт с произход от съответния регион или държава;

— увеличаване на митото за съответния продукт до ниво, което не надвишава митото, приложимо за другите членове на СТО;

— тарифна квота.

6. Двустранна защитна мярка не може да се прилага за един и същ продукт от едни и същ регион или държава по-рано от една година след изтичането на срока на действие или премахването на такива мерки.

Член 19

Продължителност и преразглеждане на защитните мерки

1. Защитната мярка остава в сила само за такъв срок, какъвто е необходим, за да се предотврати или поправи сериозна вреда или смущения. Срокът не превишава две години, освен ако не бъде продължен съгласно параграф 2. Когато мярката се ограничава до един или няколко от най-отдалечените региони на Общността, срокът на прилагане не може да превишава четири години.

2. Първоначалната продължителност на защитната мярка може по изключение да бъде удължена, ако бъде установено, че защитната мярка продължава да е необходима, за да се предотврати или поправи сериозна вреда или смущения.

3. Удължаването на срока се приема в съответствие с процедурите от настоящия регламент, приложими за разследванията, и като се използват същите процедури както при установяването на първоначалните мерки.

Общата продължителност на защитната мярка не може да превишава четири години, включително с временната мярка. В случай че определена мярка се ограничава до най-отдалечените региони, този срок се удължава до осем години.

4. Ако продължителността на защитната мярка превишава една година, тя постепенно се либерализира на равни интервали по време по време на срока ѝ на прилагане, включително и всяко удължаване.

В рамките на съответните институционални органи от споразуменията се провеждат периодични консултации със съответните регион или държава, с оглед установяването на график за премахване на мерките, веднага щом условията го позволяват.

Член 20

Мерки за надзор

1. Когато тенденцията във вноса на продукт с произход от държава от АКТБ, е такава, че може да се предизвика една от ситуациите, посочени в член 12, вносът на този продукт може да бъде предмет на предварителен надзор от страна на Общността.

2. Решението за налагане на надзор се взема от Комисията.

Всяко решение, взето от Комисията съгласно настоящия член, се съобщава на Съвета и на държавите-членки. Всяка държава-членка може в срок от десет работни дни след такова съобщение да внесе решението в Съвета.

Ако държава-членка внесе решението на Комисията в Съвета, Съветът чрез квалифицирано мнозинство може да потвърди, измени или отмени решението. Ако в рамките на един месец от внасянето на въпроса в Съвета, Съветът не е взел решение, се счита, че приетото от Комисията решение се потвърждава.

3. Мерките за надзор имат ограничен срок на действие. Освен ако не е предвидено друго, действието им изтича в края на втория шестмесечен срок, след първите шест месеца след въвеждане на мерките.

4. Мерките за надзор могат да бъдат ограничени до територията на един или повече от най-отдалечен(ите) регион(и) на Общността, когато е необходимо.

5. Решението за налагане на мерки за надзор се съобщава незабавно за информация на съответния институционален орган, установен в съответните споразумения, които позволяват на един регион или държава да бъде включен(а) в приложение I.

Член 21

Консултации

Компетентният консултативен комитет за целите на настоящата глава е консултативният комитет, предвиден в член 4 от Регламент (ЕО) № 3285/94 на Съвета от 22 декември 1994 г. относно общите правила за внос ( 15 ). При продуктите, попадащи под код по КН 1701, компетентният комитет се подпомага от комитета, създаден съгласно член 39 от Регламент (ЕО) № 318/2006.

Член 22

Извънредни мерки с ограничено териториално приложение

Когато се окаже, че предвидените за приемане на двустранни защитни мерки условия са налице в една или няколко държави-членки, Комисията, след като проучи алтернативните възможности за решение, може по изключение и в съответствие с член 134 от Договора да разреши прилагане на мерки за надзор или защитни мерки, ограничени до засегнатите държава-членка или държави-членки, ако счита, че такива мерки, приложени на това равнище, са по-подходящи от мерките, приложени на територията на цялата Общност. Тези мерки трябва да бъдат за строго ограничен срок и да засягат във възможно най-малка степен функционирането на вътрешния пазар.







ГЛАВА V

ПРОЦЕДУРНИ РАЗПОРЕДБИ

Член 23

Адаптиране към техническото развитие

Настоящият регламент се изменя в съответствие с посочената в член 24, параграф 3 процедура, за да се направят всички технически изменения, наложени от разликите между настоящия регламент и споразуменията, подписани с уговорка за временно прилагане или сключени в съответствие с член 300 от Договора, с регионите или държавите, изброени в приложение I.

Член 24

Комитет

1. Комисията се подпомага от Комитета за прилагане на СИП.

2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.

3. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.

4. Срокът, предвиден в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на три месеца.







ГЛАВА VI

ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

Член 25

Изменения

Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1964/2005 се заличава.

Член 26

Отмяна

Регламенти (ЕО) № 2285/2002 и (ЕО) № 2286/2002 се отменят.

Член 27

Влизане в сила

Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.

Прилага се от 1 януари 2008 г.

Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.









ПРИЛОЖЕНИЕ I

Списък с региони или държави, които са приключили преговори по смисъла на член 2, параграф 2

АНТИГУА И БАРБУДА

ОБЩНОСТ НА БАХАМИТЕ

БАРБАДОС

БЕЛИЗ

РЕПУБЛИКА БОТСУАНА

РЕПУБЛИКА БУРУНДИ

РЕПУБЛИКА КАМЕРУН

КОМОРСКИ СЪЮЗ

РЕПУБЛИКА КОТ Д’ИВОАР

ДОМИНИКАНСКА ОБЩНОСТ

ДОМИНИКАНСКА РЕПУБЛИКА

РЕПУБЛИКА ФИДЖИ

РЕПУБЛИКА ГАНА

ГРЕНАДА

КООПЕРАТИВНА РЕПУБЛИКА ГВИАНА

РЕПУБЛИКА ХАИТИ

ЯМАЙКА

РЕПУБЛИКА КЕНИЯ

КРАЛСТВО ЛЕСОТО

РЕПУБЛИКА МАДАГАСКАР

РЕПУБЛИКА МАВРИЦИЙ

РЕПУБЛИКА МОЗАМБИК

РЕПУБЛИКА НАМИБИЯ

НЕЗАВИСИМА ДЪРЖАВА ПАПУА НОВА ГВИНЕЯ

РЕПУБЛИКА РУАНДА

ФЕДЕРАЦИЯ СЕЙНТ КИТС И НЕВИС

СЕЙНТ ЛУСИЯ

СЕЙНТ ВИНСЕНТ И ГРЕНАДИНИ

РЕПУБЛИКА СЕЙШЕЛИ

РЕПУБЛИКА СУРИНАМ

КРАЛСТВО СВАЗИЛЕНД

ОБЕДИНЕНА РЕПУБЛИКА ТАНЗАНИЯ

РЕПУБЛИКА ТРИНИДАД И ТОБАГО

РЕПУБЛИКА УГАНДА

▼M1

РЕПУБЛИКА ЗАМБИЯ

▼B

РЕПУБЛИКА ЗИМБАБВЕ









ПРИЛОЖЕНИЕ II

Правила за произход

ОТНОСНО ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПОНЯТИЕТО „ПРОДУКТИ С ПРОИЗХОД“ И МЕТОДИТЕ НА АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО

ДЯЛ I: Общи разпоредби Членове 1. Определения ДЯЛ II: Определяне на понятието „продукти с произход“ Членове 2. Общи изисквания 3. Изцяло получени продукти 4. Достатъчно обработени или преработени продукти 5. Недостатъчни операции по обработка или преработка 6. Кумулиране на произход 7. Единица за оценка 8. Принадлежности, резервни части и инструменти 9. Комплекти 10. Неутрални елементи ДЯЛ III: Териториални изисквания Членове 11. Принцип на териториалност 12. Директен транспорт 13. Изложения ДЯЛ IV: Доказателство за произход Членове 14. Общи изисквания 15. Процедура за издаване на сертификат за движение EUR 1 16. Сертификати за движение EUR 1, издадени впоследствие 17. Издаване на дубликат на сертификата за движение EUR 1 18. Издаване на сертификати за движение EUR 1 въз основа на доказателство за произход, издадено или изготвено по-рано 19. Условия за изготвяне на декларация върху фактура 20. Одобрен износител 21. Валидност на доказателството за произход 22. Процедура по транзит 23. Представяне на доказателствата за произход 24. Внос чрез поредица от доставки 25. Изключения от доказателство за произход 26. Информационна процедури за целите на кумулирането 27. Подкрепящи документи 28. Съхраняване на доказателството за произход и подкрепящите документи 29. Несъответствия и технически грешки 30. Размер на сумите, изразен в EUR ДЯЛ V: Разпоредби за административно сътрудничество Членове 31. Взаимопомощ 32. Проверка на доказателствата за произход 33. Проверка на декларацията на доставчиците 34. Санкции 35. Свободни зони 36. Дерогации ДЯЛ VI: Сеута и Мелила Членове 37. Специални условия ДЯЛ VII: Преходни и заключителни разпоредби Членове 38. Преходни разпоредби за стоки в транзит и стоки на склад 39. Допълнения ИНДЕКС ДОПЪЛНЕНИЯ ДОПЪЛНЕНИЕ 1: Уводни бележки към списъка в настоящото приложение ДОПЪЛНЕНИЕ 2: Списък на обработката или преработката, която се изисква да се осъществи по отношение на материалите без произход, за да може произведеният продукт да придобие произход ДОПЪЛНЕНИЕ 2А: Дерогации от списъка на обработката или преработката, която се изисква да се осъществи по отношение на материалите без произход, за да може произведеният продукт да придобие произход в съответствие с член 4 от настоящото приложение ДОПЪЛНЕНИЕ 3: Формуляр на сертификат за движение ДОПЪЛНЕНИЕ 4: Декларация върху фактура ДОПЪЛНЕНИЕ 5А: Декларация на доставчика за продукти с преференциален произход ДОПЪЛНЕНИЕ 5 Б: Декларацията на доставчика за продукти, които нямат преференциален произход ДОПЪЛНЕНИЕ 6: Информационен сертификат ДОПЪЛНЕНИЕ 7: Продукти, по отношение на които не се прилага член 6, параграф 5 от настоящото приложение ДОПЪЛНЕНИЕ 8: Продукти, по отношение на които временно не се прилага член 6, параграф 5 от настоящото приложение ДОПЪЛНЕНИЕ 9: Съседни развиващи се страни ДОПЪЛНЕНИЕ 10: Продукти, за които правилата за кумулиране, посочени в член 2, параграф 2, член 6, параграфи 1 и 2 от настоящото приложение, се прилагат след 1 октомври 2015 г., и за които не се прилагат разпоредбите на член 6, параграфи 5, 9 и 12 от настоящото приложение ДОПЪЛНЕНИЕ 11: Продукти, за които правилата на кумулиране, посочени в член 2, параграф 2, член 6, параграфи 1 и 2 от настоящото приложение се прилагат след 1 януари 2010 г., и за които не се прилагат разпоредбите на член 6, параграфи 5, 9 и 12 от настоящото приложение ДОПЪЛНЕНИЕ 12: Отвъдморски страни и територии

ДЯЛ I

ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

Член 1

Определения

За целите на настоящото приложение:

а) „Производство“ означава всякакъв вид обработка или преработка, включващо сглобяване или специфични операции;

б) „Материал“ означава всяка съставка, суровина, компонент или част и т.н., използвани при производството на продукта;

в) „Продукт“ означава продуктът, който се произвежда, дори ако целта на производството му е последващото използване в друга производствена операция;

г) „Стоки“ означава както материалите, така и продуктите;

д) „Митническа стойност“ означава стойността, както е определена в съответствие със споразумението от 1994 г. за прилагането на член VII от Общото споразумение за митата и търговията (Споразумение СТО за митническата стойност);

е) „Цена на производител“ означава цената, платена за продукта на производителя, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на използваните материали, намалена с всички вътрешни данъци, които са или могат да бъдат възстановени, след като полученият продукт бъде изнесен;

ж) „Стойността на материалите“ означава митническата стойност в момента на вноса на използваните материали без произход или, ако това не е известно и не може да бъде определено, първата определяема цена, заплатена за материалите в страната по споразумението;

з) „Стойност на материалите с произход“ означава стойността на тези материали, определена в буква ж), приложена mutatis mutandis;

и) „Добавена стойност“ означава цената на производител, намалена с митническата стойност на всеки от вложените материали, внесени в Общността или в държавите от АКТБ;

й) „Глави“ и „позиции“ означава главите и позициите (четирицифрени кодове) използвани в номенклатурата, която изгражда Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, посочена в настоящото приложение като „Хармонизираната система“ или „ХС“;

к) „Класиран“ се отнася до класирането на продукт или материал в определена позиция;

л) „Пратка“ означава продукти, които или са изпратени едновременно от един износител до един получател или са обхванати от единен транспортен документ, обхващащ тяхното изпращане от износителя до получателя или, при отсъствието на такъв документ, от една фактура;

м) „Територии“ включва териториалните води.

н) „ОСТ“ означава страните и териториите, посочени в допълнение 12.







ДЯЛ II

ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПОНЯТИЕТО „ПРОДУКТИ С ПРОИЗХОД“

Член 2

Общи изисквания

1. За целите на прилагането на разпоредбите на настоящия регламент, следните продукти се считат с произход от държавите от АКТБ в приложение I, наричани за целите на настоящото приложение по-долу „държавите от АКТБ“.

а) Продуктите, изцяло получени в държавите от АКТБ по смисъла на член 3 от настоящото приложение;

б) Продуктите, получени в държавите от АКТБ, съдържащи материали, които не са изцяло получени там, при условие че тези материали са претърпели достатъчна обработка в държавите от АКТБ по смисъла на член 4 от настоящото приложение.

2. За целите на прилагането на параграф 1, териториите на държавите от АКТБ се считат за една територия.

Продуктите с произход, състоящи се от материали, изцяло получени или достатъчно обработени или преработени в две или в повече държави от АКТБ, се считат за продукти с произход от държавата от АКТБ, в която се е осъществила последната обработка или преработка, при условие че тази обработка или преработка надхвърля определените в член 5 от настоящото приложение.

3. За продуктите, изброени в допълнение 10 и допълнение 11, разпоредбите от параграф 2 следва да се прилагат само след 1 октомври 2015 г. и съответно след 1 януари 2010 г.

Член 3

Изцяло получени продукти

1. Посочените по-долу продукти се считат за изцяло получени в държавите от АКТБ или в Общността:

а) минералните продукти, извлечени от почвата или от морското дъно;

б) зеленчуковите продукти, отгледани там;

в) живите животни, родени и отгледани там;

г) продуктите от живите животни, отгледани там;

(i) продуктите, получени от лов и риболов там; (ii) продукти от аквакултури, включително морски култури, когато рибата е родена и отгледана там; д)

е) продуктите от морския риболов и другите продукти, извлечени от морето извън териториалните води от техните съдове;

ж) продуктите, получени на борда на техните кораби-фабрики, изключително от продуктите, посочени в буква е);

з) употребяваните артикули, събрани там, годни единствено за извличане на суровините, включително използваните гуми, които са годни само за регенериране или за използване като отпадък;

и) отпадъци и скрап, произхождащи от производствените операции, осъществени там;

й) продуктите, извлечени от морската почва или подпочвените пластове извън техните териториални води, при условие че те притежават изключително правото да обработват почвените или подпочвените пластове;

к) стоките, произведени там изключително от продуктите, посочени в букви a) — й).

2. Понятията „техните кораби“ и „техните кораби-фабрики“ в параграф 1, букви е) и ж), се прилагат само към кораби и корабите-фабрики:

а) които са регистрирани в държава-членка или в държава от АКТБ;

б) които плават под флага на държава-членка или на държава от АКТБ;

в) които отговарят на едно то посочените по-долу условия: (i) най-малко 50 % от тях са собственост на граждани на държавите от АКТБ или на държава-членка или (ii) са собственост на дружества — чието седалище и основно място на стопанска дейност се намира в държава от АКТБ или в държава-членка, и — най-малко 50 % от които са собственост на държава от АКТБ, от публични образувания от тази държава, граждани на тази държава или държава-членка.

3. Независимо от параграф 2, Общността признава, по искане на държава от АКТБ, че корабите, които са отдадени под наем или лизинг от държавата от АКТБ за извършване на риболовни действия в нейната изключителна икономическа зона, се третират като „техни кораби“ при следните условия:

а) че държавата от АКТБ са предложили на Общността възможността да договорят споразумение за риболов и Общността не е приела това предложение,

б) че договорът за наем или лизинг е приет от Комисията като предоставящ съответните възможности за развитие на капацитета на държавите от АКТБ за риболов за тяхна собствена сметка, и по-специално като възлагащ отговорността на държавите от АКТБ за морското и търговското управление на корабите, предоставени на тяхно разположение за значителен период от време.

Член 4

Достатъчно обработени или преработени продукти

1. За целите на настоящото приложение продуктите, които на са получени изцяло, се счита, че са достатъчно обработени или преработени в държавите от АКТБ или в Общността, когато са изпълнени условията, посочени в списъка в допълнение 2 или в допълнение 2А. Посочените условия съдържат обработката или преработката, която трябва да се извърши по отношение на материалите без произход, използвани в производството, за всички продукти, обхванати от настоящия регламент, и се прилагат само по отношение на тези материали. От това следва, че ако продукт, който е придобил произход, изпълнявайки условията, предвидени в списъка, е използван за производството на друг продукт, условията, приложими по отношение на продукта, в който той е вложен, не се прилагат по отношение на него и няма да се отчитат материалите без произход, които са били използвани за неговото производство.

2. Независимо от параграф 1 материалите без произход, които съгласно условията, предвидени в списъка, следва да не се използват за производството на определен продукт, могат да се използват, при условие че:

а) тяхната обща стойност не надхвърля 15 процента от цената на производител на продукта;

б) чрез прилагането на този параграф не се надхвърля никоя от процентните стойности, посочени в списъка за максимални стойности на материалите без произход.

Настоящият параграф не се прилага към продуктите, попадащи в глави 50—63 на Хармонизираната система.

3.

а) Независимо от параграф 1 и след предварително нотифициране на Комисията от страна на тихоокеанска държава от АКТБ, преработените рибни продукти от позиции 1604 и 1605, преработени или произведени в помещения на сушата в тази държава, от материали без произход от позиции 0302 и 0303, които са разтоварени в пристанище на тази държава, се считат за достатъчно обработени или получени за целите на член 2. Нотификацията до Комисията включва ползите от развитието на риболовния сектор в тази държава, а също и необходимата информация относно засегнатите видове, продуктите, които трябва да бъдат произведени, както и данни за съответните количества, които ще бъдат включени в процеса.

б) Не по-късно от три години след нотификацията се изготвя доклад от тихоокеанската държава от АКТБ до Общността относно прилагането на буква а).

в) Буква а) се прилага, без да се засягат санитарните и фитосанитарните мерки в сила в ЕС, ефективното опазване и устойчивото управление на риболовните ресурси и подкрепата за борбата с незаконните, недокладваните и нерегулираните риболовни дейности в района.

4. Параграфи 1—3 се прилагат, освен ако в член 5 не е предвидено друго.

Член 5

Недостатъчни операции по обработка или преработка

1. Без да се засяга параграф 2, следните операции се считат за недостатъчна преработка или обработка, за да предоставят статут на продукти с произход, независимо дали са изпълнени изискванията на член 4:

а) действията, осигуряващи запазването на продуктите в добро състояние по време на транспортиране, и съхранението (вентилация, подреждане, изсушаване, замразяване, поставяне в сол, серен диоксид или други водни разтвори, отстраняване на повредени части и подобни действия);

б) простите операции, състоящи се от премахването на прах, пресяването или подбирането, сортирането, класифицирането, съчетаването (включително създаването на комплект от артикули), измиване, боядисване, изрязване;

(i) промяна на опаковката и премахване и събиране на опаковките; (ii) простото поставяне в бутилки, флакони, торби, каси, кутии, прикрепване на подложки и т.н. и всички други прости операции по опаковане; в)

г) поставянето на маркировки, етикети и други различителни знаци върху продуктите или техните опаковки;

д) просто смесване на продукти, независимо дали са от различни видове, смесване на захар с всякакъв друг материал;

е) просто сглобяване на части, които представляват завършен продукт;

ж) комбинация от две или повече операции, посочени в букви a) — е);

з) клане на животни;

и) лющене, частично или цялостно избелване, полиране и гланциране на житни растения и ориз;

й) операции за оцветяване на захар или оформянето ѝ на бучки; частично или цялостно смилане на захар;

к) белене, премахване на костилки или кори на плодове, ядки и зеленчуци.

2. Всички операции, осъществени или в държавите от АКТБ или Общността върху даден продукт, се преценяват заедно, когато се определя дали обработката или преработката, извършени по отношение на този продукт, са недостатъчни по смисъла на параграф 1.

Член 6

Кумулиране на произход

Кумулиране с ОСТ и Общността

1. Материалите с произход от Общността или от ОСТ се разглеждат като материали с произход от държавите от АКТБ, когато са вложени в продукт, получен там. Не е необходимо тези материали да са претърпели достатъчна обработка или преработка при условие че са преминали през обработка и преработка, надхвърлящи определените в член 5.

2. Обработката и преработката, осъществени в Общността или в ОСТ, се разглеждат като осъществени в държавите от АКТБ, когато материалите претърпяват последваща обработка или преработка в държавите от АКТБ, надхвърлящи определените в член 5.

3. За да се определи дали продуктите са с произход от ОСТ, се прилагат mutatis mutandis разпоредбите на настоящото приложение.

4. За продуктите, изброени в допълнение 10 и в допълнение 11, разпоредбите на настоящия член, се прилагат само след 1 октомври 2015 г. и съответно след 1 януари 2010 г.

Кумулиране с Южна Африка

5. При спазването на разпоредбите на параграфи 6, 7, 8 и 11, материалите с произход от Южна Африка, се считат с произход от държавите от АКТБ, когато са вложени в продукт, получен там, при условие че са претърпели обработка или преработка, надхвърляща посочената в член 5. Не е необходимо тези материали да се претърпели достатъчна обработка или преработка.

6. Продуктите, които са придобили произход съгласно параграф 5, се продължат да се разглеждат за продукти с произход от държавите от АКТБ, единствено когато добавената стойност там надхвърля стойността на материалите с произход от Южна Африка. Ако това не е така, се счита, че разглежданите продукти са с произход от Южна Африка. При предоставянето на произход няма да се вземат предвид материалите с произход от Южна Африка, които са претърпели достатъчна обработка или преработка в държавите от АКТБ.

7. Кумулирането, предвидено в параграф 5, не се прилага към продуктите, изброени в допълнения 7, 10 и 11.

8. Кумулирането, предвидено в параграф 5, се прилага само по отношение на продуктите, изброени в допълнение 8, след премахването на митата за тези продукти в рамките на Споразумението за търговия, развитие и сътрудничество между Европейската общност и Република Южна Африка. Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности (серия C) датата, на която условията на този параграф са били изпълнени.

9. Без да се засягат параграфи 7 и 8, обработката и преработката, осъществени в Южна Африка, се считат за извършени в друга държава-членка на Южноафриканския митнически съюз (ЮАМС), която е държава от АКТБ, когато използваните материали претърпяват последваща обработка или преработка в тази друга държава— членка на ЮАМС.

10. Без да се засягат параграфи 7 и 8 и по искане на държавите от АКТБ, се счита, че обработката и преработката, осъществена в Южна Африка, е осъществена в държавите от АКТБ, когато материалите са претърпели последваща обработка или преработка в държава от АКТБ в контекста на регионалното споразумение за икономическа интеграция.

11. Решение по исканията на държавите от АКТБ се взема в съответствие с процедурата, посочена в член 247 и член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.

12. Предвидено в параграф 5 кумулиране може да се прилага, само когато използваните материали от Южна Африка са добили статут на продукти с произход посредством прилагането на правила за произход, еднакви на предвидените в настоящото приложение. Предвидено в параграфи 9 и 10 кумулиране може да се прилага само посредством прилагането на правилата за произход, които са еднакви с предвидените в настоящото приложение.

Кумулиране със съседни развиващи се страни

13. По искане на държавите от АКТБ материалите с произход от съседна развиваща се страна, различна от държава от АКТБ, принадлежаща към обособено географско образувание се считат за материали с произход от държавите от АКТБ, когато са вложени в продукт, получен там. Не е необходимо тези материали да са претърпели достатъчна обработка или преработка, при условие че:

— Обработката или преработката, осъществена в държавите от АКТБ, надхвърля операциите, изброени в член 5.

— Държавите от АКТБ, Общността и другите заинтересовани страни са сключили споразумение за съответните административни процедури, което ще осигури правилното прилагане на настоящия параграф.

Настоящият параграф не се прилага по отношение на продуктите от риба тон, класирани в глави 3—16 от Хармонизираната система, и по отношение на оризовите продукти под код по ХС 1006.

За да се определи дали продуктите са с произход от съседна развиваща се държава, се прилагат разпоредбите на настоящото приложение.

Решение относно исканията на държавите се взема в съответствие с процедурата, посочена в член 247 и член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92. В такива решения се посочват също така продуктите, за които кумулирането, предвидено съгласно настоящия параграф, не може да бъде разрешено.

Член 7

Единица за оценка

1. Единицата за оценка при прилагането на настоящото приложение е конкретният продукт, който се счита като основната единица при определянето на класирането при използването на номенклатурата на Хармонизираната система.

Следователно:

а) когато един продукт се състои от група или асортимент от артикули, се класира съгласно изискванията на Хармонизираната система под една позиция, този продукт като цяло представлява единица за оценка,

б) когато една пратка се състои от определен брой еднакви продукти, класирани в една и съща позиция на Хармонизираната система, всеки продукт трябва да се разглежда отделно при прилагането на настоящото приложение.

2. Когато по смисъла на общо правило 5 на Хармонизираната система опаковката е включена в продукта за целите на класирането, тя се включва за целите на определянето на произхода.

Член 8

Принадлежности, резервни части и инструменти

Принадлежностите, резервните части и инструментите, представляващи част от нормалната окомплектовка на оборудване, машина, апарат или превозно средство, които са включени в неговата цена или не са отделно фактурирани, се считат за едно цяло със съответното оборудване, машина, апарат или превозно средство.

Член 9

Комплекти

Комплектите, определени в общо правило 3 от Хармонизираната система, се считат за комплекти с произход, когато всички съставни продукти са с произход. Въпреки това, когато един комплект е съставен от продукти с произход и такива без произход, комплектът като цяло се счита с произход, при условие че стойността на продуктите без произход не надхвърля 15 % от цената на производител на комплекта.

Член 10

Неутрални елементи

Когато се определя дали един продукт е с произход, не е необходимо да се установява произходът на следните елементи, които могат да бъдат използвани за неговото производство:

а) енергия и гориво;

б) инсталации и оборудване;

в) машини и инструменти;

г) стоките, които не влизат и които не са предназначени да влязат в крайния състав на продукта.







ДЯЛ III

ТЕРИТОРИАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ

Член 11

Принцип на териториалност

1. Условията, предвидени в дял II на настоящото приложение, отнасящи се до придобиването на произход, трябва да са изпълнени без прекъсване в държавите от АКТБ, освен ако в член 6 не е предвидено друго.

2. Ако стоките с произход, изнесени от държавите от АКТБ, Общността или ОСТ към друга държава са върнати, те трябва да се разглеждат като стоки без произход, доколкото не е предвидено друго в член 6, освен ако не се докаже по удовлетворителен за митническите органи начин, че:

а) върнатите стоки са същите като изнесените; и

б) не са претърпели каквато и да било операции, освен необходимите за запазването им в добро състояние, докато са били в тази държава или докато са били изнесени.

Член 12

Директен транспорт

1. Преференциалното третиране, предвидено в настоящия регламент, се прилага само за продукти, които отговарят на изискванията на настоящото приложение и които са транспортирани директно между територията на държавите от АКТБ, на Общността, на ОСТ или на Южна Африка за целите на член 6, без да влизат на каквато и да е друга територия. Въпреки това продуктите, представляващи една пратка, могат да се транспортират през други територии, ако възникне такъв случай, за претоварване или временно складиране на тези територии, при условие че остават под наблюдение на митническите органи на територията на страната на транзит или на складиране и не претърпяват други операции освен разтоварване, претоварване или други операции, предназначени за запазването им в добро състояние.

Продуктите с произход могат да се транспортират чрез тръбопровод през територия, различна от тази на държавите от АКТБ или на Общността.

2. На митническите органи на страната вносител се предоставя доказателство, че условията, предвидени в параграф 1, са изпълнени посредством представянето на:

а) единствен транспортен документ, обхващащ преминаването от страната износител през територията на страната на транзит; или

б) сертификат, издаден от митническите органи на страната на транзит: (i) предоставящ точно описание на продуктите; (ii) посочващ датите на разтоварване и повторното натоварване на продуктите и, когато е приложимо, на имената на корабите или на другите транспортни средства, които са използвани; и (iii) удостоверяващ условията, при които продуктите са останали в страната на транзит; или

в) при липсата им — други подкрепящи документи.

Член 13

Изложения

1. Продуктите с произход, изпратени от държава от АКТБ за изложение в страна, различна от тези, посочени в член 6 и продадени след изложението за внос в Общността, се ползват при вноса от разпоредбите на настоящия регламент, при условие че митническите органи са се уверили, че:

а) износителят е изпратил тези продукти от държава от АКТБ в страната, в която е проведено изложението, и ги е изложил там;

б) износителят е продал или по друг начин е прехвърлил продуктите на лице в Общността или;

в) продуктите са били изпратени по време на изложението или непосредствено след него в състоянието, в което са били изпратени за изложението; и

г) след изпращането им на изложението продуктите не са били използвани за друга цел, освен за излагане на изложението.

2. В съответствие с разпоредбите на дял IV се издава или изготви доказателство за произход, което да се предостави на митническите органи на държавата вносител по обичайния начин. В него се посочват наименованието и адресът на изложението. Когато е необходимо, могат да се изискат допълнителни документи, удостоверяващи условията, при които са били изложени.

3. Параграф 1 се прилага по отношение на всяко търговско, промишлено, земеделско или занаятчийско изложение, панаир или подобно обществено изложение, което не е организирано за частни цели в магазини или търговските помещения с оглед продажбата на чуждестранни продукти и по време на което тези продукти остават под митнически контрол.







ДЯЛ IV

ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА ПРОИЗХОД

Член 14

Общи изисквания

1. Продуктите с произход от държавите от АКТБ, се ползват при внос в Общността от разпоредбите на настоящия регламент при представянето на следното:

а) сертификат за движение EUR.1, образец на който е даден в допълнение 3; или

б) в случаите, посочени в член 19, параграф 1, декларация, текстът на която е даден в допълнение 4, дадена от износителя върху фактурата, документа за доставка или всякакъв друг търговски документ, който описва разглежданите продукти достатъчно подробно, за да даде възможност за идентифицирането им (наричан по-долу „декларация върху фактура“).

2. Независимо от параграф 1, продуктите с произход по смисъла на настоящото приложение се ползват от разпоредбите на настоящия регламент в случаите, посочени в член 25, без да е необходимо да се представя който и да е от документите, посочени по-горе.

Член 15

Процедура за издаване на сертификат за движение EUR.1

1. Сертификат за движение EUR.1 се издава от митническите органи на страната износител по писмено искане на износителя или съставено за негова сметка от негов оправомощен представител.

2. За тази цел, износителят или негов оправомощен представител попълват и сертификата за движение EUR.1, и формуляра на заявлението, образци на които са дадени в допълнение 3. Тези формуляри се попълват в съответствие с разпоредбите на настоящото приложение. Ако те са попълнени на ръка, те се попълват с мастило с печатни букви. Описанието на продуктите се посочва в клетката, предназначена за тази цел, без да се оставят каквито и да е празни редове. Когато клетката не е попълнена изцяло, се поставя хоризонтална линия под последния ред на описанието, като празното пространство се зачертава.

3. При подаване на заявление за издаване на сертификата за движение EUR.1 износителят трябва да бъде готов по всяко време по искане на митническите органи на държавата износител от АКТБ, където се издава сертификатът за движение EUR.1, да представи всички необходими документи, доказващи статута на произход на съответните продукти, както и на спазването на останалите изисквания на настоящото приложение.

4. Сертификат за движение EUR.1 се издава от митническите органи на държавата износител от АКТБ, ако разглежданите продукти могат да се считат за продукти с произход от държавите от АКТБ или от някоя друга от страните, посочени в член 6, и отговарят на останалите изисквания на настоящото приложение.

5. Издаващите митнически органи предприемат всички необходими стъпки за проверката на произхода на продуктите и изпълнението на останалите изисквания на настоящото приложение. За тази цел те имат правото да извършват всякаква проверка и да изискват всяко доказателство от счетоводството на износителя или да извършват всяка друга проверка, която считат за необходима. Издаващите митнически органи се уверяват също така, че формулярите, посочени в параграф 2, са надлежно попълнени. Те проверяват по-специално дали пространството, предвидено за описание на продуктите, е попълнено по начин, изключващ всяка възможност за заблуждаващи добавки.

6. Датата на издаване на сертификата за движение EUR.1 се означава в клетка 11 на сертификата.

7. Сертификатът за движение EUR.1 се издава от митническите органи и се предоставя на износителя веднага щом се осъществи или се гарантира действителният износ.

Член 16

Сертификат за движение EUR.1, издаден впоследствие

1. Независимо от член 15, параграф 7, сертификат за движение EUR.1 може по изключение да бъде издаден след износа на продуктите, за които се отнася, ако:

а) не е бил издаден към момента на износа поради грешки или неволен пропуск или поради особени обстоятелства; или

б) митническите органи се убедят, че сертификатът за движение EUR.1 е издаден, но не е бил приет при вноса по технически причини.

2. За целите на прилагането на параграф 1, износителят посочва в своето заявление мястото и датата на износа на продуктите, за които се отнася сертификатът за движение EUR.1, и да изложи причините за своето искане.

3. Митническите органи могат да издадат сертификата за движение EUR.1 впоследствие, след като се уверят, че предоставената в искането на износителя информация отговаря на тази в съответната преписка.

4. Сертификатите за движение EUR.1, издадени впоследствие, включват следния израз:

„ISSUED RETROSPECTIVELY“

5. Посочването по параграф 4 се добавя в клетка „Забележки“ на сертификата за движение EUR.1.

Член 17

Издаване на дубликат на сертификата за движение EUR.1

1. В случай на кражба, загуба или унищожаване на сертификата за движение EUR.1, износителят може да поиска от митническите органи, които са го издали, дубликат, изготвен въз основа на документите, които те притежават.

2. Издаденият по този начин дубликат включва следната дума:

„DUPLICATE“

3. Посочването по параграф 2 се добавя в клетка „Забележки“ на дубликата на сертификата за движение EUR.1.

4. Дубликатът, който носи датата на издаване на оригиналния сертификат за движение EUR.1, поражда действие, считано от тази дата.

Член 18

Издаване на сертификат за движение EUR.1 въз основа на доказателство за произход, издадено или изготвено по-рано

Когато продуктите с произход са поставени под контрола на митническа служба в държава от АКТБ или в Общността, е възможно да се замени оригиналното доказателство за произход с един или повече сертификати за движение EUR.1, за целите на изпращането на всички или някои от тези продукти, където и да е в рамките на държавите от АКТБ или в рамките на Общността. Заместващият/ите сертификат/и за движение EUR.1 се издават от митническата служба, под чийто контрол се намират продуктите.

Член 19

Условия за изготвяне на декларация върху фактура

1. Декларацията върху фактура по смисъла на член 14, параграф 1, буква б) може да бъде издадена:

а) от одобрен износител по смисъла на член 20, или

б) от всеки износител за всяка пратка, която се състои от един или повече пакети, съдържащи продукти с произход, чиято обща стойност не надхвърля 6 000 EUR.

2. Декларация върху фактура може да се изготви, ако съответните продукти могат да се разглеждат като продукти с произход от държавите от АКТБ или от една от другите страни посочени в член 6 и отговарят на останалите изисквания на настоящото приложение.

3. Износителят, изготвящ декларация върху фактура, представя по всяко време, по искане на митническите органи на страната износител, всички подходящи документи, доказващи произхода на съответните продукти, както и на изпълнението на останалите изисквания на настоящото приложение.

4. Декларация върху фактура се изготвя от износителя посредством напечатване, полагане на печат или отпечатване върху фактурата, известието за доставка или върху друг търговски документ, на декларацията, чиито текст се намира в допълнение 4, чрез използването на езиковите варианти, предвидени в това допълнение и в съответствие с разпоредбите на националното законодателство на страната износител. Ако декларацията е написана на ръка, тя се изписва с мастило с печатни букви.

5. Декларацията върху фактура носи оригиналния подпис на износителя, положен собственоръчно. Въпреки това, от одобрения износител по смисъла на член 20 не се изисква да подписва тези декларации, при условие че се задължил писмено пред митническите органи на страната износител да поеме пълната отговорност за всяка декларация върху фактура, която го посочва, както ако беше подписана от него собственоръчно.

6. Декларация върху фактура може да бъде изготвена от одобрен износител, когато продуктите, за които се отнася, са изнесени или след износа, при условие че е представена в страната вносител не по-късно от две години след вноса на продуктите, за които се отнася.

Член 20

Одобрен износител

1. Митническите органи на страната износител могат да дадат разрешение на всеки износител, който извършва често износ на продукти съгласно разпоредбите на настоящия регламент, да прави декларации върху фактура, независимо от стойността на разглежданите продукти. Износител, желаещ да се ползва от това разрешение, предоставя на митническите органи всички гаранции, необходими за доказване на произхода на продуктите, както и на изпълнението на останалите изисквания на настоящото приложение.

2. Митническите органи могат да предоставят права на одобрен износител при спазването на условията, които те считат за необходими.

3. Митническите органи предоставят на одобрения износител номер на митническото разрешение, който се посочва върху декларацията върху фактура.

4. Митническите органи наблюдават използването на разрешението от одобрения износител.

5. Митническите органи могат да оттеглят разрешението по всяко време. То се оттегля, когато одобреният износител преустанови предоставянето на гаранциите, посочени на параграф 1, не отговаря на условията, посочени в параграф 2, или по друг начин използва разрешението неправилно.

Член 21

Валидност на доказателството за произход

1. Доказателството за произход е валидно за срок от десет месеца от датата на издаване в страната износител и трябва да се предостави в същия срок на митническите органи на страната вносител.

2. Доказателствата за произход, които са предоставени на митническите органи на държавата вносител след крайния срок за представяне, посочен в параграф 1, могат да се приемат за целите на прилагане на преференциално третиране, когато непредставянето на тези документи до изтичането на крайния срок се дължи на извънредни обстоятелства.

3. В другите случаи на закъсняло представяне митническите органи на държавата вносител могат да приемат доказателствата за произход, когато продуктите са предоставени преди изтичането на посочения краен срок.

Член 22

Процедура по транзит

Когато продуктите влязат в държава от АКТБ, различна от страната по произход, започва да тече допълнителен 4-месечен срок на валидност от датата, на която митническите органи в държавата на транзит отразят следното в клетка 7 на удостоверението EUR.1:

— думата „транзит“,

— името на страната на транзит,

— официалния печат, образец от който е предоставен на Комисията в съответствие с член 31, и

— датата на заверките.

Член 23

Представяне на доказателствата за произход

Доказателствата за произход се представят на митническите органи на страната вносител в съответствие с процедурите, които се прилагат в тази страна. Тези органи могат да изискат превод на доказателството за произход, а също така и декларацията за внос да бъде придружена от декларация от вносителя, че продуктите отговарят на изискванията, необходими за прилагането на разпоредбите на настоящия регламент.

Член 24

Внос чрез поредица от доставки

Когато по искане на вносителя и при условията, определени от митническите органи на страната вносител, представени в демонтирано или немонтирано състояние продукти по смисъла на Общо правило 2 a) от Хармонизираната система, попадащи в раздели XVI и XVII или позиции 7308 и 9406 от Хармонизираната система, се внасят с поредица от доставки, пред митническите органи се представя едно доказателство за произход на тези продукти при вноса на първата доставка.

Член 25

Изключения от доказателство за произход

1. Продуктите, изпращани под формата на малки пакети от частни лица за частни лица или представляващи част от личния багаж на пътниците, се приемат като продукти с произход, без да се изисква представяне на доказателство за произход, при условие че тези продукти не се внасят с търговска цел и е декларирано, че отговарят на изискванията на настоящото приложение и когато не съществува основание за съмнение относно действителността на тази декларация. В случай на продукти, изпратени по пощата, тази декларация може да бъде направена върху митническа декларация CN22/CN23 или на лист хартия, приложен към този документ.

2. Случайният внос, който се състои единствено от продукти за личната употреба на получателите или на пътниците или на техните семейства, няма да се счита за внос с търговска цел, ако това е видно от естеството и количеството на продуктите.

3. В допълнение, общата стойност на тези продукти не може да надхвърля 500 EUR за малки пакети или 1 200 EUR — за продукти, представляващи част от личния багаж на пътниците.

Член 26

Информационна процедура за целите на кумулирането

1. Когато се прилагат член 2, параграф 2 и член 6, параграф 1, доказателството за произхода по смисъла на настоящото приложение за материалите с произход от другите държави от АКТБ, Общността или ОСТ се предоставя чрез сертификата за движение EUR 1 или чрез декларация от доставчика, образец от която е даден в допълнение 5A, предоставени от износителя в държавата или ОСТ, от която идват материалите.

2. Когато се прилагат член 2, параграф 2 и член 6, параграф 9, доказателствата за обработката или преработката, извършена в друга държава от АКТБ, Общността, ОСТ или Южна Африка се предоставят посредством декларацията на доставчика, образец от която е дадена в допълнение 5Б, предоставено от износителя в държавата или ОСТ, от която идват материалите.

3. Доставчикът представя отделна декларация за всяка пратка от материали върху фактурата, отнасяща се до този товар, или като приложение към тази фактура или върху известието за доставка или друг търговски документ, отнасящ се към този товар, който описва съответните материали достатъчно подробно, така че да позволи тяхната идентификация.

4. Декларацията на доставчика може да бъде направена върху предварително отпечатан формуляр.

5. Декларациите на доставчика се подписват собственоръчно. Въпреки това, когато фактурата и декларацията са изготвени посредством методите за обработка на електронни данни, не е необходимо декларацията на доставчика да е подписана собственоръчно, при условие че самоличността на отговорното лице в дружеството доставчик е установена по задоволителен начин за митническите органи в държавата, в която са изготвени декларациите на доставчика. Тези митнически органи могат да предвидят условията за прилагането на настоящия параграф.

6. Декларациите на доставчика се представят на компетентната митническа служба в държавата износител от АКТБ, от която е поискано издаването на сертификата за произход EUR 1.

7. Декларациите на доставчика и информационните сертификати, издадени преди датата на влизане в сила на настоящия регламент в съответствие с член 26 от протокол l от приложение V на Споразумението за партньорство АКТБ-ЕС остават валидни.

Член 27

Подкрепящи документи

Документите, посочени в член 15, параграф 3 и член 19, параграф 3, използвани за целите на доказването, че продуктите, обхванати от удостоверението за движение EUR.1 или декларацията върху фактура, могат да се считат за продукти с произход от държава от АКТБ или една от другите страни, посочени в член 6 и отговарят на останалите изисквания на настоящото приложение, могат да се състоят, inter alia, от следното:

а) пряко доказателство на процесите, осъществени от износителя или доставчика за получаване на съответните продукти, съдържащи се в неговите сметки или вътрешно счетоводство;

б) документите, доказващи произхода на използваните материали, издадени или изготвени в държава от АКТБ или в една от другите страни, посочени в член 6, когато тези документи са издадени в съответствие с националното законодателство;

в) документите, доказващи обработката или преработката на материалите в държавите от АКТБ, в Общността или в ОСТ, издадени или изготвени в държава от АКТБ, в Общността или в ОСТ, когато тези документи са използвани в съответствие с националното законодателство;

г) сертификатите за движение EUR.1 или декларации върху фактура, доказващи произхода на използваните материали, издадени или изготвени в държавите от АКТБ или в една от другите страни, посочени в член 6, и в съответствие с настоящото приложение.

Член 28

Съхранение на доказателството за произход и подкрепящите документи

1. Износителят, който подава заявление за издаването на сертификата за произход EUR.1 съхранява за срок от най-малко три години документите, посочени в член 15, параграф 3.

2. Износителят, представящ декларация върху фактура, съхранява за срок от най-малко три години копие от декларацията върху фактура, както и документите, посочени в член 19, параграф 3.

3. Митническите органи на страната износител, издала сертификата за движение EUR.1 съхранява за срок от най-малко три години формуляра на заявлението, посочено в член 15, параграф 2.

4. Митническите органи на страната вносител съхраняват за срок от най-малко три години сертификата за движение EUR.1 и декларациите върху фактура, които са им представени.

Член 29

Несъответствия и технически грешки

1. Откриването на незначителни несъответствия между твърденията в доказателството за произход и тези в документите, предоставени на митническата служба за целите на осъществяването на формалностите по вноса на продуктите, не водят ipso facto до недействителност на доказателството за произход, ако е съответно установено, че тези документи отговарят на предоставените продукти.

2. Явните технически грешки, като печатни грешки в доказателството за произход, не водят до отхвърляне на документа, ако тези грешки не са такива, че да пораждат съмнение относно верността на съдържанието на този документ.

Член 30

Размер на сумите, изразен в евро

1. За целите на прилагането на член 19, параграф 1, буква б) и член 25, параграф 3, в случаите когато продуктите са фактурирани във валута, различна от евро, сумите в националните валути на всяка от държавите от АКТБ, държавите-членки и другите страни или територии, посочени в член 6, съответни на сумите, изразени в евро, се определят веднъж годишно от всяка от съответните страни.

2. Определена пратка се ползва от разпоредбите на член 19, параграф 1, буква б) или член 25, параграф 3, по отношение на валутата, в която е съставена фактурата, съгласно сумата, определена от съответната държава.

3. Сумите, които ще се използват в която и да е национална валута, са равностойностите в тази валута на сумите, изразени в евро, към първия работен ден на месец октомври. Сумите се съобщават на Комисията до 15 октомври и се прилагат от 1 януари на следващата година. Комисията уведомява всички заинтересовани страни за съответните суми.

4. Всяка страна може да закръгли в посока нагоре или надолу сумата, получена от превръщането в националната ѝ валута на сума, изразена в евро. Закръглената сума не може да се различава с повече от 5 процента от сумата, получена в резултат на превръщането. Страната може да запази непроменена равностойността в национална валута на сума, изразена в евро, ако по време на годишното изравняване, съгласно параграф 3, превръщането на тази сума, преди всяко закръгляне, води до увеличаване с по-малко от 15 процента на равностойността в национална валута. Равностойността в национална валута може да остане непроменена, ако превръщането би довело до намаляване на стойността на тази равностойност.

5. Сумите, изразени в евро, се преразглеждат от Комисията по искане на Общността или на държавите от АКТБ. При това преразглеждане Комисията преценява целесъобразността от запазване на съответните ограничения предвид действителната им стойност. За тази цел тя може да реши да промени размера на сумите, изразени в евро.







ДЯЛ V

РАЗПОРЕДБИ ЗА АДМИНИСТРАТИВНО СЪТРУДНИЧЕСТВО

Член 31

Взаимопомощ

1. Държавите от АКТБ изпращат на Комисията образци от печатите заедно с адресите на компетентните митнически органи, които издават сертификати за произход EUR.1 и извършват последващата проверка на сертификатите за движение EUR.1 и декларациите върху фактурите.

Сертификатите за движение EUR.1 и декларациите върху фактура се приемат за целите на прилагането на преференциалното третиране от датата, от която информацията е получена от Комисията.

Комисията изпраща тази информация на митническите органи на държавите-членки.

2. За да гарантират правилното прилагане на настоящото приложение, Общността, ОСТ и държавите от АКТБ си сътрудничат посредством компетентните митнически администрации при проверките на истинността на сертификатите за движение EUR.1, декларациите върху фактурите или декларациите на доставчиците и верността на информацията, представена в тези документи.

Консултираните органи предоставят съответната информация относно условията на производство на съответния продукт, като обръщат особено внимание на начина, по който са приложени изискванията на правилата за произход в различните държави от АКТБ, държавите-членки и OCT.

Член 32

Проверка на доказателствата за произход

1. Последващите проверки на доказателствата за произход се извършват на случаен принцип или винаги, когато митническите органи на страната вносител основателно се усъмнят в истинността на тези документи, произхода на разглеждания продукт или на изпълнението на изискванията на настоящото приложение.

2. За целите на прилагането на параграф 1, митническите органи на страната вносител връщат сертификата за движение EUR.1 и декларацията върху фактура или копия от тези документи на митническите органи на страната износител, излагайки, когато е необходимо, основанията за искането. Цялата получена информация и документите, доказващи неверността на предоставената информация за произхода, се представят в подкрепа на искането за проверка.

3. Проверката се извършва от митническите органи на страната износител. За тази цел те имат правото да извършват всякакви проверки и да изискват всяко доказателство от счетоводството на износителя или да извършват всяка друга проверка, която считат за необходима.

4. Ако митническите органи на страната вносител решат да отложат предоставянето на преференциално третиране за съответните продукти до получаването на резултатите от проверката, освобождаването на продуктите се предлага на вносителя след представяне на обезпечения, които се считат за необходими.

5. Митническите органи, поискали проверката, се информират за резултатите от тази проверка във възможно най-кратки срокове. От тези резултати ясно личи дали документите са истински и дали съответните продукти могат да се считат за продукти с произход в държавите от АКТБ или в една от страните, посочени в член 6 и дали отговарят на изискванията на настоящото приложение.

6. Ако в случаите на обосновано съмнение не се получи отговор в срок от десет месеца от датата на искането за проверка или ако отговорът не съдържа достатъчно информация, за да се определи истинността на съответния документ или действителния произход на продуктите, митническите органи, поискали проверката, отказват правото на преференции, освен в изключителни случаи.

7. Когато процедурата по проверката или всяка друга налична информация сочат, че разпоредбите на настоящото приложение са нарушени, подходящите разследвания се извършват с необходимата бързина за установяването и предотвратяването на тези нарушения.

Член 33

Проверка на декларациите на доставчика

1. Проверката на декларацията на доставчика може да се извърши на случаен принцип или когато митническите органи на страната вносител имат основание да се съмняват в истинността на документа и точността или пълнотата на информацията, отнасяща се до действителния произход на съответните материали.

2. Митническите органи, пред които е представена декларацията на доставчика, могат да изискат от митническите органи на държавата, в която е изготвена декларацията, да издадат информационен сертификат, образец на който е даден в допълнение 6. Митническите органи, на които е представена декларацията, могат също така да изискат от износителя да им предостави информационен сертификат, издаден от митническите органи на страната, в която е изготвена декларацията.

Копие от информационния сертификат се съхранява от службата, която го е издала, за срок от най-малко три години.

3. Митническите органи, поискали проверката се информират за резултатите от нея веднага щом е възможно. От резултатите ясно да личи дали декларацията, отнасяща се до произхода на материалите, е вярна.

4. За целите на проверката доставчиците съхраняват за срок от не по-малко от три години, копие от документа, съдържащ декларацията, заедно с всички необходими доказателства, показващи действителния произход на материалите.

5. Митническите органи в държавата, в която е изготвена декларацията на доставчика имат правото да изискат всяко доказателство или да извършат всяка проверка, която считат за необходима, за да проверят верността на декларацията на доставчика.

6. Всеки сертификат за движение EUR.1 или декларация върху фактура, издадена или направена въз основа на невярна декларация на доставчика се считат за нищожни.

Член 34

Санкции

Налагат се санкции на всяко лице, което изготвя или става причина да бъде изготвен документ, който съдържа невярна информация, за целите на предоставянето на преференциално третиране на продуктите.

Член 35

Свободни зони

1. Предприемат се всички необходими мерки, за да се гарантира, че продуктите, с които се търгува и които са включени в декларация за произход на доставчика и които при транспортирането влизат в свободни зони, разположени на тяхната територия, не се заменят от други стоки и не претърпяват операции, различни от нормалните операции, имащи за цел да предотвратят тяхното повреждане.

2. В отклонение от разпоредбите на параграф 1, когато продукти с произход се внасят в свободна зона с доказателство за произход и претърпят операции или преработка, заинтересованите власти издават нов сертификат EUR.1 по искане на износителя, ако операциите или преработката са в съответствие с разпоредбите на настоящото приложение.

Член 36

Дерогации

1. Комисията, по своя инициатива или в отговор на искане от страна бенефициер, може да ѝ предостави временна дерогация от разпоредбите на настоящото приложение, когато:

а) вътрешни или външни фактори временно ограничават способността ѝ да се съобрази с правилата за придобиване на произход, предвидени в настоящото приложение, когато е възможно това да бъде направено предварително, или

б) е необходимо време, за да се подготви за спазването на правилата за придобиване на произход, предвидени в настоящото приложение.

2. Подобна временна дерогация се ограничава до продължителността на въздействието на вътрешните или външни фактори, които са причина за нея, или до срока, необходим на страните бенефициери, за да постигнат съответствие с правилата.

3. Искане за дерогация се представя писмено на Комисията. В него се излагат причините, поради които е необходима дерогация, както е посочено в параграф 1, и се съдържат необходимите подкрепящи документи.

4. Мерките по настоящия член се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 247 и член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.

Общността отговаря положително на всички искания на държавите от АКТБ, които са надлежно обосновани в съответствие с настоящия член и които не могат да причинят сериозна вреда на създаденото производство на Общността.







ДЯЛ VI

СЕУТА И МЕЛИЛА

Член 37

Специални условия

1. Понятието „Общност“, използвано в настоящото приложение, не включва Сеута и Мелила. Понятието „продукти с произход от Общността“ не включва продуктите с произход от Сеута и Мелила.

2. Разпоредбите на настоящото приложение се прилагат mutatis mutandis при определянето дали продуктите могат да се считат с произход от държавите от АКТБ, когато се внасят в Сеута и Мелила.

3. Когато продуктите, изцяло получени в Сеута, Мелила или Общността, се обработват или преработват в държавите от АКТБ, те се считат за получени изцяло в държавите от АКТБ.

4. Когато материалите претърпят последваща обработка или преработка в държавите от АКТБ, обработката или преработката, осъществени в Сеута, Мелила или Общността, се считат за осъществени в държавите от АКТБ.

5. За целите на прилагането на параграфи 3 и 4 от настоящия член, недостатъчните операции, изброени в член 5, не се считат за обработка или преработка.

6. Сеута и Мелила се считат за една територия.







ДЯЛ VII

ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

Член 38

Преходни разпоредби за стоки в транзит и стоки на склад

1. Разпоредбите на настоящия регламент могат да се прилагат към стоките, изнесени от региони или държави, посочени в приложение I, придружени от сертификати за движение EUR.1, издадени в съответствие с член 15 от протокл 1 съм приложение V от споразумението за партньорство АКТБ-ЕС в срок от десет месеца от влизането в сила на настоящия регламент.

2. Разпоредбите на настоящия регламент могат да се прилагат към стоките, изнесени от региони или държави, посочени в приложение I, за които са изпълнени разпоредбите на настоящото приложение и които, към датата на влизане в сила на настоящия регламент, се намират в транзит или са временно складирани в Общността или в митнически складове или в свободни зони, при условие че пред митническите органи на страната вносител в срок от десет месеца от посочената дата е представен сертификат за движение EUR.1, издаден впоследствие от митническите органи на страната износител, заедно с документите, удостоверяващи че тези стоки са били директно транспортирани в съответствие с разпоредбите на член 12 от настоящото приложение.

Член 39

Допълнения

Допълненията към настоящото приложение съставляват неразделна част от него.









Допълнение 1

Уводни бележки към списъка в настоящото приложение

Бележка 1:

Списъкът предвижда условията, на които трябва да отговарят всички продукти, за да се считат за обработени или преработени в достатъчна степен по смисъла на член 4 от приложение II.

Бележка 2:

1. Първите две колони в списъка описват получения продукт. Първата колона показва номера на раздела или на главата, използвана в Хармонизираната система, а втората колона предоставя описанието на използваните стоки в тази система за този раздел или глава. За всяко вписване в първите две колони се посочва правило в колона 3 или 4. Когато в някои случаи вписването в първата колона е предхождано от „ex“, това означава, че правилата в колони 3 или 4 се прилагат само към тази част от позицията, описана в колона 2.

2. Когато няколко номера на позиции са групирани заедно в колона 1 или е даден номер на глава и затова описанието на продуктите в колона 2 е дадено общо, съседните правила в колони 3 и 4 се прилагат по отношение на всички продукти, които според Хармонизираната система са класирани в позициите на главата или в които и да е от разделите, групирани заедно в колона 1.

3. Когато съществуват различни правила в списъка, прилагани към различни продукти в един раздел, всеки нов ред съдържа описание на тази част от позицията, по отношение на която се прилагат съседните правила в колони 3 или 4.

4. Когато за запис в първите две колони е посочено правило, както в колона 3, така и в колона 4, износителят може да избере алтернативно да приложи или правилата, предвидени в колона 3, или тези, предвидени в колона 4. Ако правилото за произход е дадено в колона 4, се прилага правилото, дадено в колона 3.

Бележка 3:

1. Разпоредбите на член 4 от приложението, отнасящо се до продуктите, които са придобили произход, които се използват за производството на други продукти се прилагат независимо дали този произход е бил придобит вътре във фабриката, когато са били използвани тези продукти, или в друга фабрика в Общността или в държавите от АКТБ.

Един мотор от позиция № 8407, за който важат правилата, че стойността на материалите без произход, които могат да се използват за влагане в него не могат да надхвърлят 40 % от цената на производителя е произведен от „други легирани стомани, грубо оформени чрез коване“ от позиция № ex72 24. Ако това коване е осъществено в Общността от блок без произход, той вече е придобил произход съгласно правилата за позиция № ex72 24 в списъка. Заготовката тогава може да бъде считана като продукт с произход при изчисляването на стойността на двигателя независимо дали е бил произведен в същия