2007A0525 — BG — 24.06.2010 — 001.001

Този текст служи само за информационни цели и няма правно действие. Институциите на Съюза не носят отговорност за неговото съдържание. Автентичните версии на съответните актове, включително техните преамбюли, са версиите, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз и налични в EUR-Lex. Тези официални текстове са пряко достъпни чрез връзките, публикувани в настоящия документ

►B СПОРАЗУМЕНИЕ ЗА ВЪЗДУШЕН ТРАНСПОРТ (ОВ L 134, 25.5.2007 г., стp. 4)

Изменен с









▼B

СПОРАЗУМЕНИЕ ЗА ВЪЗДУШЕН ТРАНСПОРТ







СЪЕДИНЕНИТЕ АМЕРИКАНСКИ ЩАТИ (наричани по-долу „Съединените щати“), от една страна, и РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ, КРАЛСТВО БЕЛГИЯ, РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ, РЕПУБЛИКА КИПЪР, ЧЕШКАТА РЕПУБЛИКА, КРАЛСТВО ДАНИЯ, РЕПУБЛИКА ЕСТОНИЯ, РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ, ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА, ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ, РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ, РЕПУБЛИКА УНГАРИЯ, ИРЛАНДИЯ, ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА, РЕПУБЛИКА ЛАТВИЯ, РЕПУБЛИКА ЛИТВА, ВЕЛИКОТО ХЕРЦОГСТВО ЛЮКСЕМБУРГ, МАЛТА, КРАЛСТВО НИДЕРЛАНДИЯ, РЕПУБЛИКА ПОЛША, ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА, РУМЪНИЯ, СЛОВАШКАТА РЕПУБЛИКА, РЕПУБЛИКА СЛОВЕНИЯ, КРАЛСТВО ИСПАНИЯ, КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ, ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ, които са страни по Договора за създаване на Европейската общност и са държави-членки на Европейския съюз (наричани по-долу „държавите-членки“), И ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ, от друга страна; КАТО ЖЕЛАЯТ да подкрепят система на международно въздухоплаване, която се основава на пазарна конкуренция между авиокомпаниите с минимална намеса и регулиране от страна на държавата; КАТО ЖЕЛАЯТ да улеснят разгръщането на възможностите на международния въздушен превоз, включително чрез развитието на мрежи за въздушен превоз, които отговарят на нуждите на пътниците и спедиторите от подходящ превоз по въздуха; КАТО ЖЕЛАЯТ да предоставят възможност на авиокомпаниите да предлагат на пътуващите и спедиторите конкурентни цени и услуги в отворени пазари; КАТО ЖЕЛАЯТ всички сектори от отрасъла на въздушния превоз, включително служителите на авиокомпаниите, да бъдат облагодетелствани от едно либерализирано споразумение; КАТО ЖЕЛАЯТ да осигурят най-висока степен на безопасност и сигурност на международния въздушен превоз и като потвърждават своята дълбока загриженост по отношение на действията или заплахите срещу сигурността на въздухоплавателните средства, които застрашават безопасността на хора или имущество, влияят неблагоприятно на функционирането на въздушния превоз и подкопават общественото доверие в безопасността на гражданската авиация; КАТО ВЗЕМАТ ПОД ВНИМАНИЕ Конвенцията за международното гражданско въздухоплаване, открита за подписване в Чикаго на 7 декември 1944 г.; КАТО ПРИЕМАТ, че държавните субсидии могат да повлияят неблагоприятно върху конкуренцията между авиокомпаниите и могат да изложат на риск основните цели на настоящото споразумение; КАТО ПОТВЪРЖДАВАТ значението на защитата на околната среда при разработване и прилагане на политиката за международното въздухоплаване; КАТО ВЗЕМАТ ПОД ВНИМАНИЕ значимостта на защитата на потребителите, включително защитата, предоставена по Конвенцията за уеднаквяване на някои правила за международен въздушен превоз, сключена в Монреал на 28 май 1999 г.; КАТО ВЪЗНАМЕРЯВАТ да надграждат върху рамката от съществуващи спогодби с цел предоставяне на достъп до пазари и увеличаване в максимална степен на ползите за потребители, авиокомпании, работна сила и общности от двете страни на Атлантическия океан; КАТО ОТЧИТАТ колко е важно техните авиокомпании да имат увеличен достъп до световните капиталови пазари с оглед укрепването на конкуренцията и подкрепата за целите на настоящото споразумение; КАТО ВЪЗНАМЕРЯВАТ да създадат прецедент от световно значение в подкрепа на ползите от либерализацията в този ключов икономически сектор; СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:







Член 1

Дефиниции

За целите на настоящото споразумение, освен ако не е предвидено друго, терминът:

1. „споразумение“ означава настоящото споразумение, неговите приложения и допълнение и всички изменения, внесени в тях;

2. „въздушен превоз“ означава превоза с въздухоплавателно средство на пътници, багажи, товари и поща, поотделно или в комбинация, предлаган на обществеността срещу възнаграждение или наем;

▼M1

2а. „установяване на гражданството“ означава констатация, че въздушен превозвач, който предлага да извършва въздухоплавателни услуги съгласно настоящото споразумение, отговаря на изискванията по член 4 по отношение на собственост, ефективен контрол и основно място на дейност;

▼B

3. „конвенция“ означава Конвенцията за международно гражданско въздухоплаване, открита за подписване в Чикаго на 7 декември 1944 г., и включва: а) всяко изменение, което е влязло в сила съгласно член 94, буква a) от конвенцията и е ратифицирано както от Съединените щати, така и от държава-членка или държави-членки в зависимост от разглеждания въпрос, и б) всяко приложение към нея или всяко нейно изменение, прието съгласно член 90 от конвенцията, доколкото даденото приложение или изменение е в сила във всеки даден момент както за Съединените щати, така и за държавата-членка или държавите-членки в зависимост от разглеждания въпрос;

▼M1

3а. „установяване на годността“ означава констатация, че въздушен превозвач, който предлага да предоставя въздухоплавателни услуги съгласно настоящото споразумение, има задоволителни финансови възможности и адекватни управленчески знания и умения за извършване на такива услуги и има готовност да се съобразява със законовите и подзаконовите разпоредби и с изискванията, които уреждат предоставянето на такива услуги;

▼B

4. „пълна себестойност“ означава разходите по осигуряване на услугата плюс разумна добавка за административните разходи;

5. „международен въздушен превоз“ означава въздушен превоз, който преминава през въздушното пространство над територията на повече от една държава;

6. „страна“ означава или Съединените щати, или Европейската общност и нейните държави-членки;

7. „цена“ означава всяка тарифа, ставка или такса за въздушен превоз на пътници, багажи и/или товари (с изключение на поща), включително наземен транспорт във връзка с международния въздушен превоз, ако има такъв, който се таксува от авиокомпаниите, включително и от техните агенти, и условията, определящи наличието на такива тарифи, ставки или такси;

8. „спиране с нетърговска цел“ означава кацане с всяка друга цел, различна от тази за качване или сваляне на пътници, багажи, товари и/или поща при въздушния превоз;

9. „територия“ означава: за САЩ, сухопътната територия (континентална и островна), вътрешните води и териториални морета, по отношение на които те имат суверенни права или юрисдикция, а за ЕО и нейните държави-членки — сухопътната територия (континентална и островна), вътрешните води и териториални морета, за които се прилага Договорът за създаване на Европейската общност при условията, посочени в Договора, и всеки правен инструмент, който е негов приемник; като се разбира, че прилагането на споразумението към Гибралтарското летище не засяга съответните правни позиции на Кралство Испания и Обединеното кралство във връзка със спора относно суверенните права върху територията, на която се намира летището, както и относно продължаващото изключване на Гибралтарското летище от мерките на Европейската общност за въздухоплаването, които са в сила към 18 септември 2006 г., и са приложими между държави-членки в съответствие с декларацията на министрите за Гибралтарското летище, договорена в Кордоба през септември 2006 г., и

10. „такса за превозвачите“ означава таксата, наложена на авиокомпаниите за предоставяне на летищни или аеронавигационни съоръжения и услуги, за летищни съоръжения и услуги, свързани с околната среда или с осигуряване на авиационна сигурност, включително свързаните с това съоръжения и услуги.

Член 2

Справедливи и равни възможности

Всяка страна осигурява справедливи и равни възможности за конкуренция между авиокомпаниите на двете страни в извършването на международния въздушен превоз, регламентиран в настоящото споразумение.

Член 3

Предоставяне на права

1. Всяка страна предоставя на другата страна следните права за извършване на международен въздушен превоз от авиокомпаниите на другата страна:

а) правото да прелита над нейната територия без кацане;

б) правото да извършва спирания на нейна територия с нетърговска цел;

в) правото да извършва международен въздушен превоз между пунктове по следните маршрути: i) за авиокомпании на Съединените щати (наричани по-долу „авиокомпании на Съединените щати“), от пунктове отвъд Съединените щати през Съединените щати и междинни пунктове до всеки пункт или пунктове във всяка държава-членка или държави-членки и отвъд тях; а за чисто товарните полети, между всяка държава-членка и всеки пункт или пунктове (включително във всички други държави-членки); ii) за авиокомпании на Европейската общност и нейните държави-членки (наричани по-долу „авиокомпании на Общността“), от пунктове отвъд държавите-членки през държавите-членки и междинни пунктове до всеки пункт или пунктове в Съединените щати и отвъд тях; а за чисто товарните полети, между Съединените щати и всеки пункт или пунктове; и за комбинирани услуги, между всеки пункт или пунктове в Съединените щати и всеки пункт или пунктове във всяка държава-членка на Споразумението за общо европейско авиационно пространство (ECAA) към датата на подписване на настоящото споразумение; и

г) правата, посочени другаде в настоящото споразумение.

2. Всяка авиокомпания, за всеки или за всички полети и по свой избор, може да:

а) извършва полети в една или в двете посоки;

б) комбинира полети с различни номера в едно въздухоплавателно средство;

в) обслужва междинни пунктове, пунктове на териториите на страните, както и пунктове извън и отвъд тях във всякакви комбинации и във всякакъв порядък;

г) пропуска спирания във всеки пункт или пунктове;

д) прехвърля трафик от което и да е свое въздухоплавателно средство на което и да е друго свое въздухоплавателно средство в който и да е пункт;

е) обслужва пунктове извън който и да е пункт на своя територия със или без смяна на въздухоплавателното средство или полетния номер, като предлага и рекламира тези услуги на обществото като директни услуги;

ж) прави престои в които и да е пунктове, независимо дали са във или извън територията на всяка една от страните;

з) извършва транзитен трафик през територията на другата страна; и

и) комбинира трафик на едно и също въздухоплавателно средство, независимо откъде произхожда този трафик;

без ограничения на посоката или на географското място, както и без да губи правото да извършва трафик, който е разрешен по настоящото споразумение.

3. Разпоредбите на параграф 1 от настоящия член се прилагат при спазване на следните условия:

а) за американски авиокомпании, с изключение на услуги, включващи само товарен превоз, превозът е част от услуга, която обслужва Съединените щати, и

б) за авиокомпании на Общността, с изключение на: i) услуги, включващи само товарни превози, и ii) комбинирани услуги между Съединените щати и която и да е членка на ECAA към датата на подписването на настоящото споразумение, превозът е част от услуга, която обслужва държава-членка.

4. Всяка страна разрешава на всяка авиокомпания да определя честотата и капацитета на предлагания от нея международен въздушен превоз на базата на търговски съображения, продиктувани от пазара. В съответствие с това право нито една от страните няма правото едностранно да ограничава обема на трафика, честотата или периодичността на обслужване или вида или видовете въздухоплавателни средства, експлоатирани от авиокомпаниите на другата страна, нито ще изисква регистрацията на разписания, програми за чартърни полети или оперативни планове от авиокомпаниите на другата страна, освен когато това може да бъде изисквано по митнически, технически, оперативни или екологични (в съответствие с член 15) причини при еднакви условия в съответствие с член 15 от конвенцията.

5. Всяка авиокомпания може да извършва международен въздушен превоз без ограничения във връзка с промяната във всеки пункт на вида или номера на експлоатираното въздухоплавателно средство, при условие че а) за американски авиокомпании, с изключение на услуги, включващи само товарни полети, превозът е част от услуга, която обслужва Съединените щати, и б) за авиокомпании на Общността, с изключение на: i) услуги, включващи само товарни полети, и ii) комбинирани услуги между Съединените щати и членка на ECAA към датата на подписването на настоящото споразумение, превозът е част от услугата, която обслужва държава-членка.

6. Нищо от настоящото споразумение не се счита, че предоставя:

а) на американските авиокомпании правото на територията на държава-членка да приемат на борда пътници, багажи, товари или поща, превозвани срещу възнаграждение и предназначени за друг пункт от територията на тази държава-членка;

б) на авиокомпаниите на Общността правото на територията на Съединените щати да приемат на борда пътници, багажи, товари или поща, превозвани срещу възнаграждение и предназначени за друг пункт от територията на Съединените щати.

7. Достъпът на авиокомпании на Общността до превоз, заплащан от правителството на Съединените щати, е регламентиран в приложение 3.

Член 4

Разрешителен режим

При получаване на заявления от авиокомпания на едната страна според формата и начина, предвидени за експлоатационните разрешения и техническите позволения, другата страна издава съответните разрешения и позволения с минимално процедурно забавяне, при условие че:

а) за американска авиокомпания — както значителна част от собствеността, така и ефективният контрол върху тази авиокомпания принадлежат на Съединените щати, на граждани на Съединените щати или и двете, авиокомпанията е лицензирана като американска авиокомпания и основното ѝ място на дейност е на американска територия;

б) за авиокомпания на Общността — както значителна част от собствеността, така и ефективният контрол върху тази авиокомпания принадлежат на държава-членка или държави-членки, на граждани на такава държава или държави или и двете, авиокомпанията е лицензирана като авиокомпания на Общността и основното ѝ място на дейност е на територия на Европейската общност;

в) авиокомпанията е годна да изпълнява условията, предвидени в законовите и подзаконовите актове, които се прилагат по принцип към извършване на международен въздушен превоз от страната, която разглежда заявлението или заявленията; и

г) се спазват и прилагат разпоредбите, посочени в член 8 (Безопасност) и член 9 (Сигурност).

Член 5

Анулиране на разрешение

1. Всяка страна може да анулира, прекрати или ограничи експлоатационните разрешения или техническите позволения или по друг начин да прекратява или ограничава дейността на авиокомпания на другата страна, когато:

а) за американска авиокомпания — както значителна част от собствеността, така и ефективният контрол върху тази авиокомпания не принадлежат на Съединените щати, на американски граждани или и двете, авиокомпанията не е лицензирана като авиокомпания на Съединените щати и основното ѝ място на дейност не е на американска територия;

б) за авиокомпания на Общността — както значителна част от собствеността, така и ефективният контрол върху тази авиокомпания не принадлежат на държава-членка или държави-членки, на граждани на такава държава или държави или и двете, авиокомпанията не е лицензирана като авиокомпания на Общността и основното ѝ място на дейност не е на територия на Европейската общност; или

в) тази авиокомпания не изпълнява изискванията на законовите и подзаконовите актове, посочени в член 7 (Прилагане на законите) от настоящото споразумение.

2. Освен ако не се налага предприемане на непосредствени действия за предотвратяване на по-нататъшно неспазване на алинея 1, буква в) от настоящия член, установените в настоящия член права се упражняват само след консултация с другата страна.

3. Настоящият член не ограничава правата на всяка една от страните да отказва, анулира, ограничава или налага условия върху експлоатационните разрешения или техническите позволения на авиокомпания или авиокомпании на другата страна в съответствие с разпоредбите на член 8 (Безопасност) или член 9 (Сигурност).

Член 6

Допълнителни въпроси, свързани със собствеността, инвестирането и контрола

Независимо от останалите разпоредби на настоящото споразумение, страните прилагат разпоредбите от приложение 4, когато вземат решения според съответните свои закони и подзаконови актове, уреждащи въпросите на собствеността, инвестирането и контрола.

▼M1

Член 6а

Взаимното признаване на регулаторни установявания на годността и гражданството на авиокомпаниите

1. При получаване на заявление за експлоатационно разрешение съгласно член 4 от въздушен превозвач на едната страна въздухоплавателните органи на другата страна признават установяването на гражданството и/или на годността, направено от въздухоплавателните органи на първата страна по отношение на този въздушен превозвач като установяване, направено от собствените ѝ въздухоплавателни органи, и не търсят допълнителна информация по въпроса, с изключение на случаите, предвидени в буква а) по-долу:

а) ако след получаване на заявление за експлоатационно разрешение от въздушен превозвач или след предоставянето на такова разрешение въздухоплавателните органи на получаващата страна имат конкретна причина да смятат, че въпреки направеното от въздухоплавателните органи на другата страна установяване условията, предвидени в член 4 от настоящото споразумение за предоставяне на съответното разрешение или позволение, не са изпълнени, те незабавно уведомяват тези органи, като предоставят причини по същество за своите опасения. В такъв случай всяка страна може да поиска консултации, включително с представители на съответните въздухоплавателни органи, и/или допълнителна информация, релевантна за случая, като такива искания следва да бъдат удовлетворявани във възможно най-кратки срокове. Ако въпросът остане неразрешен, всяка страна може да го отнесе до Съвместния комитет;

б) настоящият член не се прилага по отношение на установявания във връзка със сертификати или лицензи за безопасност, договорености за сигурност или застраховки.

2. Всяка страна информира другата предварително, когато това е възможно, или в противен случай — във възможно най-кратки срокове, посредством Съвместния комитет, за всяка съществена промяна в критериите, които прилага при извършването на установяванията, посочени в параграф 1 по-горе. Ако получаващата страна поиска консултации във връзка с дадена промяна, Съвместният комитет следва да я предостави в срок 30 дни от искането, освен ако страните са договорили друго. Ако след консултациите получаващата страна смята, че преразгледаните критерии на другата страна не са достатъчно задоволителни за взаимното признаване на регулаторни установявания, получаващата страна може да информира другата страна за спиране прилагането на параграф 1. Спирането може да бъде отменено от получаващата страна по всяко време. Съвместният комитет се уведомява съответно.

▼B

Член 7

Прилагане на законите

1. Законовите и подзаконовите актове на едната страна, свързани с достъпа до или заминаването от нейна територия на въздухоплавателно средство, заето в международното въздухоплаване, или свързани с управлението и движението на такива въздухоплавателни средства на нейна територия, се прилагат за въздухоплавателните средства, използвани от авиокомпаниите на другата страна, и се спазват от тези въздухоплавателни средства при влизане във или заминаване от или при пребиваване на територията на първата страна.

2. При влизане във, пребиваване на или заминаване от територията на едната страна, законите и подзаконовите актове, приложими на тази територия и свързани с достъпа до или заминаването от нейна територия на пътници, екипажи или товари във въздухоплавателни средства (включително подзаконовите актове относно влизане, пропусквателен режим, имиграция, паспорти, митници и карантина или, когато става дума за поща, подзаконовите актове за пощите), се спазват от самите пътници, екипажи или товари на авиокомпаниите на другата страна, или от тяхно име.

Член 8

Безопасност

1. Отговорните органи на страните признават за валидни, за целите на извършването на въздушен превоз по смисъла на настоящата Споразумение, удостоверенията за летателна годност, свидетелствата за правоспособност и лицензите, издадени или признати за валидни от другата страна, чийто срок не е изтекъл, при условие че изискванията за тези удостоверения, свидетелства или лицензи отговарят поне на минималните стандарти, които могат да бъдат установени в съответствие с конвенцията. При все това отговорните органи могат да откажат да признаят за валидни, за целите на полет над тяхна територия, свидетелства за правоспособност и лицензи, издадени или признати за валидни на техни граждани от такива други органи.

2. Отговорните органи на дадена страна могат да отправят искане за консултации с други отговорни органи относно поддържаните от тези органи стандарти за безопасност по отношение на аеронавигационните съоръжения, екипажите, въздухоплавателните средства и дейността на авиокомпаниите под надзора на тези други органи. Такива консултации се провеждат в срок от 45 дни от отправяне на искането, освен ако не е договорено друго. Ако след консултациите молещите отговорни органи констатират, че другите органи не поддържат и не прилагат ефективно стандарти и изисквания за безопасност в посочените области, най-малко равняващи се на минималните стандарти, които могат да бъдат установени съгласно конвенцията, молещите отговорни органи нотифицират другите органи за констатациите и мерките, които те считат за необходими за спазване на посочените минимални стандарти, и тези други органи предприемат подходящи коригиращи действия. Молещите отговорни органи си запазват правото да откажат, анулират или ограничат експлоатационните разрешения или техническите позволения на авиокомпания или авиокомпании, над които другите органи извършват надзор по безопасността, в случай че тези други органи не предприемат подходящи коригиращи действия в разумен срок, както и да предприемат незабавно действия спрямо такава авиокомпания или авиокомпании, ако това е важно за предотвратяване на по-нататъшно неспазване на задължението за поддържане и прилагане на посочените по-горе стандарти и изисквания, създаващо непосредствена заплаха за безопасността на полетите.

3. Европейската комисия получава едновременно всички искания и нотификации по настоящия член.

4. Нищо в настоящия член не създава пречки пред отговорните власти на страните да провеждат обсъждания по безопасността, включително обсъждания, свързани с рутинното прилагане на стандартите и изискванията за безопасност или с непредвидени ситуации, които могат да възникнат от време на време.

Член 9

Сигурност

1. В съответствие с техните права и задължения по международното право страните потвърждават, че тяхното взаимно задължение да защитават сигурността на гражданската авиация срещу актове, представляващи незаконна намеса, представлява неразделна част от настоящото споразумение. Без да ограничават общоприложимостта на своите права и задължения по международното право, страните действат, в частност, в съответствие със следните споразумения: Конвенцията за престъпленията и някои други действия, извършвани на борда на въздухоплавателните средства, подписана в Токио на 14 септември 1963 г., Конвенцията за борба с незаконното завладяване на въздухоплавателни средства, подписана в Хага на 16 декември 1970 г., Конвенцията за преследване на незаконните актове, насочени против безопасността на гражданската авиация, подписана в Монреал на 23 септември 1971 г., и Протоколът за борба с незаконните актове на насилие в летищата, обслужващи международната гражданска авиация, подписан в Монреал на 24 февруари 1988 г.

2. При поискване страните си оказват взаимно цялото необходимо съдействие в случай на заплаха за сигурността на гражданската авиация, включително предотвратяване на действия за незаконно завладяване на граждански въздухоплавателни средства и други незаконни действия, насочени срещу безопасността на такива въздухоплавателни средства, техните пътници или екипажи, както и на летищата и аеронавигационните съоръжения.

3. Във взаимоотношенията помежду си страните действат в съответствие със стандартите за авиационна сигурност и съответните препоръчителни практики, установени от Международната организация за гражданска авиация и посочени като приложения към конвенцията; те изискват от авиационните оператори, регистрирани в техните регистри, от авиационните оператори, които имат основно място на дейност или постоянно местопребиваване на тяхна територия, и от операторите на летища на тяхна територия да действат в съответствие с такива разпоредби за авиационна сигурност.

4. Всяка страна осигурява ефективното прилагане на нейна територия на съответните мерки за защита на въздухоплавателните средства и проверка на пътниците, екипажите и техния регистриран и ръчен багаж, товарите и самолетните запаси, преди и по време на качване или товарене и пригодността на тези мерки за посрещане на увеличените заплахи за сигурността на гражданската авиация. Всяка страна дава съгласието си, че разпоредбите за сигурност, изисквани от другата страна за заминаване от и пребиваване на територията на тази друга страна, трябва да бъдат спазвани. Всяка страна се отзовава положително на всякакво искане от другата страна за прилагане на специални мерки за сигурност към определена заплаха.

5. При пълно взаимно зачитане и признаване на суверенитета всяка страна може да приеме мерки за сигурност при влизане на нейна територия. Когато е възможно, тази страна отчита мерките за сигурност, които вече се прилагат от другата страна, както и всички мнения, които може да изложи другата страна. Същевременно всяка страна признава, че нищо в настоящия член не ограничава възможността на друга страна да откаже влизане в нейна територия на полет или полети, които тя счита, че представляват заплаха за сигурността ѝ.

6. Всяка страна може да предприеме спешни мерки, включително изменения, за да отговори на конкретна заплаха за сигурността. За такива мерки се нотифицират незабавно отговорните органи на другата страна.

7. Страните изтъкват колко е важно да разработват съвместими практики и стандарти като средство за увеличаване на сигурността на въздушния превоз и свеждане на регулаторните различия до минимум. За тази цел страните използват в пълна степен и доразвиват съществуващите възможности за обсъждане на наличните и предложените за въвеждане мерки за сигурност. Страните са с нагласата, че наред с останалите въпроси, по време на обсъжданията ще се разглеждат нови мерки за сигурност, които другата страна предлага или обмисля, както и че ще се преразглеждат мерки за сигурност поради изменение на обстоятелствата; мерки, предложени от едната страна, за изпълнение на изисквания за сигурност на другата страна; възможности за по-експедитивно изменение на стандартите във връзка с мерките за авиационна сигурност; и съвместимост на изискванията на едната страна със задълженията, произтичащи от законодателството на другата страна. Такива обсъждания следва да служат за насърчаване на ранното известяване и предварителното обсъждане на нови инициативи и изисквания за сигурността.

8. Без да се засяга необходимостта от предприемане на незабавни действия за защита на сигурността на транспорта, страните заявяват, че при обмисляне на мерки за сигурност всяка от тях преценява евентуалния им неблагоприятен ефект върху международния въздушен транспорт и, при липса на законови ограничения, взима тези фактори под внимание, когато определя какви мерки е необходимо и целесъобразно да предприеме в интерес на сигурността.

9. В случай че възникне инцидент или заплаха от инцидент за незаконно завладяване на въздухоплавателни средства или за други незаконни действия срещу безопасността на пътници, екипажи, въздухоплавателни средства, летища или аеронавигационни съоръжения, страните си сътрудничат, като улесняват комуникациите и другите целесъобразни мерки, предназначени за бързото и безопасно отстраняване на такъв инцидент или заплаха.

10. Ако едната страна има достатъчни основания да счита, че другата страна се е отклонила от разпоредбите за авиационна сигурност на настоящия член, отговорните органи на тази страна могат да поискат незабавни консултации с отговорните органи на другата страна. Непостигането на задоволително споразумение в срок от 15 дни от датата на такова искане съставлява основание за отказ, анулиране, ограничаване или налагане на условия за действащите експлоатационни и технически разрешителни на авиокомпания или авиокомпании на тази страна. В случай на спешна ситуация всяка страна може да предприеме временни действия преди изтичането на 15-дневния срок.

11. Отделно от оценките, на които се подлагат летищата, за да се определи съответствието им със стандартите и практиките за авиационна сигурност, посочени в параграф 3 от настоящия член, всяка страна може да помоли другата страна да ѝ съдейства да прецени дали определени мерки за сигурност на тази друга страна отговарят на изискванията на молещата страна. Отговорните органи на страните се договарят предварително за летищата, които подлежат на оценка, и за датите за провеждането ѝ, и установяват процедура за разглеждане на резултатите от такива оценки. Като отчита резултатите от оценките, молещата страна може да реши, че на територията на другата страна се прилагат мерки за сигурност с равностоен стандарт, който позволява да се освободят трансферните пътници, багажи и/или товари от повторен преглед на територията на молещата срана. Такова решение се съобщава на другата страна.

Член 10

Търговски възможности

1. Авиокомпаниите на всяка страна имат правото да поддържат свои представителства на територията на другата страна за популяризиране и продажба на въздушен превоз и свързани с него дейности.

2. Авиокомпаниите на едната страна се упълномощават в съответствие със законите и подзаконовите актове на другата страна, свързани с влизане, пребиваване и трудова заетост, да доведат и поддържат на територията на другата страна управленски, търговски, технически, оперативен и друг специализиран персонал, необходим в процеса на предлагане на въздушни превози.

3.

а) Без да се засяга буква б) по-долу, всяка авиокомпания има във връзка с наземното обслужване на територията на другата страна: i) правото да извършва свое собствено наземно обслужване („самостоятелно обслужване“) или, по свой избор, ii) правото да избира измежду конкурентни доставчици, които предоставят пълно или частично наземно обслужване, когато на такива доставчици е разрешен достъп до пазара въз основа на законите и подзаконовите актове на всяка страна, и когато такива доставчици присъстват на пазара.

б) Правата по буква a), i) и ii) по-горе подлежат само на конкретни ограничения, свързани с налично пространство или капацитет, възникващи от необходимостта да се поддържа безопасното функциониране на летището. Когато такива ограничения правят невъзможно самостоятелното обслужване и когато няма ефективна конкуренция между доставчиците, предоставящи наземно обслужване, всички такива услуги се предоставят в еднаква и адекватна степен на всички авиокомпании; цените на тези услуги не надвишават пълната им себестойност, включително и разумна възвръщаемост от активите след амортизационните отчисления.

4. Всяка авиокомпания от всяка страна може да продава въздушен превоз на територията на другата страна директно и/или, по преценка на авиокомпанията, чрез нейни агенти по продажбата или други посредници, назначени от авиокомпанията. Всяка авиокомпания има право да продава такъв превоз и всяко лице е свободно да купува такъв превоз срещу валутата на тази територия или срещу свободно конвертируема валута.

5. Всяка авиокомпания има правото да обменя и превежда от територията на другата страна до своя територия и, с изключение на случаите, когато това е несъвместимо с общоприложимите закони и подзаконови актове, до държава или държави по свой избор, при поискване, получените на територията на другата страна печалби след приспадане на разходите, извършени в нея. Обменът на валута и превеждането се разрешават незабавно и без ограничения или облагане с данъци, по обменния курс, приложим за текущи операции и превод на валута на датата, на която превозвачът подаде първоначална заявка за извършване на превод.

6. Авиокомпаниите на всяка страна могат да заплащат местните разходи, включително покупките на гориво, на територията на другата страна в местна валута. По своя преценка авиокомпаниите на всяка страна могат да заплащат такива разходи на територията на другата страна в свободно конвертируеми валути в съответствие с местните валутни закони.

7. При извършване или предлагане на услугите по Споразумението всяка авиокомпания на всяка страна може да сключи договори за маркетингово сътрудничество като осигуряване на блок-места или съвместно използване на код със:

а) всяка авиокомпания или авиокомпании на страните;

б) всяка авиокомпания или авиокомпании на трета страна; както и

в) доставчик на наземен (сухопътен или морски) превоз от всяка страна;

при условие, че: i) всички участници в такива договори запазват съответните правомощия и ii) споразуменията отговарят на условията, посочени в обичайно прилаганите от страните към извършването или предлагането на международен въздушен превоз закони и подзаконови актове.

8. Авиокомпаниите на всяка страна имат правото да сключват договори за използване на франчайз или на запазена марка с компании, включително авиокомпании на всяка страна или на трети страни, при условие че авиокомпаниите имат съответните правомощия и отговарят на условията, предписани в обичайно прилаганите от страните към подобни договори закони и подзаконови актове. Към подобни договори се прилага приложение 5.

9. Авиокомпаниите на всяка страна могат да сключват договори за предоставяне на въздухоплавателни средства с екипаж за международен въздушен превоз със:

а) всяка авиокомпания или авиокомпании на страните; както и

б) всяка авиокомпания или авиокомпании от трета страна;

при условие че всички участници в такива договори притежават съответните правомощия и отговарят на условията, посочени в обичайно прилаганите от страните към такива договори закони и подзаконови актове. Нито една от страните не изисква от авиокомпания на която и да е страна, предоставяща въздухоплавателните средства, да притежава права за трафик по настоящото споразумение за маршрутите, по които ще се експлоатират въздухоплавателните средства.

10. Независимо от останалите разпоредби на настоящото споразумение, авиокомпаниите и непреките доставчици на товарен превоз от страните имат разрешение да използват без ограничения във връзка с международния въздушен превоз всякакъв вид наземен транспорт за товари към и от всяка точка на територията на страните или на трети страни, включително транспорт към и от всички летища с митници и включително, където е приложимо, правото да превозват товари под митнически надзор съгласно приложимите закони и подзаконови актове. Такива товари, превозвани наземно или по въздуха, имат достъп до летищна митническа обработка и до помещенията, в която тя се извършва. Авиокомпаниите могат да изберат да извършват собствен наземен транспорт или да го осъществяват чрез договори с други наземни превозвачи, включително наземен транспорт, извършван от други авиокомпании и непреки доставчици на въздушен товарен превоз. Такива интермодални товарни услуги могат да бъдат предлагани на единична фиксирана цена за комбинирания въздушен и наземен транспорт при условие, че спедиторите не се въвеждат в заблуда относно фактите, свързани с този превоз.

Член 11

Мита и такси

1. При пристигане в територията на едната страна на въздухоплавателно средство, експлоатирано по международни въздушни линии от авиокомпании на другата страна, обичайното му оборудване, наземно оборудване, запаси от гориво, смазочни материали, консумативи за техническа поддръжка, резервни части (включително двигатели), безмитни стоки и провизии (включително, но не само храни, безалкохолни и алкохолни напитки, тютюн и други продукти, предназначени за продажба или използване от пътниците в ограничени количества по време на полет), както и други артикули, предназначени или използвани единствено във връзка с експлоатирането или обслужването на въздухоплавателно средство, участващо в международен въздушен превоз, се освобождават, на реципрочна основа, от всички ограничения за внос, данъци върху имуществото и капитала, мита, акцизи и други подобни такси, които: a) се налагат от националните власти или от Европейската общност, и б) не се основават на стойността на оказаните услуги при условие, че това оборудване и запаси остават на борда на въздухоплавателното средство.

2. На реципрочна основа се освобождават от същите данъци, налози, мита и такси, посочени в параграф 1 от настоящия член, с изключение на таксите на базата на разхода за оказана услуга:

а) безмитните стоки и провизии на въздухоплавателното средство, взети на борда или доставени на територията на дадена страна в разумни размери, за ползване на борда на напускащи тази територия въздухоплавателни средства на авиокомпания на другата страна, които са ангажирани в международен въздушен превоз, дори ако тези безмитни стоки и провизии са предназначени за използване по време на част от пътуването, извършвано над територията на страната, в която те са взети на борда;

б) наземното оборудване и резервните части (включително двигатели), внесени в територията на едната страна, с цел обслужване, поддържане или ремонт на въздухоплавателни средства на авиокомпания на другата страна, използвани в международен въздушен превоз;

в) горивото, смазочните материали и консумативите за техническа поддръжка, внесени на територията на която и да е от страните, за използване във въздухоплавателни средства на авиокомпания на другата страна, участващи в международен въздушен превоз, дори ако тези консумативи са предназначени за използване по време на част от пътуването, извършвано над територията на страната, в която те са взети на борда; както, и

г) печатни материали, съгласно предвиденото в митническите закони на всяка страна, внесени в или доставени на територията на едната страна и взети на борда за използване в напускащи тази територия въздухоплавателни средства на авиокомпания на другата страна, ангажирани в международен въздушен превоз, дори ако тези материали са предназначени за използване през част от пътуването, извършвано над територията на страната, в която те са взети на борда.

3. Може да се изиска оборудването и запасите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, да бъдат съхранявани под надзора или контрола на съответните органи.

4. Освобождаванията, предвидени по този член, могат да се предоставят също при случаите, когато авиокомпаниите на едната страна са сключили договор с друга авиокомпания, която ползва по сходен начин такива изключения от другата страна, за наемане или прехвърляне на територията на другата страна на артикулите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член.

5. Нищо в настоящото сразумение не пречи на която и да е страна да налага данъци, налози, мита и такси за стоки, продавани с цел различна от консумация, на пътниците на борда по време на част от въздушна услуга между два пункта на нейна територия, на които е разрешено товарене и разтоварване.

6. В случай че две или повече държави-членки предвиждат да прилагат спрямо горивото, доставено на въздухоплавателни средства на авиокомпании на Съединените щати на територията на тези държави-членки за полети между тях, отказ от изключенията, съдържащи се в член 14, буква б) от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 г., Съвместният комитет обсъжда този въпрос в съответствие с параграф 4, буква д) от член 18.

7. Всяка страна може да помоли другата страна за съдействие, от името на нейна авиокомпания или авиокомпании, за осигуряване на освобождаване от данъци, мита и такси, налагани от държавните и местните власти или органи, за стоките, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, както и от такси за зареждане на гориво при обстоятелствата, описани в настоящия член, освен дотолкова, доколкото таксите се базират на разходите за оказване на услугата. В отговор на такова исканедругата страна довежда виждането на молещата страна до знанието на съответните държавни ведомства или органи с настойчиво искане да му отдадат необходимото внимание.

Член 12

Потребителски такси

1. Потребителските такси, които могат да бъдат наложени от компетентните органи или ведомства на едната страна на авиокомпании на другата страна, са справедливи, разумни, не са несправедливо дискриминиращи и са разпределени безпристрастно между категориите потребители. Във всеки случай всички такива потребителски такси се определят за авиокомпаниите на другата страна при условия, които са не по-неблагоприятни от най-благоприятните условия, предоставени на всяка друга авиокомпания по времето на определянето на таксите.

2. Потребителските такси, наложени на авиокомпаниите на другата страна, могат да отразяват, но не и да превишават пълната стойност за налагащите таксите компетентни органи или ведомства на разходите за предоставяне на подходящо летище, летищни съоръжения за околната среда и за аеронавигационно обслужване, както и средства и услуги за осигуряване на авиационна сигурност на летището или в рамките на летищната система. Такива такси могат да включват разумна възвръщаемост на активите след амортизация. Съоръженията и услугите, за които се налагат такси, се предоставят на принципа на ефективността и икономичността.

3. Всяка страна насърчава консултациите между компетентните налагащи таксите органи или ведомства на нейна територия и авиокомпаниите, които използват услугите и съоръженията, и насърчава тези компетентни органи или ведомства и авиокомпаниите да обменят такава информация, която да позволява правилно преразглеждане на разумността на таксите в съответствие с принципите, залегнали в параграфи 1 и 2 от настоящия член. Всяка страна насърчава компетентните органи, налагащи таксите, да уведомяват в разумен срок потребителите относно предложения за промени в потребителските такси, с цел да позволи на потребителите да изразят своите становища преди да се направят промените.

4. По отношение на никоя страна, която е в процедура за разрешаване на спорове съгласно разпоредбите на член 19, не се счита, че е в нарушение на разпоредба на настоящия член, освен ако а) не предприеме преразглеждане на таксата или практиката, предмет на обжалване от другата страна в рамките на разумен период от време; или б) след като е извършила такова преразглеждане, не предприема всички стъпки от нейната компетентност да коригира такса или практика, която не е в съответствие с настоящия член.

Член 13

Ценообразуване

1. Цените на услугите за въздушен превоз, извършвани съобразно настоящото споразумение, се определят свободно и не подлежат на одобрение, нито може да се изисква да бъдат регистрирани.

2. Независимо от параграф 1:

а) Въвеждането или поддържането на цена, предложена за прилагане или прилагана от американска авиокомпания за международен въздушен превоз между пункт в една държава-членка и пункт в друга държава-членка, се извършва съгласно член 1, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2409/92 на Съвета от 23 юли 1992 г. или с друг, не по-рестриктивен заместващ регламент.

б) Според този параграф авиокомпаниите на страните предоставят при поискване незабавен достъп до информация за предишни, съществуващи и предложени цени на отговорните органи на страните по начин и във вид, приемливи за тези органи.

Член 14

Държавни субсидии и подпомагане

1. Страните признават, че държавните субсидии и подпомагане могат да повлияят неблагоприятно върху справедливите и равни възможности на авиокомпаниите да се конкурират при извършването на международен въздушен превоз съгласно настоящото споразумение.

2. Ако една от страните е убедена, че държавна субсидия или подпомагане, обмисляна или предоставяна от другата страна за или на авиокомпаниите на тази друга страна, би повлияла или влияе неблагоприятно върху справедливите и равни възможности за конкуренция на авиокомпаниите от първата страна, тя може да отправи коментари към тази страна. Освен това тя може да поиска свикване на заседание на Съвместния комитет, както е предвидено в член 18, за разглеждане на въпроса и за предприемане на подходящи действия по отношение на опасения, за които бъде установено, че са основателни.

3. Всяка страна може да се обърне към отговорните държавни ведомства на територията на другата страна, включително ведомства на държавно, областно или местно ниво, ако е убедена, че субсидия или подпомагане, обмисляна или предоставяна от тези ведомства, ще повлияе неблагоприятно върху конкуренцията, както е посочено в параграф 2. Ако страна реши да осъществи такъв пряк контакт, тя информира незабавно другата страна по дипломатически път. Тя може също така да поиска свикване на заседание на Съвместния комитет.

4. Въпросите, повдигнати по този член, могат да включват например вливане на капитал, кръстосано субсидиране, безвъзмездни заеми, гаранции, собственост, данъчни облекчения или освобождаване от данъци, осъществявани от дадено държавно ведомство.

▼M1

Член 15

Околна среда

1. Страните признават значението на опазването на околната среда при разработването и прилагането на международната политика в областта на въздухоплаването, като съпоставят внимателно разходите за и ползите от прилагането на мерките за опазване на околната среда при разработването на тази политика и, когато е подходящо, предлагат заедно ефективни глобални решения. Съответно страните възнамеряват да работят съвместно за ограничаване или намаляване по разумен от икономическа гледна точка начин на въздействието на международното въздухоплаване върху околната среда.

2. Когато една от страните разглежда предложение за мерки за опазване на околната среда на регионално, национално или местно равнище, тя следва да прецени евентуалното им неблагоприятно въздействие върху упражняването на правата, съдържащи се в настоящото споразумение, и ако такива мерки бъдат приети, тя следва да предприеме съответни стъпки за намаляване на това неблагоприятно въздействие. По молба на една от страните другата страна предоставя описание на оценката и на стъпките за намаляване на това въздействие.

3. При установяване на мерки за опазване на околната среда се следват авиационните стандарти за околната среда, приети от Международната организация за гражданска авиация в приложенията към конвенцията, с изключение на обявените различия. Страните прилагат всички мерки за опазване на околната среда, които оказват въздействие върху въздухоплавателните услуги по настоящото споразумение, в съответствие с член 2 и член 3, параграф 4 от настоящото споразумение.

4. Страните потвърждават ангажимента на държавите-членки и на Съединените щати да прилагат принципа на балансирания подход.

5. Следните разпоредби се прилагат при налагането на нови задължителни експлоатационни ограничения, свързани с шума на летищата с повече от 50 000 годишни полета на граждански дозвукови реактивни самолети:

а) отговорните органи на дадена страна създават условия за това мненията на заинтересованите страни да бъдат взети предвид в процеса на вземане на решение;

б) другата страна се уведомява за въвеждането на нови експлоатационни ограничения поне 150 дни преди влизането в сила на тези експлоатационни ограничения. По искане на другата страна ѝ се предоставя незабавно писмен доклад, в който се обясняват причините за въвеждането на експлоатационното ограничение, целта, свързана с опазването на околната среда по отношение на летището, и мерките, които се смята, че съответстват на целта. Докладът съдържа съответната оценка на евентуалните разходи и ползи от различните разглеждани мерки;

в) експлоатационните ограничения са i) недискриминационни, ii) не по-ограничаващи, отколкото е необходимо за постигане на целта, свързана с околната среда по отношение на определено летище, и iii) непроизволни.

6. Страните поддържат и насърчават обмена на информация и редовния диалог между експертите, по-специално чрез съществуващите комуникационни канали, за задълбочаване на сътрудничеството, съобразно приложимите законови и подзаконови разпоредби, за оценка на въздействието на международното въздухоплаване върху околната среда и за намиране на решения за намаляване на отрицателните последици, в това число:

а) изследователска и развойна дейност за разработване на авиационни технологии, съобразени с околната среда;

б) разширяване на научните познания относно последиците от емисиите от въздушния превоз с цел осигуряване на по-добра информационна основа за вземането на политически решения;

в) нов подход при управлението на въздушния трафик с оглед на намаляването на въздействието на въздухоплаването върху околната среда;

г) изследователска и развойна дейност за разработване на устойчиви алтернативни горива за въздухоплаването; и

д) обмен на мнения по въпроси и възможни решения на международни форуми, свързани с отражението на въздухоплаването върху околната среда, в това число координиране на позиции, ако е подходящо.

7. По искане на страните Съвместният комитет, с помощта на експерти, разработва препоръки по въпроси, свързани с евентуално припокриване на пазарни мерки и съгласуваността между тях, по отношение на емисиите от въздухоплаването, прилагани от страните, за избягване на дублиране на мерки и разходи и за намаляване, доколкото е възможно, на административната тежест за авиокомпаниите. Тези препоръки подлежат на приемане или ратифициране на вътрешно равнище, каквото може да бъде изисквано от всяка страна.

8. Ако една от страните е убедена, че въпрос, свързан с опазването на околната среда при въздухоплаването, в това число предложени нови мерки, поражда опасения относно прилагането или изпълнението на настоящото споразумение, тя може да поиска свикване на заседание на Съвместния комитет, както е предвидено в член 18, на което да се разгледа въпросът и да се подготвят подходящи действия в отговор на опасенията, за които се установи, че са основателни.

▼B

Член 16

Защита на потребителите

Страните потвърждават значимостта на защитата на потребителите и всяка страна може да поиска свикване на заседание на Съвместния комитет за разглеждане на въпроси, свързани със защитата на потребителите, които тя счита за значими.

Член 17

Компютърни системи за резервация

1. Търговците на компютърни системи за резервация (КСР), които осъществяват дейност на територията на едната страна, имат право да внасят, поддържат и предлагат свободно своите КСР на пътнически агенции или пътнически компании, чиято основна дейност е разпространение на продукти, свързани с пътуване, на територията на другата страна при условие, че КСР отговарят на съответните регулаторни изисквания на другата страна.

2. Нито една от страните не налага и не позволява налагането спрямо търговците на КСР в нейната територия на по-строги изисквания по отношение на екраните на КСР (включително параметрите за редактиране и изобразяване), операциите, практиките, продажбите или собствеността от изискванията, наложени върху собствените им търговци на КСР.

3. Собствениците/операторите на КСР от дадена страна, които отговарят на съответните регулаторни изисквания на другата страна, ако съществуват такива, имат същите възможности да притежават КСР на територията на другата страна, каквито и собствениците/операторите от тази страна.

▼M1

Член 17а

Социално измерение

1. Страните признават значението на социалното измерение на Споразумението и ползите от придържането към високи стандарти в областта на работната сила на отворените пазари. Възможностите, които се създават със Споразумението, не се предоставят с цел да се занижат стандартите или да се ограничат правата и принципите за полагането на труд в съответните законодателства на страните.

2. Принципите, залегнали в параграф 1, са водещи за страните при изпълнението на Споразумението, както и за редовното разглеждане от страна на Съвместния комитет, в съответствие с член 18, на социалните последици от Споразумението и за подготвянето на съответните отговори на опасенията, за които се установи, че са основателни.

▼B

Член 18

Съвместен комитет

1. Съвместен комитет, съставен от представители на страните, заседава най-малко веднъж годишно за провеждане на консултации във връзка с настоящото споразумение и за преглед на изпълнението му.

2. Всяка страна може да поиска свикване на заседание на Съвместния комитет, с цел разрешаване на въпроси, свързани с тълкуването или прилагането на настоящото споразумение. Във връзка с член 20 или приложение 2, обаче, Съвместният комитет може да обсъжда само въпроси, свързани с отказа на който и да е от участниците да изпълнява поетите ангажименти и с въздействието на решения, свързани с конкуренцията, върху прилагането на настоящото споразумение. Такова заседание започва на най-ранната възможна дата, но не по-късно от 60 дни от датата на получаване на искането, освен ако не е договорено друго.

▼M1

3. Съвместният комитет преглежда, ако е подходящо, общото изпълнение на Споразумението, включително последиците, оказвани от ограниченията на авиационната инфраструктура върху упражняването на правата, предвидени в член 3, последиците на мерките за сигурност, предприети по силата на член 9, последиците върху условията за конкуренция, включително в областта на компютърните системи за резервация, както и всички социални последици от изпълнението на Споразумението. Освен това Съвместният комитет разглежда постоянно отделни въпроси или предложения, които според страните оказват влияние или могат да окажат влияние върху операции по Споразумението, като например противоречиви регулаторни изисквания.

4. Съвместният комитет развива също така сътрудничество чрез:

а) обсъждане на областите, които евентуално биха могли да бъдат включени по-нататък в Споразумението, включително препоръките за изменения на Споразумението;

б) обсъждане на социалните последици от Споразумението във връзка с начина му на изпълнение и разработване на подходящи действия в отговор на опасения, за които бъде установено, че са основателни;

в) поддържане на списък от въпроси, свързани с държавните субсидии или подпомагане, повдигнати от страните пред Съвместния комитет;

г) вземане на решения чрез консенсус по всички въпроси, свързани с прилагането на член 11, параграф 6;

д) подготвяне по искане на страните на договорености за взаимно признаване на регулаторните установявания;

е) насърчаване на сътрудничеството между съответните органи на страните в усилията им за развитие на техните системи за управление на въздушния трафик с оглед на оптимизирането на оперативната им съвместимост и съответствие, намаляване на разходите и повишаване на тяхната безопасност, капацитет и характеристики във връзка с опазването на околната среда;

ж) насърчаване на изготвянето на предложения за съвместни проекти и инициативи в областта на авиационната сигурност, включително с трети държави;

з) насърчаване на постоянно тясно сътрудничество между съответните органи за авиационна сигурност на страните, в това число инициативи за разработване на процедури за сигурност, при които се улеснява обслужването на пътници и товари, като се запазва нивото на сигурност;

и) разглеждане на въпроса дали съответните законови и подзаконови актове и практиките на страните в областите, попадащи в обхвата на приложение 9 към Конвенцията („Улеснение“), могат да окажат влияние върху упражняването на правата по настоящото споразумение;

й) насърчаване на размяната на експертни мнения по нови законодателни или регулаторни инициативи и разработки, включително в областта на сигурността, безопасността, опазването на околната среда, авиационната инфраструктура (включително слотове) и защитата на потребителите;

к) насърчаване провеждането на консултации, когато е уместно, по въпроси на въздушния превоз, разглеждани в рамките на международните организации, и по въпроси, свързани с отношенията с трети държави, включително разглеждане на възможността за възприемане на общ подход; и

л) вземане с консенсус на решенията, за които се отнасят член 1, параграф 3 от приложение 4 и член 2, параграф 3 от приложение 4.

5. Страните споделят целта за извличане на максимални ползи за потребители, авиокомпании, работна сила и общности от двете страни на Атлантическия океан чрез разширяване на обхвата на настоящото споразумение, така че да бъдат включени и трети държави. За тази цел Съвместният комитет разглежда при необходимост условията и процедурите, включително всички необходими изменения на настоящото споразумение, които се изискват за присъединяването на други трети държави към него.

▼B

6. Съвместният комитет работи на основата на консенсуса.

Член 19

Арбитраж

1. Всякакъв спор във връзка с прилагането или тълкуването на настоящото споразумение, различен от въпросите, възникващи във връзка с член 20 или приложение 2, който не може да бъде разрешен на заседание на Съвместния комитет, може, със съгласието на страните, да бъде отнесен за решаване до дадено лице или орган. Ако страните не успеят да постигнат съгласие, спорът, по искане на една от страните, се предава на арбитраж в съответствие с процедурите, описани по-долу.

2. Освен ако страните не се споразумеят друго, арбитражът се извършва от съд, състоящ се от трима арбитри, определени както следва:

а) В срок от 20 дни сред получаване на искане за арбитраж всяка страна определя по един арбитър. В срок от 45 дни след определянето на тези двама арбитри, те по взаимно съгласие назначават трети арбитър, който изпълнява функциите на председател на арбитражния съд.

б) Ако някоя от страните не посочи арбитър или ако третият арбитър не е назначен в съответствие с буква а) от настоящия параграф, всяка страна може да отправи искане до президента на Съвета на Международната организация за гражданска авиация да назначи необходимия арбитър или арбитри в срок от 30 дни след получаване на това искане. Ако президентът на Съвета на Международната организация за гражданска авиация е гражданин на Съединените щати или на държава-членка, назначението се извършва от най-старшия вицепрезидент на този Съвет, който не е отведен на това основание.

3. Освен ако не е договорено друго, арбитражният съд определя границите на своята компетентност в съответствие с настоящото споразумение и установява свои собствени процедурни правила. По искане на една от страните, след като бъде формиран, арбитражният съд може да поиска от другата страна да въведе временни помощни мерки до получаване на окончателното решение на арбитражния съд. По указание на арбитражния съд или по искане на една от страните, но не по-късно от 15 дни след окончателното конституиране на арбитражния съд, се провежда конференция, на която арбитражният съд определя точния списък на въпросите за разрешаване и специфичните процедури, които следва да се спазват.

4. Освен ако не е договорено друго или както е разпоредено от арбитражния съд:

а) Исковата молба се подава в срок от 30 дни след окончателното конституиране на арбитражния съд, а възражението на ответника се подава в срок от 40 дни след това. Всеки отговор на ищеца се предава в срок от 15 дни след подаването на заявлението на ответника. Всеки отговор на ответника се предава в срок от 15 дни след това.

б) Арбитражният съд провежда съдебно заседание по искане на една от страните или по своя инициатива, в срок от 15 дни след регистриране на последния отговор.

5. Арбитражният съд се стреми да представи писмено решение в срок от 30 дни след изслушването на страните или, ако не е извършено изслушване на страните, в срок от 30 дни след предаване на последния отговор. Решението на арбитражния съд се взема с мнозинство.

6. Страните могат да подадат искания за разясняване на решението в срок от 10 дни след издаването му, като всяко предоставено разяснение се издава в срок от 15 дни след отправянето на такова искане.

7. Ако арбитражният съд реши, че е налице нарушение на настоящото споразумение и отговорната страна не отстрани това нарушение или не постигне споразумение с другата страна за взаимно приемливо решение в срок от 40 дни след нотифицирането за решението на арбитражния съд, другата страна може да прекрати прилагането на съпоставими облаги, възникващи по настоящото споразумение, до момента на постигане от страните на споразумение за разрешаване на спора. Нищо в този параграф не се разглежда като ограничаващо правото на която и да е страна да предприема пропорционални мерки в съответствие с международното право.

8. Разходите на арбитражния съд, включително такси и разходи за арбитри, се заплащат поравно от страните. Всички разходи, направени от президента на Съвета на Международната организация за гражданска авиация или от вицепрезидента на този съвет във връзка с процедурите, описани в параграф 2, буква б) от настоящия член, се считат за част от разходите на арбитражния съд.

Член 20

Конкуренция

1. Страните признават, че конкуренцията между авиокомпаниите на трансатлантическия пазар е важно условие в подкрепа на целите на настоящото споразумение и потвърждават, че прилагат съответните си конкурентни режими, за да защитават и засилват конкуренцията като цяло, а не отделни конкуренти.

2. Страните признават, че могат да възникнат различия относно прилагането на съответните им конкурентни режими спрямо международното въздухоплаване, които засягат трансатлантическия пазар, както и че конкуренцията между авиокомпаниите на този пазар може да бъде насърчена чрез свеждане на тези различия до минимум.

3. Страните признават, че сътрудничеството между техните органи по конкуренцията служи за подпомагане на конкуренцията на пазарите и има потенциал да допринесе за съвместими регулаторни резултати, както и да сведе до минимум различията в подходите на органите по конкуренцията по отношение на прегледите на споразуменията между превозвачите, които те извършват от гледна точка на конкуренцията. Следователно страните съдействат за развитието на това сътрудничество доколкото това е възможно, като отчитат различните отговорности, компетенции и процедури на органите в съответствие с приложение 2.

4. Всяка година съвместният комитет се информира накратко за резултатите от сътрудничеството по приложение 2.

▼M1

Член 21

По-нататъшно разширяване на възможностите

1. Страните споделят целта да продължават да работят за отстраняване на пречките пред достъпа до пазара за извличане на максимални ползи за потребители, авиокомпании, работна сила и общности от двете страни на Атлантическия океан, като при това улесняват достъпа на своите авиолинии до глобалните капиталови пазари, за да отразят по-удачно реалностите на световната авиационна промишленост, както и да укрепват трансатлантическата система на въздухоплаване и да създадат подходяща рамка като стимул за други държави да отворят собствените си пазари на въздухоплавателни услуги.

2. В съответствие със споделяната от страните цел от параграф 1 и в изпълнение на отговорностите си по член 18 за наблюдаване на изпълнението на настоящото споразумение, Съвместният комитет разглежда веднъж годишно промяната в ситуацията, включително що се отнася до законодателните изменения, посочени в настоящия член. Съвместният комитет разработва процес на сътрудничество в това отношение, като прави също така съответни препоръки на страните. Европейският съюз и неговите държави-членки позволяват мажоритарна собственост и ефективен контрол на техни авиокомпании от страна на Съединените щати или граждани на Съединените щати на взаимна основа и при потвърждение от страна на Съвместния комитет, че законовите и подзаконовите разпоредби на Съединените щати позволяват мажоритарна собственост и ефективен контрол на техни авиокомпании от страна на държавите-членки или техни граждани.

3. При писмено потвърждение от страна на Съвместния комитет, в съответствие с член 18, параграф 6, че законовите и подзаконовите разпоредби на всяка от страните позволяват мажоритарна собственост и ефективен контрол на нейни авиокомпании от другата страна или от нейни граждани:

а) раздел 3 от приложение 1 към Споразумението прекратява действието си;

б) авиокомпаниите на Съединените щати имат право да предоставят редовни пътнически комбинирани услуги между точки в Европейския съюз и неговите държави-членки и пет държави, без да обслужват точка на територията на Съединените щати. Тези държави се определят от Съвместния комитет в рамките на една година от датата на подписване на настоящия протокол. Съвместният комитет може да внесе изменение в списъка или да увеличи броя на тези държави; и

в) текстът на член 2 от приложение 4 към Споразумението („Собственост и контрол върху авиокомпании на трети държави“) прекратява действието си и текстът на приложение 6 към Споразумението поражда действие на негово място по отношение на авиокомпании от трети държави, притежавани и контролирани от Съединените щати или от техни граждани.

4. При писмено потвърждение от страна на Съвместния комитет, в съответствие с член 18, параграф 6, че съгласно законовите и подзаконовите разпоредби на Европейския съюз и на неговите държави-членки при налагането на експлоатационни ограничения, свързани с шума на летищата с повече от 50 000 годишни полета на граждански дозвукови реактивни самолети, Европейската комисия е оправомощена да направи преглед на процеса преди налагането на такива мерки и ако не се е уверила, че са следвани съответните процедури в съответствие с приложимите задължения, да предприеме преди налагането им съответното правно действие относно въпросните мерки:

а) авиокомпаниите на Европейския съюз имат право да предоставят редовни пътнически комбинирани услуги между точки в Съединените щати и пет допълнителни държави, без да обслужват точка на територията на Европейския съюз и неговите държави-членки. Тези държави се определят от Съвместния комитет в рамките на една година от датата на подписване на настоящия протокол. Съвместният комитет може да внесе изменение в списъка или да увеличи броя на тези държави; и

б) текстът на член 2 от приложение 4 към Споразумението („Собственост и контрол върху авиокомпании на трети държави“) прекратява действието си и текстът на приложение 6 към Споразумението поражда действие на негово място по отношение на авиокомпании от трети държави, притежавани и контролирани от държавите-членки или техни граждани.

5. След писмено потвърждение от страна на Съвместния комитет, че дадена страна отговаря на условията на параграфи 3 и 4, които се прилагат за нея, страната може да поиска консултации на високо равнище по отношение на изпълнението на настоящия член. Тези консултации започват в рамките на 60-дневен срок от датата на подаване на искането, освен ако между страните е договорено друго. Страните правят всичко възможно за разрешаване на въпросите, по които са поискани консултации. Ако страната, поискала провеждане на консултации, остане неудовлетворена от резултатите от консултациите, тя може да отправи писмено известие по дипломатически път за решението си да не допусне авиокомпании на другата страна да експлоатират допълнителни честоти или да получат достъп до нови пазари по силата на настоящото споразумение. Въпросното решение поражда действие 60 дни от датата на известието. В рамките на този период другата страна може да реши да не допуска авиокомпании на първата страна да експлоатират допълнителни честоти или да получават достъп до нови пазари по силата на Споразумението. Решението поражда действие в същия ден, в който и решението на първата страна. Действието на всяко такова решение на една от страните може да бъде прекратено по взаимно споразумение на страните, което се потвърждава в писмена форма от Съвместния комитет.

▼B

Член 22

Връзка с други споразумения

1. По време на срока на временно прилагане съгласно член 25 от настоящото споразумение се прекратява действието на двустранните споразумения, изброени в раздел 1 от приложение 1, освен до степента, предвидена в раздел 2 от приложение 1.

2. При влизане в сила съгласно член 26 от настоящото споразумение, настоящото споразумение замества двустранните споразумения, изброени в раздел 1 от приложение 1, освен до степента, предвидена в раздел 2 от приложение 1.

3. Ако страните станат страни по многостранно споразумение или одобрят решение, прието от Международната организация за гражданска авиация или друга международна организация, което разглежда въпроси, включени в настоящото споразумение, те се консултират в Съвместния комитет, за да установят дали настоящото споразумение следва да бъде преразгледано, за да включи тези обстоятелства.

Член 23

Прекратяване

Всяка страна може по всяко време да даде писмено известие на другата страна по дипломатически път за решението си да прекрати това споразумение. Такова известие се изпраща едновременно и на Международната организация за гражданска авиация. Настоящото споразумение прекратява действието си в полунощ по GMT в края на трафик сезона на Международната асоциация за въздушен транспорт (IATA), който e в сила една година след датата на писменото известие за прекратяване, освен ако известието за прекратяване не бъде оттеглено посредством споразумение между страните преди изтичането на този срок.

Член 24

Регистрация в ICAO

Настоящото споразумение и всички изменения към него се регистрират в Международната организация за гражданска авиация.

Член 25

Временно прилагане

До влизането в сила съгласно член 26:

1. Страните се договарят да прилагат настоящото споразумение от 30 март 2008 г.

2. Всяка страна може по всяко време да даде писмено известие на другата страна по дипломатически път за решението си да не прилага повече настоящото споразумение. В такъв случай прилагането се прекратява в полунощ по GMT в края на трафик сезона на Международната асоциация за въздушен транспорт (IATA), който е в сила една година след датата на писменото известие, освен ако известието не бъде оттеглено посредством споразумение между страните преди изтичането на този срок.

Член 26

Влизане в сила

Настоящото споразумение влиза в сила един месец след датата на по-късната нота при размяната на дипломатически ноти между страните, потвърждаващи, че всички необходими процедури за влизане в сила на настоящото споразумение са изпълнени. За целите на тази размяна Съединените щати връчват на Европейската общност дипломатическа нота до Европейската общност и нейните държави-членки, а Европейската общност връчва на Съединените щати дипломатическа нота или ноти от Европейската общност и нейните държави-членки. Дипломатическата нота или ноти от Европейската общност и нейните държави-членки съдържат съобщение от всяка държава-членка, потвърждаващо, че всички необходими процедури за влизане в сила на настоящото споразумение са извършени.

В ДОКАЗАТЕЛСТВО ЗА КОЕТО долуподписаните, надлежно упълномощени, полагат подписите си под настоящото споразумение.

СЪСТАВЕНО в Брюксел на двадест и пети април 2007 г. и във Вашингтон на тридесети април 2007 г. в два идентични екземпляра.

За Република България

Pour le Royaume de Belgique

Voor het Koninkrijk België

Für das Königreich Belgien

Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.

Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.

Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.

Za Českou republiku

På Kongeriget Danmarks vegne

Für die Bundesrepublik Deutschland

Eesti Vabariigi nimel

Για την Ελληνική Δημοκρατία

Por el Reino de España

Pour la République française

Thar cheann Na hÉireann

For Ireland

Per la Repubblica italiana

Για την Κυπριακή Δημοκρατία

Latvijas Republikas vārdā

Lietuvos Respublikos vardu

Pour le Grand-Duché de Luxembourg

A Magyar Köztársaság részéről

Għal Malta

Voor het Koninkrijk der Nederlanden

Für die Republik Österreich

W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

Pela Repύblica Portuguesa

Pentru România

Za Republiko Slovenijo

Za Slovenskύ republiku

Suomen tasavallan puolesta

För Konungariket Sverige

For the United Kingdom of Great Britain and Northerm Ireland

За Европейсkatа общност

For the European Community

Por la Comunidad Europea

Za Evropské společenstvί

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Euroopa Ühenduse nimel

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

Pour la Communauté européenne

Per la Comunità europea

Eiropas Kopienas vārdā

Europos bendrijos vardu

az Európai Közösség részéről

Għall-Komunità Ewropea

Voor de Europese Gemeenschap

W imieniu Wspόlnoty Europejskiej

Pela Comunidade Europeia

Pentru Comunitatea Europeană

Za Eurόpske spoločenstvo

za Evropsko skupnost

Euroopan yhteisön puolesta

På Europeiska gemenskapens vägnar

For the United States of America

ПРИЛОЖЕНИЕ 1

Раздел 1

Както е предвидено в член 22 от настоящото споразумение, следните двустранни споразумения за въздушен транспорт между Съединените щати и държавите-членки се преустановяват или заменят от настоящото споразумение:

а) Република Австрия: Споразумение за въздухоплавателни услуги, подписано във Виена на 16 март 1989 г.; изменено на 14 юни 1995 г.

б) Кралство Белгия: Споразумение за въздушен транспорт, влязло в сила чрез размяна на ноти във Вашингтон на 23 октомври 1980 г.; изменено на 22 септември и 12 ноември 1986 г.; изменено на 5 ноември 1993 г. и 12 януари 1994 г. (изменение, сключено на 5 септември 1995 г. (прилагано временно).

в) Република България: Споразумение за сигурност на гражданското въздухоплаване, подписано в София на 24 април 1991 г.

г) Чешката република: Споразумение за въздушен превоз, подписана в Прага на 10 септември 1996 г.; изменено на 4 юни 2001 г. и 14 февруари 2002 г.

д) Кралство Дания: Споразумение за услуги в областта на въздушния транспорт, влязло в сила чрез размяна на ноти във Вашингтон на 16 декември 1944 г.; изменено на 6 август 1954 г.; изменено на 16 юни 1995 г.

е) Република Финландия: Споразумение за въздушен транспорт, подписано в Хелзинки на 29 март 1949 г.; свързан протокол, подписан на 12 май 1980 г.; споразумение за изменение на споразумението от 1949 г. и на протокола от 1980 г., сключено на 9 юни 1995 г.

ж) Френската република: Споразумение за въздушен транспорт, подписано във Вашингтон на 18 юни 1998 г.; изменено на 10 октомври 2000 г.; изменено на 22 януари 2002 г.

з) Федерална република Германия: Споразумение за въздушен транспорт и размяна на ноти, подписани във Вашингтон на 7 юли 1955 г.; изменено на 25 април 1989 г. (свързан протокол, подписан на 1 ноември 1978 г.; свързано споразумение, сключено на 24 май 1994 г.; протокол за изменение на споразумението от 1955 г., сключен на 23 май 1996 г.; споразумение за изменение на протокола от 1996 г., сключено на 10 октомври 2000 г. (всички прилагани временно)

и) Република Гърция: Споразумение за въздушен транспорт, подписано в Атина на 31 юли 1991 г.; продължено до 31 юли 2007 г. чрез размяна на ноти на 22 и 28 юни 2006 г.

й) Република Унгария: Споразумение за въздушен транспорт и меморандум за разбирателство, подписани в Будапеща на 12 юли 1989 г.; продължени до 12 юли 2007 г. чрез размяна на ноти на 11 и 20 юли 2006 г.

к) Ирландия: Споразумение за услуги в областта на въздушния превоз, влязло в сила чрез размяна на ноти във Вашингтон на 3 февруари 1945 г.; изменено на 25 януари 1988 г. и 29 септември 1989 г.; изменено на 25 юли и 6 септември 1990 г. (Меморандум за консултации, подписан във Вашингтон на 28 октомври 1993 г., прилаган временно).

л) Италианската република: Споразумение за въздушен транспорт с меморандум и размяна нa ноти, подписано в Рим на 22 юни 1970 г.; изменено на 25 октомври 1988 г.; свързан меморандум за разбирателство, подписан на 27 септември 1990 г.; изменение на споразумението от 1970 г. и на меморандума за разбирателство от 1990 г., подписано на 22 ноември и 23 декември 1991 г.; изменение на споразумението от 1970 г. и на меморандума за разбирателство от 1990 г., подписано на 30 май и 21 октомври 1997 г.; изменение, допълващо споразумението от 1970 г., подписано на 30 декември 1998 г. и 2 февруари 1999 г. (Протокол за изменение на споразумението от 1970 г., сключен на 6 декември 1999 г. (прилаган временно.)

м) Великото херцогство Люксембург: Споразумение за въздушен транспорт, подписано в Люксембург на 19 август 1986 г.; изменено на 6 юни 1995 г.; изменено на 13 и 21 юли 1998 г.

н) Малта: Споразумение за въздушен транспорт, подписано във Вашингтон на 12 октомври 2000 г.

о) Кралство Нидерландия: Споразумение за въздушен транспорт, подписано във Вашингтон на 3 април 1957 г.; протокол за изменение на споразумението от 1957 г., сключен на 31 март 1978 г.; изменение на протокола от 1978 г., сключено на 11 юни 1986 г.; изменение на споразумението от 1957 г., сключено на 13 октомври и 22 декември 1987 г.; изменение на споразумението от 1957 г., сключено на 29 януари и 13 март 1992 г.; изменение на споразумението от 1957 г. и протокола от 1978 г., сключено на 14 октомври 1992 г.

п) Република Полша: Споразумение за въздушен превоз, подписано във Варшава на 16 юни 2001 г.

р) Португалската република: Споразумение за въздушен транспорт, подписано в Лисабон на 30 май 2000 г.

с) Румъния: Споразумение за въздушен транспорт, подписано във Вашингтон на 15 юли 1998 г.

т) Словашката република: Споразумение за въздушен транспорт, подписано в Братислава на 22 януари 2001 г.

у) Кралство Испания: Споразумение за въздушен транспорт, подписано в Мадрид на 20 февруари 1973 г.; свързано споразумение от 20 февруари, 31 март и 7 април 1987 г.; изменение на споразумението от 1973 г., сключено на 31 май 1989 г.; изменение на споразумението от 1973 г., сключено на 27 ноември 1991 г.

ф) Кралство Швеция: Споразумение за услуги в областта на въздушния превоз, влязло в сила чрез размяна на ноти във Вашингтон на 16 декември 1944 г.; изменено на 6 август 1954 г.; изменено на 16 юни 1995 г.

х) Обединеното Кралство Великобритания и Северна Ирландия: Споразумение за въздушни услуги и размяна на писма, подписани в Бермуда на 23 юли 1977 г.; Споразумение за цените на полетите през Северния Атлантически океан, подписано на 17 март 1978 г.; Споразумение, изменящо споразумението от 1977 г., сключено на 25 април 1978 г.; Споразумение за частична промяна и разширение на споразумението от 1978 г. относно цените на самолетните билети през Северния Атлантически океан, сключено на 2 и 9 ноември 1978 г.; Споразумение за изменение на споразумението от 1977 г., сключено на 4 декември 1980 г.; Споразумение за изменение на споразумението от 1977 г., сключено на 20 февруари 1985 г.; Споразумение за изменение на член 7 от приложение 2 и на приложение 5 от споразумението от 1977 г., сключено на 25 май 1989 г.; Споразумение, отнасящо се до измененията на споразумението от 1977 г., приключването на арбитража между САЩ и Обединеното кралство относно потребителските такси на летище Хийтроу и искането за арбитраж, отправено от Обединеното кралство в нота № 87, отправена от посолството му на 13 октомври 1993 г., и уреждане на въпросите, предизвикали тези дела, сключено на 11 май 1994 г.; Споразумение за изменение на споразумението от 1977 г., сключено на 27 март 1997 г. (Договорености, прилагани временно, съдържащи се в меморандума за консултации от 11 септември 1986 г.; договорености, съдържащи се в размяната на писма от 27 юли 1990 г.; договорености, съдържащи се в меморандума за консултации от 11 март 1991 г.; договорености, съдържащи се в размяната на писма от 6 октомври 1994 г.; договорености, съдържащи се в меморандума за консултации от 5 юни 1995 г.; договорености, съдържащи се в размяната на писма от 31 март и 3 април 2000 г. (всички прилагани временно).

Раздел 2

Независимо от раздел 1 от настоящото приложение, за областите, които не са включени в дефиницията на „територия“, посочена в член 1 от настоящото споразумение, спогодбите в буква д) (Дания — Съединените щати), буква ж) (Франция — Съединените щати) и буква х) (Обединеното кралство — Съединените щати) от този раздел продължават да се прилагат в съответствие с техните условия.

Раздел 3

Независимо от член 3 от настоящото споразумение, американски авиокомпании нямат правото да извършват чисто товарни услуги, които не са част от услуга, обслужваща Съединените щати, до или от пунктове в държавите-членки, с изключение на услуги до или от пунктове в Чешката република, Френската република, Федерална република Германия, Великото херцогство Люксембург, Малта, Република Полша, Португалската република и Словашката република.

Раздел 4

Независимо от останалите разпоредби на настоящото споразумение, този раздел се прилага за редовен и чартърен комбиниран въздушен превоз между Ирландия и Съединените щати в сила от началото на зимния сезон 2006/2007 г. на IATA до края на зимния сезон 2007/2008 г. на IATA.

а) i) Всяка авиокомпания на Съединените щати и на Общността може да извършва три непрекъснати полета между Съединените щати и Дъблин за всеки непрекъснат полет, който авиокомпанията извършва между Съединените щати и Шанън. Това право на непрекъснати полети до Дъблин се базира на усреднения брой операции през целия преходен период от три сезона. Даден полет се счита за непрекъснат полет до Дъблин или непрекъснат полет до Шанън според първия пункт на влизане във или последния пункт на заминаване от Ирландия. ii) Изискването за обслужване на Шанън в буква a), i) от този раздел се прекратява, ако някоя авиокомпания открие редовна или чартърна комбинирана услуга между Дъблин и Съединените щати в която и да е посока, без да извършва най-малко един непрекъснат полет до Шанън за всеки три непрекъснати полети до Дъблин, усреднено за срока на преходния период.

б) По отношение на услугите между Съединените щати и Ирландия авиокомпании на Общността могат да обслужват само Бостън, Ню Йорк, Чикаго, Лос Анжелис и три допълнителни пункта в Съединените щати, за които, след като бъдат избрани или променени, се уведомяват Съединените щати. Тези услуги могат да бъдат извършвани чрез междинни пунктове в други държави-членки или в трети страни.

в) Съвместно използване на кодове между Ирландия и Съединените щати се разрешава само през други пунктове в Европейската общност. Други договорености за съвместно използване на кодове се разглеждат на базата на взаимното уважение и реципрочността.

ПРИЛОЖЕНИЕ 2

относно

сътрудничество по отношение на въпроси, свързани с конкуренцията в отрасъла на въздушния транспорт

Член 1

Както е предвидено в настоящото приложение, сътрудничеството се осъществява от Департамента на транспорта („ДТ“) на Съединените американски щати и Комисията на Европейските общности (наричани по-долу „участниците“) съобразно техните съответни функции при разглеждането на въпроси, свързани с конкуренцията в отрасъла на въздушния превоз, отнасящи се до Съединените щати и Европейската общност.

Член 2

Цел

Целта на това сътрудничество е:

1. да засили взаимното разбиране относно прилагането от участниците на законите, процедурите и практиките, които са част от техните режими за конкуренцията, за да насърчава конкуренцията в отрасъла на въздушния превоз;

2. да улесни разбирането между участниците относно влиянието на развитието на отрасъла на въздушния превоз върху конкуренцията на пазара на международното въздухоплаване;

3. да намали възможностите за възникване на конфликти при прилагане от участниците на техните режими за конкуренция спрямо споразумения и други договорености за сътрудничество, които оказват влияние върху трансатлантическия пазар; както и

4. да насърчава прилагането на съвместими регулаторни подходи към споразумения и други договорености за сътрудничество чрез по-добро разбиране на методологията, аналитичните методи, включващи дефиниране на съответен пазар/и, и анализа на последиците от конкуренцията, както и коригиращите мерки, използвани от участниците при техните независими прегледи на конкуренцията.

Член 3

Дефиниции

За целите на настоящото приложение понятието „режим на конкуренция“ означава законите, процедурите и практиките, които ръководят изпълняването от участниците на техните съответни функции при прегледа на споразумения и други договорености за сътрудничество между авиокомпаниите на международния пазар. За Европейската общност това включва, без да се ограничава до тях, членове 81, 82 и 85 от Договора за създаване на Европейската общност и регламентите по прилагането им съгласно посочения договор, както и всички изменения в него. За Департамента на транспорта това включва, без да се ограничава до тях, раздели 41308, 41309 и 41720 от дял 49 от Кодекса на Съединените щати и правилниците по прилагането му, както и правните прецеденти към него.

Член 4

Области на сътрудничество

Като се отчитат ограниченията в алинея 1, буква a) и алинея 1, буква б) от член 5, видовете сътрудничество между участниците включват следното:

1. срещи между представители на участниците, които включват експерти по въпросите на конкуренцията, по принцип два пъти в годината, с цел обсъждане на новостите в отрасъла на въздушния превоз, както и на въпроси от взаимен интерес, свързани с политиката за конкуренция, и аналитични подходи към прилагането на закона за конкуренцията спрямо международното въздухоплаване и в частност на трансатлантическия пазар. Тези обсъждания могат да помогнат за по-добро взаимно разбиране на подходите на участниците към въпросите, свързани с конкуренцията, включително съществуващите прилики, и да допринесат за по-голяма съгласуваност в тези подходи и в частност по отношение на споразуменията между превозвачите;

2. консултации по всяко време между участниците по взаимна уговорка или по искане на един от участниците за обсъждане на въпроси, свързани с настоящото приложение, включително и специфични случаи;

3. всеки участник може по своя преценка да покани представители на други държавни органи да участват, ако е уместно, във всяко заседание или консултация, проведени в съответствие с параграфи 1 или 2 по-горе;

4. своевременни уведомления за предстоящи процедури или за въпроси, които по преценка на уведомяващия участник могат да имат значими последици за свързаните с конкуренцията интереси на другия участник: а) по отношение на Департамента на транспорта: i) процедури, свързани с преглед на заявления за одобрение на споразумения и други договорености за сътрудничество между авиокомпании, извършващи международен въздушен превоз, и в частност за антитръстов имунитет, отнасящ се до авиокомпании, организирани по законите на Съединените щати и Европейската общност, и ii) получаване от Департамента на транспорта на споразумение за смесено дружество съгласно раздел 41720 от дял 49 от Кодекса на Съединените щати; както и б) по отношение на Комисията на Европейските общности: i) процедури за преглед на споразумения и други договорености за сътрудничество между авиокомпании, извършващи международен въздушен превоз, и в частност за формиране на алианс и други договори за сътрудничество, включващи авиокомпании, организирани по законите на Съединените щати и Европейската общност, и ii) обмисляне на индивидуални или блокови изключения от законите за конкуренцията на Европейския съюз;

5. нотификация за наличност и всички условия, които обуславят тази наличност, на информация и данни, предоставени на участник в електронен вид или по друг начин, която по преценка на този участник може да има значими последици за интересите на другия участник, свързани с конкуренцията; както и

6. нотификации за подобни други дейности, свързани с политиката за конкуренция във въздушния превоз, които уведомяващият участник може да счете за уместни.

Член 5

Използване и разкриване на информация

1. Независимо от останалите разпоредби от настоящото приложение от никой от участниците не се очаква да предоставя информация на другия участник, ако разкриването на информация на молещия участник:

а) е забранено от законите, подзаконовите актове или практиките на участника, притежаващ информацията; или

б) е несъвместимо със значими интереси на участника, притежаващ информацията.

2. Всеки участник опазва, доколкото е възможно, поверителността на всяка информация, предоставена му поверително от другия участник съгласно това приложение, и се противопоставя на всяко искане за разкриване на такава информация на трета страна, която подаващият информацията участник не е упълномощил да получава. Всеки участник възнамерява да уведоми другия участник, когато информация, предложена за обмяна при обсъждания или по друг начин, може да подлежи на разкриване в публично съдопроизводство.

3. Когато съгласно настоящото приложение единият участник предостави поверително информация на другия участник за целите, посочени в член 2, тази информация следва да се използва от участника, получил информацията, само за тази цел.

Член 6

Изпълнение

1. Всеки участник определя представител, отговорен за координацията на дейностите, предвидени в настоящото приложение.

2. Настоящото приложение и всички дейности, предприети от участник в съответствие с него, са:

а) предназначени за изпълнение само дотолкова, доколкото те съответстват на всички закони, подзаконови актове и практики, приложими към този участник; както и

б) предназначени за изпълнение без да се засяга споразумението между Европейските общности и правителството на Съединените американски щати относно прилагането на техните закони за конкуренцията.

▼M1

ПРИЛОЖЕНИЕ 3

Относно превоз, заплащан от правителството на Съединените щати

Авиокомпаниите на Общността имат правото да превозват пътници и товари чрез редовни и чартърни полети, във връзка с които граждански департамент, агенция или учреждение на правителството на САЩ:

1. получава транспортната услуга за себе си или по линия на договор, при който плащането се извършва от правителството или чрез суми, предоставени за ползване от правителството; или

2. осигурява превоза до или за чужда държава или международна или друга организация без възнаграждение,

и този превоз е:

а) между която и да е точка в Съединените щати и която и да е точка извън Съединените щати, дотолкова, доколкото този превоз е разрешен по силата на член 3, параграф 1, буква в), с изключение — по отношение на пътници, които имат право да ползват тарифа на базата на договор за обслужване на двойки градове — между точки, за които е в сила тарифа на базата на договор за обслужване на двойки градове; или

б) между всеки две точки извън Съединените щати.

Настоящото приложение не се прилага за превоз, получен или финансиран от държавния секретар по отбраната или секретаря на военен департамент.

▼B

ПРИЛОЖЕНИЕ 4

относно допълнителни въпроси, свързани със собствеността, инвестирането и контрола

Член 1

Собственост върху авиокомпания на дадена страна

1. Собственост от страна на граждани на държава-членка или държави-членки в акционерния капитал на авиокомпания от Съединените щати, под условие на две ограничения. Първо, никой чуждестранен гражданин няма право да притежава над 25 процента от акционерния капитал на дадена корпорация, даващ на притежателя право на глас. Второ, чуждестранни граждани също така нямат право на действителен контрол върху американска авиокомпания. Като се има предвид общото 25-процентно ограничение върху притежанието от страна на чуждестранни граждани на акционерен капитал, даващ правото на глас:

а) притежанието от страна на граждани на държава-членка или държави-членки на: (i) до 25 процента от акционерния капитал, даващ право на глас; и/или (ii) до 49,9 процента от общия акционерен капитал на американска авиокомпания не се счита, само по себе си, за учредяващо контрол върху дадената авиокомпания; както и

б) притежание от страна на граждани на държава-членка или държави-членки на 50 и повече процента от общия акционерен капитал на американска авиокомпания не се предполага, че учредява контрол върху дадената авиокомпания. Подобна собственост следва да се разглежда на основата на всеки отделен случай.

2. Собственост от страна на американски граждани в авиокомпания на Общността се разрешава под условие на две ограничения. Първо, авиокомпанията трябва да е мажоритарна собственост на държави-членки и/или на граждани на държави-членки. Второ, авиокомпанията трябва да е под ефективния контрол на такива държави и/или такива граждани.

3. За целите на буква б) от член 4 и алинея 1, буква б) от член 5 от настоящото споразумение член на ЕСАА към датата на подписване на настоящото споразумение и гражданите на такава членка следва да се третират съответно като държава-членка и нейни граждани. Съвместният комитет може да реши, че настоящата разпоредба се прилага към нови членове на ЕСАА и техните граждани.

4. Независимо от параграф 2 Европейската общност и нейните държави-членки си запазват правото да ограничават инвестициите от страна на американски граждани в акционерния капитал, даващ право на глас, на авиокомпания на Общността, направени след подписването на настоящото споразумение до ниво, равняващо се на разрешеното от Съединените щати ниво на инвестиции от чуждестранни граждани в американски авиокомпании, доколкото това право не противоречи на международното право.

Член 2

Собственост и контрол върху авиокомпании на трети страни

1. Никоя страна не упражнява права, с които разполага по линия на договорености за въздушни услуги с трета страна, за да отказва, отменя, прекратява или ограничава разрешителни на авиокомпании на тази трета страна на основанието, че значителна част от собствеността върху тази авиокомпания е притежание на другата страна, нейни граждани, или и двете.

2. Съединените щати не упражняват права, с които разполагат по линия на договорености за въздушни услуги, за да отказват, отменят, прекратяват или ограничават разрешителни на авиокомпания на Княжество Лихтенщайн, Конфедерация Швейцария, членка на ЕСАА към датата на подписване на настоящото споразумение, или на която и да е страна в Африка, която прилага споразумение тип „Открито небе“ със Съединените щати към датата на подписване на настоящото споразумение, на основанието, че авиокомпанията е под ефективния контрол на държава-членка или държави-членки, граждани на такава държава или държави, или и двете.

3. Съвместният комитет може да реши, че никоя страна няма правото да упражнява правата, посочени в параграф 2 от настоящия член, по отношение на авиокомпании на конкретна страна или страни.

Член 3

Контрол върху авиокомпаниите

1. Понастоящем приложимите в Европейската общност норми за собствеността и контрола върху превозвачи на Общността са формулирани в член 4 от Регламент (ЕИО) № 2407/92 на Съвета от 23 юли 1992 г. относно лицензирането на въздушни превозвачи. По този регламент отговорността за предоставяне на оперативен лиценз на въздушен превозвач на Общността се поема от държавите-членки. Държавите-членки прилагат Регламент (ЕИО) № 2407/92 в съответствие с националните си подзаконови актове и процедури.

2. Понастоящем нормите, приложими в Съединените щати, са формулирани в раздели 40102(a)(2), 41102 и 41103 от дял 49 от Кодекса на Съединените щати (U.S.C.), които поставят изискването, че лицензи за американски „въздушен превозвач“, издадени от Департамента на транспорта, под формата на удостоверение, освобождаване от дадено задължение или лиценз за обслужване на междуградски маршрут, даващи правото да извършват дейност „въздушен превоз“ като обществен превозвач, могат да се притежават само от граждани на Съединените щати по смисъла на 49 U.S. C §40102(a)(15). Този раздел поставя изискването президентът и две трети от борда на директорите и други ръководни служители на корпорацията да са американски граждани, не по-малко от 75 процента от акциите с право на глас да са собственост на американски граждани и корпорацията да бъде под действителния контрол на американски граждани. Изискването трябва да бъде спазено първоначално от заявителя, а след това да продължи да се спазва от американската авиокомпания притежател на лиценза.

3. Практиката, следвана от всяка страна в прилагане на законите и подзаконовите ѝ актове, е описана в допълнението към настоящото приложение.

Допълнение към приложение IV

1. В Съединените щати съществува изискването за установяване на гражданството на всички американски въздушни превозвачи, които кандидатстват за удостоверение, освобождаване от задължение, или лиценз за обслужване на междуградски маршрут. Първоначалното заявление за лиценз се завежда в официален публичен регистър и се протоколира заедно с внесените от кандидата и всякакви други заинтересовани страни документи. Департаментът на транспорта взема окончателно решение под формата на разпореждане на базата на официалното вписване на случая, включително и на документите, които са били третирани като поверителни. Департаментът може да третира случаите, свързани с установяване на „продължаващата годност“, по неофициален начин или да приложи процедури, сходни на тези, прилагани към първоначалното заявление.

2. Решенията на Департамента се основават на различни прецеденти, които отразяват, освен всичко останало, променящата се същност на финансовите пазари и структурите за инвестиране, както и склонността на Департамента на транспорта да взима под внимание нови подходи към чуждестранните инвестиции, които са в съответствие с американското право. Департаментът на транспорта съдейства на кандидатите да обмислят предложенията си относно формите на инвестиране и да заложат такива сделки, които са в пълно съответствие със закона за американско гражданство, и кандидатите редовно се консултират със служителите на Департамента на транспорта, преди да изготвят окончателните си заявления. По всяко време преди започването на официална процедура служители от Департамента на транспорта могат да обсъждат въпроси, свързани с гражданството или с други аспекти на предложената сделка, както и ако счетат за уместно, да предлагат алтернативни решения, които да приведат предложената сделка в съответствие с изискванията за американско гражданство.

3. Когато извършва първоначалните и последващите проверки за гражданство и годност, Департаментът на транспорта отчита съвкупността от обстоятелства, които оказват въздействие върху американската авиокомпания, а прецедентите в практиката на Департамента му позволяват да отчете естеството на взаимоотношенията в областта на въздухоплаването между Съединените щати и държавата/ите на произход на чуждестранните инвеститори. В контекста на настоящото споразумение Департаментът на транспорта би третирал инвестициите на граждани на ЕС най-малкото толкова благосклонно, колкото и инвестициите на граждани на партньори по двустранно или многостранно споразумение „Открито небе“.

4. В Европейския съюз параграф 5 от член 4 от Регламент (ЕИО) № 2407/92 предвижда, че Европейската комисия, действайки по искане на държава-членка, подлага на проверка съблюдаването на изискванията на член 4 и ако се налага, взема решение. При вземането на такива решения Комисията трябва да гарантира спазване на процедурните права, признати от Европейския съд като общи принципи на общностното право, включително правото на заинтересованите страни да бъдат изслушвани своевременно.

5. Когато прилага законите и подзаконовите си актове, всяка страна гарантира, че всяка сделка, включваща инвестиция в някоя от авиокомпаниите ѝ от страна на граждани на другата страна, се разглежда справедливо и експедитивно.

ПРИЛОЖЕНИЕ 5

Относно франчайз и запазена марка

1. Авиокомпаниите на всяка страна имат правото да сключват споразумения за използване на франчайз и запазена марка, включително споразумения, които се отнасят до защита на запазена марка или до оперативни въпроси, при условие че: те отговарят, по специал