1983L0182 — BG — 01.07.2013 — 005.001

Този документ е средство за документиране и не обвързва институциите

Изменен с

No

Изменен с

C 241

▼B

ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

от 28 март 1983 година

за освобождаване от данъчно облагане в Общността при временен внос на някои превозни средства от една държава-членка в друга

(83/182/ЕЕС)

Член 1

Обхват

1. При спазване на условията, предвидени по-долу, държавите членки предоставят освобождаване при временен внос от други държави-членки по отношение на: задвижвани с помощта на двигател пътни превозни средства (включително техните ремаркета), кораби за развлечение, частни самолети, велосипеди, велосипеди на три колела и ездитни коне, от:

2. Освобождаването по параграф 1 се предоставя също по отношение на обичайните резервни части, принадлежности и оборудване, внесени с тези превозни средства.

3. Превозни средства, използвани за търговски цели, се изключват от освобождаването по параграф 1.

4.

Член 2

Определения

По смисъла на настоящата директива:

Член 3

Временен внос на някои превозни средства за използване за лични цели

Освобождаване от данъците, указани в член 1, при временен внос на: частно превозно средство, каравана, кораб за развлечение, частен самолет, велосипед и велосипед на три колела, се предоставя на всеки 12 месеца за срок, не по дълъг от шест месеца, последователни или не, при условие че:

Член 4

Временен внос на частни превозни средства за използване за служебни цели

1. Предоставя се освобождаване от данъците, указани в член 1, при временен внос на частни превозни средства, използвани за служебни цели, при условие че:

В случай обаче, че частните превозни средства са регистрирани в държава-членка, където издаването на обичайните регистрационни номера не е поставено в зависимост от изпълняването на общите условия на данъчно облагане, действащи на вътрешния пазар, ползвателите се задължават да представят всички необходими доказателства, че са платили данъците върху потреблението.

2. Освобождаването от данъците, указани в параграф 1, се прилага, както следва:

Член 5

Особени случаи на временен внос на частни превозни средства

1. Предоставя се освобождаване от данъците, указани в член 1, при временен внос на частни превозни средства в следните случаи:

2. Предоставянето на освобождаване по параграф 1 се поставя в зависимост единствено от условието за съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 1, букви а), б) и в).

Член 6

Предоставяне на освобождаване при временен внос на ездитни коне, използвани при екскурзии с яздене на коне

Предоставя се за срок от три месеца освобождаване от данъците, указани в член 1, при временен внос на ездитни коне, при условие че:

Член 7

Общи правила за определяне на местоживеенето

1. По смисъла на настоящата директива „обичайно местоживеене“ означава мястото, където едно лице обикновено, т.е. не по-малко от 185 дни през календарната година, живее поради своите лични и професионални връзки или, в случай на отсъствие на професионални връзки, поради своите лични връзки, които разкриват тясна обвързаност между лицето и мястото, където живее.

Когато обаче професионалните връзки на едно лице са с място, различно от мястото, с което са личните му връзки, вследствие на което лицето живее последователно на различни места, разположени в две или повече държави-членки, смята се, че неговото обичайно местоживеене е мястото, с което то има лични връзки, при условие че указаното лице постоянно се връща там. Не е необходимо последното условие да бъде удовлетворено, ако лицето живее в една от държавите-членки с цел изпълнение на задача с определена продължителност. Посещаване на университет или училище не предполага смяна на обичайното местоживеене.

2. Лицата представят всички подходящи доказателства за обичайното си местоживеене, като карти за самоличност или всякакви други действителни документи.

3. Компетентните органи на държавата-членка на вноса могат да поискат да им бъдат предоставени допълнителни сведения или доказателства, когато имат съмнения относно достоверността на заявление по параграф 2 относно обичайното местоживеене, или за целите на определен вид контрол.

Член 8

Допълнителни правила за определяне на местоживеенето в случай на използване на частно превозно средство за служебни цели

В изключителни случаи, когато въпреки представянето пред компетентните органи на държавата-членка на вноса на допълнителните сведения по член 7, параграф 3 все още остават сериозни съмнения, извършването на временен внос на частно превозно средство за служебни цели може да бъде поставено в зависимост от плащане на обезпечение.

Ако обаче ползвателят на превозното средство представи доказателства, че неговото обичайно местоживеене е в друга държава-членка, органите на държавата-членка на временния внос възстановяват сумата на обезпечението в двумесечен срок от представяне на доказателствата.

Член 9

Особени правила

1. Държавите-членки имат право да запазят и/или въведат по-благоприятна уредба от предвидената с настоящата директива. В частност по искане на вносителя те могат да разрешат временен внос за срок, по-дълъг от посочените в член 3 и член 4, параграф 2. В последния случай за периоди, надхвърлящи установените с настоящата директива, държавите-членки могат да събират данъците, указани в приложението. Държавите-членки могат също да разрешават преотдаването под наем на частни превозни средства по член 3, буква б), второ изречение на лице с местоживеене в държавата-членка на вноса, с цел тяхното реекспортиране.

2. Държавите-членки не могат при никакви обстоятелства, преследвайки целите на настоящата директива, да предоставят освобождавания от данъчно облагане в Общността, които са по-неблагоприятни от тези, които те биха предоставили по отношение на превозни средства, произхождащи от трета страна.

3. Кралство Дания може да поддържа правилата, приложими в тази страна във връзка с обичайното местоживеене, съгласно които за всяко лице, включително студентите по член 5, параграф 1, буква б), което живее в Дания в продължение на една година или 365 дни в рамките на период от 24 месеца, се смята, че е с постоянно местоживеене там.

За целите на избягване на двойното данъчно облагане обаче:

Преди изтичането на период от три години Съветът, опирайки се на доклад на Комисията, преразглежда изключението по настоящия параграф и, ако е необходимо, по предложение на Комисията, основано на член 99 от Договора, приема мерки, с които се осигурява отмяната на изключението.

4. Държавите-членки уведомяват Комисията за договореностите, посочени в параграф 1, като в същото време изпълняват задълженията по член 10. Впоследствие Комисията съобщава за тези договорености на другите държави-членки.

Член 10

Заключителни разпоредби

1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най късно до 1 януари 1984 г. Те незабавно информират Комисията за това.

2. Когато практическото прилагане на настоящата директива предизвиква трудности, компетентните органи на заинтересованите държави-членки приемат необходимите решения по взаимно съгласие, най-вече в светлината на конвенциите и директивите на Общността относно взаимопомощта.

3. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.

4. На всеки две години след консултации с държавите-членки Комисията представя пред Съвета и пред Европейския парламент доклад относно прилагането на настоящата директива в държавите-членки, като обръща особено внимание на понятието „обичайно местоживеене“, и прави предложение за въвеждане на разпоредби на Общността, необходими, за да се постигне установяването на еднообразна система във всички държави-членки.

Член 11

Адресати на настоящата директива са държавите-членки.

▼A2

ПРИЛОЖЕНИЕ

Списък на таксите, упоменати под второто тире към член 1, параграф 1

БЕЛГИЯ

ДАНИЯ

ГЕРМАНИЯ

ГЪРЦИЯ

ИСПАНИЯ

ФРАНЦИЯ

— Taxe différentielle sur les véhicules a moteur (Loi no 77-1467 du 30 décembre 1977 г.) .

ИРЛАНДИЯ

— Motor vehicle excise duties (Finance (Excise duties) (Vehicles) Act 1952 as amended, and Section 94, Finance Act 1973 г. as amended)