02017A1207(01) — BG — 05.11.2020 — 001.001

Този текст служи само за информационни цели и няма правно действие. Институциите на Съюза не носят отговорност за неговото съдържание. Автентичните версии на съответните актове, включително техните преамбюли, са версиите, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз и налични в EUR-Lex. Тези официални текстове са пряко достъпни чрез връзките, публикувани в настоящия документ

Изменено с:









▼B

СПОРАЗУМЕНИЕ

между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария за свързване на техните системи за търговия с емисии на парникови газове







ЕВРОПЕЙСКИЯТ СЪЮЗ, (наричан по-нататък „Съюзът“), от една страна, и КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ, (наричана по-нататък „Швейцария“), от друга страна, (наричани по-нататък „страните“), КАТО ОСЪЗНАВАТ глобалното предизвикателство във връзка с изменението на климата и международните усилия, необходими за намаляване на емисиите на парникови газове с цел да се противодейства на изменението на климата; КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ международните ангажименти за намаляване на емисиите на парникови газове, по-специално Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата (РКООНИК) и Протокола от Киото към нея; КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че Швейцария и Съюзът споделят целта за значително намаляване на емисиите на парникови газове в периода до 2020 г. и по-нататък; КАТО СЪЗНАВАТ, че евентуални преразглеждания за бъдещи периоди на търгуване на системите за търговия с емисии на Съюза и Швейцария могат да породят необходимост от преразглеждане на настоящото споразумение, най-малкото за да се съхрани интегритетът на ангажиментите на страните за смекчаване на въздействието върху климата; КАТО ОТЧИТАТ, че системите за търговия с емисии представляват ефективно средство за разходоефективно намаляване на емисиите на парникови газове; КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че свързването на системите за търговия с емисии, даващо възможност за междусистемно търгуване с квоти за емисии, ще допринесе за изграждането на солиден международен въглероден пазар и допълнително ще засили усилията за намаляване на емисиите на свързалите своите системи страни; КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че посредством свързването на системите за търговия с емисии следва да се избягва изместването на емисии и изкривяването на конкуренцията между свързаните системи и следва да се осигури правилно функциониране на свързаните въглеродни пазари; КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Системата за търговия с емисии на Съюза, въведена с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена (наричана по-нататък „Директива 2003/87/ЕО“), и Швейцарската система за търговия с емисии, въведена със Закона за CO2 и Наредбата към него; КАТО ПРИПОМНЯТ, че Норвегия, Исландия и Лихтенщайн участват в Системата за търговия с емисии на Съюза; КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че, в зависимост от момента на ратифициране на настоящото споразумение, свързването следва да влезе в действие от 1 януари 2019 г. или от 1 януари 2020 г., без това да засяга по-ранно прилагане на основните критерии от Швейцария или Съюза, както и без да засяга временно прилагане на настоящото споразумение; КАТО СЪЗНАВАТ, че за свързването на системите за търговия с емисии ще е необходим достъп до чувствителна информация, както и обмен на такава информация между страните и следователно ще са необходими подходящи мерки за сигурност; КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ, че настоящото споразумение не засяга разпоредбите, чрез които страните определят своите цели за намаляване на емисиите на парникови газове, които не са обхванати от техните системи за търговия с емисии; КАТО ОТЧИТАТ, че настоящото споразумение не трябва да засяга което и да е двустранно споразумение между Швейцария и Франция — по отношение на двудържавния статут на Европейското летище Базел-Мюлуз-Фрайбург, определен с Френско-швейцарската конвенция от 4 юли 1949 г. за изграждане и експлоатация на летището Базел-Мюлуз, при условие че в двустранното споразумение са зачетени основните критерии и технически разпоредби, определени в настоящото споразумение; КАТО ОТЧИТАТ, че разпоредбите на настоящото споразумение са съобразени с близките връзки и специалните отношения, съществуващи между Швейцария и Съюза; КАТО ПРИВЕТСТВАТ споразумението, постигнато на 21-та конференция на страните по РКООНИК, постигнато в Париж на 12 декември 2015 г., и като отчитат обстоятелството, че произтичащите от това споразумение въпроси във връзка с отчитането на посоченото споразумение ще бъдат разгледани в подходящо време, СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО:







ГЛАВА I

ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

Член 1

Цел

С настоящото споразумение се свързват Системата за търговия с емисии на Съюза ( „СТЕ на ЕС“) със Системата за търговия с емисии на Швейцария ( „СТЕ на Швейцария“).

Член 2

Основни критерии

Системите за търговия с емисии на страните („СТЕ“) съответстват поне на основните критерии, посочени в приложение I.







ГЛАВА II

ТЕХНИЧЕСКИ РАЗПОРЕДБИ

Член 3

Регистри

1. Регистрите на страните отговарят на критериите, посочени в приложение I, част В.

2. За да може да функционира връзката между СТЕ на ЕС и СТЕ на Швейцария се създава директна връзка между Дневника на ЕС за трансакциите (EUTL) към Регистъра на Съюза и Швейцарския допълнителен дневник на трансакциите (SSTL) към Швейцарския регистър, която ще даде възможност за прехвърляне от регистър до регистър на квоти за емисии, издадени в рамките на всяка от двете СТЕ.

3. Тази връзка между регистрите трябва inter alia: а) да бъде администрирана за Швейцария от администратора на Швейцарския регистър и за Съюза — от централния администратор за Съюза, б) да бъде експлоатирана в съответствие с приложимите закони във всяка от юрисдикциите, в) да се поддържа от автоматизирани процеси, интегрирани както в Швейцарския регистър, така и в Регистъра на Съюза, които да дават възможност за провеждане на трансакции, г) да бъде реализирана по такъв начин, че да осигурява, доколкото е възможно, надеждна функционалност за ползвателите на Швейцарския регистър и на Регистъра на Съюза.

4. Администраторът на Швейцарския регистър, централният администратор на Съюза или съвместно и двамата администратори могат временно да спират връзката между регистрите заради поддръжка на системата, нарушение на сигурността или риск за сигурността, в съответствие с приложимото законодателство на Швейцария и на Европейския съюз. В случай на временно спиране на връзката между регистрите заради поддръжка на системата, нарушение на сигурността или риск за сигурността, страните правят съответно уведомление възможно най-рано и правят така че временното спиране да е възможно най-кратко.

5. За целите на предотвратяването на измами и запазване на пазарния интегритет на свързаните СТЕ страните действат незабавно и в близко сътрудничество помежду си, като използват наличните в своите юрисдикции мерки. В контекста на свързаните СТЕ администраторът на Швейцарския регистър, централният администратор за Съюза и националните администратори от държавите — членки на Съюза работят съвместно за свеждане до минимум на риска от измами, злоупотреби или престъпни действия във връзка с регистрите, реагират на такива инциденти и защитават интегритета на връзката между регистрите. Мерките, съгласувани от администраторите, за противодействие на риска от измами, злоупотреби или престъпни действия, се приемат с решение на Съвместния комитет.

6. Администраторът на Швейцарския регистър и централния администратор за Съюза определят Общи работни процедури във връзка с технически или други въпроси, необходими за функционирането на връзката, с отчитане на приоритетите на вътрешното законодателство. Изготвените от администраторите Общи работни процедури пораждат действие след приемането им с решение на Съвместния комитет.

7. Администраторът на Швейцарския регистър и централният администратор за Съюза изготвят Технически стандарти за свързването (LTS), базиращи се на определените в приложение II принципи, в които стандарти трябва да бъдат описани подробни изисквания за установяването на надеждна и защитена връзка между SSTL и EUTL. Изготвените от администраторите Технически стандарти за свързването пораждат действие след приемането им с решение на Съвместния комитет.

8. Нуждаещите се от решаване въпроси, появяващи се във връзка с изграждането и експлоатацията на връзката между регистрите, се решават чрез своевременна консултация от администратора на Швейцарския регистър и централния администратор за Съюза, в съответствие с определените Общи работни процедури.

Член 4

Квоти за емисии и отчитане

1. Квотите за емисии, които могат да се използват за отчитане на емисии в рамките на СТЕ на една от страните се признават за отчитане на емисии и по СТЕ на другата страна.

„Квота за емисии“ означава квота за емитиране на един тон еквивалент на въглероден диоксид през определен период, издадена от СТЕ на ЕС или от СТЕ на Швейцария и валидна за целите по изпълнение на изискванията съгласно СТЕ на ЕС или СТЕ на Швейцария.

2. Съществуващите ограничения за използването на специфични видове квоти в една от СТЕ могат да се прилагат и в другата СТЕ.

3. Съответната СТЕ, в която е била издадена квота за емисии, трябва да е установима от регистровите администратори и от титулярите на партиди въз основа най-малкото на националния код и на серийния номер на квотата за емисии.

4. Всяка страна трябва да информира другата страна най-малкото веднъж годишно за сумарното притежание в рамките на нейната СТЕ на квоти за емисии, издадени от другата система, както и за броя на издадените от другата СТЕ квоти за емисии, които са били предадени за отчитане на емисии или са били доброволно отменени.

5. Страните трябва да отчитат нетните потоци на квоти в съответствие с одобрените от РКОНИК принципи и правила за отчитане, след тяхното влизане в сила. Този механизъм се определя в приложение към настоящото споразумение, което се приема от Съвместния комитет.

6. След като влезе в сила вторият период на задължения по Протокола от Киото, страните прехвърлят или придобиват достатъчен брой предписани емисионни единици (ПЕЕ), валидни за втория период на задължения по Протокола от Киото в рамките на съгласуван период от време и, в случай на прекратяване на споразумението съгласно член 16 — отчитат нетните потоци на квоти между страните, доколкото такива квоти са били предадени за отчитане на емисии от оператори в рамките на СТЕ и доколкото такива квоти представляват емисии, включени в Анекс А към Протокола от Киото. Механизмът за такива трансакции се определя в приложение към настоящото споразумение, което се приема с решение на Съвместния комитет след като влезе в сила изменението на Протокола от Киото. Посоченото приложение включва също споразумение за управление на събираната като налог част от постъпленията от първото международно прехвърляне на ПЕЕ.

Член 5

Тръжна продажба

1. Продажбата на квоти от страните става само чрез търгове.

2. Операторите в рамките на всяка от двете СТЕ съответстват на условията за подаване на заявка за участие в търговете за квоти. Достъпът на оператори по всяка от двете СТЕ до такива търгове се предоставя на недискриминационна основа. За да се осигури интегритетът на търговете, съответствието с условията за подаване на заявка за участие в търговете може да се разширява само по отношение на такива други категории участници, които са регламентирани от правото на някоя от страните, или на които специално е разрешено да участват в търговете.

3. Тръжната продажба на квоти за емисии провежда по открит, прозрачен и недискриминационен начин и в съответствие с критериите, посочени в приложение I, част Г.







ГЛАВА III

ВЪЗДУХОПЛАВАНЕ

Член 6

Включване на въздухоплавателните дейности

Страните се задължават да включат въздухоплавателните дейности в своите респективни СТЕ в съответствие с основните критерии, определени в приложение I, част Б. Включването на въздухоплавателните дейности в СТЕ на Швейцария на Швейцария отразява същите принципи като тези на СТЕ на ЕС, по-специално по отношение на обхвата, лимита и правилата за предоставяне на квоти.

Член 7

Преразглеждане на настоящото споразумение в случай на промени относно въздухоплавателните дейности

1. В случай на промени в СТЕ на ЕС по отношение на въздухоплавателните дейности, съответстващата част Б от приложение I се преразглежда от Съвместния комитет в съответствие с член 13, параграф 2.

2. При всички случаи Съвместният комитет провежда заседание преди края на 2018 г. за преразглеждане на съответните разпоредби на настоящото споразумение, свързани с обхвата на въздухоплавателните дейности, в съответствие с член 13, параграф 2.







ГЛАВА IV

ЧУВСТВИТЕЛНА ИНФОРМАЦИЯ И СИГУРНОСТ

Член 8

Чувствителна информация

1. „Чувствителна информация“ означава информация и материали в устна, визуална или документна форма или върху магнитен или електронен носител, включително оборудване и техника, която е била предоставена или обменена между страните във връзка с настоящото споразумение и i) чието неразрешено разкриване би могло да причини различни степени на вреди или щети на интересите на Швейцария, Съюза или една или повече държави — членки на Съюза; ii) за която в интерес на сигурността на една от страните е необходима защита срещу неразрешено разкриване; и iii) която има маркировка за чувствителна информация, поставена от една от страните.

2. Без това да засяга съответните закони и подзаконови актове на страните, всяка страна защитава чувствителната информация, по-специално срещу неразрешено разкриване или загуба на интегритет, в съответствие с изискванията за сигурност и степените на чувствителност, както и с указанията за боравене с чувствителна информация, определени съответно в приложения II, III, и IV. „Боравенето с чувствителна информация“ включва генериране, обработка, съхранение, предаване или унищожаване на чувствителна информация или на всяка друга съдържаща се в нея информация.

Член 9

Степени на чувствителност на информацията

1. Всяка страна носи самостоятелно отговорност за маркиране на подаваната от нея информация като чувствителна и за понижаване или премахване на степента на чувствителност на подаваната информация. В случаите, при които страните подават съвместно чувствителната информация, страните се споразумяват относно маркирането и степента на чувствителност, както и относно понижаване или премахване на степента на чувствителност.

2. Чувствителната информация се маркира като ETS CRITICAL (информация за СТЕ с критично значение), ETS SENSITIVE (чувствителна информация за СТЕ) или ETS LIMITED (информация за СТЕ с ограничение на достъпа), в съответствие с нейната степен на чувствителност, както е описано в приложение III.

3. Инициаторът на чувствителната информация от подалата информацията страна понижава до по-ниска степен чувствителността на информацията веднага след като по-високата степен на чувствителност престане да бъде необходима, или съответно премахва статута на чувствителна информация веднага след като информацията престане да се нуждае от защита срещу неразрешено разкриване или загуба на интегритет.

4. Подаващата информацията страна информира получаващата страна за всяка нова чувствителна информация и степента й на чувствителност, или за премахванията на статута на чувствителна информация.

5. Страните се задължават да съставят и да поддържат списък на споделяната чувствителна информация.







ГЛАВА V

РАЗРАБОТВАНЕ НА ЗАКОНОДАТЕЛСТВО

Член 10

Разработване на законодателство

1. Настоящото споразумение не засяга правото на всяка от страните да изменя или приема законодателство, относимо към настоящото споразумение, включително правото да приема по-строги мерки за защита.

2. В случай че една от страните разработва законодателство в област, относима към настоящото споразумение, тя своевременно уведомява другата страна в писмена форма. За тази цел Съвместният комитет създава процедура за редовен обмен на информация и провеждане на консултации.

3. След уведомление по параграф 2 всяка страна може да поиска обмен на мнения по него в рамките на Съвместния комитет съгласно член 13, параграф 4, по-специално за да се оцени дали съответното законодателство би засегнало пряко критериите, определени в приложение I.

4. Ако една от страните приеме предложение за законодателен акт, относим към настоящото споразумение, тя предава негово копие на представителя (представителите) на другата страна в Съвместния комитет.

5. Съответно след приемането на законодателен акт, относим към настоящото споразумение от една от страните, тя предава негово копие на представителя (представителите) на другата страна в Съвместния комитет.

6. Ако Съвместният комитет стигне до заключението, че съответния законодателен акт пряко засяга критериите, определени в приложение I, той взема решение за съответно изменение на релевантната част на приложение I. Такова решение се взема в рамките на шест месеца от датата на отнасяне на въпроса до Съвместния комитет.

7. В случай, че в рамките на посочения в параграф 6 срок не може да бъде взето решение за изменение на приложение I, в срок от осем месеца от датата на отнасяне на въпроса до Съвместният комитет той разглежда всички по-нататъшни възможности за запазване на доброто функциониране на настоящото споразумение и взема необходимите за тази цел решения.

Член 11

Координация

1. Страните координират усилията си в областите, относими към настоящото споразумение, и по-специално по отношение на определените в приложенията критерии, така че да осигуряват правилно прилагане на настоящото споразумение и интегритета на СТЕ на страните, както и за да избягват изместване на въглеродни емисии и неоправдано нарушаване на конкуренцията в рамките на свързаните СТЕ.

2. Такова координиране се извършва по-специално чрез официален или неофициален обмен и предоставяне на информация и, по искане на някоя от страните, чрез консултации в Съвместния комитет.







ГЛАВА VI

СЪВМЕСТЕН КОМИТЕТ

Член 12

Състав и функциониране на Съвместния комитет

1. Създава се Съвместен комитет, съставен от представители на страните.

2. Всяка от страните може да поиска свикването на заседание. Съвместният комитет провежда заседание в срок до 30 дни от искането.

3. След като влязат в сила, вземаните от Съвместния комитет решения в предвидените в настоящото споразумение случаи стават обвързващи за страните, които предприемат необходимите стъпки за осигуряване на тяхното въвеждане в действие и прилагане.

4. Съвместният комитет изготвя своя вътрешен правилник. Вземаните от Съвместния комитет решения трябва да бъдат одобрени и от двете страни.

5. Съвместният комитет може да реши да учреди всякакъв вид подкомитети или работна групи, които да го подпомагат в изпълнение на задълженията му.

Член 13

Функции на Съвместния комитет

1. Съвместният комитет е натоварен с администрирането и осигуряването на правилното изпълнение на настоящото споразумение.

2. Съвместният комитет може да реши да приеме ново приложение или да измени съществуващо приложение към настоящото споразумение.

3. Ако някоя от страните предложи изменения на членове от настоящото споразумение, те се обсъждат от Съвместния комитет. В случай, че Съвместният комитет одобри предложението, той го представя на страните за да бъде прието в съответствие с техните съответни вътрешни процедури.

4. Ако бъде отправено искане в съответствие с член 10, параграф 3, Съвместният комитет провежда обмен на мнения относно предложеното законодателство, по-специално по въпроса дали то би довело до несъответствие на СТЕ на съответната страна с определените в приложенията критерии.

5. В случай на суспендиране или преди да се направи уведомление за прекратяване на споразумението в съответствие с членове 15 и 16, Съвместният комитет провежда обмен на мнения и се стреми да бъде постигнато съгласие за вдигане на суспендирането или за предотвратяване на прекратяването.

6. Съвместният комитет се стреми да урежда споровете, отнесени до него от страните, в съответствие с член 14.

7. Съвместният комитет извършва периодични преразглеждания на настоящото споразумение в светлината на всякакви евентуални значими изменения в някоя от двете СТЕ, включително по отношение на пазарния надзор или във връзка със започването на нов период на търгуване, за да гарантира по-специално, че свързването на системите не застрашава вътрешните цели за намаляване на емисиите на някоя от страните или интегритета и правилното функциониране на техните въглеродни пазари.

8. Функциите на Съвместния комитет се ограничават до тези, които са предвидени в настоящото споразумение.







ГЛАВА VII

УРЕЖДАНЕ НА СПОРОВЕ

Член 14

Уреждане на спорове

1. При поява на спорове между страните, те се задължават да ги отнасят за разрешаване до Съвместния комитет.

2. В случай, че Съвместният комитет не успее да разреши спора в срок от шест месеца след датата на отнасянето му до него, спорът се отнася, по искане на някоя от страните, до Постоянния арбитражен съд в съответствие с Правилника на Постоянния арбитражен съд от 2012 г.

3. В случай на суспендиране или прекратяване на настоящото споразумение, механизмът за разрешаване на спорове продължава да се прилага по отношение на споровете, посочени в параграф 1, които са възникнали по време на прилагането на настоящото споразумение.







ГЛАВА VIII

СУСПЕНДИРАНЕ И ПРЕКРАТЯВАНЕ

Член 15

Суспендиране на член 4, параграф 1

1. Без това да засяга посоченото в член 16, всяка от страните може да суспендира прилагането на член 4, параграф 1 от настоящото споразумение при следните обстоятелства: а) ако счита, че другата страна не изпълнява, изцяло или частично, задълженията по член 2, член 3, параграф 1, член 4, параграф 1, член 5, параграф 3, член 6, член 8, параграф 2, член 10, параграфи 2, 4 и 5 и член 18, параграф 2; б) ако писмено уведоми другата страна за намерението си да свърже своята СТЕ с тази на трета страна в съответствие с член 18; в) ако писмено уведоми другата страна за намерението си да прекрати настоящото споразумение в съответствие с член 16.

2. Страната, която реши да суспендира член 4, параграф 1 от настоящото споразумение, уведомява писмено другата страна за решението си, като прилага към уведомлението обосновка за суспендирането. Решението да суспендира член 4, параграф 1 от настоящото споразумение се оповестява веднага след като е направено уведомление до другата страна.

3. Суспендирането на член 4, параграф 1 на настоящото споразумение може да е само временно. В случай, че член 4, параграф 1 бъде суспендиран съгласно параграф 1, буква а) от настоящия член, суспендирането приключва с разрешаването на спора съгласно член 14. В случай, че член 4, параграф 1 бъде суспендиран съгласно параграф 1, буква б) или буква в) от настоящия член, суспендирането е с продължителност 3 месеца. Страната може да реши да скъси или удължи продължителността на суспендирането.

4. По време на суспендирането не могат да се предават за отчитане квоти в СТЕ, от която те не произхождат. Всички други трансакции остават възможни.

5. В случай, че от момента на предаването на законодателното предложение до изтичането на срока по член 10, параграф 6 не е било поискано провеждане на обмен на мнения в Съвместния комитет съгласно член 10, параграф 3, или ако е бил проведен такъв обмен на мнения и Съвместният комитет е стигнал до заключение, че новото законодателство не засяга пряко критериите, никоя от страните не може да суспендира прилагането на член 4, параграф 1 на основание, че другата страна вече не изпълнява задължението си да спазва критериите, определени в приложение I.

Член 16

Прекратяване

1. Всяка от страните може по всяко време да прекрати настоящото споразумение чрез писмено уведомяване на другата страна, след като е проведена консултация в Съвместния комитет. Прекратяването поражда действие 6 месеца след като е направено уведомление до другата страна. Решението се оповестява след като е направено уведомление до другата страна.

2. В случай на неподновяване или премахване на СТЕ на някоя от страните настоящото споразумение автоматично се прекратява в последния ден на функциониране на въпросната СТЕ.

3. В случай на прекратяване страните постигат споразумение относно бъдещото използване и съхранение на информацията, която вече е била обменена между тях, с изключение на данните, съдържащи се в съответния регистър. Ако не бъде постигнато споразумение всяка от страните може да поиска заличаване на предоставената информация.







ГЛАВА IX

ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

Член 17

Изпълнение

1. Страните предприемат всички необходими мерки за осигуряване на изпълнение на своите задължения, в съответствие с настоящото споразумение, включително на решенията на Съвместния комитет.

2. Страните се въздържат от всяка мярка, която би могла да застраши постигането на целите на настоящото споразумение.

Член 18

Свързване с трети страни

1. Страните могат да преговарят с трета страна с оглед свързване на съответните им СТЕ.

2. В случай, че страна преговаря за свързване с трета страна, страната тя уведомява за това другата страна по настоящото споразумение и редовно да ѝ изпраща актуални данни за състоянието на преговорите.

3. Преди да се осъществи свързване на една от страните по настоящото споразумение с трета страна, другата страна по настоящото споразумение взема решение дали да приеме другото споразумение за свързване или да прекрати настоящото споразумение. В случай, че тя приеме другото споразумение за свързване, суспендирането на член 4, параграф 1 се прекратява.

4. При свързване с трета страна е възможно да бъдат преразгледани разпоредбите по настоящото споразумение.

Член 19

Приложения

Приложенията към настоящото споразумение са неразделна част от него.

Член 20

Езици

Настоящото споразумение е съставено в два еднообразни екземпляра на английски, български, гръцки, датски, естонски, испански, италиански, латвийски, литовски, малтийски, немски, нидерландски, полски, португалски, румънски, словашки, словенски, унгарски, фински, френски, хърватски, чешки и шведски език, като всички текстове са еднакво автентични.

Член 21

Ратифициране и влизане в сила

1. Без да се засяга член 16, настоящото споразумение се сключва за неопределен срок.

2. Настоящото споразумение подлежи на ратифициране или одобрение от страните съгласно техните съответни вътрешни процедури.

3. Страните разменят своите инструменти за ратифициране или одобрение само след като счетат, че са изпълнени всички условия за свързването, определени в настоящото споразумение.

4. Настоящото споразумение влиза в сила на следващия 1 януари в годината след размяната на инструментите за ратифициране или одобрение на страните.

5. Влизането в сила на член 4, параграф 6 е обусловено от влизането в сила и за двете страни на изменението от Доха на Протокола от Киото, прието на 8-та среща на страните (Решение 1/CMP.8; втория период на задължения).

Член 22

Временно прилагане

Преди влизането в сила на настоящото споразумение членове 11 — 13 от него се прилагат временно от датата на неговото подписване.

Съставено в Берн на двадесет и трети ноември две хиляди и седемнадесета година.

Hecho en Berna el veintitrés de noviembre del año dos mil diecisiete.

V Bernu dne dvacátého třetího listopadu dva tisíce sedmnáct.

Udfærdiget i Bern, den treogtyvende november to tusind og sytten.

Geschehen zu Bern am dreiundzwanzigsten November zweitausendsiebzehn.

Kahe tuhande seitsmeteistkümnenda aasta novembrikuu kahekümne kolmandal päeval Bernis.

Έγινε στη Βέρνη, στις είκοσι τρεις Νοεμβρίου δύο χιλιάδες δεκαεπτά.

Done at Bern on the twenty third day of November in the year two thousand and seventeen.

Fait à Berne, le vingt-trois novembre deux mille dix-sept.

Sastavljeno u Bernu dvadeset trećeg studenoga dvije tisuće sedamnaeste.

Fatto a Berna addì ventitré novembre duemiladiciassette.

Bernē, divi tūkstoši septiņpadsmitā gada divdesmit trešajā novembrī.

Sudarytas Berne du tūkstančiai septynioliktų metų lapkričio dvidešimt trečią dieną.

Kelt Bernben, a kétezer-tizenhetedik év november havának huszonharmadik napján.

Magħmul f'Bern fit-tlieta u għoxrin jum ta' Novembru tas-sena elfejn u sbatax.

Gedaan te Bern, drieëntwintig november tweeduizend zeventien.

Sporządzono w Bernie w dniu dwudziestego trzeciego listopada dwa tysiące siedemnastego roku.

Feito em Berna aos vinte e três dias do mês de novembro de dois mil e dezassete.

Întocmit la Berna la douăzeci și trei noiembrie două mii șaptesprezece.

V Berne dvadsiateho tretieho novembra dvetisíc sedemnásť.

V Bernu, triindvajsetega novembra dva tisoč sedemnajst.

Tehty Bernissä kahdentenakymmenentenäkolmantena päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattaseitsemäntoista.

Utfärdat i Bern den tjugotredje november tjugohundrasjutton.

За Европейския съюз

Рог la Unión Europea

Za Evropskou unii

For Den Europæiske Union

Für die Europäische Union

Euroopa Liidu nimel

Για την Ευρωπαϊκή Ένωση

For the European Union

Pour l'Union européenne

Za Europsku uniju

Per l'Unione europea

Eiropas Savienības vārdā –

Europos Sąjungos vardu

Az Európai Unió részéről

Għall-Unjoni Ewropea

Voor de Europese Unie

W imieniu Unii Europejskiej

Pela União Europeia

Pentru Uniunea Europeană

Za Európsku úniu

Za Evropsko unijo

Euroopan unionin puolesta

För Europeiska unionen

За Конфедерация Швейцария

Por la Confederación Suiza

Za Švýcarskou konfederaci

For Det Schweiziske Forbund

Für die Schweizerische Eidgenossenschaft

Šveitsi Konföderatsiooni nimel

Για την Ελβετική Συνομοσπονδία

For the Swiss Confederation

Pour la Confédération suisse

Za Švicarsku Konfederaciju

Per la Confederazione Svizzera

Šveices Konfederācijas vārdā –

Šveicarijos Konfederacijos vardu

A Svájci Államszövetség részéről

Għall-Konfederazzjoni Svizzera

Voor de Zwitserse Bondsstaat

W imieniu Konfederacji Szwajcarskiej

Pela Confederação Suíça

Pentru Confederația Elvețiană

Za Švajčiarsku konfederáciu

Za Švicarsko konfederacijo

Sveitsin valaliiton puolesta

För Schweiziska edsförbundet

▼M1

ПРИЛОЖЕНИЕ I

ОСНОВНИ КРИТЕРИИ

А. Основни критерии за стационарни инсталации

Този раздел се преразглежда в съответствие с член 13, параграф 7 от настоящото споразумение с оглед запазване на сегашната съвместимост между СТЕ на ЕС и СТЕ на Швейцария за периода на търгуване 2021 г.—2030 г., както е предложено от правителството на Швейцария. При преразглеждане на настоящия раздел Съвместният комитет осигурява като минимум запазване на целостта на съответните ангажименти за намаляване на вътрешните емисии на страните, както и целостта и правилното функциониране на техните пазари на въглеродни емисии. Изместването на въглеродни емисии и нарушаването на конкуренцията между свързаните системи се избягват.







Основни критерии В СТЕ на ЕС В СТЕ на Швейцария 1. Задължителен характер на участието в СТЕ Участието в СТЕ е задължително за инсталациите, които извършват дейностите и изпускат парниковите газове (ПГ), посочени по-долу. Участието в СТЕ е задължително за инсталациите, които извършват дейностите и изпускат ПГ, посочени по-долу. 2. Като минимум СТЕ обхваща дейностите, посочени в: — приложение I към Директива 2003/87/ЕО в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. — член 40, параграф 1 и приложение 6 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 3. Като минимум СТЕ обхваща ПГ, посочени в: — приложение II към Директива 2003/87/ЕО в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. — член 1, параграф 1 от Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 4. Необходимо е да бъде определен лимит за СТЕ, който да е поне толкова стриктен, колкото посочения в: — членове 9 и 9а от Директива 2003/87/ЕО в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. От 2021 г. коефициентът на линейно намаление от 1,74 % годишно ще се увеличи до 2,2 % годишно и ще се прилага за всички сектори в съответствие с Директива (ЕС) 2018/410 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. — член 18, параграфи 1 и 2 от Закона за CO2; — член 45, параграф 1 от Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Коефициентът на линейно намаление е 1,74 % годишно до 2020 г. 5. Механизъм за стабилност на пазара През 2015 г. ЕС създаде резерва за стабилност на пазара (Решение (ЕС) 2015/1814), чиято дейност беше допълнително обезпечена с разпоредбите на Директива (ЕС) 2018/410. — член 19, параграф 5 от Закона за CO2; — член 48 от Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. В законодателството на Швейцария е предвидена възможността за намаляване на обемите, предложени на търг, когато на пазара е налице значително увеличение на квотите поради икономически причини. Страните си сътрудничат с цел осигуряване на целесъобразен принос за стабилността на пазара. 6. Равнището на пазарен надзор на СТЕ е поне толкова стриктно, колкото е в: — Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. относно пазарите на финансови инструменти и за изменение на Директива 2002/92/ЕО и на Директива 2011/61/ЕС (ДПФИ II); — Федерален закон от 22 юни 2007 г. за швейцарския орган за надзор на финансовите пазари; — Федерален закон от 19 юни 2015 г. за инфраструктурата на финансовите пазари и за поведението на пазара за търговия с ценни книжа и деривати; — Регламент (ЕС) № 600/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. относно пазарите на финансови инструменти и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (РПФИ); — Регламент (ЕС) № 596/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. относно пазарната злоупотреба (Регламент относно пазарната злоупотреба) и за отмяна на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и директиви 2003/124/ЕО, 2003/125/ЕО и 2004/72/ЕО на Комисията (РПЗ); — Директива 2014/57/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. относно наказателноправните санкции за пазарна злоупотреба (Директива за пазарната злоупотреба) (НПС—ДПЗ); — Федерален закон от 15 юни 2018 г. за финансовите институции; — Федерален закон от 10 октомври 1997 г. относно борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. В нормативната уредба на Швейцария, свързана с финансовите пазари, правният характер на квотите за емисии не е дефиниран. По-специално квотите за емисии не са квалифицирани като ценни книжа в Закона за инфраструктурата на финансовите пазари, поради което те не се търгуват на регулираните места за търговия. Понеже квотите за емисии не се определят като ценни книжа, нормативната уредба на Швейцария относно ценните книжа не се прилага за извънборсовата търговия с квоти за емисии на вторичните пазари. — Директива (ЕС) 2015/849 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2015 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризма, за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Директива 2006/70/ЕО на Комисията (Директива срещу изпирането на пари) в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Договорите за деривати се считат за ценни книжа съгласно Закона за инфраструктурата на финансовите пазари. Тук се включват също така деривати, чийто базов инструмент са квоти за емисии. Извънборсово търгуваните деривати на квоти за емисии между нефинансови или финансови контрагенти са обхванати от разпоредбите на Закона за инфраструктурата на финансовите пазари. 7. Сътрудничество по отношение на пазарния надзор Страните сключват подходящи договорености за сътрудничество във връзка с пазарния надзор. Тези договорености за сътрудничество се отнасят до обмена на информация и изпълнението на задълженията, произтичащи от техния съответен режим за пазарен надзор. Страните информират Съвместния комитет за всички такива договорености. 8. Качествените ограничения за използване на международни кредити за намалени емисии са поне толкова стриктни, колкото са тези в: — членове 11а и 11б от Директива 2003/87/ЕО; — Регламент (ЕС) № 550/2011 на Комисията от 7 юни 2011 г. за определяне съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета на някои ограничения, приложими за използването на международни кредити за намалени емисии от проекти, отнасящи се за технологични газове; — член 58 от Регламент (ЕС) № 389/2013 на Комисията от 2 май 2013 г. за създаване на Регистър на ЕС съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и решения № 280/2004/ЕО и № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕС) № 920/2010 и (ЕС) № 1193/2011 на Комисията в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. — членове 5 и 6 от Закона за CO2; — член 4 и член 4а, параграф 1 и приложение 2 от Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 9. Количествените ограничения за използване на международни кредити за намалени емисии са поне толкова стриктни, колкото са тези в: — член 11а от Директива 2003/87/ЕО; — Регламент (ЕС) № 389/2013 на Комисията от 2 май 2013 г. за създаване на Регистър на ЕС съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и решения № 280/2004/ЕО и № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕС) № 920/2010 и (ЕС) № 1193/2011 на Комисията; — Регламент (ЕС) № 1123/2013 на Комисията от 8 ноември 2013 г. за определяне на права за международни кредити съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. В законодателството на Съюза от 2021 г. нататък не са предвидени права за използване на международни кредити за намалени емисии. — член 16, параграф 2 от Закона за CO2; — член 55б от Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. В тези разпоредби е предвидено само използването на международни кредити за намалени емисии в периода до 2020 г. 10. Количеството на безплатно разпределяните квоти се изчислява въз основа на параметри и корекционни коефициенти. Количеството на квотите, които се заделят за нови участници на пазара, е максимум пет процента от количеството на квотите за периода от 2013 г. до 2020 г. Квотите, които не се разпределят безплатно, се продават чрез търгове или се обявяват за невалидни. За тази цел СТЕ отговаря най-малко на следното: — членове 10, 10а, 10б и 10в от Директива 2003/87/ЕО; — Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 г. за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета; — член 18, параграф 3 и член 19, параграфи 2—6 от Закона за CO2; — член 45, параграф 2 и членове 46, 46а, 46б, 46в и 48 и приложение 9 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Безплатно разпределените квоти не надвишават равнищата на разпределените квоти за инсталации в СТЕ на ЕС. — Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета; — Решение (ЕС) 2017/126 на Комисията от 24 януари 2017 г. за изменение на Решение 2013/448/ЕС по отношение на установяването на единен коефициент за междусекторна корекция в съответствие с член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (изчисления за определяне на коефициент за междусекторна корекция в рамките на СТЕ на ЕС за периода 2013 г.—2020 г.); — Решение 2014/746/ЕС на Комисията от 27 октомври 2014 г. за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, за периода 2015—2019 година; — Директива (ЕС) 2018/410 на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2018 г. за изменение на Директива 2003/87/ЕО с цел засилване на разходоефективните намаления на емисии и на нисковъглеродните инвестиции (списък във връзка с изместването на въглеродни емисии за периода 2015 г.—2020 г.); — Делегиран регламент (ЕС) 2019/331 на Комисията от 19 декември 2018 г. за определяне на валидни за целия Съюз преходни правила за хармонизирано безплатно разпределяне на квоти за емисии в съответствие с член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета; — Делегирано решение (ЕС) 2019/708 на Комисията от 15 февруари 2019 г. за допълнение на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на определянето на отраслите и подотраслите, за които се счита, че са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии, за периода 2021—2030 година; — всеки коефициент за междусекторна корекция в рамките на СТЕ на ЕС за периода 2015 г.—2020 г. или 2026 г.—2030 г. в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 11. В СТЕ се предвиждат санкции, налагани при същите обстоятелства и в същите размери, както посочените в: — член 16 от Директива 2003/87/ЕО в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. — член 21 от Закона за CO2; — член 56 от Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 12. Мониторингът и докладването във връзка със СТЕ са поне толкова стриктни, колкото е посочено в: — член 14 и приложение IV към Директива 2003/87/ЕО; — Регламент (ЕС) № 601/2012 на Комисията от 21 юни 2012 г. относно мониторинга и докладването на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета; — Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/2066 на Комисията от 19 декември 2018 г. относно мониторинга и докладването на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за изменение на Регламент (ЕС) № 601/2012 на Комисията в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. — член 20 от Закона за CO2; — членове 50—53 и приложения 16 и 17 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 13. Проверката и акредитирането във връзка със СТЕ са поне толкова стриктни, колкото е посочено в: — член 15 и приложение V към Директива 2003/87/ЕО; — Регламент (ЕС) № 600/2012 на Комисията от 21 юни 2012 г. относно проверката на докладите за емисии на парникови газове и на докладите за тонкилометри и относно акредитацията на проверяващи органи съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета; — Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/2067 на Комисията от 19 декември 2018 г. за проверка на данните и за акредитация на проверяващите органи съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. — членове 51—54 от Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение.

Б. Основни критерии за въздухоплаването







Основни критерии За ЕС За Швейцария 1. Задължителен характер на участието в СТЕ Участието в СТЕ е задължително за въздухоплавателните дейности, отговарящи на посочените по-долу критерии. Участието в СТЕ е задължително за въздухоплавателните дейности, отговарящи на посочените по-долу критерии. 2. Обхват на въздухоплавателните дейности и ПГ и разпределяне на полетите и съответните им емисии в зависимост от принципа на отправната точка на полетите, както е предвидено в: — Директива 2003/87/ЕО, изменена с Регламент (ЕС) 2017/2392 на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2017 г., за да се въведе временна дерогация в прилагането по отношение на полетите до и от държави, с които не е постигнато споразумение по член 25 от Директива 2003/87/ЕО; — членове 17, 29, 35 и 56, както и приложение VII към Регламент (ЕС) № 389/2013 на Комисията от 2 май 2013 г. за създаване на Регистър на ЕС съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и решения № 280/2004/ЕО и № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕС) № 920/2010 и (ЕС) № 1193/2011 на Комисията в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 1. Обхват Полетите, които пристигат или заминават от летище, разположено на територията на Швейцария, с изключение на полетите, които заминават от летище, разположено на територията на ЕИП. В ЕТС на Швейцария могат да се прилагат всякакви временни дерогации по отношение на обхвата на СТЕ, като дерогациите по смисъла на член 28а от Директива 2003/87/ЕО, в съответствие с въведените в СТЕ на ЕС. Във връзка с въздухоплавателните действия се обхващат само емисиите на CO2. След 1 януари 2020 г. полетите от летище, разположено на територията на Европейското икономическо пространство (ЕИП), до летища, разположени на територията на Швейцария, се обхващат от СТЕ на ЕС, докато полетите от летища, разположени на територията на Швейцария, до летища, разположени на територията на ЕИП, се изключват от СТЕ на ЕС в съответствие с член 25а от Директива 2003/87/ЕО. 2. Ограничения на обхвата Посоченият в точка 1 общ обхват не включва: 1. полетите, извършвани единствено за транспортиране по официален повод на управляващ монарх и най-близките му/ѝ роднини, на държавни ръководители, правителствени ръководители и министри на държави, когато това е подкрепено от съответното указание за характера на полета в летателния план; 2. военните, митническите и полицейските полети; 3. полетите, свързани с издирване и спасяване, полетите за гасене на пожари, хуманитарните полети и полетите за оказване на спешна медицинска помощ; 4. полетите, извършвани изключително по правилата за визуални полети, както са формулирани в приложение 2 към Конвенцията от 7 декември 1944 г. за международното гражданско въздухоплаване; 5. полетите, завършващи на летището, от което е излетяло въздухоплавателното средство, и по време на които не са извършвани планирани междинни кацания; 6. тренировъчните полети, проведени изключително с цел получаване или запазване на свидетелство или на клас, когато става въпрос за летателен екипаж и това е подкрепено от съответната забележка в летателния план, при условие че полетът не служи за превоз на пътници и/или товари или за позициониране или превоз на въздухоплавателното средство; 7. полетите, изпълнявани изключително за целите на научноизследователска дейност; 8. полетите, извършвани изключително с цел проверка, изпитване или сертифициране на въздухоплавателното средство или на летателно или наземно оборудване; 9. полетите, извършвани от въздухоплавателни средства със сертифицирано максимално тегло при излитане, по-малко от 5 700 килограма; 10. полетите на търговски оператори на въздухоплавателни средства, чиито общи годишни емисии са по-малко от 10 000 тона в рамките на полетите в обхвата на СТЕ на Швейцария или които имат по-малко от 243 полета за период от три последователни четиримесечни периода в обхвата на СТЕ на Швейцария, ако тези оператори не попадат в обхвата на СТЕ на ЕС; 11. полетите на нетърговски оператори на въздухоплавателни средства в обхвата на СТЕ на Швейцария с общи годишни емисии под 1 000 тона съгласно съответната дерогация, прилагана в СТЕ на ЕС, ако тези оператори не попадат в обхвата на СТЕ на ЕС. Тези ограничения на обхвата са предвидени в: — член 16а от Закона за CO2; — член 46г и член 55, параграф 2 и приложение 13 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 3. Обмен на съответните данни относно прилагането на ограниченията на обхвата при въздухоплавателните дейности Двете страни си сътрудничат във връзка с прилагането на ограниченията на обхвата в СТЕ на Швейцария и в СТЕ на ЕС за търговски и нетърговски оператори в съответствие с настоящото приложение. По-специално двете страни осигуряват своевременно подаване на всички съответни данни, за да дадат възможност за правилно идентифициране на полетите и операторите на въздухоплавателни средства, попадащи в обхвата на СТЕ на Швейцария и на СТЕ на ЕС. 4. Лимит (общо количество на квотите, които да бъдат разпределени на операторите на въздухоплавателни средства) Член 3в от Директива 2003/87/ЕО в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Първоначалното разпределение на квоти съгласно член 3в от Директива 2003/87/ЕО е, както следва: — 15 % се продават на търг; — 3 % се заделят в специален резерв; — 82 % се разпределят безплатно. Разпределението на квоти беше изменено с Регламент (ЕС) № 421/2014, като предоставянето на безплатни квоти за емисии беше намалено пропорционално на намаляването на задължението за предаване на квоти (член 28а, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО). С Регламент (ЕС) 2017/2392 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение се удължава този подход до 2023 г. и се прилага коефициент на линейно намаление от 2,2 %, считано от 1 януари 2021 г. Този лимит е с подобна степен на стриктност като съответния лимит в СТЕ на ЕС, по-специално по отношение на процента на намаление между годините и периодите на търгуване. Квотите в лимита се разпределят, както следва: — 15 % се продават на търг; — 3 % се заделят в специален резерв; — 82 % се разпределят безплатно. Това разпределение може да се преразгледа в съответствие с членове 6 и 7 от настоящото споразумение. До 2020 г. количеството на квотите в рамките на лимита ще се изчислява отдолу-нагоре въз основа на количеството на безплатните квоти в съответствие с горепосоченото разпределение на квотите в лимита. Всякакви евентуални временни дерогации по отношение на обхвата на СТЕ налагат съответно пропорционално коригиране на разпределяните количества квоти. След 2021 г. количеството на квотите в рамките на лимита се определя въз основа на лимита от 2020 г., като се взема предвид възможен процент за намаление в съответствие със СТЕ на ЕС. Това е предвидено в: — член 18 от Закона за CO2; — член 46д и приложение 15 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 5. Разпределяне на квоти за емисии от въздухоплаването чрез тръжна продажба на квоти — член 3г и член 28а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Тръжната продажба на швейцарските квоти за емисии, подлежащи на тръжна продажба, се провежда от швейцарския компетентен орган. Правата върху приходите от тръжната продажба на швейцарските квоти са на Швейцария. Това е предвидено в: — член 19а, параграфи 2 и 4 от Закона за CO2; — член 48 и приложение 15 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 6. Специален резерв за определени оператори на въздухоплавателни средства — член 3е от Директива 2003/87/ЕО в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Квотите се заделят в специален резерв за нови участници на пазара и бързорастящи оператори, с изключение на периода до 2020 г., за който Швейцария няма да има специален резерв, като се има предвид че референтната година за набиране на данни за швейцарските въздухоплавателни дейности е 2018 г. Този специален резерв е предвиден в: — член 18, параграф 3 от Закона за CO2; — член 46д и приложение 15 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 7. Параметър за безплатно разпределяне на квоти на операторите на въздухоплавателни средства — член 3д от Директива 2003/87/ЕО в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Годишният параметър е 0,000642186914222035 квоти на тонкилометър. Параметърът не надхвърля този в СТЕ на ЕС. До 2020 г. годишният параметър е 0,000642186914222035 квоти за тонкилометър. Този параметър е предвиден в: — член 46е, параграфи 1 и 2 и приложение 15 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 8. Безплатно разпределяне на квоти за емисии на операторите на въздухоплавателни средства — член 3д от Директива 2003/87/ЕО в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Корекциите на количествата издавани квоти се правят в съответствие с член 25а от Директива 2003/87/ЕО пропорционално на съответните задължения за докладване и предаване на квоти, произтичащи от действащия обхват по СТЕ на ЕС върху полетите между ЕИП и Швейцария. Броят на квотите за емисии, разпределяни безплатно на операторите на въздухоплавателни средства, се изчислява чрез умножаване на реализираните тонкилометри през референтната година по приложимия параметър. Това е предвидено в: — член 19а, параграфи 3 и 4 от Закона за CO2; — член 46е, параграфи 1 и 2 и приложение 15 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 9. Качествените ограничения за използване на международни кредити за намалени емисии са поне толкова стриктни, колкото са тези в: — членове 11а и 11б от Директива 2003/87/ЕО; — Регламент (ЕС) № 389/2013 на Комисията от 2 май 2013 г. за създаване на Регистър на ЕС съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и решения № 280/2004/ЕО и № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕС) № 920/2010 и (ЕС) № 1193/2011 на Комисията в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. — членове 5 и 6 от Закона за CO2; — член 4 и член 4а, параграф 1 и приложение 2 от Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 10. Количествени ограничения за използването на международни кредити за намалени емисии — член 11а от Директива 2003/87/ЕО; — Регламент (ЕС) № 389/2013 на Комисията от 2 май 2013 г. за създаване на Регистър на ЕС съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и решения № 280/2004/ЕО и № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕС) № 920/2010 и (ЕС) № 1193/2011 на Комисията; — Регламент (ЕС) № 1123/2013 на Комисията от 8 ноември 2013 г. за определяне на права за международни кредити съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Използването на международни кредити е равно на 1,5 % от проверените емисии за периода до 2020 г. Това е предвидено в: — член 55г от Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 11. Набиране на данни за тонкилометрите през референтната година — член 3д от Директива 2003/87/ЕО в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Без да засяга разпоредбата по-долу, набирането на данни за тонкилометрите се прави по същото време и със същите методи, както набирането на данни за тонкилометрите за нуждите на СТЕ на ЕС. До 2020 г. и в съответствие с Наредбата относно набирането на данни за тонкилометрите и изготвянето на мониторингови планове във връзка с разстоянията, изминати от въздухоплавателните средства, в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение, референтната година за набиране на данни за швейцарските въздухоплавателни дейности е 2018 г. Това е предвидено в: — член 19а, параграфи 3 и 4 от Закона за CO2; — Наредба относно набирането на данни за тонкилометрите и изготвянето на мониторингови планове във връзка с разстоянията, изминати от въздухоплавателните средства, в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 12. Мониторинг и докладване — член 14 и приложение IV към Директива 2003/87/ЕО; — Регламент (ЕС) № 601/2012 на Комисията от 21 юни 2012 г. относно мониторинга и докладването на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета; — Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/2066 на Комисията от 19 декември 2018 г. относно мониторинга и докладването на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за изменение на Регламент (ЕС) № 601/2012 на Комисията; Разпоредбите относно мониторинга и докладването са със същата степен на стриктност като тези в СТЕ на ЕС. Това е предвидено в: — член 20 от Закона за CO2; — членове 50—52 и приложения 16 и 17 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. — Делегиран регламент (ЕС) 2019/1603 на Комисията от 18 юли 2019 г. за допълване на Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на мерките, приети от Международната организация за гражданско въздухоплаване, за мониторинг, докладване и проверка на емисии от въздухоплаването с цел прилагане на глобална, основана на пазара мярка, в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 13. Проверка и акредитация — член 15 и приложение V към Директива 2003/87/ЕО; — Регламент (ЕС) № 600/2012 на Комисията от 21 юни 2012 г. относно проверката на докладите за емисии на парникови газове и на докладите за тонкилометри и относно акредитацията на проверяващи органи съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета; Разпоредбите относно проверката и акредитацията са със същата степен на стриктност като тези в СТЕ на ЕС. Това е предвидено в: — член 52, параграфи 4 и 5 и приложение 18 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. — Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/2067 на Комисията от 19 декември 2018 г. за проверка на данните и за акредитация на проверяващите органи съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 14. Администриране Прилагат се критериите, посочени в член 18а от Директива 2003/87/ЕО. За тази цел и в съответствие с член 25а от Директива 2003/87/ЕО Швейцария се счита за администрираща държава членка, що се отнася до разпределяне на администрирането на оператори на въздухоплавателни средства на Швейцария и на държави — членки на ЕС (ЕИП). В съответствие с Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение Швейцария отговаря за администрирането на следните оператори на въздухоплавателни средства: — операторите, имащи валиден лиценз за въздухоплавателна дейност, издаден от Швейцария, или — операторите с най-големи предвидени разпределени въздухоплавателни емисии в Швейцария в рамките на свързаните СТЕ. Съгласно член 25а от Директива 2003/87/ЕО компетентните органи на държавите — членки на ЕС (ЕИП), носят отговорност за всички задачи във връзка с администрирането на разпределените им оператори на въздухоплавателни средства, включително и задачите във връзка със СТЕ на Швейцария (например получаването на проверените доклади за емисиите, обхващащи въздухоплавателните дейности както в ЕС, така и в Швейцария, разпределянето, издаването и прехвърлянето на квоти за емисии, спазването на изискванията и правоприлагането). Европейската комисия съгласува двустранно със швейцарските компетентни органи предаването на съответната документация и информация. Швейцарските компетентни органи отговарят за всички задачи във връзка с администрирането на разпределените на Швейцария оператори на въздухоплавателни средства, включително и задачите във връзка със СТЕ на ЕС (например получаването на проверените доклади за емисиите, обхващащи въздухоплавателните дейности както в ЕС, така и в Швейцария, разпределянето, издаването и прехвърлянето на квоти за емисии, спазването на изискванията и правоприлагането). Швейцарските компетентни органи съгласуват двустранно с Европейската комисия предаването на съответната документация и информация. По-специално Европейската комисия гарантира да се прехвърли на оператори на въздухоплавателни средства, администрирани от Швейцария, количеството безплатно разпределени квоти от квотите за емисии на ЕС. В случай на двустранно споразумение относно администрирането на полети, извършвани с използване на летище EuroAirport Базел-Мюлуз-Фрайбург, което не предполага изменение на Директива 2003/87/ЕО, Европейската комисия улеснява, доколкото е необходимо, прилагането на такова споразумение, стига това да не води до двойно отчитане. По-специално швейцарските компетентни органи прехвърлят на операторите на въздухоплавателни средства, администрирани от държави — членки на ЕС (ЕИП), количеството безплатно разпределени швейцарски квоти за емисии. Това е предвидено в: — член 39, параграф 1а от Закона за CO2; — Член 46г и приложение 14 към Наредбата за CO2 в сила към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. 15. Предаване на квоти При оценка на съответствието на операторите на въздухоплавателни средства въз основа на количеството предадени квоти, компетентните органи на държавите — членки на ЕС (ЕИО), на първо място вземат предвид емисиите, обхванати от СТЕ на Швейцария, и използват останалото количество предадени квоти при вземане предвид на емисиите, обхванати от СТЕ на ЕС. При оценка на съответствието на операторите на въздухоплавателни средства въз основа на количеството предадени квоти, компетентните органи на Швейцария на първо място вземат предвид емисиите, обхванати от СТЕ на ЕС, и използват останалото количество предадени квоти при вземане предвид на емисиите, обхванати от СТЕ на Швейцария. 16. Правоприлагане Страните прилагат разпоредбите на своите СТЕ по отношение на операторите на въздухоплавателни средства, които не изпълняват задълженията си в съответната СТЕ, независимо дали съответният оператор се администрира от компетентен орган на ЕС (ЕИП) или от швейцарски компетентен орган, в случай че правоприлагането от администриращия орган по отношение на този оператор изисква допълнително действие. 17. Административно разпределяне на операторите на въздухоплавателни средства В съответствие с член 25а от Директива 2003/87/ЕО в списъка на операторите на въздухоплавателни средства, публикуван от Европейската комисия в съответствие с член 18а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, се посочва за всеки оператор на въздухоплавателни средства коя е администриращата държава, включително Швейцария. ►M2 Операторите на въздухоплавателни средства, които са разпределени за пръв път на Швейцария след влизането в сила на настоящото споразумение, се администрират от Швейцария с начална дата след 30 април от годината на разпределяне и след като временната връзка между регистрите започне да функционира. ◄ Двете страни си сътрудничат за споделяне на съответната документация и информация. Разпределянето на даден оператор на въздухоплавателни средства не засяга обхващането на този оператор на въздухоплавателни средства от съответната СТЕ (т.е. оператор в обхвата на СТЕ на ЕС и администриран от швейцарския компетентен орган има същата степен на задължения в рамките на СТЕ на ЕС, както в рамките на СТЕ на Швейцария, и обратното). 18. Условия и ред за прилагането Всякакви допълнителни условия и ред, необходими за организацията на работата и сътрудничеството в рамките на обслужване на едно гише на титуляри на партиди за въздухоплавателни квоти за емисии, се разработват и приемат от Съвместния комитет след подписване на настоящото споразумение в съответствие с членове 12, 13 и 22 от настоящото споразумение. Те се прилагат от датата, на която настоящото споразумение се прилага. 19. Съдействие от Евроконтрол Във връзка с клаузите за въздухоплаването от настоящото споразумение Европейската комисия включва Швейцария в мандата, даден на Евроконтрол, по отношение на СТЕ на ЕС.

В. Основни критерии за регистрите

СТЕ на всяка от страните включва регистър и дневник на трансакциите, които са в съответствие със следните основни критерии във връзка с механизмите и процедурите за сигурност, както и във връзка с откриването и управлението на партиди.

Основни критерии във връзка с механизмите и процедурите за сигурност

В регистрите и дневниците на трансакциите са защитени поверителността, целостта, наличието и автентичността на съхранените в системата данни. За тази цел страните прилагат следните механизми за сигурност:







Основни критерии За достъп до партидите се изисква да има двуфакторен механизъм за идентификация на всички потребители, имащи достъп до съответната партида. Изисква се механизъм за подписване на трансакциите както при тяхното иницииране, така и при одобряването им. Кодът за потвърждение се изпраща на потребителите по различен от обичайния канал за връзка. Всяка от изброените по-долу операции се инициира от едно лице и се одобрява от друго лице (принцип на 4-те очи): — всички извършвани от администратор операции, освен ако са в сила обосновани изключения съгласно Техническите стандарти за свързването (LTS); — всички прехвърляния на единици, освен ако с алтернативна мярка се постига същото равнище на сигурност. Създава се система за уведомления, която да предупреждава потребителите при извършване на операции с техните партиди и наличности. Прилага се минимален 24-часов интервал между инициирането на прехвърляне и неговото изпълнение, така че всички потребители да получат информация и да могат да спрат прехвърляне, за което се подозира, че е незаконно. Швейцарският администратор и централният администратор на Съюза предприемат стъпки за информиране на потребителите за техните отговорности във връзка със сигурността на системите им (напр. персонални компютри, мрежи) и във връзка с боравенето с данни/работата в интернет. Що се отнася до квотите, емисиите за 2020 г. могат да бъдат обхванати само от квоти, издадени през периода 2013 г.—2020 г.

Основни критерии във връзка с откриването и управлението на партиди







Основни критерии Откриване на партида на оператор/партида за отпуснати квоти на оператор Заявлението на оператор или компетентен орган с искане за откриване на партида на оператор/партида за отпуснати квоти на оператор се представя пред националния администратор (в случая на Швейцария — Федералната служба по околната среда, FOEN). Заявлението съдържа достатъчно информация за идентифициране на инсталацията, попадаща в обхвата на СТЕ, както и подходящ идентификатор (ID) на инсталацията. Откриване на партида на оператор на въздухоплавателни средства/партида за отпуснати квоти на оператор на въздухоплавателни средства Всеки оператор на въздухоплавателни средства, попадащ в обхвата на СТЕ на Швейцария и/или на СТЕ на ЕС, има една партида на оператор на въздухоплавателни средства/партида за отпуснати квоти на оператор на въздухоплавателни средства. Този вид партиди на администрираните от швейцарския компетентен орган оператори на въздухоплавателни средства се поддържа в швейцарския регистър. Заявлението от оператора на въздухоплавателни средства или негов упълномощен представител се представя пред националния администратор (в случая на Швейцария — FOEN) в рамките на 30 работни дни от одобрението на мониторинговия план на оператора на въздухоплавателни средства или от неговото прехвърляне от държава — членка на ЕС, на швейцарските власти. Заявлението съдържа уникалния код (уникалните кодове) на въздухоплавателните средства, които се експлоатират от заявителя и попадат в СТЕ на Швейцария и/или на СТЕ на ЕС. Откриване на лична партида/лична партида за отпуснати квоти Заявлението за откриване на лична партида/лична партида за отпуснати квоти се представя пред националния администратор (в случая на Швейцария — FOEN). То съдържа достатъчна информация за идентифициране на титуляря на партидата/заявителя и включва най-малко следното: — за физически лица: доказателство за самоличността и данни за връзка; — за юридически лица: — — копие от търговския регистър или — документите за учредяване на юридическото лице и документ, доказващ регистрацията на юридическото лице, — свидетелство за съдимост на физическото лице, а за юридическо лице — свидетелство за съдимост на неговите директори. Упълномощени представители/представители по партидата За всяка партида има поне един упълномощен представител/представител по партидата, определен от бъдещия титуляр на партидата. Упълномощените представители/представителите по партидата инициират трансакции и други процеси от името на титуляря на партидата. При определяне на упълномощения представител/представителя по партидата се предоставя следната информация за упълномощения представител/представителя по партидата: — име и данни за връзка, — документ за самоличност, — свидетелство за съдимост. Проверка на документите Всяко копие на документ, представено като доказателство при откриване на лична партида/лична партида за отпуснати квоти или при определяне на упълномощен представител/представител по партида, трябва да е заверено като копие, което е вярно с оригинала. Копията на документи, издадени извън държавата, изискваща копието, трябва да бъдат легализирани. Датата на заверка или легализиране, ако е необходимо, не трябва да предхожда с повече от три месеца датата на заявлението. Отказ за откриване или актуализиране на партида или за определяне на упълномощен представител/представител по партида Националният администратор (в случая на Швейцария — FOEN) може да откаже да открие или да актуализира партида или да определи упълномощен представител/представител по партида, при условие че отказът е разумен и обоснован. Отказът се обосновава най-малко с едно от следните основания: — предоставените информация и документи са непълни, неактуални или неточни поради друга причина или фалшиви, — евентуалният представител е обект на разследване или е бил осъден през предходните пет години за измама, включваща квоти или единици по Протокола от Киото, пране на пари, финансиране на тероризъм или други тежки престъпления, за които партидата може да се използва като инструмент, — основания съгласно националното право или правото на Съюза. Редовен преглед на информацията относно партидите Титулярите на партиди незабавно докладват на националния администратор (в случая на Швейцария — FOEN) за всяка промяна в данните за партидата или потребителя, като това се придружава от своевременно изпращане на информация съгласно изискванията на националния администратор, отговарящ за одобряване на актуализацията на съответната партида. Поне веднъж на всеки три години националният администратор проверява дали информацията, представена във връзка с дадена партида, продължава да е пълна, актуална, точна и достоверна, и при необходимост изисква от титуляря на партидата уведомление за настъпили промени. Преустановяване на достъпа до партида Достъпът до партиди може да бъде преустановен в случай на нарушение на която да е разпоредба на член 3 от настоящото споразумение относно регистрите или в случай на висящо разследване на възможно нарушение на тези разпоредби. Поверителност и предоставяне на информация Информацията, включително наличностите по всички партиди, всички извършени трансакции, уникалният идентификационен код на квотите и уникалната числова стойност на серийния номер на единиците по Протокола от Киото, които се притежават или са засегнати от трансакция и се съдържат в дневника на ЕС на трансакциите (EUTL) или в швейцарския допълнителен дневник на трансакциите (SSTL), в регистъра на Съюза, в швейцарския регистър и във всеки друг регистър на страна по Протокола от Киото, се счита за поверителна. При поискване такава поверителна информация може да бъде предоставена на съответните публични органи, ако искането има легитимна цел и е обосновано, необходимо и пропорционално за целите на разследване, разкриване, наказателно преследване, данъчно администриране, правоприлагане, одитиране и финансов надзор за предотвратяване и борба срещу измамите, прането на пари, финансирането на тероризъм, други сериозни престъпления, манипулиране на пазара или други нарушения на правото на Съюза или националното законодателство на държава — членка на ЕИП, или на Швейцария, както и за осигуряване на доброто функциониране на СТЕ на ЕС и на СТЕ на Швейцария.

Г. Основни критерии за тръжните платформи и тръжните дейности

Организациите, провеждащи търгове за квоти в СТЕ на страните, отговарят на посочените по-долу основни критерии и провеждат търговете в съответствие с тези основни критерии.







Основни критерии 1. Организацията, която провежда търга, се избира чрез процес, осигуряващ прозрачност, пропорционалност, равно третиране, недискриминация и конкуренция между различните потенциални тръжни платформи, въз основа на законодателството на Съюза или националното законодателство в областта на обществените поръчки. 2. Провеждащата търга организация е оправомощена за такава дейност и разполага с необходимите гаранции за извършване на действията си; тези гаранции включват, наред с другото, както механизми за идентифициране и справяне с потенциалните отрицателни последици от евентуални конфликти на интереси и с рисковете, на които е изложен пазарът, така и прозрачни и недискреционни правила и процедури за обективно и надлежно провеждане на търговете и достатъчни финансови ресурси за улесняване на правилното функциониране. 3. Достъпът до търговете подлежи на минимални изисквания за адекватни надлежни проверки на клиентите, за да се осигури, че участниците няма да навредят на провеждането на търговете. 4. Тръжният процес е предсказуем, по-специално по отношение на времето и последователността на продажбите, както и на прогнозните количества предлагани квоти. Основните елементи на метода за тръжна продажба, включително графика, датите и прогнозните количества продавани квоти, се публикуват на уебсайта на организацията, натоварена с тръжната продажба, поне един месец преди да започне търгът. Всяка значима корекция също се обявява предварително, колкото е възможно по-рано. 5. Тръжната продажба на квотите се извършва с цел да се сведе до минимум евентуалното въздействие върху СТЕ на всяка от страните. Организацията, натоварена с провеждане на търговете, предприема необходимото, за да няма значително отклонение на клиринговите цени от съответната цена на квотите на вторичния пазар по време на тръжния период, което би показало несъвършенство на търговете. Методиката за определяне на това отклонение следва да бъде съобщена на компетентните органи, които упражняват надзорни функции на пазара. 6. Цялата неповерителна информация във връзка с търговете, включително цялата нормативна уредба, указанията и формулярите, се публикува по открит и прозрачен начин. Резултатите от всеки проведен търг се публикуват веднага когато това е разумно осъществимо и включват съответната неповерителна информация. Поне веднъж годишно се публикуват доклади за резултатите от търговете. 7. Тръжната продажба на квоти подлежи на адекватни правила и процедури за намаляване на риска от антиконкурентно поведение, пазарна злоупотреба, пране на пари и финансиране на тероризъм във връзка с търговете. Доколкото това е възможно, тези правила и процедури са не по-малко стриктни от приложимите правила и процедури по отношение на финансовите пазари в съответната правна уредба на страните. По-специално организацията, която провежда търговете, носи отговорност за въвеждане на мерки, процедури и процеси, осигуряващи честността на търговете. Тя също така упражнява мониторинг върху поведението на пазарните участници и уведомява компетентните публични органи в случай на антиконкурентно поведение, пазарна злоупотреба, пране на пари или финансиране на тероризъм. 8. Провеждащата търговете организация и тръжната продажба на квоти са обект на адекватен надзор от страна на компетентните органи. Определените за тази цел компетентни органи имат необходимите правни компетенции и технически механизми за осъществяване на надзор върху: — организационната уредба и поведението на операторите на тръжни платформи; — организационната уредба и поведението на професионалните посредници, действащи от името на клиенти; — поведението и трансакциите на пазарните участници, за да се предотвратява злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара; — трансакциите на пазарните участниците, за да се предотвратява прането на пари и финансирането на тероризъм. Доколкото е възможно, надзорът е не по-малко стриктен от надзора върху финансовите пазари съгласно съответната правна уредба на страните.

Швейцария се стреми да използва частна организация за тръжната продажба на своите квоти в съответствие с правилата за обществените поръчки.

Докато бъде сключен договор с такава организация и ако броят на квотите, подлежащи на тръжна продажба в дадена година, е под съответен фиксиран праг, Швейцария може да продължи да използва действащия механизъм за тръжна продажба, а именно провеждане на търгове от FOEN, при спазване на следните условия:

1. прагът възлиза на 1 000 000 квоти, включително квотите, подлежащи на тръжна продажба за въздухоплавателни дейности;

2. прилагат се основните критерии по точки 1—8, с изключение на критерии 1 и 2, докато последното изречение от критерий 5 и критерии 7 и 8 се прилагат само за FOEN, доколкото това е възможно.

Основният критерий 3 се прилага заедно със следната разпоредба: достъпът за офериране на търгове за швейцарски квоти в съответствие с разпоредбите за тръжна продажба, които са били в сила към момента на подписване на настоящото споразумение, се гарантира за всички субекти в ЕИП, които се допускат да оферират на търговете в Съюза.

Швейцария може да оправомощава за провеждане на търгове организации, които се намират в ЕИП.

ПРИЛОЖЕНИЕ II

ТЕХНИЧЕСКИ СТАНДАРТИ ЗА СВЪРЗВАНЕТО

За да се приведе в действие свързването на СТЕ на ЕС със СТЕ на Швейцария, през май 2020 г. или възможно най-скоро след това се въвежда временно решение. Страните си сътрудничат, за да заменят възможно най-скоро това временно решение с постоянна връзка между регистрите.

В Техническите стандарти за свързването (LTS) се посочват:

— архитектурата на комуникационната връзка;

— сигурността на преноса на данни;

— списъкът на функциите (трансакции, съгласуване и др.);

— дефинирането на уебуслугите;

— изискванията за записване на данните;

— работните разпоредби (помощен център, подпомагане);

— планът за задействане на комуникационната връзка и процедурата за изпитване;

— процедурата за изпитване на сигурността.

В LTS е посочено, че администраторите трябва да предприемат всички разумно възможни стъпки за гарантиране, че швейцарският допълнителен дневник на трансакциите (SSTL), дневникът на ЕС на трансакциите (EUTL) и връзката са в работно състояние 24 часа в денонощието и 7 дни в седмицата и че прекъсванията на функционирането на SSTL, на EUTL и на връзката се свеждат до минимум.

▼M2

В LTS трябва да е посочено, че комуникациите между SSTL и EUTL се състоят от защитен обмен на съобщения за уебуслуги на базата на посочените по-долу технологии ( 1 ) или еквивалентни на тях:

— уебуслуги с използване на Simple Object Access Protocol (SOAP, протокол за обмен на структурирана информация в компютърни мрежи);

— базирана на хардуер виртуална частна мрежа (VPN);

— XML (Разширяем маркиращ език);

— електронен подпис; както и

— времеви мрежови протоколи.

▼M1

В LTS са определени допълнителни изисквания за сигурност на швейцарския регистър, SSTL, регистъра на Съюза и EUTL и те се документират в „план за управление по отношение на сигурността“. По-специално в LTS се посочва, че:

— ако съществува съмнение, че сигурността на швейцарския регистър, SSTL, регистъра на Съюза или EUTL е компрометирана, двете страни незабавно се информират взаимно и преустановяват връзката между SSTL и EUTL;

— при нарушение на сигурността страните се задължават незабавно да си обменят информацията. Доколкото има подробна техническа информация, в срок от 24 часа след нарушаване на сигурността администраторът на швейцарския регистър и централният администратор на Съюза си обменят доклад, описващ инцидента (дата, причина, последици, предприети мерки).

Процедурата за изпитване на сигурността, която е определена в LTS, се изпълнява преди установяване на комуникационната връзка между SSTL и EUTL, както и когато е необходима нова версия или вариант на SSTL или EUTL.

В допълнение към работната среда в LTS са предвидени две изпитвателни среди: изпитвателна среда за разработване и изпитвателна среда за приемане.

Страните предоставят доказателства посредством администратора на швейцарския регистър и централния администратор на Съюза, че през предходните дванадесет месеца е направена независима оценка на сигурността на техните системи в съответствие с изискванията за сигурност, определени в LTS. Изпитването на сигурността, и по-специално изпитването за проникване, се извършва върху всички значими нови варианти на софтуера в съответствие с изискванията за сигурност, определени в LTS. Изпитването за проникване не се извършва от разработчика на софтуера или от подизпълнител на разработчика на софтуера.

▼B

ПРИЛОЖЕНИЕ III

СТЕПЕНИ НА ЧУВСТВИТЕЛНОСТ И УКАЗАНИЯ ЗА БОРАВЕНЕ С ИНФОРМАЦИЯТА

Страните използват следните степени на чувствителност за идентифициране на чувствителна информация, с която боравят и която обменят в рамките на настоящото споразумение:

— Информация за СТЕ с ограничение на достъпа (ETS Limited)

— Чувствителна информация за СТЕ (ETS Sensitive)

— Информация за СТЕ с критично значение (ETS Critical)

Информацията, обозначена като „ETS Critical“ е по-чувствителна от информацията, обозначена като „ETS Sensitive“, която от своя страна е по-чувствителна от информацията, обозначена като „ETS Limited“.

Страните се споразумяват да разработят инструкции за боравенето с информация въз основа на съществуващата политика на Съюза за класифициране на свързана със СТЕ информация, както и въз основа на Наредбата за защита на информация (IPO) и на Федералния закон за защита на данните (FADP) на Швейцария. Тези инструкции за боравене с информация се предоставят за одобрение на Съвместния комитет. След като инструкциите бъдат одобрени, с цялата информация се борави съгласно нейната степен на чувствителност, в съответствие с посочените инструкции.

В случай на различие между оценките на страните за степента на чувствителност се прилага по-високата степен на чувствителност.

Законодателството на всяка от страните трябва да включва еквивалентни основни изисквания за сигурност за посочените по-долу стъпки при боравенето с информация, като се отчитат степените на чувствителност във връзка със СТЕ:

— Генериране на документ — Ресурси — Степен на чувствителност

— Съхранение — Електронен документ в мрежа — Електронен документ в локална среда — Физически документ

— Електронно предаване — Телефон и мобилен телефон — Факс — Имейл — Предаване на данни

— Физическо предаване — Устно — Лично връчване — По пощата

— Използване — Обработка с информационно-технологични приложения — Отпечатване — Копиране — Отстраняване от постоянно местоположение

— Управление на информацията — Периодично оценяване на класификацията и получателите — Архивиране — Изтриване и унищожаване

ПРИЛОЖЕНИЕ IV

ДЕФИНИРАНЕ НА СТЕПЕНИТЕ НА ЧУВСТВИТЕЛНОСТ НА ИНФОРМАЦИЯТА ВЪВ ВРЪЗКА СЪС СТЕ

A.1 – Класове на поверителност и на интегритет

„Поверителност“ означава защитен характер на дадена информация или на цяла информационна система или част от нея (като например алгоритми, програми и документация), достъпът до които е ограничен и е възможен само за оторизирани лица, органи и процедури.

„Интегритет“ означава гаранцията, че информационната система и обработената информация могат да бъдат променени само чрез преднамерено и легитимно действие и че системата ще генерира очаквания резултат точно и цялостно.

За всяка считана за чувствителна информация във връзка със СТЕ аспектът на поверителност се преценява от гледна точка на възможното влияние на ниво търговски дружества, в случай че тази информация бъде разкрита (а аспектът на интегритет се преценява от гледна точка на възможното влияние на ниво търговски дружества, в случай че тази информация е неволно променена, частично или цялостно унищожена).

Нивото на поверителност на информацията и нивото на интегритета на информацията се определят в резултат на оценка, основана на критериите, посочени в раздел А.2. Това позволява общата степен на чувствителност на информацията да се оценява посредством позиционната таблица, съдържаща се в раздел А.3.

A.2 – Класове на поверителност и на интегритет

A.2.1 – „Нисък клас“

Нисък клас се давана всяка информация, свързана със СТЕ, чието разкриване на неоторизирани лица и/или загуба на интегритет биха довели до умерени вреди за страните или други институции, които вреди от своя страна биха могли:

— да засегнат умерено политически или дипломатически отношения;

— да предизвикат отрицателен публичен отзвук във връзка с имиджа или репутацията на страните или на други институции;

— да предизвикат притеснение за индивиди;

— да засегнат мотивацията/производителността на персонала;

— да причинят ограничена финансова загуба или умерено да улеснят неправомерното получаване на печалби или предимство на индивиди или дружества;

— да засегнат умерено ефективното разработване или действие на политиките на страните;

— да засегнат умерено правилното управление на страните и техните дейности.

A.2.2 – „Среден клас“

Среден клас се дава на всяка информация, свързана със СТЕ, чието разкриване на неоторизирани лица и/или загуба на интегритет биха довели до вреди за страните или други институции, които вреди от своя страна биха могли:

— да предизвикат смущение на политическите или дипломатическите отношения;

— да предизвикат вреда за имиджа или репутацията на страните или на други институции;

— да предизвикат нещастие за индивиди;

— да предизвикат значително намаление на мотивацията/производителността на персонала;

— да поставят в неудобно положение страните или други институции в търговски или политически преговори с други страни;

— да причинят финансова загуба или да улеснят неправомерно получаване на печалби или предимство на индивиди или дружества;

— да засегнат разследването на престъпления;

— да нарушат правни или договорни задължения за поверителност на информация;

— да засегнат разработването или действието на политиките на страните;

— да засегнат правилното управление на страните и техните дейности.

A.2.3 – „Висок клас“

Висок клас се дава на всяка информация, свързана със СТЕ, чието разкриване на неоторизирани лица и/или загуба на интегритет биха довели до катастрофални и/или неприемливи вреди за страните или други институции, които вреди от своя страна биха могли:

— да засегнат отрицателно дипломатически отношения;

— да предизвикат значимо нещастие за индивиди;

— да затруднят поддържането на работна ефективност или сигурност на страните или на силите на други участници в дейността;

— да причинят финансова загуба или да улеснят неправомерно получаване на печалби или предимство на индивиди или дружества;

— да нарушат поддържането от изрядни предприятия на поверителността на информацията, предоставяна от трети страни;

— да нарушат нормативните ограничения за разкриване на информация;

— да попречат на разследването или да улеснят извършването на престъпления;

— да поставят в неизгодно положение страните в търговски или политически преговори с други страни;

— да засегнат ефективното разработване или действие на политиките на страните;

— да подкопаят правилното управление на страните и техните дейности.

A.3 – Оценяване на степента на чувствителност на свързана със СТЕ информация

Въз основа класовете за поверителност и за интегритет съгласно раздел А.2 общата степен на чувствителност на информацията се определя посредством следната позиционна таблица:







Степен на поверителност Степен на интегритет Ниска Средна Висока Ниска ETS Limited (информация за СТЕ с ограничение на достъпа) ETS Sensitive (чувствителна информация за СТЕ) (или ETS Limited (*1)) ETS Critical (информация за СТЕ с критично значение) Средна ETS Sensitive (чувствителна информация за СТЕ) (или ETS Limited (*1)) ETS Sensitive (чувствителна информация за СТЕ) (или ETS Critical (*1)) ETS Critical (информация за СТЕ с критично значение) Висока ETS Critical (информация за СТЕ с критично значение) ETS Critical (информация за СТЕ с критично значение) ETS Critical (информация за СТЕ с критично значение) ( *1 ) Възможно вариране на степента се преценява за всеки отделен случай.