01987A0813(01) — BG — 01.02.2016 — 003.001

Този текст служи само за информационни цели и няма правно действие. Институциите на Съюза не носят отговорност за неговото съдържание. Автентичните версии на съответните актове, включително техните преамбюли, са версиите, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз и налични в EUR-Lex. Тези официални текстове са пряко достъпни чрез връзките, публикувани в настоящия документ

Изменено с:





Поправено със:







(*) Настоящият акт никога не е публикуван на български език.









▼B

КОНВЕНЦИЯ ЗА ОБЩ ТРАНЗИТЕН РЕЖИМ







РЕПУБЛИКА АВСТРИЯ, РЕПУБЛИКА ФИНЛАНДИЯ, РЕПУБЛИКА ИСЛАНДИЯ, КРАЛСТВО НОРВЕГИЯ, КРАЛСТВО ШВЕЦИЯ, КОНФЕДЕРАЦИЯ ШВЕЙЦАРИЯ, наричани по-долу страните от ЕАСТ, ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ, наричана по-долу Общността, КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД споразуменията за свободна търговия между Общността и всяка от страните от ЕАСТ, КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Съвместната декларация за създаването на Европейското икономическо пространство, приета от министрите на страните от ЕАСТ и държавите-членки на Общността и Комисията на Европейските общности в Люксембург на 9 април 1984 г., и по-специално по отношение опростяването на граничните формалности и правилата за произход, КАТО ВЗЕХА ПРЕДВИД Конвенцията за опростяване на формалностите при търговията със стоки, сключена между страните от ЕАСТ и Общността, с която се въведе единен административен документ за използване при такава търговия, КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че използването на този единен административен документ в рамките на общ транзитен режим при превоза на стоки между Общността и страните от ЕАСТ и в самите страни от ЕАСТ би довело до опростяване, КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че най-подходящият начин за постигане на тази цел би било транзитният режим да се използва в тези страни от ЕАСТ, които понастоящем не го прилагат и който понастоящем се прилага към превоза на стоки в рамките на Общността, между Общността и Австрия и Швейцария, и между Австрия и Швейцария, КАТО ИМАТ ПРЕДВИД също „Nordic transit order“, прилаган между Финландия, Норвегия и Швеция, РЕШИХА да сключат следната конвенция:







Общи разпоредби

Член 1

1. Настоящата конвенция въвежда мерки за превоза на стоки под режим транзит между Общността и страните от ЕАСТ, както и в самите страни от ЕАСТ, включително — където е приложимо — на претоварени, повторно експедирани или складирани стоки, чрез въвеждане на общ режим транзит, независимо от вида и произхода на стоките.

2. Без да се засягат разпоредбите на настоящата конвенция и по-специално тези относно гаранциите, стоките движещи се в рамките на Общността се третират като поставени под режим общностен транзит.

3. При спазване на разпоредбите на членове от 7 до 12 по-долу, правилата, регламентиращи общия транзитен режим, са изложени в допълнение I и допълнение II към настоящата конвенция.

4. За целите на общ режим транзит, транзитните декларации и документи трябва да съответстват и да бъдат изготвени в съответствие с допълнение III.

▼M6

Член 2

1. В съответните случаи общият транзит се нарича по-долу режим Т1 или Т2.

2. Режим Т1 се прилага по отношение на стоки, превозвани в съответствие с член 1, параграф 1.

3. Режим Т1 се прилага по отношение на стоки, превозвани в съответствие с член 1, параграф 1: а) в Общността: единствено когато стоките са стоки на Общността. „Стоки на Общността“ са стоки: — изцяло произведени на митническата територия на Общността без добавяне на стоки от трети страни или територии, които не са част от митническата територия на Общността, — от страни или територии, които не са част от митническата територия на Общността, пуснати в свободно обращение в държава-членка, — произведени на митническата територия на Общността от стоки, посочени единствено във второ тире или в първо и второ тире. Въпреки това, без да се засяга настоящата конвенция или други сключени от Общността споразумения, стоките, които, макар и да отговарят на едно от горепосочени три условия и след като са били изнесени от Общността, са повторно внесени на нейната територия, не се считат за стоки на Общността; б) в страна от ЕАСТ: единствено когато стоките са пристигнали в тази страна съгласно режим Т2 и са пренатоварени съгласно специалните условия, посочени по-долу в член 9.

4. Специалните условия, посочени в настоящата конвенция относно прилагането на режим Т2 за стоки важат и по отношение издаването на документи, удостоверяващи статута на стоки от Общността, като стоките, за които обхванати от документа, се обработват както превозваните съгласно режим Т2 стоки, освен когато не е необходимо документът, удостоверяващ статута на стоки от Общността да ги придружава.

▼M11

Article 3

1. For the purposes of this Convention, the term: (a) ‘transit’ shall mean a procedure under which goods are carried under the control of the competent authorities from one office of a Contracting Party to another office of the same Contracting Party or that of another Contracting Party over at least one frontier; (b) ‘country’, shall mean any EFTA country, any Member State of the Community or any other State which has acceded to this Convention; (c) ‘third country’ shall mean any State which is not Contracting Party to this Convention.

2. From the date on which the accession of a new Contracting Party becomes effective in accordance with Article 15a, all references to EFTA countries shall apply to that country mutatis mutandis, and solely for the purposes of this Convention.

3. In the application of the rules laid down in this Convention for the T1 or T2 procedure, the EFTA countries and the Community and its Member States shall have the same rights and obligations.

▼M6

Член 4

1. Настоящата конвенция не засяга приложението на други международни споразумения относно режима транзит, като се спазват ограниченията относно превоза на стоки от една точка от Общността до друга и ограниченията относно издаването на документи, удостоверяващи статута на стоки от Общността.

2. Настоящата конвенция не засяга и: а) движението на стоки съгласно процедура за временен внос; и б) споразумения, отнасящи се до граничния трафик.

▼B

Член 5

При липса на споразумение между договарящите страни и трета страна, по силата на което стоките, движещи се между договарящите страни, могат да бъдат придвижвани през тази трета страна под процедура Т1 или Т2, тази процедура важи за стоките, превозвани през тази трета страна, само ако превозът през нея се извършва с единен административен документ, съставен на територията на договаряща страна и действието на тази процедура се преустанови на територията на третата страна.

▼M6

Член 6

При условие че приемането на всякакви мерки по отношение на стоките бъде осигурено, страните могат да въведат в отношенията помежду си опростени процедури в рамките на режими Т1 и Т2 чрез двустранни и многостранни споразумения, които да отговарят на критериите в ►M21 приложение I ◄ , приети при необходимост, и да се прилагат по отношение на някои видове трафик или определени предприятия.

Тези споразумения се изпращат на Комисията на Европейските общности и другите страни.

▼B







Прилагане на режим транзит

▼M6

Член 7

1. При спазване на специални разпоредби от настоящата конвенция, компетентните служби на страните от ЕАСТ имат право да изпълняват функциите на служби на заминаване, на транзит, на местоназначение и гаранционни служби.

2. Компетентните служби на държавите-членки на Общността имат право да издават документи Т1 и Т2 за транзит от служба на местоназначение, намираща се в страна от ЕАСТ. Въз основа на специални разпоредби от настоящата конвенция те могат да издават и документи, удостоверяващи статута на стоки от Общността, изпращани на страна от ЕАСТ.

3. Когато няколко пратки със стоки са обединени и натоварени на единно транспортно средство по смисъла на член 12, параграф 2 от приложение I и са изпратени като общ товар от един принципал в рамките на единен режим Т1 или Т2 от една служба на заминаване до една служба на местоназначение за доставяне на един получател, договарящата страна може да изиска тези пратки да бъдат, освен при изключително и надлежно оправдани обстоятелства, да бъдат включени в една единствена декларация Т1 или Т2 със съответните товарителници.

4. Независимо от изискването за удостоверяване на статута на стоки от Общността, когато е необходимо, лице, което изпълни формалностите по износа в граничната митническа служба на договаряща страна, няма задължение да приложи спрямо изпратените стоки режими Т1 или Т2, независимо от митническия режим, която се прилага за стоките от съседната митническата служба.

5. Независимо от изискването за удостоверяване на статута на стоки от Общността когато е необходимо, граничната митническа служба на договаряща страна, в която се извършват формалностите по износа, може да откаже да приложи режим и Т1 или Т2 спрямо стоките, ако съответната процедура се очаква да приключи в съседната гранична митническа служба.

▼B

Член 8

В случаите на стоки, експедирани с документ Т1 или Т2 не може да се извършва добавяне, отстраняване или замяна, по-специално когато пратките биват разделяни, претоварвани или превозвани в насипно състояние.

▼M6

Член 9

1. Стоки, внесени в страна от ЕАСТ съгласно режим Т2 и които могат да бъдат пренатоварени в съответствие с тази процедура, подлежат на постоянен контрол от митническите органи на тази държава, с оглед обезпечаване липсата на промяна в тяхната идентичност и вид.

2. Когато тези стоки са пренатоварени от страна от ЕАСТ, след като спрямо тях в страна от ЕАСТ е приложена митническа процедура, различна от тази на транзита или складирането, режим Т2 не се прилага.

Въпреки това, тази разпоредба не се прилага по отношение на стоки, обект на временен внос с цел показване на изложение, панаир или друго подобно обществено представяне, които не са били обект на обработване, освен необходимото, с оглед тяхното запазване в първоначалния им вид или разделяне на пратките.

3. Когато стоките са пренатоварени от страна от ЕАСТ, след складиране в рамките процедурата по складирането, режим Т2 може да се приложи единствено при следните условия: — стоките да не са били складирани за срок, надвишаващ пет години; въпреки това относно стоки, попадащи в глави от 1 до 24 от номенклатурата за класирането на стоки в митническите тарифи (Международна конвенция по Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките от 14 юни 1983 г.), този срок се ограничава до шест месеца, — стоките да са били складирани в специални места и да не са били обект на обработване, освен необходимото, с оглед запазване на техния първоначален вид или разделяне на пратките без сваляне на опаковката, — всяко обработване да е извършено под надзора на митническите органи.

4. Всеки документ Т2 или всеки документ, удостоверяващ статута на стоки от Общността, издаден от компетентна служба на страна от ЕАСТ, следва да съдържа отбелязване в съответния документ Т2 или документ, удостоверяващ статута на стоки от Общността, и с който те са пристигнали в тази държава и следва да включва всички специални прехвърляния, извършени върху него.

Член 10

1. Освен когато е предвидено друго в параграф 2 по-долу или приложенията, за всеки режим Т1 или Т2 трябва да се предостави гаранция, ползваща всички договарящи страни, участващи в тази операция.

2. Разпоредбите на параграф 1 не засягат правото: а) на договарящите страни да се споразумеят, че за режими Т1 или Т2, ограничени единствено в техните територии, нямат да се изисква предоставяне на гаранция; б) на договарящите страни да не изискват предоставяне на гаранция за режим Т1 или Т2 между службата на заминаване и първата служба на транзит.

▼M21 —————

▼M6

Член 11

1. Като общо правило разпознаването на стоки се обезпечава чрез поставяне на печат.

2. Печат се поставя върху: а) мястото, в което са натоварени стоките, когато транспортните средства са били вече одобрени съгласно други разпоредби или признати от службата на заминаване като подходящи за поставяне на печат; б) всеки индивидуален пакет в останалите случаи.

3. Транспортните средства могат да бъдат признати като подходящи за поставяне на печат, при условие че: а) върху тях лесно и трайно могат да се поставят печати; б) конструкцията им не позволява преместване или вместване на стоки без оставяне на видими следи от намеса или без счупване на печатите; в) не съдържат скрити места, в които могат да бъдат укрити стоки; г) местата, запазени за товарене, са лесно достъпни за проверки от страна на компетентните органи.

▼M30

4. Отправното митническо учреждение може да не пристъпи към пломбиране, когато, като се имат предвид други възможни мерки за идентифициране, описанието на стоките в данните от транзитната декларация или в допълнителните документи позволява лесното им идентифициране.

▼B

Член 12

1. Докато не бъде съгласувана процедура за обмен на статистическа информация, с която да се гарантира, че страните от ЕАСТ и държавите-членки на Общността разполагат с необходимите данни за подготовка на тяхната статистика по транзита, за статистически цели трябва да се предоставя допълнителен екземпляр ►M30 от екземпляр № 4 или придружаващия транзитен документ ◄ на документите Т1 или Т2, освен ако договаряща страна реши да не го изисква: а) в първото транзитно митническо учреждение във всяка страна от ЕАСТ; б) в първото транзитно митническо учреждение в Общността в случаите на стоките, които подлежат на процедура Т1 или Т2, която започва в страна от ЕАСТ.

▼M17

2. ►M21 ◄ . However, the additional copy referred to above shall not be required when the goods are carried under the conditions laid down inChapter VIII of Title III of Appendix I

▼B

3. Отговорното лице или негов упълномощен представител е длъжен при поискване от националните органи, натоварени с изготвяне на статистика по транзита, да предостави всякаква информация, отнасяща се до документите Т1 или Т2, необходима за изготвянето на статистиката.







Административна помощ

▼M6

Член 13

1. Компетентните органи на засегнатите страни следва да си предоставят взаимно информацията, с която разполагат, и която е от значение, с оглед проверката на правилното прилагане на настоящата конвенция.

2. Когато е необходимо, компетентните органи на засегнатите държави си съобщават взаимно всички констатации, документи, доклади, протоколи и информация, свързана с извършените съгласно режим Т1 или Т2 транспортни операции, както и установените във връзка с тях нарушения и нередности.

Освен това, ако е необходимо, следва да си предоставят всички резултати, отнасящи се до стоки, за които се предвижда взаимна помощ, и които не са били обект на митническата процедура по складирането процедура.

3. При наличието на съмнения за извършени нарушения и нередности във връзка със стоки, внесени в дадена страна от друга страна, преминали през територията на дадена държава или складирани съгласно процедурата по складирането, компетентните органи на засегнатите страни следва при поискване да си предоставят една на друга цялата информация относно: а) условията, при които се извършва превоза на тези стоки: — независимо от начина на пренатоварване, дали са пристигнали в страната, до която е отправено искане, придружени от документи Т1 и Т2 или документ, удостоверяващ статута на стоки от Общността, или — независимо от начина им на пристигане, когато са пренатоварени от страната, до която е отправено искане, придружени от документи Т1 и Т2 или документ, удостоверяващ статута на стоки от Общността; б) условията на складиране на тези стоки, когато са пристигнали в страната, до която е отправено искане, придружени от документи Т1 и Т2, или документ, удостоверяващ статута на стоки от Общността, или когато са пренатоварени от тази страна, придружени от документи Т1 и Т2 или документ, удостоверяващ статута на стоки от Общността.

4. Искането съгласно параграфи от 1 до 3 следва да посочва случая или случаите, за които се отнася.

5. Когато компетентният орган на дадена страна иска помощ, каквато не е в състояние да даде при отправено до него искане, трябва да обърне внимание на това обстоятелство в своето искане. Изпълнението му зависи от преценката на компетентния орган, до който е отправено.

6. Получената съгласно параграфи от 1 до 3 информация може да се използва единствено за целите на настоящата конвенция и се ползва в получилата я страна със защитата, която нейното вътрешно право предоставя на информация от подобен характер. Информацията може да се използва за други цели единствено въз основа на писмено разрешение на компетентния орган, който я е предоставил и в рамките на определените от него ограничения.

▼M15







Събиране на вземания

Член 13, буква а)

Компетентните органи на засегнатите държави, в съответствие с разпоредбите на приложение IV, следва взаимно да си оказват помощ за събиране на вземания, възникнали в резултат от извършване на операции Т1 и Т2.

▼B







Съвместен комитет

Член 14

1. С настоящото се създава съвместен комитет, в който е представена всяка договаряща страна по настоящата конвенция.

2. Съвместният комитет действа с общо съгласие.

3. Съвместният комитет заседава винаги, когато е необходимо, но най-малко веднъж годишно. Всяка договаряща страна има право да поиска да се проведе заседание.

4. Съвместният комитет приема свой процедурен правилник, който наред с останалите разпоредби съдържа условията за свикване на заседания, за определяне на председател и на неговия мандат.

5. Съвместният комитет може да създава подкомисии или работни групи, които да го подпомагат при изпълнението на задълженията му.

Член 15

1. Съвместният комитет носи отговорността за администрирането на настоящата конвенция и осигуряването на правилното ѝ прилагане. За тази цел договарящите страни редовно го информират за практическия си опит при прилагането на настоящата конвенция и правят препоръки, а в случаите, предвидени в параграф 3, той взема решения.

2. По-специално той препоръчва: а) изменения в настоящата конвенция, различни от посочените в параграф 3; б) други мерки, изискващи се за прилагането ѝ.

▼M11

3. The Joint Committee shall adopt by decision: (a) amendments to the Appendices; ▼M21 ————— ▼M11 (c) other amendments to this Convention made necessary by amendments to the Appendices; ▼M17 ————— ▼M11 ►M17 ◄ (d) transitional measures required in the case of the accession of new Member States to the Community; ►M17 ◄ (e) invitations to third countries within the meaning of Article 3 (1) (c) to accede to this Convention in accordance with Article 15a.

▼M17

Decisions taken under points (a) to (d) shall be put into effect by the Contracting Parties in accordance with their own legislation.

▼B

4. В случай, че в съвместния комитет представител на договаряща страна приеме решение, с условие за изпълнение на конституционни изисквания, решението влиза в сила, ако в него няма дата, на първия ден от втория месец, след като бъде официално съобщено оттеглянето на условието.

▼M17

5. Decisions of the Joint Committee referred to in paragraph 3 (e) inviting a third country to accede to this Convention shall be sent to the General Secretariat of the Council of the European Communities, which shall communicate it to the third country concerned, together with a text of the Convention in force on that date.

▼M11

6. From the date referred to in paragraph 5, the third country concerned may be represented on the Joint Committee, subcommittees and working parties by observers.







Accession of third countries

Article 15a

1. Any third country may become a Contracting Party to this Convention if invited to do so by the depositary of the Convention following a decision of the Joint Committee.

2. A third country invited to become a Contracting Party to this Convention shall do so by lodging an instrument of accession with the General Secretariat of the Council of the European Communities. The said instrument shall be accompanied by a translation of the Convention into the official language(s) of the acceding country.

3. The accession shall become effective on the first day of the second month following the lodging of the instrument of accession.

4. The depositary shall notify all Contracting Parties of the date on which the instrument of accession was lodged and the date on which the accession will become effective.

5. Recommendations and decisions of the Joint Committee referred to in Article 15 (2) and (3) adopted between the date referred to in paragraph 1 of this Article and the date on which accession becomes effective shall also be communicated to the invited third country via the General Secretariat of the Council of the European Communities.

A declaration accepting such acts shall be inserted either in the instrument of accession or in a separate instrument lodged with the General Secretariat of the Council of the European Communities within six months of the communication. If the declaration is not lodged within that period the accession shall be considered void.

▼B







Смесени и заключителни разпоредби

Член 16

Всяка договаряща страна взема необходимите мерки, за да гарантира ефективното и хармонично прилагане на разпоредбите на настоящата конвенция, вземайки предвид необходимостта да се намалят, доколкото е възможно, формалностите, наложени на икономическите субекти и необходимостта да се постигат взаимно изгодни разрешения на евентуалните затруднения, възникващи вследствие действието на тези разпоредби.

Член 17

Договарящите страни взаимно се информират за разпоредбите, които приемат по прилагането на настоящата конвенция.

Член 18

Разпоредбите на настоящата конвенция не засягат забраните или ограниченията по вноса, износа или транзита на стоки, които се въвеждат от договарящите страни или от държавите-членки на Общността и се обосновават със съображения за обществен морал, държавна политика или обществена сигурност, защита на здравето и живота на хората, животните или растенията, опазване на национални съкровища с художествена, историческа или археологическа стойност, или защита на индустриална или търговска собственост.

▼M17

Article 19

The Appendices to this Convention shall form an integral part thereof.

▼B

Член 20

1. Настоящата конвенция се прилага от една страна в териториите, където се прилага Договорът за създаване на Европейската икономическа общност и при условията, залегнали в този Договор, а от друга страна — на териториите на страните от ЕАСТ.

2. Настоящата конвенция се прилага и в Княжество Лихтенщайн, докогато това княжество е обвързано с Конфедерация Швейцария чрез договор за митнически съюз.

Член 21

Всяка от договарящите страни може да се оттегли от настоящата конвенция, при условие че изпрати 12-месечно писмено предизвестие до депозитара, който уведомява всички останали договарящи страни.

Член 22

1. Настоящата конвенция влиза в сила от 1 януари 1988 г., при условие договарящите страни да депозират преди 1 ноември 1987 г. своите документи за приемане в секретариата на Съвета на Европейските общности, който ще изпълнява задълженията на депозитар.

2. Ако настоящата конвенция не влезе в сила на 1 януари 1988 г., тя ще влезе в сила на първия ден от втория месец след депозирането на последния документ за ратификация.

3. Депозитарът съобщава датите на депозиране на документите за ратификация на всяка договаряща страна и датата на влизане в сила на настоящата конвенция.

Член 23

1. С влизането на настоящата конвенция в сила споразуменията от 30 ноември 1972 г. и 23 ноември 1972 г. относно прилагането на правилата за общностен транзит, сключени съответно от Австрия и Швейцария с Общността, както и Споразумението от12 юли 1977 г. за разширяване на прилагането на правилата за общностен транзит, сключени между тези държави и Общността, престават да се прилагат.

2. Въпреки това, споразуменията, посочени в параграф 1, ще продължат да се прилагат по отношение на процедури Т1 и Т2, започнали преди влизането в сила на настоящата конвенция.

3. „Nordic transit order“, прилагана между Финландия, Норвегия и Швеция, преустановява действието си от датата на влизане в сила на настоящата конвенция.

Член 24

Настоящата конвенция, съставена в един екземпляр на английски, гръцки, датски, исландски, испански, италиански, немски, нидерландски, норвежки, португалски, фински, френски и шведски език, като всички текстове са еднакво автентиуни, се депозира в архива на секретариата на Съвета на Европейските общности, който официално предоставя заверени копия от нея на всяка договаряща страна.

Съставено в Интерлакен на 20 май 1987 година.

▼M30

ДОПЪЛНЕНИЕ I

ПРОЦЕДУРИ ПРИ ОБЩ ТРАНЗИТ







ДЯЛ I

ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ

Член 1

1. Настоящото допълнение определя някои правила, уреждащи общия транзитен режим в съответствие с член 1, параграф 3 от Конвенцията.

2. Освен ако не е предвидено друго, разпоредбите на настоящото допълнение се прилагат към операциите под общ транзитен режим, независимо от това дали се използва процедура Т1 или Т2.

3. Стоките, за които е характерен повишен риск от измама, са изброени в приложение I. Когато разпоредба на настоящата конвенция препраща към това приложение, мерките, отнасящи се до изброените в него стоки, се прилагат единствено когато количеството на тези стоки превишава съответното минимално количество. Приложение I се преразглежда най-малко веднъж годишно.







ГЛАВА I

Приложно поле и определения

Член 2

Приложно поле на режима

1. Общ транзитен режим не се прилага за пощенски пратки (включително пощенски колети), пренасяни в съответствие с актовете на Всемирния пощенски съюз, когато стоките се превозват от носителите на права и задължения, произтичащи от тези актове, или за тяхна сметка.

2. Всяка договаряща страна може да реши да не прилага общ транзитен режим за превоз на стоки по тръбопроводи. Това решение се съобщава на Комисията, която информира останалите държави за него.

Член 3

Определения

За целите на настоящата конвенция се прилагат следните определения:

а) „компетентни органи“: митническият орган или всеки друг орган, отговарящ за прилагането на настоящата конвенция;

б) „транзитна декларация“: действието, с което дадено лице изразява в посочената форма и начин желанието си да постави дадена стока под общ транзитен режим;

в) „придружаващ транзитен документ“: документ, който е разпечатан от компютризираната система, за да придружава стоките и се основава на данните от транзитната декларация;

г) „процедура Т2“: процедурата Т2, посочена в член 2 от конвенцията, която се обозначава в транзитната декларация със символа „Т2“ или „T2F“;

д) „отговорно лице“: лицето, което изготвя декларацията за общ транзит, или лицето, от името на което се извършва декларацията за общ транзит;

е) „отправно митническо учреждение“: митническото учреждение, в което е приета декларацията за поставяне на стоките под общ транзитен режим;

ж) „транзитно митническо учреждение“: — входното митническо учреждение на договаряща страна, или — изходното митническо учреждение на договаряща страна, когато пратката напуска митническата територия на тази договаряща страна по време на транзитната операция през граница между тази договаряща страна и трета страна;

з) „получаващо митническо учреждение“: митническото учреждение, в което стоките, поставени под общ транзитен режим, трябва да се представят, за да се завърши режимът;

и) „гаранционно митническо учреждение“: митническото учреждение, определено от компетентните органи на всяка страна, в което поръчителите представят обезпечението си;

й) „поръчител“: всяко трето физическо или юридическо лице, което се задължава в писмена форма да заплати солидарно с отговорното лице обезпечения размер на всяко митническо задължение, което би могло да възникне;

к) „код по ХС“: цифровият код за позиции и подпозиции в номенклатурата от Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките, установена с Конвенцията от 14 юни 1983 г.;

л) „митническо задължение“: вносни или износни мита и други такси за стоките, поставени под общ транзитен режим;

м) „длъжник“: всяко физическо или юридическо лице, което отговаря за заплащане на митническо задължение;

н) „Комисия“: Комисията на Европейските общности;

о) „вдигане на стоки“: действието, чрез което компетентните органи предоставят стоките за целите, предвидени от общ транзитен режим, под който те са поставени;

п) „лице, установено в договаряща страна“: — в случаите на физически лица, всяко лице, което обичайно пребивава там, — в случаите на юридически лица или сдружения на лица, всяко лице, чието седалище, централно управление или място на стопанска дейност се намира в нея;

р) „електронни методи за обработка на данни“: — размяната на стандартни съобщения EDI с компетентните органи, или — въвеждане на информация, необходима за извършване на съответните формалности в системите за обработка на данни на компетентните органи;

с) „EDI (електронен обмен на данни)“: предаването по електронен път на структурирани данни според одобрени стандарти за съобщения, между две компютърни системи;

т) „стандартно съобщение“: предварително определена структура, която е призната за електронно предаване на данни;

у) „лични данни“: всяка информация за физическо или юридическо лице, чиято самоличност е установена или може да бъде установена;

ф) „аварийна процедура“: процедурата, която се основава на използването на хартиени документи, установена, за да се даде възможност за подаване и проверка на транзитната декларация и проследяване на транзитната операция, когато не може да се задейства нормалната процедура по електронен път;

х) „Конвенция за ЕАД“: Конвенцията от 20 май 1987 г. за опростяване на формалностите при търговията със стоки.







ГЛАВА II

Нормална процедура

Член 4

1. Формалностите, свързани с прилагането на процедура Т1 или Т2, се извършват с помощта на електронни методи за обработка на данни, при условията и по начина, определени от компетентните органи, като се спазват принципите, установени в митническото законодателство.

2. Договарящите страни определят по взаимно съгласие мерките за установяване на: а) правилата, определящи и приложими за съобщенията, които да се разменят между митническите учреждения, необходими за прилагането на митническото законодателство; б) еднакъв набор и формат на данните в съобщенията, които трябва да се разменят, съгласно митническото законодателство.

Член 5

Приложно поле

1. Без да се засягат случаите на специфични обстоятелства, обменът на информация между компетентните органи, описан в настоящата глава, се осъществява, като се използват електронни методи за обработка на данни и компютърни мрежи.

2. По отношение на обмена на информация, предвиден в параграф 1, всички договарящи страни използват „Общата комуникационна мрежа/Общият системен интерфейс“ (CCN/CSI) на Европейската общност. Финансовото участие на страните от ЕАСТ и свързаните с него въпроси се съгласуват между Общността и всяка от страните от ЕАСТ.

3. Освен ако не е предвидено друго, разпоредбите на настоящата глава не се прилагат по отношение на опростените процедури, посочени в член 44, параграф 1, букви е) и ж).

Член 6

Сигурност

1. Условията, определени за извършване на формалностите посредством техники за обработка на данни, включват inter alia мерки за проверка на източника на данните, както и за защита на данните от случайно или незаконно унищожаване, случайна загуба, преправяне или неразрешен достъп.

2. Освен необходимите мерки за сигурност, описани в параграф 1, компетентните органи установяват и поддържат съответните условия за сигурност във връзка с ефикасното, надеждно и сигурно функциониране на цялата система за транзит.

3. За да се осигури посоченото ниво на сигурност, всяко въвеждане, изменение и заличаване на данни се записва, като се посочват целта на тази обработка, точният момент на осъществяването на тази обработка и лицето, което я е извършило. Освен това оригиналните данни или всички данни, които са били подложени на тази обработка, се съхраняват за срок не по-малко от три календарни години от края на годината, за която се отнасят тези данни, или за по-дълъг период, ако това е предвидено в други разпоредби.

4. Компетентните органи правят периодични проверки на сигурността.

5. Всички участващи компетентни органи се информират взаимно за всяко съмнение за нарушаване на сигурността.

Член 7

Защита на личните данни

1. Договарящите страни използват обменените лични данни съгласно настоящата конвенция единствено за целите, предвидени в настоящата конвенция, и за други митнически направления след общ транзитен режим. Това ограничение не възпрепятства обаче използването на тези данни за оценка на риска по време на общия транзитен режим, нито разследване или съдебно производство, възникващи след общия транзитен режим. В този случай компетентният орган, предоставил посочените сведения, се уведомява незабавно за подобно използване.

2. Договарящите страните се задължават да предприемат необходимите мерки, за да гарантират защитата на личните данни, като се спазват най-малкото изискванията на Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни, доколкото това се отнася за обработката на лични данни, които се обменят в рамките на тази конвенция.

3. Всяка договаряща страна предприема необходимите мерки, за да гарантира спазването на настоящия член посредством ефикасни проверки.







ГЛАВА III

Задължения на отговорното лице, превозвача и получателя

Член 8

1. Отговорното лице е длъжно: а) да представи стоките в непроменено състояние, както и необходимите документи в получаващото митническо учреждение в рамките на определения срок, след като е изпълнило мерките за идентифициране, предприети от компетентните органи; б) да спазва останалите разпоредби относно общия транзитен режим; в) да предоставя всички необходими документи и данни, без значение на какъв носител, както и всяко необходимо съдействие на компетентните органи, отговарящи за проверката, по искане на последните и в рамките на евентуално определения срок.

2. Независимо от задълженията на отговорното лице, посочени в параграф 1, превозвачът или получателят на стоките, който ги приема със знанието, че са превозвани под общ транзитен режим, също е длъжен да представи стоките в непроменено състояние, както и необходимите документи, в получаващото митническо учреждение в определения за това срок и след като е изпълнил мерките за идентифициране, приети от компетентните органи.







ГЛАВА IV

Обезпечения

Член 9

Задължение за предоставяне на обезпечение

1. Отговорното лице предоставя обезпечение, за да гарантира заплащането на митническото задължение, което би могло да възникне по отношение на стоките.

2. Обезпечението е: а) еднократно обезпечение, което покрива само една операция по общ транзит; или б) общо обезпечение, което покрива няколко операции, когато се използва опростяване по смисъла на член 44.

Член 10

Форми на обезпечението

1. Обезпечението може да бъде учредено чрез: а) депозит в брой, направен в отправното митническо учреждение; или б) поръчител пред гаранционното митническо учреждение.

2. Въпреки това компетентните органи могат да откажат да приемат предложения начин за учредяване на обезпечение, когато той е несъвместим с нормалното функциониране на общия транзитен режим.

Член 10а

Депозит в брой

Депозитът в брой трябва да бъде направен във валутата на страната на изпращане или като се представи друго платежно средство, прието от компетентните органи на тази страна.

Обезпечението под формата на депозит в брой или друго равностойно платежно средство се учредява в съответствие с действащите разпоредби на страната на изпращане.

Член 10б

Поръчител

1. Поръчителят е установен в договарящата страна, в която се учредява обезпечението, и се одобрява от нейните компетентни органи. Поръчителят посочва адрес за кореспонденция или определя представител във всяка от договарящите страни, за която се отнася съответната операция по общ транзит. Когато Общността е една от тези договарящи страни, поръчителят посочва адрес за кореспонденция или определя представител във всяка от държавите-членки.

2. Задължението на поръчителя обхваща също размера на вносните или износните мита, дължими вследствие на последващи проверки, в рамките на обезпечения размер.

3. Компетентните органи имат право да откажат да одобрят поръчител, когато смятат, че той не обезпечава по сигурен начин заплащането в предвидените срокове на всяко митническо задължение, което би могло да в възникне, в рамките на обезпечения размер.

4. Когато обезпечението е учредено чрез поръчител пред гаранционното митническо учреждение: а) на отговорното лице се определя „референтен номер на обезпечението“ за използване на обезпечението и за установяване на всички задължения на поръчителя; б) на отговорното лице се определя и съобщава код за достъп към „референтния номер на обезпечението“.

Член 11

Освобождаване от обезпечение

1. Освен в случаите, в които е определено за необходимо, не се учредява обезпечение за: а) пътувания по въздух; б) превоз на стоки по Рейн или рейнския воден път; в) пренос по тръбопроводи; г) операции по общ транзит, осъществени в съответствие с член 44, параграф 1, буква е), подточка i).

2. При превоз на стоки по водни пътища, разположени на нейна територия, различни от посочените в параграф 1, буква б), всяка страна може да разреши освобождаване от предоставяне на обезпечение. Тя съобщава мерките, които е предприела за тази цел, на Комисията, която информира останалите страни за тях.







ГЛАВА V

Други разпоредби

Член 12

Правен статут на документите и данните

1. Независимо от носителя, издаваните редовно документи и взетите или приети от компетентните органи на дадена страна мерки имат същите правни последици в другите страни като тези, които се придават на посочените документи и мерки от страна на компетентните органи на всяка от тези страни.

2. Констатациите на компетентните органи на дадена страна, направени по време на проверките в рамките на общия транзитен режим, имат същата сила в другите страни като констатациите, направени от компетентните органи на всяка от тези страни.

Член 13

Списък на митническите учреждения, компетентни за транзитните операции

Всяка страна въвежда в компютризираната система списъка, както и идентификационния номер, задълженията и работното време на митническите учреждения, компетентни за операциите по общ транзит. Всяка промяна също се вписва в компютризираната система.

Комисията съобщава тази информация на всички страни чрез компютризираната система.

Член 14

Централно учреждение

При необходимост всяка страна съобщава на Комисията за създаването на централни митнически учреждения и правомощията, предоставени на тези митнически учреждения във връзка с управлението и проследяването на общия транзитен режим, както и във връзка с получаването и подаването на документите, като се посочва видът на съответните документи.

Комисията съобщава тази информация на другите страни.

Член 15

Нарушения и санкции

Страните вземат необходимите мерки за борба срещу всички нарушения или нередности и за налагане на ефективни, пропорционални и възпиращи санкции.







ДЯЛ II

ФУНКЦИОНИРАНЕ НА РЕЖИМА







ГЛАВА I

Еднократно обезпечение

Член 16

Форма на еднократното обезпечение

1. Еднократното обезпечение покрива целия размер на митническото задължение, което би могло да възникне и което се изчислява въз основа на най-високите ставки, включително тези на вносните мита, приложими в страната на изпращане за този вид стоки, в случай че те са внесени от трета страна и са оформени за свободно обращение. За целите на това изчисление общностните стоки, превозени в съответствие с Конвенцията за общ транзитен режим, се третират като необщностни стоки. Въпреки това ставките, които се вземат предвид за изчисляване на еднократното обезпечение, не могат да са по-ниски от минималната ставка, когато е посочена такава в петата колона от приложение I.

2. Еднократното обезпечение под формата на депозит в брой е валидно във всички договарящи страни. То се възстановява след приключване на режима.

3. Еднократното обезпечение, учредено от поръчител, може да е под формата на сертификати за еднократно обезпечение за сума от 7 000 евро, издадени от поръчителя в полза на лицата, които възнамеряват да действат като отговорни лица, и е валидно във всички договарящи страни. Отговорността на поръчителя е до 7 000 евро за всеки сертификат.

4. Когато еднократното обезпечение е учредено чрез поръчител, отговорното лице не може да изменя кода за достъп към „референтния номер на обезпечението“, с изключение на случаите, в които се прилага приложение IV, точка 3.

Член 17

Учредяване на еднократно обезпечение от поръчител

1. Еднократното обезпечение от поръчител съответства на образеца в приложение В1 към допълнение III. Документът за поръчителство се задържа в гаранционното митническо учреждение.

2. Когато националните законови, подзаконови и административни разпоредби или обичайната практика го изискват, всяка страна има правото да разреши задължението, посочено в параграф 1, да бъде поето във форма, различна от предвидената, но при условие че има същата юридическа сила като тази на посочения в образеца документ.

Член 18

Учредяване на еднократно обезпечение чрез сертификати

1. В случая, посочен в член 16, параграф 3, еднократното обезпечение, учредено от поръчител, съответства на образеца в приложение В2 към допълнение III. Член 17, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.

2. В съответствие с начините, определени от компетентните органи, поръчителят представя на гаранционното митническо учреждение всички изискуеми данни относно издадените от него сертификати за обезпечение. Крайният срок за използването на сертификата не може да бъде по-дълъг от една година от датата на издаване.

3. Поръчителят съобщава на отговорното лице определения му „референтен номер на обезпечението“ за всеки сертификат за еднократно обезпечение. Свързаният с него код за достъп не може да бъде променян от отговорното лице.

4. За целите на прилагането на член 22, параграф 1, буква б) поръчителят предоставя на отговорното лице сертификатите за еднократно обезпечение на хартиен носител, в съответствие с образеца в приложение В3, като се посочва идентификационният номер.

5. Поръчителят може да издава сертификати за еднократно обезпечение, които не са валидни за операции по общ транзит, включващи стоки от списъка в приложение I. В този случай поръчителят посочва във всеки един сертификат за еднократно обезпечение на хартиен носител, по диагонал, следния израз: — Ограничена валидност — 99200

6. Отговорното лице предоставя на отправното митническо учреждение съответния брой сертификати за еднократно обезпечение, всеки един от които на стойност от 7 000 евро, необходими за покриване на пълния размер на митническото задължение, което може да възникне. За целите на прилагането на член 22, параграф 1, буква б) сертификатите за еднократно обезпечение на хартиен носител се предават и задържат в отправното митническо учреждение, което съобщава идентификационния номер на всеки един сертификат на посоченото в него гаранционно митническо учреждение.

Член 19

Оттегляне и прекратяване на поръчителството

1. Гаранционното митническо учреждение оттегля решението си за приемане обезпечението от поръчител, когато условията, определени към датата на неговото приемане, вече не са изпълнени. По същия начин поръчителят може да прекрати по всяко време обезпечението.

2. Оттеглянето или прекратяването влиза в сила на шестнадесетия ден след датата, на която това е било съобщено на поръчителя или на гаранционното митническо учреждение, според случая. От датата на влизане в сила на оттеглянето или прекратяването на обезпечението предоставените преди това сертификати за еднократно обезпечение не могат да бъдат използвани за поставяне на стоки под общ транзитен режим.

3. Информацията относно оттеглянето или прекратяването, както и датата на влизането му в сила се въвеждат незабавно в компютризираната система от компетентните органи на страната на съответното гаранционно митническо учреждение.







ГЛАВА II

Транспортни средства и декларации

Член 20

Товарене

1. Всяка една транзитна декларация включва само стоките, които са натоварени или които трябва да бъдат натоварени на едно транспортно средство с оглед превоз от едно и също отправно митническо учреждение до едно и също получаващо митническо учреждение. За целите на настоящия член под едно транспортно средство, при условие че превозваните стоки ще се изпращат заедно, се разбира: а) пътно превозно средство, придружено от своето/ите ремарке/та или полуремарке/та; б) влакова композиция с множество железопътни платформи или вагони; в) плавателни съдове, съставляващи обща композиция; г) контейнери, натоварени на едно-единствено транспортно средство по смисъла на настоящия член.

2. Едно транспортно средство може да се използва за товарене на стоки в повече от едно отправно митническо учреждение и за разтоварване в повече от едно получаващо митническо учреждение.

Член 21

Транзитна декларация, подадена чрез информационни технологии за обработка на данни

1. Данните на декларацията, посочена в приложение А1 към допълнение III, са под формата на кодирани данни или под каквато и да е друга форма, определена от митническите органи, с цел да бъдат обработени от компютър и да съответстват на изискуемите данни.

2. Транзитна декларация, изготвена чрез EDI, се смята за подадена в момента на получаване на съобщението за EDI от компетентните органи. Приемането на транзитната декларация, изготвена чрез EDI, се съобщава на отговорното лице с помощта на съобщение — отговор, в което се съдържат най-малко идентификацията на полученото съобщение и/или регистрационният номер на транзитната декларация, както и датата на приемане.

3. Транзитната декларация, подадена чрез обмен на стандартни съобщения EDI, съответства на структурата и указанията в допълнение III.

4. Транзитната декларация се попълва в съответствие с допълнение III на един от приетите от компетентните органи на страната на изпращане официални езици на договарящите страни. При необходимост компетентните органи на страна, засегната от операция по общ транзит, могат да поискат превод на официалния език или на някой от официалните езици на тази страна.

5. Когато в страната на изпращане общият транзитен режим е продължение на друго митническо направление, отправното митническо учреждение може да изиска представянето на съответните документи.

6. Стоките се представят заедно с транспортния документ. Отправното митническо учреждение може да освобождава от представянето на този документ при извършване на митническите формалности, при условие че документът продължава да е на негово разположение.

Член 22

Писмена транзитна декларация

1. Стоките могат да бъдат поставени под общ транзитен режим чрез писмена транзитна декларация, съставена на формуляр, който съответства на образеца в допълнение 1 към приложение I от Конвенцията за ЕАД, в следните случаи: а) когато стоките се пренасят от пътници, които нямат пряк достъп до компютризираната митническа система, в съответствие с начините, посочени в член 22, буква а); б) когато се прилага аварийната процедура, при условията и в съответствие с начините, определени в приложение V; в) когато някоя от договарящите страни вземе такова решение.

2. За прилагането на параграф 1, букви а) и в) компетентните органи следят за обмена на данните за транзита между компетентните органи посредством компютризираната митническа система.

3. Използването на писмена транзитна декларация съгласно параграф 1, буква б) подлежи на одобрение от компетентните органи, когато компютърната система на отговорното лице и/или мрежата не функционира(т).

4. Транзитната декларация може да се допълни с един или повече допълнителни формуляри, които съответстват на образеца в допълнение 3 към приложение I към Конвенцията за ЕАД. Формулярите са неразделна част от декларацията.

5. Вместо допълнителните формуляри, като описателна част на транзитната декларация, от която са неделима част, може да се използват товарни списъци, съставени в съответствие с образеца в допълнение III.

6. Формулярите, посочени в параграфи 1, 4 и 5, се попълват в съответствие с допълнение III.

7. Член 21, параграфи 4—6 се прилагат mutatis mutandis .

Член 22а

Транзитна декларация за пътници

За целите на прилагане на член 22, параграф 1, буква а) пътникът изготвя транзитната декларация в съответствие с членове 5 и 6 и с приложение Б6 към допълнение III.

Член 23

Смесени пратки

В случай на пратки, включващи едновременно стоки, които трябва да се превозват по процедура Т1, и стоки, които трябва да се превозват по процедура Т2, транзитната декларация, обозначена със символа Т, се допълва със символа „Т1“, „Т2“ или „T2F“ за всеки един вид стока.

Член 24

Подписване на транзитната декларация и задължение на отговорното лице

1. Транзитната декларация следва да съдържа електронен подпис или друг начин за заверяване.

2. Подаването на транзитната декларация прави отговорното лице отговорно за: а) точността на данните, посочени в декларацията; б) истинността на представените документи; в) спазването на всички задължения, свързани с поставянето на въпросните стоки под общ транзитен режим.







ГЛАВА III

Формалности в отправното митническо учреждение

Член 25

Представяне на транзитната декларация

Подаването на транзитната декларация и представянето на стоките в отправното митническо учреждение се осъществяват в дните и часовете, определени от митническите органи.

По молба на отговорното лице и за негова сметка отправното митническо учреждение може да разреши стоките да бъдат представени на друго място.

Член 26

Маршрут

1. Стоките, поставени под общ транзитен режим, се превозват до получаващото митническо учреждение по икономически обоснован маршрут.

2. Без да се засягат разпоредбите на член 59, за стоки, които са включени в списъка от приложение I, или когато компетентните органи или отговорното лице считат за необходимо, отправното митническо учреждение определя задължителен маршрут, като в клетка 44 от транзитната декларация се вписват най-малко страните на транзит, като се отчита информацията, предоставена от отговорното лице.

Член 27

Приемане и регистриране на транзитната декларация

1. Транзитната декларация се приема и регистрира от отправното митническо учреждение в дните и часовете, определени от компетентните органи, при условие че: а) съдържа цялата необходима за целите на настоящата конвенция информация; б) е придружена от всички необходими документи; и в) стоките, за които се отнася, са представени пред митницата.

2. Компетентните органи могат да разрешат с декларацията да не се представят документите, посочени в параграф 1, буква б). В такъв случай тези документи се пазят на разположение на компетентните органи.

3. Освен ако изрично не е предвидено друго, датата, която се взема под внимание за прилагане на всички разпоредби, които регулират общия транзитен режим, е датата на приемане на декларацията от компетентните органи.

Член 28

Изменения на транзитната декларация

1. По искане от негова страна на отговорното лице се разрешава да направи едно или повече изменения в данните в транзитната декларация, след като тя е била приета от компетентните органи. Изменението не може да води до това транзитната декларация да се отнася за стоки, различни от тези, които са били първоначално декларирани в нея.

2. Въпреки това не се разрешават никакви изменения, когато искането за тях постъпва, след като компетентните органи: а) са информирали отговорното лице за намерението си да осъществят проверка на стоките; б) са установили, че въпросните данни са неточни; в) са разрешили вдигането на стоките.

Член 29

Срокове

1. Отправното митническо учреждение определя крайния срок, в който стоките трябва да бъдат представени в получаващото митническо учреждение, вземайки предвид маршрута, действащото в областта на транспорта или други области законодателство, и, при необходимост, информацията, получена от отговорното лице.

2. Определеният от отправното митническо учреждение срок е обвързващ за компетентните органи на страните, чиято територия се пресича по време на операцията по общ транзит, и не може да се променя от тези органи.

Член 30

Проверка на транзитната декларация и стоките

1. Въз основа на анализ на риска или на случаен принцип компетентните органи на страната на изпращане могат да извършат следните видове проверки: а) проверка на приетата транзитна декларация и придружаващите документи; б) проверка на стоките и, ако е необходимо, вземане на проби с цел анализ или щателна проверка.

2. Стоките се проверяват на местата и в часовете, предвидени за тази цел. Въпреки това компетентните органи могат, по искане на отговорното лице и за негова сметка, да извършат проверка на стоките на друго място и в други часове.

Член 31

Мерки за идентифициране

1. Отправното митническо учреждение взема мерките за идентифициране, които смята за необходими, и вписва съответните данни в транзитната декларация.

2. Без да се засяга член 11, параграф 4 от конвенцията, вдигането на стоките, които трябва да се поставят под общ транзитен режим, се отказва, когато пломбирането не може да се направи в съответствие с разпоредбите на член 11, параграф 2 или 3 от конвенцията.

3. Когато се използва методът за пломбиране на пространството, в което се съдържат стоките, компетентните органи проверяват дали транспортното средство е одобрено за пломбиране или, при липса на одобрение, дали е годно за пломбиране.

4. По смисъла на член 11, параграф 2, буква а) от конвенцията, за одобрено съгласно други разпоредби се смята всяко пътно превозно средство, ремарке, полуремарке или контейнер, одобрено за превоз на стоки с митническа пломба в съответствие с разпоредбите на международно споразумение, по което страни са Европейската общност или нейните държави-членки и страните от ЕАСТ.

5. Пломбите отговарят на характеристиките,определени в приложение II.

6. Целостта на пломбата не може да се нарушава без разрешение на компетентните органи.

7. Смята се, че описанието на стоките позволява идентифицирането им по смисъла на член 11, параграф 4 от конвенцията, когато е достатъчно подробно, за да даде възможност за лесна идентификация на количеството и естеството на стоките.

Член 32

Вдигане на стоките

1. Отправното митническо учреждение регистрира резултатите от проверката, като отбелязва съответните данни в транзитната декларация.

2. Ако резултатите от проверката дават възможност за това, отправното митническо учреждение разрешава вдигането на стоките и записва датата, на която това е направено, в компютризираната система.

3. При вдигането на стоките отправното митническо учреждение уведомява декларираното получаващо митническо учреждение за операцията по общ транзит чрез съобщение „Предварително уведомление за пристигане“ и всички вписани в декларацията транзитни митнически учреждения чрез съобщение „Предварително уведомление за транзит“. Тези съобщения се изготвят въз основа на данните от транзитната декларация, изменени при необходимост.

Член 33

Придружаващ транзитен документ

1. Придружаващият транзитен документ съответства на образеца и информацията, посочени в допълнение III. Той придружава стоките, поставени под общ транзитен режим. След вдигането на стоките той се предоставя на разположение на оператора по един от следните начини: а) дава се на отговорното лице от отправното митническо учреждение или се отпечатва от приложението на отговорното лице, когато това е разрешено от компетентните органи, или б) отпечатва се от приложението на одобрения изпращач след получаване на съобщението, изпратено от отправното митническо учреждение, позволяващо вдигането на стоките.

2. При необходимост придружаващият транзитен документ се допълва от списък на стоките, който е неразделна част от посочения документ и съответства на образеца в допълнение III.







ГЛАВА IV

Формалности по време на превоз

Член 34

Представяне на придружаващия транзитен документ

Придружаващият транзитен документ и другите документи, които придружават стоките, се представят при всяко поискване от страна на компетентните органи.

Член 35

Транзитно митническо учреждение

1. Пратката и придружаващият транзитен документ се представят във всяко транзитно митническо учреждение.

2. В транзитното митническо учреждение се регистрира преминаването, на базата на съобщение „Предварително уведомление за транзит“, получено от отправното митническо учреждение. Отправното митническо учреждение се информира за преминаване на границата чрез съобщение „Уведомление за преминаване на граница“.

3. Транзитните митнически учреждения проверяват стоките, в случай че сметнат това за необходимо. Евентуалната проверка на стоките се извършва по-специално въз основа на съобщение „Предварително уведомление за транзит“.

4. Когато превозът на стоките се осъществява през транзитно митническо учреждение, различно от декларираното и посоченото в придружаващия транзитен документ, транзитното митническо учреждение, през което се преминава, изисква съобщението „Предварително уведомление за транзит“ от отправното митническо учреждение и информира за транзитното преминаване отправното митническо учреждение, като изпраща съобщение „Уведомление за преминаване на граница“. При необходимост то се уведомява от отправното митническо учреждение за невалидността на обезпечението във въпросната страна.

5. Параграфи 1—4 не се прилагат за превози на стоки с железопътен транспорт.

Член 36

Инциденти по време на превоза

1. Превозвачът е длъжен да направи съответните вписвания в придружаващия транзитен документ и да ги представи заедно с пратката на митническите органи на страната, на чиято територия се намира транспортното средство, в следните случаи: а) при промяна на задължителния маршрут, когато се прилагат разпоредбите на член 26, параграф 2; б) при нарушаване целостта на пломбите по време на превоза по независещи от превозвача причини; в) при прехвърляне на стоките на друго транспортно средство; това прехвърляне се извършва под надзора на компетентните органи, но те могат да разрешат прехвърлянето да се извърши без техния надзор; г) при непосредствена опасност, изискваща незабавно частично или пълно разтоварване на транспортното средство; д) при всеки инцидент или произшествие, които могат да повлияят върху способността на отговорното лице или превозвача да изпълни задълженията си.

2. Ако преценят, че операцията по общ транзит може да продължи по нормалния ред, и при нужда — след вземане на необходимите мерки, компетентните органи заверяват придружаващия транзитен документ. В зависимост от случая съответната информация във връзка с прехвърлянето или друг инцидент се регистрират в митническата електронна система от компетентните органи на транзитното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение.







ГЛАВА V

Формалности в получаващото митническо учреждение

Член 37

Представяне в получаващото митническо учреждение

1. Стоките и необходимите документи се представят в получаващото митническо учреждение в рамките на работното му време. Въпреки това, по искане и за сметка на заинтересованото лице, това митническо учреждение може да разреши представянето да се осъществи извън посоченото работно време. По същия начин получаващото митническо учреждение може, по искане и за сметка на заинтересованото лице, да разреши стоките и необходимите документи да бъдат представени на друго място.

2. Когато стоките се представят в получаващото митническо учреждение след изтичане на срока, определен от отправното митническо учреждение, и когато неспазването на срока се дължи на обстоятелства, изложени по задоволителен за получаващото митническо учреждение начин, които не се дължат на превозвача или отговорното лице, се приема, че последният е спазил определения срок.

3. Получаващото митническо учреждение задържа придружаващия транзитен документ и проверката на стоките се извършва по-специално въз основа на съобщението „Предварително уведомление за пристигане“, получено от отправното митническо учреждение.

4. По искане на отговорното лице, с цел да послужи като доказателство за завършване на режима в съответствие с член 42, параграф 1, получаващото митническо учреждение вписва в копие от придружаващия транзитен документ следният израз: — Алтернативно доказателство — 99202

5. Транзитната операция може да завърши в митническо учреждение, различно от предвиденото в транзитната декларация. Тогава това митническо учреждение става получаващо митническо учреждение. Ако новото получаващо митническо учреждение е под юрисдикцията на договаряща страна, различна от тази, която отговаря за първоначално посоченото митническо учреждение, новото получаващо митническо учреждение изисква съобщението „Предварително уведомление за пристигане“ от отправното митническо учреждение.

Член 38

Квитанция

1. Получаващото митническо учреждение заверява квитанция по искане на лицето, което представя стоките и необходимите документи.

2. Квитанцията съответства на указанията, посочени в допълнение III.

3. Квитанцията се попълва предварително от заинтересованото лице. Тя може да съдържа други данни, отнасящи се до пратката, освен в графата, запазена за отправното митническо учреждение. Квитанцията не може да се използва като доказателство за завършване на режима по смисъла на член 42, параграф 1.

Член 39

Връщане на информация

1. Получаващото митническо учреждение информира отправното митническо учреждение за пристигането на стоките в деня на представянето им в получаващото митническо учреждение чрез съобщение „Уведомление за пристигане“.

2. Когато транзитната операция завършва в митническо учреждение, различно от митническото учреждение, декларирано първоначално в транзитната декларация, новото получаващо митническо учреждение информира за пристигането отправното митническо учреждение чрез съобщение „Уведомление за пристигане“. Отправното митническо учреждение информира за пристигането на стоките първоначално декларираното получаващо митническо учреждение чрез съобщение „Препратено уведомление за пристигане“.

3. Съобщението „Уведомление за пристигане“, посочено в параграфи 1 и 2, не може да се използва като доказателство за завършване на режима по смисъла на член 40, параграф 2.

4. Освен в надлежно обосновани случаи, получаващото митническо учреждение изпраща на отправното митническо учреждение съобщение „Резултати от контрола“ най-късно на третия ден след деня на представяне на стоките в получаващото митническо учреждение. Въпреки това, когато се прилага член 65, получаващото митническо учреждение изпраща съобщение „Резултати от контрола“ на отправното митническо учреждение най-късно на шестия ден след деня на доставяне на стоките.







ГЛАВА VI

Контрол на завършване на режима

Член 40

Завършване и приключване на режима

1. Общият транзитен режим завършва и задълженията на отговорното лице се смятат за изпълнени, когато в съответствие с разпоредбите, уреждащи режима, стоките, поставени под режима, и необходимите документи и данни се представят в получаващото митническо учреждение.

2. Компетентните органи приключват общия транзитен режим, когато са в състояние чрез сравнение на наличните в отправното митническо учреждение данни и на данните, налични в получаващото митническо учреждение, да установят, че режимът е завършил нормално.

Член 41

Процедура за издирване

1. В случай че компетентните органи на страната на изпращане не получат съобщение „Уведомление за пристигане“ в определения за представяне на стоките в получаващото митническо учреждение срок или ако не получат съобщение „Резултати от контрола“ в срок шест дни след получаване на съобщение „Уведомление за пристигане“, те започват процедура за издирване, за да съберат информацията, необходима за приключване на режима, или, когато това не е възможно: — да установят дали е възникнало митническо задължение, — да идентифицират длъжника, — да определят компетентните органи, отговорни за вземане под отчет.

2. Процедурата за издирване започва най-късно седем дни след изтичане на един от посочените в параграф 1 срокове, освен в извънредните случаи, определени по взаимно съгласие от договарящите страни. Тази процедура започва незабавно, ако компетентните органи получат информация на по-ранен етап за това, че режимът не е завършен или имат такива подозрения.

3. Ако компетентните органи на страната на изпращане получат само съобщение „Уведомление за пристигане“, те започват процедурата за издирване, като изискват от получаващото митническо учреждение, изпратило съобщение „Уведомление за пристигане“, съобщение „Резултати от контрола“.

4. Ако компетентните органи на страната на изпращане не получат съобщение „Уведомление за пристигане“, те започват процедурата за издирване, като изискват от отговорното лице необходимата информация за приключване на режима или от получаващото митническо учреждение, когато на местоназначението е налична достатъчна информация за издирването. От отговорното лице се изисква да предостави необходимата информация за приключване на режима най-късно двадесет и осем дни след началото на процедурата за издирване пред получаващото митническо учреждение, когато не е възможно приключване на режима.

5. Получаващото митническо учреждение и отговорното лице отговарят на запитването, посочено в параграф 4, в срок двадесет и осем дни. Ако в рамките на този срок отговорното лице предостави достатъчно информация, компетентните органи на страната на изпращане вземат предвид тази информация или приключват режима, ако предоставената информация дава възможност за това.

6. Ако информацията, съобщена от отговорното лице, не дава възможност да се приключи режимът, но компетентните органи на страната на изпращане я считат за достатъчна, за да се продължи процедурата за издирване, незабавно се отправя запитване до съответното митническо учреждение.

7. Когато в резултат на процедурата за издирване се установи, че режимът е завършил правомерно, компетентните органи на страната на изпращане приключват режима и информират незабавно отговорното лице, както и, при необходимост, компетентните органи, които може да са предприели действие по събиране в съответствие с член 117.

Член 41а

1. Когато по време на процедура за издирване и преди изтичане на срока, посочен в член 116, параграф 1, буква в), компетентните органи на страната на изпращане, наричани по-долу „запитващи органи“, получат доказателство, независимо по какъв начин, за мястото, на което е осъществен фактическият състав, довел до възникването на митническото задължение, и ако това място се намира в друга договаряща страна, компетентните органи изпращат незабавно цялата налична информация на компетентните органи, отговорни за това място, наричани по-долу „запитани органи“.

2. Запитаните органи потвърждават поучаването на съобщението, като посочват дали са отговорни за събиране на задължението. В случай че не се получи отговор в срок от двадесет и осем дни, запитващите органи незабавно продължават процедурата за издирване.

Член 42

Алтернативно доказателство за завършване на режима

1. Доказателството за това, че режимът е завършил в посочените в декларацията срокове, може да бъде представено от отговорното лице по задоволителен за компетентните органи начин, под формата на заверен документ от митническите органи на страната на получаване, в който се идентифицират съответните стоки и се посочва, че те са представени в получаващото митническо учреждение или, когато се прилага член 64 — пред одобрения получател.

2. Приема се също така, че общият транзитен режим е завършен, ако отговорното лице представи по задоволителен за компетентните органи начин един от следните документи за идентифициране на стоките: а) митнически документ за даване на стоките на допустимо митническо направление, издаден в трета страна; б) документ, издаден в трета страна, подпечатан от митническите органи на тази страна и удостоверяващ, че се смята, че стоките са в свободно обращение в съответната трета страна.

3. Посочените в параграф 2 документи могат да бъдат заменени с копия или фотокопия, които са заверени като верни с оригинала от органа, заверил оригиналните документи, органите на съответните трети страни или органите от някоя от страните.

Член 43

Последваща проверка

1. Компетентните органи могат да направят последваща проверка на предоставената информация, както и на документите, формулярите, разрешенията или данните, свързани с общия транзитен режим, за да проверят истинността на вписванията или печатите. Тези проверки се осъществяват в случай на съмнение или подозрение за измама. Те могат да се осъществят и въз основа на анализ на риска или на случаен принцип.

2. Компетентните органи, които получават искане за последваща проверка, му отговарят незабавно.

3. Когато компетентните органи на страната на изпращане поискат последваща проверка на информацията в съобщение „Резултати от контрола“, в случай че имат съмнения или предположения за измама, условията в член 40, параграф 2 не се смятат за изпълнени, докато не се потвърди истинността или точността на данните, за които е поискано да се направи последваща проверка.

4. Тези разпоредби се прилагат mutatis mutandis за член 22.







ДЯЛ III

ОПРОСТЯВАНИЯ







ГЛАВА I

Общи разпоредби във връзка с опростяванията

Член 44

Приложно поле

1. В зависимост от случая, по искане от страна на отговорното лице или получателя, компетентните органи могат да разрешат следните опростявания: а) използване на общо обезпечение или освобождаване от обезпечение; б) използване на пломби от специален модел; в) освобождаване от изискването да се следва задължителен маршрут; г) статут на одобрен изпращач; д) статут на одобрен получател; е) прилагане на специални процедури за някои транспортни средства: i) стоки, превозвани с железопътен транспорт или в големи контейнери; ii) стоки, превозвани по въздуха; iii) стоки, превозвани по тръбопроводи; ж) прилагане на други опростени процедури, основаващи се на член 6 от конвенцията.

2. Освен ако не е предвидено друго в настоящото допълнение или в разрешението, при предоставяне на разрешение за ползване на опростяванията, посочени в параграф 1, букви а) и е), тези опростявания се прилагат във всички страни. При разрешение за ползване на опростяванията, посочени в букви б), в) и г), последните се прилагат единствено за операции по общ транзит, започващи от страната, където е дадено разрешението. При разрешение за ползване на опростяването, посочено в буква д), последното се прилага само в страната, където е дадено разрешението.

Член 45

Общи условия за даване на разрешение

1. Разрешението, посочено в член 44, параграф 1, се дава само на лица, които: а) са установени в договаряща страна; въпреки това разрешението за използване на общо обезпечение може да се издава само на лица, установени в страната, където се учредява обезпечението; б) използват редовно общ транзитен режим или чиито компетентни органи знаят, че са способни да изпълнят задълженията, свързани с режима, или във връзка с опростяването, посочено в член 44, параграф 1, буква д), получават редовно стоки, поставени под митнически общ транзитен режим; и в) не са извършили сериозни или системни нарушения на митническото или данъчното законодателство.

2. С оглед осигуряване на надлежното управление на опростяванията, разрешенията се издават само когато: а) компетентните органи могат да осигурят надзор и да извършват проверки във връзка с режима, без да се прибягва до въвеждане на административен механизъм, който не е пропорционален на нуждите на въпросните лица; б) заинтересованите лица водят отчетност, позволяваща на компетентните органи да упражняват ефективен контрол.

Член 46

Съдържание на заявлението

1. Заявлението за разрешение за ползване на опростявания, наричано по-долу „заявлението“, следва да съдържа дата и подпис. То може да бъде съставено писмено или да се подаде с помощта на техника за електронна обработка на данни при условията и по начините, определени от компетентните органи.

2. Заявлението трябва да включва всички факти, които позволяват на компетентните органи да се уверят, че са изпълнени условията за разрешаване на исканите опростявания.

Член 47

Отговорност на заявителя

При спазване на действащите разпоредби в договарящите страни и без да се засяга евентуалното прилагане на наказателноправни разпоредби, лицето, желаещо да ползва опростявания, носи отговорност за:

а) точността на дадената информация;

б) истинността на придружаващите документи.

Член 48

Компетентни органи

1. Заявлението се подава пред компетентните органи в страната, където е установен заявителят.

2. Издаването на разрешението или отхвърлянето на заявлението се извършва съгласно действащите разпоредби в договарящите страни.

3. Решението за отхвърляне на заявлението се съобщава на заявителя в съответствие със сроковете и условията, които са в сила в договарящите страни. То трябва да бъде обосновано.

Член 49

Съдържание на разрешението

1. Оригиналът на разрешението, подписан и датиран, заедно с едно или повече заверени копия от него, се дава на титуляря.

2. В разрешението се посочват условията за използване на опростяванията, задълженията и методите за контрол. То е валидно от датата на издаване.

3. Лицето, на което е разрешено да ползва опростявания, носи отговорност за изпълнението на всички задължения във връзка с поставянето на съответните стоки под общ транзитен режим.

4. В случай на опростяванията, посочени в член 44, параграф 1, букви б), в) и е), разрешението се представя при всяко поискване от страна на отправното митническо учреждение.

Член 50

Оттегляне и изменение

1. Титулярят на разрешението е длъжен да информира компетентните органи за всяко обстоятелство, възникнало след издаване на разрешението, което може да повлияе върху неговото действие или съдържанието му.

2. Разрешението се оттегля или изменя от компетентните органи, когато: а) едно или няколко от условията, посочени за издаването му, вече не се изпълняват, или б) обстоятелство, възникнало след издаване на разрешението, оказва влияние върху действието или съдържанието му.

3. Разрешението може да бъде оттеглено или изменено от компетентните органи, когато неговият титуляр вече не изпълнява някое от задълженията, които има съгласно това разрешение.

4. Решението за изменение или оттегляне на разрешението се обосновава. То се съобщава на титуляря на разрешението.

5. Оттеглянето или изменението на разрешението поражда действие на датата, на която е съобщено. Въпреки това, в извънредни случаи и доколкото това се налага от гледна точка на законните интереси на титуляря на разрешението, компетентните органи могат да отложат датата, от която поражда действие оттеглянето или изменението. Датата, от която поражда действие решението, се посочва в самото решение.

Член 51

Съхранение на досиетата от компетентните органи

1. Компетентните органи съхраняват заявленията и придружаващите документи, както и копие от издадените разрешения.

2. Когато се отхвърля заявление или се оттегля разрешение, заявлението и решението за отхвърляне на заявлението или за оттегляне, в зависимост от съответния случай, както и различните подкрепящи документи, които са приложени към тях, се съхраняват за минимум три години, считано от края на календарната година, през която е отхвърлено заявлението или е оттеглено разрешението.







ГЛАВА II

Общо обезпечение и освобождаване от обезпечение

Член 52

Референтен размер

1. Отговорното лице може да използва общо обезпечение или освобождаване от обезпечение в рамките на определен референтен размер.

2. Референтният размер съответства на размера на митническото задължение, което може да възникне по отношение на стоките, които отговорното лице е поставило под общ транзитен режим за минимален период от една седмица. Този размер се определя от гаранционното митническо учреждение в сътрудничество със заинтересованото лице, като се вземат предвид: а) информацията за превозваните в миналото стоки и прогнозният обем на предстоящите общи транзитни операции, виден по-специално от търговската и счетоводната документация на заинтересованото лице; б) най-високите ставки на мита и такси, включително тези на вносните мита, приложими в страната на гаранционното митническо учреждение, за този вид стоки, в случай че те са били внесени от трета страна и са били оформени за потребление в страната. За целите на това изчисление общностните стоки, превозени в съответствие с Конвенцията за общ транзитен режим, се смятат за необщностни стоки. Точно изчисление на размера на митата и другите такси, за които отговорното лице поема задължение във връзка с всяка транзитна операция, се прави в момента, в който са налични необходимите данни. В противен случай, когато това се отнася за стоки, различни от посочените в списъка от приложение I, се смята, че размерът възлиза на 7 000 евро, освен ако друга известна на компетентните органи информация не води до определяне на друг размер.

3. Гаранционното митническо учреждение извършва проверка на референтния размер, по-специално по искане от страна на отговорното лице, и при необходимост коригира този размер.

4. Задължение на всяко отговорно лице е да се увери, че предвид операциите, за които режимът не е завършен, размерът в конкретния случай не превишава референтния размер. Компютризираните системи на компетентните органи обработват и могат да контролират използването на референтния размер за всяка транзитна операция.

Член 53

Размер на общото обезпечение и освобождаване от обезпечение

1. Размерът на общото обезпечение е равен на референтния размер, посочен в член 52.

2. Лицата, които докажат пред компетентните органи, че са в добро финансово състояние и че отговарят на стандартите за благонадеждност, описани в параграфи 3 и 4, могат да получат разрешение да предоставят общо обезпечение в намален размер или да ползват освобождаване от обезпечение.

3. Размерът на общото обезпечение може да бъде намален: а) на 50 % от референтния размер, когато отговорното лице докаже, че притежава достатъчен опит в използването на общ транзитен режим; б) на 30 % от референтния размер, когато отговорното лице докаже, че притежава достатъчен опит в използването на общия транзитен режим и че поддържа тясно сътрудничество с компетентните органи.

4. Разрешение за освобождаване от представяне на обезпечение може да бъде дадено, когато отговорното лице докаже, че притежава достатъчно опит в използването на общия транзитен режим, че поддържа тясно сътрудничество с компетентните органи, че контролира транспортните операции и че има достатъчен финансов ресурс, за да изпълни задълженията си.

5. За целите на прилагането на параграфи 3 и 4 всички страни вземат предвид разпоредбите на приложение III.

Член 53а

Условия за използване на общо обезпечение и освобождаване от обезпечение

За използването на общо обезпечение и/или освобождаване от обезпечение:

а) на отговорното лице се дава „референтен номер на обезпечението“, свързан с определен референтен размер;

б) гаранционното митническо учреждение определя и съобщава на отговорното лице код за достъп към „референтния номер на обезпечението“.

Отговорното лице може да даде един или няколко кода за достъп до това обезпечение, които се използват от него или от неговите представители.

Член 54

Специални разпоредби за стоките, представляващи повишен риск

1. За предоставяне на разрешение за използване на общо обезпечение за видовете стоки, посочени в списъка от приложение I, отговорното лице трябва да докаже не само че изпълнява условията, посочени в член 45, но също така, че е в добро финансово състояние, че разполага с достатъчно опит при използването на общия транзитен режим, както и че или поддържа тясно сътрудничество с компетентните органи, или контролира транспортните операции.

2. Размерът на общото обезпечение за тези стоки може да бъде намален: а) на 50 % от референтния размер, когато отговорното лице докаже, че поддържа тясно сътрудничество с компетентните органи и че контролира транспортните операции; б) на 30 % от референтния размер, когато отговорното лице докаже, че поддържа тясно сътрудничество с компетентните органи, че контролира транспортните операции и че има достатъчен финансов ресурс за изпълнение на задълженията си.

3. За целите на прилагането на параграф 2 страните вземат предвид разпоредбите на приложение III.

4. Предходните параграфи се прилагат също, когато заявлението изрично се отнася до използването на едно и също общо обезпечение както за стоки, посочени в списъка от приложение I, така и за стоки, които не са включени в това приложение, под покритието на един и същ сертификат за общо обезпечение.

5. Освобождаването от обезпечение не се разрешава за операции по общ транзит, включващи стоки, посочени в списъка от приложение I.

6. Като се вземат предвид принципите, които регулират разрешението за използване на общо обезпечение и намаляването размера на обезпечението, използването на общо обезпечение в намален размер може да се забрани временно при особени обстоятелства.

7. Като се вземат предвид принципите, които регулират намаляването на размера на обезпечението, използването на общо обезпечение в намален размер може да се забрани временно за стоки, за които при използване на този вид обезпечение са били доказани измами в големи размери.

8. Условията за прилагане на параграфи 6 и 7 са описани в приложение IV.

Член 55

Документ за поръчителство

1. Общото обезпечение се учредява от поръчител.

2. Документът за поръчителство съответства на образеца в приложение В4 към допълнение III. Документът за поръчителство се съхранява в гаранционното митническо учреждение.

3. Разпоредбите на член 17, параграф 2 се прилагат mutatis mutandis .

Член 56

Сертификати за общо обезпечение или за освобождаване от обезпечение

1. На базата на разрешението компетентните органи издават на отговорното лице един или няколко сертификата за общо обезпечение или за освобождаване от обезпечение, наричани по-долу сертификати, които се изготвят в съответствие с допълнение III и му позволяват да представи доказателство за общо обезпечение или освобождаване от обезпечение в рамките на член 22, параграф 1, буква б).

2. Срокът на валидност на сертификатите не може да надвишава две години. Въпреки това този срок може да бъде продължен еднократно от гаранционното митническо учреждение за не повече от две години.

Член 57

Оттегляне и прекратяване

1. Член 19, параграф 1 и параграф 2, първа алинея се прилагат mutatis mutandis за оттеглянето или прекратяването на общото обезпечение.

2. Оттеглянето на разрешението за използване на общо обезпечение или за освобождаване от обезпечение от компетентните органи или датата, на която поражда действие прекратяването на задължението на поръчителя от гаранционното митническо учреждение или датата, на която поражда действие прекратяването на задължението от поръчителя, се въвеждат в компютризираната система от гаранционното митническо учреждение.

3. От датата на влизане в сила на оттеглянето или прекратяването сертификатите, издадени за прилагането на член 22, параграф 1, буква б), не могат да се използват за поставянето на стоки под общ транзитен режим и се връщат без отлагане от отговорното лице в гаранционното митническо учреждение. Всяка страна съобщава на Комисията начините за идентифициране на валидните сертификати, които не са върнати или които са обявени за откраднати, загубени или преправени. Комисията информира за това останалите страни.







ГЛАВА III

Използване на пломби от специален модел

Член 58

1. Компетентните органи могат да разрешат на отговорното лице да използва пломби от специален модел за транспортни средства или колети, при условие че компетентните органи приемат, че тези пломби съответстват на характеристиките, определени в приложение II.

2. Отговорното лице вписва модела, броя и марката на използваните пломби в данните по транзитната декларация. Отговорното лице поставя пломбите най-късно по време на вдигането на стоките.







ГЛАВА IV

Освобождаване от задължителен маршрут

Член 59

Компетентните органи могат да освободят от изискването да се следва задължителен маршрут отговорно лице, което взема мерки, които позволяват на компетентните органи да проследят по всяко време мястото, на което се намира пратката.







ГЛАВА V

Статут на одобрен изпращач

Член 60

Одобрен изпращач

Всяко лице, което желае да извършва операции по общ транзит, без да представя стоките, които са предмет на транзитната декларация, в отправното митническо учреждение или на всяко друго място, на което това е разрешено, може да получи статут на одобрен изпращач.

Това опростяване се разрешава само за лица, които са получили разрешение да ползват общо обезпечение или освобождаване от обезпечение.

Член 61

Съдържание на разрешението

В разрешението се определят по-специално:

а) отправното или отправните митнически учреждения за предстоящите операции по общ транзит;

б) срокът, с който разполагат компетентните органи след подаване на транзитната декларация от одобрения изпращач, за да осъществят евентуално необходимите проверки, преди стоките да бъдат вдигнати;

в) мерките за идентификация, които трябва да бъдат взети, като в тези случаи митническите органи могат да разпоредят транспортните средства или колетите да бъдат запечатани с пломби от специален модел, утвърдени от компетентните органи като отговарящи на характеристиките в приложение II и поставени от одобрения изпращач;

г) изключените видове стоки или направления.

Член 62

Формалности при изпращане на стоките

Одобреният изпращач подава транзитна декларация в отправното митническо учреждение. Вдигането на стоките не може да бъде осъществено преди края на срока, предвиден в член 61, буква б).

Член 63

Информация, която се посочва в декларациите

При необходимост одобреният изпращач въвежда в компютризираната система следните данни:

— броя, модела и маркировката на пломбите,

— всеки задължителен маршрут, определен в съответствие с член 26, параграф 2,

— срока, определен в съответствие с член 29, в който стоките трябва да бъдат представени в получаващото митническо учреждение.







ГЛАВА VI

Статут на одобрен получател

Член 64

Одобрен получател

1. На всяко лице, което желае да получава в помещенията си или на друго определено място стоки, поставени под общ транзитен режим, без да представя стоките или придружаващия транзитен документ в получаващото митническо учреждение, може да бъде предоставен статут на одобрен получател.

2. Приема се, че отговорното лице е изпълнило задълженията си съгласно член 8, параграф 1, буква а) и общият транзитен режим е завършен от момента, в който придружаващият транзитен документ, придружавал пратката, както и стоките в непроменено състояние са били предадени в рамките на определения срок на одобрения получател, в неговите помещения или на местата, посочени в разрешението, като надлежно са спазени всички мерки за идентифициране.

3. За всяка пратка, която му е доставена в съответствие с параграф 2, по искане от страна на превозвача одобреният получател издава квитанцията, посочена в член 38, който се прилага mutatis mutandis .

Член 65

Задължения

1. За стоките, пристигащи в неговите помещения или на местата, посочени в разрешението, одобреният получател е длъжен: а) да информира незабавно компетентното получаващо митническо учреждение за пристигането на стоките посредством съобщение „Уведомление за пристигане“, в което са включени инцидентите по време на превоза; б) да изчака съобщение „Разрешение за разтоварване“, преди да започне разтоварването; в) след получаване на съобщението „Разрешение за разтоварване“ да изпрати в получаващото митническо учреждение най-късно на третия ден след деня, в който са пристигнали стоките, съобщение „Бележки при разтоварване“, в което са записани всички констатирани разлики, в съответствие с процедурата, определена в разрешението; г) да предостави на разположение на получаващото митническо учреждение или да му изпрати екземпляр от придружаващия транзитен документ, който е придружавал стоките, съгласно условията на разрешението.

2. Получаващото митническо учреждение въвежда в компютризираната система данните от съобщението „Резултати от контрола“.

Член 66

Съдържание на разрешението

1. В разрешението се определят по-специално: а) получаващото/ите митническо/и учреждение/я, отговарящо/и за стоките, които получава одобреният получател; б) срокът, в който одобреният получател трябва да получи от получаващото митническо учреждение, чрез съобщение „Разрешение за разтоварване“, съответните данни от съобщението „Предварително уведомление за пристигане“ за целите на прилагане mutatis mutandis на член 37, параграф 3; в) изключените видове стоки или направления.

2. Компетентните органи посочват в разрешението дали е необходимо да бъдат предприети някакви действия от получаващото митническо учреждение, преди одобреният получател да може да разполага с получените стоки.







ГЛАВА VII

Опростени процедури за стоки, превозвани с железопътен транспорт или в големи контейнери







Раздел 1







Общи разпоредби относно превоза с железопътен транспорт

Член 67

Приложно поле

Формалностите, свързани с общия транзитен режим, са опростени в съответствие с разпоредбите на членове 68—79, 95 и 96 за стоки, превозвани от железопътни компании под покритието на „железопътна товарителница CIM и експресни колетни пратки“, наричана по-долу „железопътна товарителница CIM“.

Член 68

Правна сила на използваните документи

Железопътната товарителница CIM е равностойна на транзитна декларация.

Член 69

Контрол на отчетността

Железопътната компания на всяка страна предоставя на разположение на компетентните органи на тази страна отчетните си документи, съхранявани в счетоводните си служби, за целите на контрола.

Член 70

Отговорно лице

1. Железопътната компания, която приема за превоз стока под покритието на железопътна товарителница CIM, която служи като транзитна декларация, се счита за отговорно лице по тази операция.

2. Железопътната компания на страната, през чиято територия стоките се въвеждат на територията на договарящите страни, е отговорно лице по операциите, свързани със стоки, приети за превоз от железниците на трета страна.

Член 71

Етикет

Железопътните компании осигуряват идентифицирането на пратките, превозвани под общ транзитен режим, чрез използване на етикети с пиктограма, чийто образец е даден в приложение Б11 към допълнение III.

Етикетите се поставят върху железопътна товарителница CIM, както и върху вагона, ако е натоварен изцяло, или върху колета или колетите в другите случаи.

Посоченият в първа алинея етикет може да бъде заменен с поставянето на печат със зелено мастило, който възпроизвежда пиктограмата в приложение Б11 към допълнение III.

Член 72

Изменение на договора за превоз

Когато договорът за превоз бъде изменен, с което:

— на територията на договаряща страна завършва транспортна операция, която е трябвало да завърши извън тази територия, или

— извън територията на договаряща страна завършва транспортна операция, която е трябвало да завърши на тази територия,

железопътните компании могат да пристъпят към изпълнение на изменения договор само с предварителното съгласие на отправното митническо учреждение.

Във всички останали случаи железопътните компании могат да изпълнят изменения договор. Те уведомяват незабавно отправното митническо учреждение за внесеното изменение.







Движение на стоки между договарящите страни

Член 73

Използване на железопътна товарителница CIM

1. Железопътната товарителница CIM се представя в отправното митническо учреждение, когато транспортна операция, за която се прилага общ транзитен режим, започва и трябва да приключи на територията на договарящите страни.

2. Когато стоките се превозват от една точка в Общността до друга, като се преминава през територията на една или повече страни от ЕАСТ, отправното митническо учреждение ясно отбелязва в клетката, която трябва да се попълни от митницата, на екземпляри № 1, 2 и 3 на железопътната товарителница CIM: — символа „Т1“, ако стоките се движат под процедура Т1, — в зависимост от случая, символа „Т2“ или „T2F“, ако стоките се движат под процедура Т2, в случай че съгласно разпоредбите на Общността вписването на този символ е задължително. Символите „Т2“ или „T2F“ се заверяват с печат, положен от отправното митническо учреждение.

3. Когато стоките се движат от отправна точка в Общността до страна от ЕАСТ, отправното митническо учреждение отбелязва ясно в предназначената за митницата клетка на екземпляри № 1, 2 и 3 на железопътната товарителница CIM символа „Т1“, ако стоките се движат под процедура Т1.

4. С изключение на посочените в параграфи 2 и 3 случаи, стоките, които се движат от една точка на Общността до друга, през територията на една или повече страни от ЕАСТ, както и стоките, които се движат от Общността до страна от ЕАСТ, се поставят под процедура Т2 според условията, определени от всяка държава-членка на Общността, за целия маршрут, който трябва да бъде изминат от отправната гара до получаващата гара, без да е необходимо в отправното митническо учреждение да се представя железопътна товарителница CIM, отнасяща се до тези стоки. По отношение на стоките, които се движат от една точка на Общността до друга, през територията на една или повече страни от ЕАСТ, не е необходимо да се слагат посочените в член 71 етикети.

5. Когато транспортната операция започва в страна от ЕАСТ, стоките се смятат за превозвани под процедура Т1. Ако обаче стоките трябва да се превозват под процедура Т2 в съответствие с разпоредбите на член 2, параграф 3, буква б) от конвенцията, отправното митническо учреждение отбелязва върху екземпляр № 3 от железопътната товарителница CIM, че стоките, за които се отнася документът, се превозват под процедура Т2. В този случай в клетката, която се попълва от митницата, се отбелязва ясно символът „Т2“ или „T2F“, в зависимост от случая, както и се поставя печатът на отправното митническо учреждение и подписът на компетентния служител. По отношение на стоките, които се движат под процедура Т1, в документа не се вписва символът „T1“.

6. Всички екземпляри на железопътната товарителница CIM се връщат на заинтересованото лице.

7. Всяка страна от ЕАСТ може да предвиди стоките, които се движат под процедура Т1, да се движат под посочената процедура, без да е необходимо в отправното митническо учреждение да се представя железопътна товарителница CIM.

8. По отношение на стоките, посочени в параграфи 2, 3 и 5, митническото учреждение, отговорно за получаващата гара, действа като получаващо митническо учреждение. Въпреки това, когато стоките бъдат допуснати за свободно обращение или се поставят под друг митнически режим в междинна гара, митническото учреждение, отговорно за тази гара, действа като получаващо митническо учреждение. По отношение на стоките, които се движат от една точка на Общността до друга, през територията на една или повече страни от ЕАСТ, съгласно условията, посочени в параграф 4, не е необходимо извършването на никакви формалности в получаващото митническо учреждение.

Член 74

Мерки за идентификация

Като общо правило и предвид мерките за идентификация, които се прилагат от железопътните компании, отправното митническо учреждение не пломбира транспортните средства или колетите.

Член 75

Използване на различните екземпляри от железопътната товарителница CIM

1. С изключение на случаите, в които стоките се движат от една точка на Общността до друга, през територията на една или повече страни от ЕАСТ, железопътната компания на страна, под чиято юрисдикция попада получаващото митническо учреждение, подава в последното екземпляри № 2 и № 3 от железопътната товарителница CIM.

2. Получаващото митническо учреждение незабавно връща екземпляр № 2 на железопътната компания, след като го подпечата, и задържа екземпляр № 3.







Превози на стоки за или от трети страни

Член 76

Превоз за трети страни

1. Разпоредбите на членове 73 и 74 се прилагат, когато транспортна операция започва на територията на договарящите страни и трябва да завърши извън нея.

2. Митническото учреждение, отговорно за граничната гара, през която стоките, поставени под транзит, напускат територията на договарящите страни, действа като получаващо митническо учреждение.

3. В получаващото митническо учреждение не е необходимо да се извършват формалности.

Член 77

Превоз от трети страни

1. Когато транспортна операция започва извън територията на договарящите страни и трябва да завърши на тази територия, митническото учреждение, отговорно за граничната гара, през която стоките се въвеждат на територията на договарящите страни, действа като отправно митническо учреждение. В отправното митническо учреждение не е необходимо да се извършват никакви формалности.

2. Митническото учреждение, отговорно за получаващата гара, действа като получаващо митническо учреждение. Въпреки това, ако стоките бъдат допуснати за свободно обращение или се поставят под друг митнически режим в междинна гара, митническото учреждение, отговорно за тази гара, действа като получаващо митническо учреждение. Формалностите, предвидени в член 75, се извършват в получаващото митническо учреждение.

Член 78

Превози, преминаващи през територията на договарящите страни

1. Когато транспортна операция започва и трябва да завърши извън територията на договарящите страни, митническите учреждения, които трябва да действат като отправно митническо учреждение и получаващо митническо учреждение, са посочените съответно в член 77, параграф 1 и член 76, параграф 2.

2. В отправното и получаващото митническо учреждение не е необходимо да се извършват никакви формалности.

Член 79

Митнически статут на стоките

Стоките, които се превозват в съответствие с член 77, параграф 1 или член 78, параграф 1, се смятат за превозвани под процедура Т1, освен ако общностният статут на тези стоки не е установен в съответствие с разпоредбите на допълнение II.







Раздел 2







Превози чрез големи контейнери

Член 80

Приложно поле

Формалностите, свързани с общия транзитен режим, са опростени в съответствие с разпоредбите на членове 81—96 за стоки, превозвани от железопътните компании чрез големи контейнери, с посредничеството на транспортно предприятие и под покритието на предавателни разписки, наричани за целите на настоящото допълнение „Предавателни разписки TR“. Когато е уместно, тези операции могат да включват и превозването на пратките от транспортни предприятия, които използват транспорт, различен от железопътен, в страната на изпращане — до отправната гара в тази страна, и в страната на получаване — от железопътната гара в тази страна, както и всякакъв превоз по море, който се извършва между тези две гари.

Член 81

Определения

За целите на членове 80—96 се прилагат следните определения:

1. „транспортно предприятие“ е предприятие, което е създадено от железопътните компании като дружество, в което те са членове, като такива предприятия се създават с цел превоз на стоки чрез големи контейнери под покритието на предавателни разписки TR;

2. „голям контейнер“ е устройство за превоз на стоки, което е: — постоянно по естество, — специално проектирано за улесняване превоза на стоки, без междинно претоварване, с един или повече видове транспорт, — проектирано за лесно закрепване и/или обработка, — устроено по такъв начин, че да може да бъде пломбирано ефикасно, когато това се изисква за прилагането на член 89, — с размер на площта между четирите външни ъгъла на основата му, не по-малка от 7 m 2 ;

3. „предавателна разписка TR“ е документ, който се съставя при сключването на договор за превоз, чрез който транспортното предприятие договаря международния превоз на един или няколко големи контейнера от един изпращач до един получател. Предавателната разписка TR се означава със сериен номер, разположен в горния десен ъгъл, по който може да бъде идентифицирана. Този номер е съставен от 8 цифри, предшествани от буквите TR. Предавателната разписка TR се състои от следните екземпляри, изброени в последователната им номерация: 1 : екземпляр за централното управ