1993R2454 — BG — 01.01.2011 — 015.001

Този документ е средство за документиране и не обвързва институциите

►B РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2454/93 НА КОМИСИЯТА от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, 11.10.1993, p.1)

Изменен с





Изменен с





поправен от







(*) Настоящият акт никога не е публикуван на български език.







NB: Настоящият консолидиран вариант съдържа позовавания към европейската разчетна единица и/или към екюто, които от 1 януари 1999 г. следва да се считат за позовавания към еурото — Регламент (ЕИО) № 3308/80 на Съвета (ОВ L 345, 20.12.1980 г., стр.1) и Регламент (ЕО) № 1103/97 на Съвета (ОВ L 162, 19.6.1997 г., стр.1).









▼B

РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2454/93 НА КОМИСИЯТА

от 2 юли 1993 година

за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92

на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността







КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността ( 1 ), наричан по-долу „Кодекса“, и по-специално член 249 от него, като има предвид, че Кодексът обединява цялото съществуващо митническо законодателство в един правен инструмент; като има предвид, че същевременно Кодексът внася определени изменения на това законодателство с цел постигане на по-голяма последователност, опростяване и отстраняване на празноти; като има предвид че по този начин той представлява цялостна правна уредба на Общността в тази област; като има предвид, че причините, довели до приемането на Кодекса, се отнасят и за митническото законодателство по прилагането му; като има предвид, че е желателно да се обединят в един регламент разпоредбите за прилагане на митническото законодателство, които понастоящем са разпръснати в голям брой регламенти и директиви на Общността; като има предвид, че така установеният кодекс за прилагане на Митническия кодекс на Общността, следва да съдържа съществуващите митнически правила за прилагане; като има предвид, че въпреки това е необходимо, като се държи сметка за натрупания опит: — да се извършат изменения на тези правила с цел адаптирането им към разпоредбите на Кодекса, — да се разшири обхватът на определени разпоредби, които понастоящем се прилагат само към определени митнически режими, с цел да се вземе предвид цялостния обхват на Кодекса, — да се формулират определени правила по-прецизно, за да се постигне по-голяма правна сигурност при прилагането им; като има предвид, че измененията са, свързани главно с разпоредбите по отношение на митническото задължение; като има предвид, че е подходящо да се ограничи прилагането на член 791, параграф 2 до 1 януари 1995 г. и да се преразгледа този въпрос, като се вземе предвид натрупаният опит; като има предвид, че мерките, предвидени в насточщия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс, ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:







ЧАСТ I

ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ПО ПРИЛАГАНЕТО







ДЯЛ I

ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ







ГЛАВА 1

Определения

Член 1

За целите на настоящия регламент:

1. „Кодекс“ означава: Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г относно създаване на Митнически кодекс на Общността;

▼M6

2. „Карнет ATA“ означава: международният митнически документ за временен износ по реда на Конвенцията АТА или Истанбулската Конвенция;

▼M21

3. „Комитет“ означава: Комитетът за митническия кодекс, основан съгласно членове 247а и 248а от Кодекса;

▼B

4. „Съвет за митническо сътрудничество“ означава: организацията, учредена от Конвенцията за създаване на Съвет за митническо сътрудничество, подписана в Брюксел на 15 декември 1950 г.;

5. „Данни, изисквани за идентификацията на стоката“ означава: от една страна, данните, с които стоката се обозначава в търговията и с помощта на които митническите органи я тарифират, а от друга страна, количеството на стоката;

6. „Нетърговски стоки“ означава: стоки, които в отделни случаи се оформят за даден митнически режим и чийто характер и количество показват, че са предназначени за частна, лична или семейна употреба на получателите или лицата, които ги пренасят или които явно са предназначени за подарък;

7. „Мерки на търговската политика“ означава: извънтарифни мерки, установени като част от общата търговска политика под формата на разпоредби на Общността, отнасящи се до вноса и износа на стоки, например мерки за контрол или предпазни мерки, количествени ограничения или лимити и вносни или износни забрани;

8. „Митническа номенклатура“ означава: една от номенклатурите, посочени в член 20, параграф 6 на Кодекса;

9. „Хармонизирана система“ означава: Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките;

▼M21

10. „Договор“ означава: Договорът за създаване на Европейската общност;

▼M6

11. „Истанбулска Конвенция“ означава: Конвенцията за временен внос, подписана в Истанбул на 26 юни 1990 г.;

▼M29

12. „Икономически оператор“ означава: лице, което по време на своята стопанска дейност извършва дейности, обхванати от митническото законодателство;

▼M32

13. „Единно разрешение“ означава: разрешение, отнасящо се до митническите администрации в повече от една държава-членка за една от следните процедури: — процедурата с опростена декларация съгласно член 76, параграф 1 от Кодекса, или — процедурата за оформяне на място съгласно член 76, параграф 1 от Кодекса, или — митнически икономически режими съгласно член 84, параграф 1, буква б) от Кодекса, или — специфично предназначение съгласно член 21, параграф 1 от Кодекса;

14. „Интегрирано разрешение“ означава: разрешение за ползване на повече от една от посочените в точка 13 процедури; то може да бъде под формата на интегрирано единно разрешение в случаите, когато се отнася до повече от една митническа администрация;

15. „Разрешаващ митнически орган“ означава: митническият орган, който издава разрешение;

▼M33

16. EORI номер (регистрационен и идентификационен номер на икономическите оператори) означава: уникален номер в Европейската общност, издаван от митнически орган или от друг, определен за целта орган или органи от държава-членка, на икономически оператори и други лица в съответствие с правилата, определени в глава 6;

17. Обобщена декларация за въвеждане означава: обобщената декларация, посочена в член 36а от Кодекса, която се подава за стоки, въведени в митническата територия на Общността, освен когато в настоящия регламент е предвидено друго;

▼M38

18. „Обобщена декларация за напускане“ означава: обобщената декларация, посочена в член 182в от Кодекса, която се подава за стоки, които напускат митническата територия на Общността, освен когато в настоящия регламент е предвидено друго.

▼M18

Член 1а

За целите на прилагане на членове от 291 до 300 страните от Икономическия съюз Бенелюкс се считат за една държава-членка.

▼B







ГЛАВА 2

Решения

Член 2

Когато дадено лице, което подава молба за решение, не е в състояние да представи всички необходими документи и информации за вземането на решение, митническите органи предоставят документите и информацията, с която разполагат.

Член 3

Решение по отношение на гаранция в полза на лице, което е поело задължение да плати дължимите суми при първото писмено поискване от митническите органи, се отменя, когато задължението не е изпълнено.

Член 4

Отмяната на решението не може да засегне стоки, които в момента на влизането ѝ в сила вече са били поставени под митнически режим въз основа на разрешението, предмет на отмяна.

Независимо от това, митническите органи могат да изискат тези стоки да получат едно от допустимите митнически направления в определен от тях срок.

▼M1







ГЛАВА 3

Електронна обработка на данни

Член 4a

1. По реда на условията и начините, които се определят от митническите органи при спазване на разпоредбите в митническите правила, последните могат да разпоредят извършването на митническите формалности чрез средства за електронна обработка на данни.

За тази цел:

— „електронна обработка на данни“ означава: — а) обменът на стандартни съобщения чрез електронна обработка на данни (ЕОД) между митническите органи; б) въвеждане на необходимата за спазване на въпросните митнически формалности информация в митническата система за електронна обработка на данни;

— „ЕОД“ (електронен обмен на данни) означава предаване на данни, структурирани по договорени стандарти за обмен на послания между една и друга компютърна система по електронен път,

— „стандартно послание“ означава предварително определена знакова структура, която се разпознава при електронно прехвърляне на данни.

2. Условията за извършване на митническите формалности чрез средства за електронна обработка на данни включват мерки както за проверка на източника на данни, така и за защита на самите данни от риск от неразрешен достъп, загуба, промяна или унищожаване.

Член 4б

Когато митническите формалности се извършват чрез средства за електронна обработка на данни, митническите органи определят начина за замяна на ръкописния подпис с друг похват, който се основава на използване на кодове.

▼M19

Член 4в

За целите на провеждане на тестове на програми, използващи различни технологии на обработка на данни за оценка на възможни облекчения, митническите органи имат право, в рамките на строго необходимия за провеждане на програмите срок, да освобождават от задължението да се представя следната информация:

а) декларацията по реда на член 178, параграф 1;

б) като изключение от разпоредбите на член 222, параграф 1 данните, отнасящи се до определени графи от Единния административен документ, когато такива не са необходими за идентифициране на стоките и не са факторите, на чиято база се прилагат износните или вносни митни сборове.

Независимо от това, въпросната информация задължително се предоставя при поискване в рамките на контролната операция.

Размерът на определяните и събирани вносни митни сборове за срока, обхванат от изключението, отпуснато по реда на първия параграф, не може да е по-нисък от този, който би се събирал при отсъствие на същото изключение.

Държавите-членки, които желаят да проведат подобни програми с тестове, предоставят на Комисията предварително пълни подробности за предложената програма от тестове, включително и планираната ѝ продължителност. Освен това те информират Комисията за действителното провеждане и резултатите от тази програма. Комисията известява всички останали държави-членки.

▼M29







ГЛАВА 4

Обмен на данни между митническите органи с използване на информационни технологии и компютърни мрежи

Член 4г

1. Без да се накърняват каквито и да било особени обстоятелства и разпоредбите по съответната процедура, които, когато е уместно, се прилагат mutatis mutandis, когато електронни системи за обмен на информация, свързани с митническа процедура или икономическите оператори, са разработени от държави-членки в сътрудничество с Комисията, митническите органи използват такива системи за обмен на информация между съответните митнически учреждения.

2. Когато митническите учреждения, включени в процедура, се намират в различни държави-членки, съобщенията, които ще се използват за обмен на данни, съответстват на структурата и данните, определени от митническите органи по взаимно споразумение.

Член 4д

1. В допълнение на условията, посочени в член 4a, параграф 2, митническите органи създават и поддържат подходящи договорености по безопасността за ефективното, надеждно и сигурно действие на различните системи.

2. За осигуряване на нивото на сигурност на системата, предвидено в параграф 1, всяко въвеждане, промяна или заличаване на данни се записва заедно с информация относно причината и точното време за такава обработка на данни и установяване самоличността на лицето, което го е извършило. Първичните данни и всички обработени данни се запазват за срок поне три календарни години от края на годината, за която се отнасят такива данни, освен ако не е определено друго.

3. Митническите органи надзирават и контролират редовно сигурността.

4. Засегнатите митнически органи се информират помежду си и когато е уместно, информират и съответния икономически оператор относно всяко подозрение за нарушение на сигурността.







ГЛАВА 5

Управление на риска

Член 4е

1. Митническите органи се задължават при управлението на риска да разграничават нивата на риск, свързани със стоки, които подлежат на митнически контрол или надзор, и да определят дали стоките подлежат на конкретен митнически контрол и в случайм че подлежат на такъв контрол, определят мястото за извършването му.

2. Определянето на нивата на риск се основава на оценка на вероятността за настъпване на събитие, свързано с риск, както и за въздействието, което ще има съответното събитие, в случай че действително възникне. Основата за подбора на партидите или декларациите, които подлежат на митнически контрол, следва да включва случаен елемент.

Член 4ж

1. Управлението на риска на равнище Общност, посочено в член 13, параграф 2 от Кодекса, се извършва в съответствие с рамката за електронно управление на общия риск, която се състои от следните елементи:

а) система на Общността за управление на риска за прилагане на управление на риска, която да се използва за комуникацията между митническите органи на държавите-членки и Комисията относно всяка свързана с риск информация, която би спомогнала за повишаване на митническия контрол;

б) общи приоритетни области на контрол;

в) общи критерии и норми на риск за хармонизирано прилагане на митническия контрол в някои конкретни случаи.

2. Митническите органи, като използват системата, посочена в параграф 1, буква а), обменят информация, свързана с риска, при следните обстоятелства:

а) рискът се оценява от даден митнически орган като значителен и изискващ митнически контрол, а в резултат от контрола е констатирано, че събитието, посочено в член 4, параграф 25 от Кодекса, е извършено;

б) резултатите от контрола не установяват, че събитието, посочено в член 4, параграф 25 от Кодекса, е извършено, но засегнатият митнически орган смята, че заплахата предполага висок риск на друго място в Общността.

Член 4з

1. Общите приоритетни области за контрол обхващат отделни, одобрени от митниците начини на обработка или употреба, типове стоки, маршрути на движение, начини за превоз или икономически оператор, които предстои да бъдат подложени на по-високи нива на анализ на риска и митнически контрол през определен период.

2. Прилагането на общите приоритетни области за контрол се основава на общ подход за анализа на риска с цел да осигурят равностойни нива на митническия контрол, общи критерии и норми за риска за подбора на стоките или икономическите оператори, които да се подложат на митнически контрол.

3. Митническият контрол, провеждан в общите приоритетни области за контрол, не накърнява останалите проверки, извършвани от митническите органи по общия ред.

Член 4и

1. Общите критерии и норми на риска, посочени в член 4ж, параграф 1, буква в), включват следните елементи:

а) описание на риска(рисковете);

б) фактори или индикатори на риска, които предстои да се използват при подбора на стоките или икономическите оператори, които да се подложат на митнически контрол;

в) характер на митническия контрол, който предстои да бъде предприет от митническите органи;

г) продължителност на прилагане на митническия контрол, посочен в буква в).

Информацията, получена в резултат от прилагането на посочените елементи в първата алинея, се разпространява посредством системата на Общността за управление на митническите рискове, посочена в член 4ж, параграф 1, буква а). Тази информация се използва от митническите органи в техните системи за управление на риска.

2. Митническите органи информират Комисията за резултатите от проведения в съответствие с параграф 1 митнически контрол.

Член 4й

За създаването на общите приоритетни области за контрол и прилагането на общите критерии и норми на риска се вземат предвид следните елементи:

а) пропорционалност по отношение на риска;

б) спешност на необходимото прилагане на контрол;

в) възможно въздействие върху търговския поток, върху отделните държави-членки и върху средствата за контрол.

▼M33







ГЛАВА 6

Система за регистрация и идентификация

Член 4к

1. EORI номерът се използва за идентификация на икономически оператори и други лица при взаимодействията им с митническите органи.

Структурата на EORI номера отговаря на критериите, описани в приложение 38.

2. Ако органът, отговорен за издаване на EORI номер, не е митническата администрация, всяка държава-членка определя органа или органите, отговорни за регистриране на икономически оператори и други лица и за издаване на EORI номера.

Митническите органи на държавата-членка съобщават на Комисията името и адреса на органа или органите, отговорни за издаването на EORI номер. Комисията публикува тази информация в Интернет.

3. В съответствие с параграф 1 държавите-членки могат да използват като EORI номер вече издадения от компетентните органи на икономическия оператор или, когато това е уместно, на друго лице, номер за данъчни, статистически или други цели.

Член 4л

1. Икономически оператор, установен на митническата територия на Общността се регистрира от митническия орган или друг определен за целта орган на държавата-членка, в която той е установен. Икономическите оператори подават искане за регистрация преди да започнат дейностите, посочени в член 1, параграф 12. При все това икономическите оператори, които не са подали искане за регистрация, могат да го направят при осъществяване на първата си операция.

2. В случаите, посочени в член 4к, параграф 3, държавите-членки могат да освободят икономическия оператор или другото лице от задължението да подава искане за EORI номер.

3. Икономически оператор, който не е установен на митническата територия на Общността и който няма EORI номер, се регистрира от митническия орган или определения за целта орган на държавата-членка при осъществяване за пръв път на една от следните операции:

▼M35

а) представяне в Общността на митническа декларация или обобщена декларация, различна от което и да е от следващите: i) митническа декларация, изготвена в съответствие с членове 225—238; ii) митническа декларация, изготвена за режим временен внос или за приключване на този режим чрез реекспорт; iii) митническа декларация, изготвена за режим общ транзит, от икономически оператор, установен в договаряща страна по Конвенцията за общ транзитен режим, различна от Европейския съюз, когато тази декларация не се използва и като обобщена декларация за въвеждане или напускане; iv) митническа декларация, изготвена за режим общностен транзит, от икономически оператор, установен в Андора или в Сан Марино, когато тази декларация не се използва и като обобщена декларация за въвеждане или напускане;

▼M33

б) представяне в Общността на обобщена декларация за извеждане или въвеждане;

в) опериране на съоръжение за временно складиране съгласно член 185, параграф 1;

г) подаване на искане за разрешение съгласно член 324а или член 372;

д) подаване на искане за сертификат за одобрен икономически оператор съгласно член 14а.

4. Лица, различни от икономически оператори, не се регистрират, освен ако не са изпълнени следните условия:

а) тази регистрация се изисква от законодателството на държавата-членка;

б) ако на лицето не е издаван EORI номер досега; и

в) ако лицето извършва операции, за които EORI номерът е задължителен съгласно приложение 30а или приложение 37, дял I.

5. В случаите, посочени в параграф 4:

а) лице, установено на митническата територия на Общността, различно от икономически оператор, посочен в параграф 1, се регистрира от митническия орган или друг определен за целта орган на държавата-членка, в която е установено,

б) лице, което не е установено на митническата територия на Общността, различно от икономически оператор по параграф 3, се регистрира от митническия орган или друг определен за целта орган на държавата-членка, в която осъществява дейност в обхвата на митническото законодателство.

6. Икономическите оператори и други лица имат само един EORI номер.

7. За целите на разпоредбите на настоящата глава член 4, параграф 2 от Митническия кодекс се прилага mutatis mutandis при определяне на това дали едно лице е установено в дадена държава-членка.

Член 4м

1. Регистрационните и идентификационните данни на икономическите оператори или при необходимост на други лица, обработени от системата по начина, посочен в член 4о, включват информацията, описана в приложение 38 г, при условие че са спазени специфичните условия, определени в член 4о, параграфи 4 и 5.

2. При регистриране на икономически оператори и други лица с EORI номер държавите-членки могат да изискат от тях да им предоставят допълнителна информация, освен информацията, посочена в приложение 38 г, когато това е необходимо за целите, определени в техните национални законодателства.

3. Държавите-членки могат да изискат от икономическите оператори или, когато това е уместно, от други лица, да предоставят информацията, посочена в параграфи 1 и 2, по електронен път.

Член 4н

EORI номерът се използва, ако това се изисква, при всяка комуникация на икономическите оператори и други лица с митническите органи. Той се използва също и при обмена на информация между митническите органи и между митническите и други органи съгласно определените в членове 4п и 4р условия.

Член 4о

1. Държавите-членки сътрудничат на Комисията при разработването на централна електронна информационна и комуникационна система, която съдържа изброените в приложение 38 г данни, предоставени от държавите-членки.

2. Митническите органи сътрудничат на Комисията при обработката и обмена между митническите органи и между Комисията и митническите органи на регистрационните и идентификационни данни, изброени в приложение 38 г, на икономическите оператори и други лица, като използват посочената в параграф 1 система.

В централната база данни не се поместват други лични данни, освен изброените в приложение 38 г.

3. Държавите-членки гарантират, че националните им системи се актуализират редовно, както и че съдържат пълна и вярна информация.

4. Държавите-членки редовно поместват в централната система данните, изброени в приложение 38 г, точки 1—4 относно икономически оператори и други лица при всяко издаване на нови EORI номера или промени в данните.

5. Държавите-членки редовно поместват в централната система и данните, когато такива са налични в националните системи, изброени в приложение 38 г, точки 5—12, относно икономически оператори и други лица при всяко издаване на нови EORI номера или промени в данните.

6. В централната база данни се поместват единствено EORI номера, издадени в съответствие с член 4л, параграфи 1—5, заедно с други данни, изброени в приложение 38 г.

7. Когато се установи, че икономически оператор или лице, различно от икономически оператор прекрати посочените в член 1, параграф 12 дейности, държавите-членки отбелязват това в данните, посочени в приложение 38 г, точка 11.

Член 4п

Във всяка държава-членка определеният в съответствие с член 4к, параграф 2 орган предоставя на митническите органи на тази държава-членка пряк достъп до данните, изброени в приложение 38 г.

Член 4р

1. Във всяка държава-членка следните органи, в зависимост от случая, си предоставят взаимно пряк достъп до данните, посочени в точки 1— 4 от приложение 38 г, с които разполагат.

а) митнически органи;

б) ветеринарни органи;

в) санитарни органи;

г) статистически органи;

д) данъчни органи;

е) органите, отговорни за борба с измамите;

ж) органите, отговорни за търговската политика, които включват в някои случаи земеделските органи;

з) органите, отговорни за граничния контрол.

2. Органите, посочени в параграф 1, могат да съхраняват данните, изброени в посочения параграф, или да обменят данни помежду си, само ако това е необходимо за изпълнението на правните задължения на тези органи по отношение на движението на стоки под митнически режим.

3. Митническите органи на държавите-членки съобщават на Комисията адресите на органите, посочени в параграф 1. Комисията публикува тази информация в Интернет.

Член 4с

EORI номерът и данните, изброени в приложение 38 г, се обработват в централната система за периода от време, който се изисква от законите на държавите-членки, поместили данните, посочени в член 4о, параграфи 4 и 5.

Член 4т

1. В настоящия регламент остава непроменено и не се засяга по никакъв начин нивото на защита на физическите лица по отношение на обработката на лични данни съгласно разпоредбите на общностното и националното законодателство, и по-конкретно не се променят нито задълженията на държавите-членки по отношение на обработката на лични данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО, нито задълженията на институциите и органите на Общността при изпълнение на техните задължения що се отнася до обработката на личните данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001.

2. Регистрационните и идентификационни данни на икономически оператори и други лица, съставени от набора данни, изброени в приложение 38 г, точки 1, 2 и 3, могат да бъдат публикувани от Комисията в интернет, само ако те са дали свободно своето изрично и информирано писмено съгласие. При наличие на такова съгласие то се съобщава на определения в съответствие с член 4к, параграф 2 орган или органи на държавите-членки или на митническите органи съгласно националните разпоредби на държавите-членки.

3. Правата на лицата по отношение на техните регистрационни данни, изброени в приложение 38 г и обработвани в националните системи, се упражняват в съответствие с правото на държавата-членка, съхранила личните им данни, и в частност, когато е приложимо, в съответствие с разпоредбите за прилагане на Директива 95/46/ЕО.

Член 4у

Националните надзорни органи за защита на данните и Европейският надзорен орган по защита на данните, като действат в обхвата на своите компетенции, си сътрудничат активно и осигуряват координиран надзор върху системата, посочена в член 4о, параграф 1.

▼M10







ДЯЛ II

ОБВЪРЗВАЩА ИНФОРМАЦИЯ







ГЛАВА 1

Определения

Член 5

За целите на настоящия дял:

1. обвързваща информация: означава тарифна информация или информация за произхода, която обвързва администрациите на всички държави-членки на Общността, когато са спазени условията, определени в членове 6 и 7;

2. молител: — за тарифни въпроси: означава лице, подало молба до митническите органи за обвързваща тарифна информация, — за въпроси, свързани с произхода: означава лице, което има достатъчно основания да подаде и е подало молба до митническите органи за обвързваща информация за произхода,

3. титуляр: означава лицето, на чието име е издадена обвързващата информация.







ГЛАВА 2

Процедура за получаване на обвързваща информация — съобщаване на информация на молителите и предаването ѝ на Комисията

Член 6

1. Молбите за обвързваща информация се подават в писмен вид до компетентните митнически органи на държавата-членка или държавите-членки, където ще се използва информацията или до компетентните митнически органи на държавата-членка, където е установен молителят.

▼M18

Исканията за обвързваща тарифна информация се правят чрез формуляр, който отговаря на образеца, показан в приложение 1Б.

▼M10

2. Всяка молба за обвързваща тарифна информация се отнася само до един вид стоки. Молбата за обвързваща информация за произхода се отнася само до един вид стоки и един вид обстоятелства по признаване на произхода.

3.

А) Молбите за обвързваща тарифна информация съдържат следните данни: а) името и адреса на титуляра; б) името и адреса на молителя, когато това лице не е титулярът; в) митническата номенклатура за класиране на въпросните стоки. Когато молителят желае да получи класиране на стоки в една от номенклатурите, посочени в член 20, параграф 3, буква б) и параграф 6, буква б) от Кодекса, молбата за обвързваща тарифна информация посочва изрично въпросната номенклатура; г) подробно описание на стоките, което позволява да бъдат идентифицирани и да им се определи съответното класиране по митническата номенклатура; д) състав на стоките и методи, използвани за определянето му, когато класирането зависи от това; е) образци, фотографии, планове, каталози или други налични документи, които могат да помогнат на митническите органи за определяне на точното класиране на стоките по митническата номенклатура, да се приложат като приложения; ж) предполагаемото класиране; з) съгласие да се представи превод на всеки един приложен документ на официалния език (или един от официалните езици) на въпросната държава-членка, когато такъв се изисква от митническите органи; и) данните, които следва да се разглеждат като поверителни; й) посочване от молителя, доколкото му е известно, дали вече е подавана молба или е издавана обвързваща тарифна информация за идентични или сходни стоки в Общността; ▼M24 к) съгласие предоставяната информация да бъде използвана в база данни на Комисията, и че данните от обвързващата тарифна информация, включително снимка/и, чертеж/и, брошура/и и др. могат да бъдат разкривани пред обществеността чрез интернет, с изключение на информацията, която заявителят е отбелязал като поверителна; ще се прилагат действащите разпоредби за защита на информация. ▼M10

Б) Молбите за обвързваща информация за произхода съдържат следните данни: а) името и адреса на титуляра; б) името и адреса на молителя, когато това лице не е титулярът; в) за целите на членове 22 и 27 от Кодекса — приложимото правно основание; г) подробно описание на стоките и тарифното им класиране; д) състав на стоките и методи, използвани за определянето му, както и цената на производител, когато това е необходимо; е) условията, позволяващи определяне на произхода, използваните материали и произхода им, тарифно класиране, съответстващите им стойности и описание на обстоятелствата (правила за промяна на тарифната позиция, добавена стойност, описание на операциите или процесите, или на друго специфично правило), които позволяват спазването на въпросните условия; в частност да се упоменат точно приложеното правило за установяване на произхода и предполагаемият произход за представените стоки; ж) образци, фотографии, планове, каталози или други налични документи за състава на стоките и материалите, които съдържат и които могат да помогнат при описанието на производствения процес или обработката, през която са преминали материалите; з) съгласие да се представи превод на всеки един приложен документ на официалния език (или един от официалните езици) на въпросната държава-членка, когато такъв се изисква от митническите органи; и) данни, които следва да се считат за поверителни, било за обществеността или за администрацията; й) посочване от молителя, доколкото му е известно, дали вече е подавана молба или е издавана в Общността обвързваща тарифна информация или обвързваща информация за произход за идентични или сходни стоки или материали като посочените в букви г) или е); к) приемане на факта, че предоставената информация може да се съхранява в база данни на Комисията, достъпна за обществеността; въпреки това, освен член 15 от Кодекса, се прилагат и действащите разпоредби на отделните държави-членки по защита на информацията.

4. Когато при получаване на молбата, митническите органи считат, че тя не съдържа всички изисквани данни, за да могат да се произнесат на основата на достатъчно информация, те могат да поискат от молителя да предостави изискваната от тях информация. Сроковете от три месеца и 150 дни, предвидени в член 7, започват да текат от момента, в който митническите органи разполагат с цялата необходима информация за вземане на решение; митническите органи уведомяват молителя за получаване на молбата и датата, от която започва да тече въпросният срок.

5. Списък на определените от държавите-членки митнически органи за получаване на молбите или за издаване на обвързваща информация се публикува в серия „C“ на Официален вестник на Европейските общности.

Член 7

1. Обвързващата информация се съобщава на молителя при първа възможност.

а) По тарифни въпроси: когато е невъзможно до три месеца след постъпване на молбата да се съобщи обвързващата тарифна информация на молителя, митническите органи се свързват с него и обясняват причината за забавянето, като посочват кога смятат, че ще са готови да съобщят тази информация.

б) По въпроси, свързани с произхода: информацията се съобщава в рамките на 150 дни от датата на приемане на молбата.

2. Обвързващата информация се съобщава чрез формуляр съгласно образеца, показан в приложение 1 (обвързваща тарифна информация) или приложение 1A (обвързваща информация за произхода). Съобщението посочва данните, които ще се считат за поверителни. Посочва се и правото на обжалване, предвидено в член 243 от Кодекса.

▼M24

Член 8

1. В случая на обвързващата тарифна информация митническите органи на държавите-членки без забавяне предават на Комисията следното:

а) копие от заявлението за обвързваща тарифна информация (както е показано в приложение 1Б);

б) копие от съобщената обвързваща тарифна информация, (екземпляр 2, както е показано в приложение 1);

в) данните, както са дадени върху екземпляр 4, показан в приложение 1.

В случая на обвързващата информация за произхода те без забавяне предават на Комисията съответните подробности от съобщената обвързваща информация за произхода.

Това предаване става по електронен път.

2. Когато бъде поискано от държава-членка, Комисията ѝ изпраща без забавяне подробностите, получени в съответствие с параграф 1. Това предаване става по електронен път.

3. Данните от заявлението за обвързващата тарифна информация, предадени по електронен път, за съобщената обвързваща тарифна информация и за данните, както са дадени върху екземпляр 4 от приложение 1, се съхраняват в централна база данни на Комисията. Данните от обвързващата тарифна информация, включително снимка/и, чертеж/и, брошура/и и др. могат да бъдат разкривани пред обществеността чрез интернет, с изключение на поверителната информация, съдържаща се в кутийки 3 и 8 от съобщената обвързваща тарифна информация.

▼M10







ГЛАВА 3

Приложими разпоредби при наличие на разминаване в обвързващата информация

Член 9

1. При наличие на различна обвързваща информация:

— по своя инициатива или по молба на представител на държава-членка, Комисията вписва този въпрос в дневния ред на Комитета за обсъждане на първото му заседание през следващия месец, или при невъзможност, на следващото заседание,

— в съответствие с процедурата на Комитета Комисията приема мерки, за да осигури еднаквото прилагане на номенклатурата или правилата за определяне на произхода, при първа възможност и най-късно до шест месеца след посоченото в първо тире заседание.

2. За целите на прилагане на параграф 1, обвързващата информация за произхода се счита за различна, когато определя различен произход за стоки, които:

— попадат в една и съща тарифна позиция и чийто произход е определен по едни и същи правила за произход, и

— са получени по един и същ начин на производство.







ГЛАВА 4

Правен ефект на обвързващата информация

Член 10

1. Без да се засягат членове 5 и 64 от Кодекса, обвързващата информация може да се посочва само и единствено от титуляра ѝ.

2.

а) За тарифни въпроси: при изпълнение на митническите формалности, митническите органи могат да изискват от титуляра да ги информира, че притежава обвързваща тарифна информация за стоките, които се обработват от митницата.

б) За въпроси, свързани с произхода: органите, отговорни за проверката на прилагането на обвързващата информация за произхода, могат да изискат от титуляра по време на изпълнение на митническите формалности, да ги информира, че притежава обвързваща информация за произхода на стоките, които се предмет на посочените формалности.

3. Титулярът на обвързваща информация може да я използва за определени стоки, само когато е установено:

а) за тарифни въпроси: достатъчно убедително за митническите органи, че въпросните стоки съответстват във всички техни аспекти на описаните в представената информация;

б) по въпроси, свързани с произхода: достатъчно убедително за митническите органи, посочени в параграф 2, буква б), че въпросните стоки и обстоятелствата, определящи произхода им, съответстват във всяко едно отношение на описаните в представената информация.

4. Митническите органи (за обвързваща тарифна информация) или органите, посочени в параграф 2, буква б) (за обвързваща информация за произхода), могат да поискат превода на информацията на официалния език или един от официалните езици на въпросната държава-членка.

Член 11

Обвързваща тарифна информация, предоставена от митнически органи на държава-членка след 1 януари 1991 г., става обвързваща за компетентните органи на всички държави-членки при същите условия.

Член 12

1. Когато се предприема мярка или се приема акт от посочените в член 12, параграф 5 от Кодекса, митническите органи предприемат необходимото, за да гарантират, че издаването на обвързваща информация става само в съответствие с въпросния акт или мярка.

2.

а) За обвързваща тарифна информация, за целите на прилагане на параграф 1, датата, която трябва да се вземе предвид, е следната: — за регламентите, посочени в член 12, параграф 5, буква a), i) от Кодекса относно изменения на митническата номенклатура, датата на прилагането им, — за регламентите, посочени в член 12, параграф 5, буква a), i) от Кодекса, установяващи или засягащи класирането на стоки в митническата номенклатура, датата на публикуването им в серия „L“ на Официален вестник на Европейските общности, — за регламентите, посочени в член 12, параграф 5, буква a), ii) от Кодекса относно изменения на обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура, датата на публикуването им в серия „С“ на Официален вестник на Европейските общности, — за решенията на Съда на Европейските общности, посочени в член 12, параграф 5, буква a), ii) от Кодекса, датата на решението, — за мерките, предвидени в член 12, параграф 5, буква a), ii) от Кодекса относно приемане на мнение за класиране или изменения към обяснителните бележки на номенклатурата от Хармонизираната система на Световната митническа организация, датата на съобщението на Комисията в серия „С“ на Официален вестник на Европейските общности.

б) За обвързваща информация за произхода, за целите на прилагане на параграф 1, датата, която трябва да се вземе предвид, е следната: — за регламентите, посочени в член 12, параграф 5, буква б), i) от Кодекса относно определяне произхода на стоки и правилата, предвидени в член 12, параграф 5, буква б), ii), датата на прилагането им, — за мерките, предвидени в член 12, параграф 5, буква a), ii) от Кодекса относно изменения на обяснителните бележки и мнения, приети на равнище на Общността, датата на публикуването им в серия „С“ на Официален вестник на Европейските общности, — за решенията на Съдът на Европейските общности, предвидени в член 12, параграф 5, буква a), ii) от Кодекса, датата на решението, — за мерките, предвидени в член 12, параграф 5, буква б), ii) от Кодекса относно приемане на мнение за произход или обяснителни бележки, приети от Световната търговска организация, датата, посочена в съобщението на Комисията в серия „С“ на Официален вестник на Европейските общности, — за мерките, предвидени в член 12, параграф 5, буква б), ii) от Кодекса относно приложението към Споразумението относно правилата за произхода на Световната търговска организация и тези, приети в рамките на международни споразумения, датата им на прилагане.

3. При първа възможност Комисията предоставя на митническите органи датите на приемане на мерките и на актовете, посочени в настоящия член.







ГЛАВА 5

Приложими разпоредби при изтичане на срока на обвързваща информация

Член 13

Когато съгласно второто изречение на член 12, параграф 4 и член 12, параграф 5 от Кодекса, обвързваща информация се анулира или престава да е валидна, митническите органи които са я предоставили информират незабавно Комисията.

Член 14

1. Когато титуляр на обвързваща информация с изтекъл срок по член 12, параграф 5 от Кодекса желае да се възползва от възможността да я използва за определен срок съгласно параграф 6 от същия член, той уведомява митническите органи, като едновременно предоставя всички необходими документи, които позволяват извършването на проверка относно спазването на съответните условия.

2. Когато, в изключителни случаи Комисията приеме мярка, която дерогира разпоредбите на параграф 6 на член 12, параграф 7 от Кодекса, в съответствие с втора алинея от същия член 12, параграф 7, или когато условията, посочени в параграф 1 на настоящия член, относно възможността да продължи да се използва обвързваща тарифна информация или обвързваща информация за произхода не са спазени, митническите органи уведомяват титуляра в писмена форма.

▼M29







ДЯЛ IIA

УПЪЛНОМОЩЕНИ ИКОНОМИЧЕСКИ ОПЕРАТОРИ







ГЛАВА 1

Процедура за издаване на сертификати







Раздел 1

Общи разпоредби

Член 14a

1. Без да се накърнява използването на опростени процедури, които в друго отношение са предвидени съгласно митническите правила, след заявление от даден икономически оператор и в съответствие с член 5a от Кодекса, митническите органи могат да издават следните сертификати за упълномощени икономически оператори (наричани по-долу „сертификати AEO“):

а) сертификат AEO — Опростени митнически процедури по отношение на икономически оператори, подали искане за възползване от опростените процедури, предвидени в митническите правила, които изпълняват условията, установени в членове 14з, 14и и 14й;

б) сертификат AEO — Сигурност и безопасност по отношение на икономическите оператори, подали заявления за възползване от опростени процедури при митнически контрол, свързан със сигурността и безопасността при въвеждане на стоките на митническата територия на Общността или при напускане на стоките от митническата територия на Общността и които изпълняват условията, установени в членове 14з—14к;

в) сертификат AEO — Опростени митнически процедури/сигурност и безопасност по отношение на икономическите оператори, подали заявления за възползване от опростените процедури, описани в буква а), и от опростени процедури, описани в буква б), които изпълняват условията, установени в членове 14з—14л.

2. Митническите органи обръщат необходимото внимание на конкретните характеристики на икономическите оператори и, по-специално, на малките и средните предприятия.

Член 14б

1. Ако титулярят на сертификат AEO, посочен в член 14a, параграф 1, буква а) или в), подаде заявление за едно или повече разрешения, посочени в членове 260, 263, 269, 272, 276, 277, 282, 283, 313a, 313б, 324а, 324д, 372, 454a, 912ж, митническите органи не преразглеждат онези условия, които вече са били разгледани при издаването на сертификат AEO.

2. Когато обобщена декларация за въвеждане е подадена от титуляря на сертификат AEO, посочен в член 14a, параграф 1, буква б) или в), преди пристигането на стоките на митническата територия на Общността, компетентното митническо учреждение може да информира упълномощения икономически оператор в резултат от анализ на риска за сигурността и безопасността, че пратката е била подбрана за провеждане на допълнителен физически контрол. Тази нотификация се предвижда само когато не излага на опасност предстоящата проверка.

Независимо от това държавите-членки могат да извършват физически контрол, дори когато упълномощен икономически оператор не е бил уведомен преди пристигането на стоките на митническата територия на Общността относно избирането на пратката за такава проверка. Когато стоките предстои да напуснат митническата територия на Общността, първата и втората алинея се прилагат mutatis mutandis.

3. Титуляри на сертификат AEO, посочени в член 14a, параграф 1, буква б) или в), които внасят или изнасят стоки, могат да подават обобщени декларации за въвеждане или напускане, които да отговарят на ограничените изисквания, изложени в раздел 2.5 от приложение 30A.

Превозвачите, спедиторите или митническите посредници, които са титуляри на сертификат АЕО, посочен в член 14a, параграф 1, буква б) или в), и се занимават с внос или износ на стоки от името на титуляри на сертификат АЕО, посочен в член 14a, параграф 1, буква б) или в), могат също да подават обобщени декларации за въвеждане или напускане, които да отговарят на ограничените изисквания на данни, изложени в раздел 2.5 от приложение 30A.

За да ползват ограничените изисквания за данните, от титуляри на сертификат AEO може да бъде поискано да представят допълнителни елементи по данните с цел осигуряване на правилното функциониране на системите, изложени в международните споразумения с трети страни, които се отнасят до взаимно признаване на сертификати за упълномощени икономически оператори и мерките, свързани със сигурността.

4. Титулярят на сертификат AEO подлежи на по-малко на брой физически и документални проверки, отколкото останалите икономически оператори. Митническите органи могат да вземат друго решение, когато вземат под внимание някаква специфична опасност или задължения за контрол, изложени в друго законодателство на Общността.

Когато след извършване на анализ на риска компетентният митнически орган все пак избере за допълнителна проверка пратка, обхваната от обобщена декларация за въвеждане или напускане или от митническа декларация, подадена от упълномощен икономически оператор, този митнически орган извършва необходимия митнически контрол с предимство. Ако упълномощеният икономически оператор поиска и ако съответният митнически орган е съгласен, тези проверки могат да бъдат извършвани на място, различно от мястото на съответното митническо учреждение.

5. Ползите, установени в параграфи 1—4, се полагат на съответния икономически оператор, който предоставя необходимите номера на сертификат AEO.







Раздел 2

Заявление за сертификат AEO

Член 14в

1. Заявление за сертификат AEO се изготвя в писмена или електронна форма в съответствие с образеца, изложен в приложение 1В.

2. Когато митническият орган установи, че заявлението не съдържа всички изисквани подробности, в рамките на 30 календарни дни от получаването на заявлението митническият орган отправя към икономическия оператор искане да изпрати съответната информация, като представи и основание за своето искане.

Сроковете, посочени в член 14л, параграф 1 и член 14о, параграф 2, започват да текат от датата, на която митническият орган получи цялата необходима информация за приемане на заявлението. Митническите органи информират икономическия оператор, че заявлението е прието и съобщават датата, от която започват да текат сроковете.

Член 14г

1. Заявлението се подава до един от следните митнически органи:

а) митническия орган на държавата-членка, където се намират основните отчети на заявителя, свързани с митническите разпоредби, и където се извършват поне част от операциите, обхванати от сертификата AEO;

б) митническия орган на държавата-членка, където са достъпни основните отчети на заявителя, свързани с митническите разпоредби, в компютърната система на заявителя от компетентния митнически орган, като използва информационни технологии и компютърни мрежи, и където се провеждат основните дейности по общото логистично управление на заявителя, и където се извършват поне част от операциите, обхванати от сертификата AEO.

Основните отчети на заявителя, посочени в букви а) и б), включват отчети и документация, които дават възможност на митническия орган да проверява и контролира условията и критериите, необходими за получаване на сертификата AEO.

2. Ако компетентният митнически орган не може да бъде определен по параграф 1, заявлението може да бъде изпратено до един от следните митнически органи:

а) митническия орган на държавата-членка, където се намират основните отчети на заявителя, свързани с митническите разпоредби;

б) митническия орган на държавата-членка, където са достъпни основните отчети на заявителя, свързани с митническите разпоредби, така както е посочено в параграф 1, буква б) и където се провеждат дейностите по общото логистично управление на заявителя.

3. Ако част от съответните счетоводни документи и документация се държат в държава-членка, различна от държавата-членка на митническия орган, до който е подадено заявлението съгласно параграф 1 или 2, заявителят надлежно попълва клетки 13, 16, 17 и 18 от формуляра на заявлението, изложен в приложение 1В.

4. Ако заявителят поддържа складово съоръжение или други помещения на територията на държава-членка, различна от държавата-членка на митническия орган, до който е подадено заявлението съгласно параграф 1 или 2, заявителят предоставя тази информация в клетка 13 от формуляра на заявлението, изложен в приложение 1В, с оглед улесняване проверката на съответните условия в складовата база или другите помещения от страна на митническите органи на тази държава-членка.

5. Консултационната процедура, посочена в член 14м, се прилага в случаите, посочени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член.

6. Заявителят осигурява леснодостъпна централна точка или назовава лице за контакт от администрацията на заявителя с оглед митническите органи да разполагат с цялата информация, необходима за доказване на съответствието с изискванията за издаване на сертификата AEO.

7. Доколкото е възможно, заявителите подават необходимите данни до митническите органи по електронен път.

Член 14д

Държавите-членки предават на Комисията списък със своите компетентни органи, пред които следва да бъдат подадени заявления, както и всякакви последващи промени по тях. Комисията изпраща тази информация до останалите държави-членки или я прави достъпна в Интернет.

Тези органи действат също като митнически органи за издаване на сертификати AEO.

Член 14е

Заявлението не се приема в следните случаи:

а) заявлението на отговаря на изискванията от членове 14в и 14 г;

б) заявителят е бил осъден за тежко престъпление, свързано със стопанската дейност на заявителя, или е в производство по несъстоятелност, когато подава заявлението;

в) заявителят има законен представител по митническите въпроси, който е бил осъден за тежко престъпление, свързано с нарушение на митническите правила и свързано с неговата дейност като законен представител;

г) заявлението е подадено в рамките на три години след прекратяването на сертификата AEO съгласно член 14х, параграф 4.







Раздел 3

Условия и критерии за издаване на сертификат AEO

Член 14ж

Заявителят не е необходимо да е установен на митническата територия на Общността в следните случаи:

а) в случаите, в които международно споразумение между Общността и трета страна, в която е установен икономическият оператор, предвижда взаимното признаване на сертификатите AEO и уточнява административните договорености за извършване на съответния контрол от името на митническия орган на държавата-членка, ако се изисква;

б) когато заявлението за издаване на сертификат AEO, посочено в член 14a, параграф 1, буква б), е подадено от въздухоплавателно или корабно дружество, което не е установено в Общността, но има регионално представителство там и вече ползва опростените процедури, установени в член 324д, 445 или 448.

В случая, посочен в първия параграф, буква б), се смята, че заявителят отговаря на условията, изложени в членове 14з, 14и и 14й, но се изисква да отговоря и на условието, определено в член 14к, параграф 2.

Член 14з

1. Отчетът за съответствие с митническите изисквания, посочени в член 5a, параграф 2, първо тире от Кодекса, се смята за съответстващ, ако през последните три години, които предшестват подаването на заявлението, никакво сериозно нарушение или повторни нарушения на митническите правила не са допускани от някое от следните лица:

а) заявителя;

б) лицата, отговорни за дружеството заявител или тези, които осъществяват контрол над неговото управление;

в) ако е приложимо, законният представител на заявителя в митническата област;

г) лицето, отговорно в дружеството заявител в митническата област.

Отчетът за съответствие с митническите изисквания, все пак, може да се смята за уместен, ако компетентният митнически орган реши, че някое нарушение е маловажно по отношение на броя или размера на митническите операции и че същото не поражда съмнения относно добросъвестността на заявителя.

2. Ако лицата, които осъществяват контрол над дружеството на заявителя, са установени или имат местопребиваване в трета страна, митническите органи оценяват тяхното съответствие с митническите изисквания въз основа на документите и информацията, с които разполагат.

3. Ако заявителят е установен за по-малко от три години, митническите органи оценяват неговото съответствие с митническите изисквания въз основа на отчетите и информацията, с които разполагат.

Член 14и

За да се даде възможност митническите органи да установят, че заявителят разполага със задоволителна система за управление на търговски и, когато е уместно, на транспортни отчети, както е посочено в член 5a, параграф 2, второ тире от Кодекса, заявителят изпълнява следните изисквания:

а) да води счетоводна система, която да отговаря на общоприетите счетоводни принципи, прилагани в държавата-членка, където се води счетоводството, и която би улеснила митническия контрол, основан на одита;

б) да позволява на митническия орган физически или електронен достъп до неговите митнически и, когато е уместно, транспортни отчети;

в) да разполага с логистична система, която да прави разлика между стоки от Общността и извън Общността;

г) да разполага с административна организация, която да съответства на вида и размера на търговската дейност и която да е подходяща за управлението на стоковите потоци и да разполага с вътрешна система за контрол, която да е в състояние да открива незаконни или неправилни транзакции;

д) където е приложимо, да разполага със задоволителни процедури за използване на лицензии и разрешения, свързани с мерките по търговската политика или с търговията със земеделски продукти;

е) да разполага със задоволителни процедури за архивиране на отчетите и информацията на дружеството, както и за защита срещу загуба на информация;

ж) да гарантира, че служителите са уведомени относно необходимостта от информиране на митническите органи при откриване на трудности по съответствието и установяване на подходящи контакти за информиране на митническите органи в такива случаи;

з) да разполага с подходящи мерки за сигурност на информационните технологии, за да защитава компютърната система на заявителя срещу всякаква неразрешена намеса и за обезпечаване документацията на заявителя.

От заявител, поискал издаване на сертификата AEO, посочен в член 14a, параграф 1, буква б), не се изисква да отговаря на изискването, установено в настоящия член, първи параграф, буква в).

Член 14й

1. Условието, свързано с финансовата платежоспособност на заявителя, посочена в член 5a, параграф 2, трето тире от Кодекса, се смята за спазено, ако неговата платежоспособност може да бъде доказана за периода, който обхваща последните три години.

За целите на настоящия член под финансова платежоспособност се разбира добро финансово състояние, което да е достатъчно за изпълнение на ангажиментите на заявителя, като се вземат под внимание характеристиките на предмета на търговската дейност.

2. Ако заявителят е установен за период, по-кратък от три години, неговата финансова платежоспособност се разглежда въз основа на наличните отчети и информация.

Член 14к

1. Стандартите за сигурност и безопасност на заявителя, посочени в член 5a, параграф 2, четвърто тире от Кодекса, се смятат за подходящи, ако са спазени следните условия:

а) сградите, които ще се използват във връзка с операциите, обхванати от сертификата, са изградени с материали, които да ги предпазват от незаконно въвеждане и осигуряват защита срещу незаконно проникване;

б) взети са подходящи мерки за контрол на достъпа за предотвратяване на неразрешен достъп до зони за товарене, товарни докове и карго зони;

в) мерките за обработка на стоки включват защита срещу въвеждането, размяната или загубата на някакъв материал и подправяне на товарните единици;

г) където е приложимо, са налице процедури за обработка на лицензии за внос и/или износ, свързани със забрани и ограничения, и за разграничаване на такива стоки от други стоки;

д) заявителят е изпълнил мерки, които позволяват ясното идентифициране на неговите търговски партньори с цел осигуряване на международната верига за доставки;

е) доколкото позволява законодателството, заявителят провежда проучвания на сигурността на бъдещите кандидати за чувствителни позиции, свързани с безопасността, и провежда периодични проверки на досиетата им;

ж) заявителят гарантира, че съответният персонал активно участва в програми за обезпечаване на сигурността.

2. Ако въздухоплавателно или корабно дружество, което не е установено в Общността, но разполага с регионално представителство в Общността и ползва опростените процедури, установени в член 324д, 445 или 448, подаде заявление за сертификат AEO, посочено в член 14a, параграф 1, буква б), то следва да отговаря на едно от следните условия:

а) да е титуляр на международно признат сертификат за сигурност и/или безопасност, издаден въз основа на международни конвенции, регулиращи съответните транспортни сектори;

б) да е правоспособен представител, както е посочено в Регламент (ЕО) № 2320/2002 на Европейския парламент и на Съвета ( 2 ), и да отговаря на изискванията, установени в Регламент (ЕО) № 622/2003 на Комисията ( 3 );

в) да е титуляр на сертификат, издаден в страна извън митническата територия на Общността; когато е сключено двустранно споразумение между Общността и третата страна, се предвижда приемането на сертификата в съответствие с условията, установени в споменатото споразумение.

Ако въздухоплавателното или корабното дружество е титуляр на сертификат, посочен в буква а) от настоящия параграф, то отговаря на критериите, установени в параграф 1. Митническият орган на издаване смята критериите, установени в параграф 1, за спазени в такава степен, че критериите за издаване на международен сертификат са идентични или съответстват на посочените в параграф 1.

3. Ако заявителят е установен в Общността и е правоспособен представител, както е посочено в Регламент (ЕО) № 2320/2002, и отговаря на изискванията, предвидени в Регламент (ЕО) № 622/2003, критериите, установени в параграф 1, се смятат за спазени по отношение на помещенията, за които икономическият оператор е получил статута на правоспособен представител.

4. Ако заявителят, установен в Общността, е титуляр на международно признат сертификат за сигурност и/или безопасност, издаден въз основа на международни конвенции, на европейски сертификат за сигурност и/или безопасност, издаден на базата на законодателството на Общността, на международен стандарт на Международната организация по стандартизация или на европейски стандарт на Европейските организации по стандартизация, критериите, предвидени в параграф 1, се смятат за спазени в степента, в която критериите за издаване на тези сертификати са идентични или съответстват на установени в настоящия регламент.







Раздел 4

Процедура за издаване на сертификати AEO

Член 14л

1. Издаващият митнически орган съобщава за заявлението на митническите органи на всички други държави-членки в рамките на пет работни дни, които започват от датата на получаване на заявлението в съответствие с член 14в, като се използва комуникационната система, посочена в член 14ч.

2. Когато митническият орган на някоя друга държави-членки разполага със съответната информация, която би препятствала предоставянето на такъв сертификат, тя предава тази информация на издаващия митнически орган в срок 35 календарни дни от датата на съобщението, предвидено в параграф 1, като използва комуникационната система, посочена в член 14ч.

Член 14м

1. Консултирането между митническите органи на държавите-членки е задължително, ако проверката на един или повече критерии, установени в членове от 14ж до 14к, не може да бъде извършена от издаващия митнически орган поради липса на информация или поради невъзможност да бъде проверена. В такива случаи митническите органи на държавите-членки провеждат консултацията в срок до 60 календарни дни от датата на предаване на информацията от страна на издаващия митнически орган с цел да се даде възможност за издаване на сертификата AEO или за отхвърляне заявлението в сроковете, изложени в член 14о, параграф 2.

Ако митническият орган, с който се провежда консултацията, не успее да даде отговор в срок 60 календарни дни, митническият орган, който е поискал консултацията, може да прецени на отговорността на митническия орган, от който е поискана консултацията, че критериите, по които е възникнал въпросът за консултацията, са спазени. Този срок може да бъде продължен, ако заявителят извършва промени с цел да отговори на тези критерии и съобщи за тях на митническия орган, от който е поискана консултацията или който е поискал консултацията.

2. Когато след проверката, предвидена в член 14н, митническият орган, от който е поискана консултацията, установи, че заявителят не отговаря на един или повече критерии, надлежно документираните резултати се изпращат до издаващия митнически орган, който отхвърля заявлението. Прилага се член 14о, параграфи 4, 5 и 6.

Член 14н

1. Издаващият митнически орган проучва спазването на условията и критериите за издаване на сертификат, описани в членове 14ж—14к. Проверката на критериите, установени в член 14к, се извършва за всички помещения, които са свързани с митническите дейности на заявителя. Проверката и резултатите от нея се документират от митническия орган.

Когато поради твърде големия брой на помещенията срокът за издаване на сертификат не позволява проверяването на всички помещения, свързани с митнически дейности, но митническият орган няма съмнения, че заявителят поддържа корпоративните стандарти за сигурност, които обикновено се използват за всички негови помещения, той може да реши да провери само представителна част от тези помещения.

2. Издаващият митнически орган може да приеме заключенията, предадени му от експерт в съответните области, посочени в членове 14и, 14й и 14к, по отношение на условията и критериите, посочени в съответните членове. Експертът не следва да е свързан със заявителя.

Член 14о

1. Издаващият митнически орган издава сертификат AEO в съответствие с образеца, изложен в приложение 1Г.

▼M37

2. Митническият орган издава сертификат АЕО или отхвърля заявлението в срок 120 календарни дни от датата на получаване на заявлението в съответствие с член 14в. Когато митническият орган не е в състояние да спази крайния срок, този срок може да бъде продължен с още 60 календарни дни. В тези случаи преди изтичането на срока от 120 календарни дни митническият орган информира заявителя относно причините за продължаването.

▼M29

3. Срокът, предвиден в първото изречение от параграф 2, може да бъде удължен, ако по време на проучването на критериите заявителят извършва промени с цел да отговори на тези критерии и съобщи за тях на компетентния орган.

4. Когато резултатът от проверката, извършена в съответствие с членове 14л, 14м и 14н, е вероятно да доведе до отхвърляне на заявлението, издаващият митнически орган съобщава за заключенията на заявителя и му предоставя възможност за отговор в срок 30 календарни дни, преди да отхвърли заявлението. Срокът, установени в първото изречение от параграф 2, съответно се отменя.

5. Отхвърлянето на заявление не води до автоматична отмяна на което и да е съществуващо разрешение, издадено според митническите правила.

6. Ако заявлението е отхвърлено, митническият орган информира заявителя за основанията за взетото решение. Решението за отхвърляне на заявление се съобщава на заявителя в сроковете, установени в параграфи 2, 3 и 4.

Член 14п

Издаващият митнически орган в рамките на пет работни дни информира митническите органи на останалите държави-членки за издаването на сертификат AEO, като използва комуникационната система, посочена в член 14ч. Информацията се предава и в рамките на същият срок, ако заявлението е отхвърлено.







ГЛАВА 2

Правно действие на сертификати AEO







Раздел 1

Общи разпоредби

Член 14р

1. Сертификатът AEO влиза в сила на десетия работен ден след датата на неговото издаване.

2. Сертификатът AEO се признава във всички държави-членки.

3. Срокът на валидност на сертификата AEO е неограничен.

4. Митническите органи наблюдават и контролират спазването на условията и критериите, които упълномощеният икономически оператор следва да спазва.

5. Преразглеждане на условията и критериите се извършва от издаващия митнически орган в следните случаи:

а) по-важни промени в съответното законодателство на Общността;

б) основателни признаци, че съответните условия и критерии вече не се спазват от упълномощения икономически оператор.

В случай че сертификат AEO е издаден на заявител, установен от по-малко от три години, ще се извърши строг мониторинг през първата година след издаването.

Прилага се член 14н, параграф 2.

Резултатите от преразглеждането се предоставят на митническите органи на всички държави-членки, като се използва комуникационната система, посочена в член 14ч.







Раздел 2

Прекратяване на статута на упълномощен икономически оператор

Член 14с

1. Статутът на упълномощен икономически оператор се прекратява от издаващия митнически орган в следните случаи:

а) в случай на откриване на неспазване на условията или критериите за сертификата AEO;

б) митническите органи имат достатъчно основания, за да смятат, че упълномощеният икономически оператор е извършил деяния, които водят до наказателна процедура и са свързани с нарушение на митническите правила.

При това, в случая, посочен в първата алинея, буква б), митническият орган може да реши да не прекратява статута на упълномощен икономически оператор, ако сметне, че нарушението е маловажно по отношение на броя или размера на митническите операции и че същото не поражда основания за съмнения в добросъвестността на заявителя.

Преди да вземат решение, митническите органи съобщават за своите заключения на засегнатия икономически оператор. Засегнатият икономически оператор има право да поправи положението и/или да изрази своята гледна точка в срок до 30 календарни дни от датата на съобщението.

При това, когато естеството или нивото на заплаха за сигурността и безопасността на гражданите, за общественото здраве или околната среда го изисква, прекратяването влиза в сила незабавно. Митническият орган, прекратил сертификат, незабавно информира митническите органи на останалите държави-членки, като използва комуникационната система, посочена в член 14ч, с цел да им даде възможност да предприемат необходимите действия.

2. Ако титулярят на сертификат AEO не регулира ситуацията, посочена в параграф 1, първа алинея, буква а), в срок до 30 календарни дни, посочен в параграф 1, трета алинея, компетентният митнически орган нотифицира засегнатия икономически оператор, че статутът на упълномощен икономически оператор е прекратен за период от 30 календарни дни, за да даде възможност на икономическия оператор да предприеме изискваните мерки за регулиране на ситуацията. Нотификацията се изпраща и на митническите органи на останалите държави-членки, като се използва комуникационната система, посочена в член 14ч.

3. Ако титулярят на сертификат AEO е извършил деяние, посочено в параграф 1, първа алинея, буква б), издаващият митнически орган прекратява статута на упълномощен икономически оператор за периода, през който тече съдебната процедура. Той нотифицира титуляря на нотификацията за това последствие. Нотификация се изпраща и на митническите органи на останалите държави-членки, като се използва комуникационната система, посочена в член 14ч.

4. Когато засегнатият икономически оператор не е бил в състояние да регулира ситуацията в рамките на 30 календарни дни, но може да приведе доказателство, че условията могат да бъдат спазени, ако периодът на прекратяване бъде продължен, издаващият митнически орган прекратява статута на упълномощен икономически оператор с още 30 календарни дни.

Член 14т

1. Прекратяването не оказва влияние върху митническа процедура, която е започнала преди датата на прекратяването и все още не е завършена.

2. Прекратяването не оказва влияние автоматично върху всяко разрешение, което е било предоставено без позоваване на сертификат AEO, освен ако причините за прекратяването също имат връзка с това разрешение.

3. Прекратяването не оказва влияние автоматично на всяко разрешение за използване на опростени митнически процедури, което е издадено въз основа на сертификат AEO и за което условията все още са изпълнени.

4. В случая на сертификат AEO, посочен в член 14a, параграф 1, буква в), ако засегнатият икономически оператор не успее да изпълни само условията, установени в член 14к, статутът на упълномощен икономически оператор се прекратява частично и нов сертификат AEO може да бъде издаден по негово искане съгласно посоченото в член 14a, параграф 1, буква а).

Член 14у

1. Когато съответният икономически оператор, в изпълнение на изискванията на митническите органи, е предприел необходимите мерки за спазване на условията и критериите, на които следва да отговаря упълномощен икономически оператор, издаващият митнически орган оттегля прекратяването и информира съответния икономически оператор и митническите органи от останалите държави-членки. Прекратяването може да бъде оттеглено преди изтичането на срока, установен в член 14с, параграф 2 или 4.

При положението, посочено в член 14т, параграф 4, митническият орган, прекратил сертификат, възстановява прекратения сертификат. Впоследствие отменя сертификата AEO, посочен в член 14a, параграф 1, буква а).

2. Ако съответният икономически оператор не предприеме необходимите мерки в рамките на срока на отменяне, предвиден в член 14с, параграф 2 или 4, издаващият митнически орган отменя сертификата AEO и незабавно нотифицира митническите органи от останалите държави-членки, като използва комуникационната система, посочена в член 14ч.

При положението, посочено в член 14т, параграф 4, оригиналният сертификат се отменя и само новият сертификат AEO, посочен в член 14a, параграф 1, буква а), е валиден.

Член 14ф

1. Когато упълномощен икономически оператор временно не е в състояние да спази нито един от критериите, установени в член 14a, той може да поиска прекратяване на статута на упълномощен икономически оператор. В такъв случай упълномощеният икономически оператор нотифицира издаващия митнически орган, като посочва датата, към която ще бъде в състояние отново да спази критериите. Той също нотифицира издаващия митнически орган за всички планирани мерки и тяхната продължителност.

Нотифицираният митнически орган изпраща нотификацията до митническите органи на останалите държави-членки, като използва комуникационната система, посочена в член 14ч.

2. Ако упълномощеният икономически оператор не успее да регулира ситуацията в рамките на установения срок в неговата нотификация, издаващият митнически орган може да даде разумно продължение, при условие че упълномощеният икономически оператор е действал добросъвестно. За настоящото продължение се нотифицират митническите органи на останалите държави-членки, като се използва комуникационната система, посочена в член 14ч.

Във всички останали случаи сертификатът AEO се отменя, а издаващият митнически орган незабавно нотифицира митническите органи на останалите държави-членки, като използва комуникационната система, посочена в член 14ч.

3. Ако изискваните мерки не са взети в рамките на периода на прекратяване, се прилага член 14х.







Раздел 3

Отмяна на сертификат AEO

Член 14х

1. Сертификатът AEO се отменя от издаващия митнически орган в следните случаи:

а) когато упълномощеният икономически оператор не успее да предприеме мерките, посочени в член 14у, параграф 1;

б) когато упълномощеният икономически оператор е допуснал сериозни нарушения, свързани с митническите правила, и вече няма право на обжалване;

в) когато упълномощеният икономически оператор не успее да вземе необходимите мерки по време на периода на прекратяването, посочен в член 14ф;

г) при поискване на упълномощения икономически оператор.

При това, в случая, упоменат в буква б), митническият орган може да реши да не отменя сертификата AEO, ако сметне, че нарушението е маловажно по отношение на броя или размера на митническите операции и че то не поражда съмнения в добросъвестността на упълномощения икономически оператор.

2. Отмяната влиза в сила в деня след нейното нотифициране.

В случай на сертификат AEO, посочен в член 14a, параграф 1, буква в), когато засегнатият икономически оператор не успее да изпълни единствено условията от член 14к, сертификатът се отменя от издаващия митнически орган и нов сертификат AEO се издава съгласно посоченото в член 14a, параграф 1, буква а).

3. Издаващият митнически орган незабавно информира митническите органи на останалите държави-членки за прекратяването на сертификат AEO, като използва комуникационната система, посочена в член 14ч.

4. Освен случаите на отмяна, посочени в параграф 1, букви в) и г), на икономическия оператор не се позволява да подава ново заявление за сертификат AEO в рамките на три години от датата на отмяна.







ГЛАВА 3

Обмен на информация

Член 14ц

1. Упълномощеният икономически оператор информира издаващия митнически орган за всички фактори, които възникват след предоставянето на сертификата и които могат да повлияят на неговото продължаване или съдържание.

2. Цялата съответна информация на разположение на издаващия митнически орган се предоставя на митническите органи на останалите държави-членки, където упълномощеният икономически оператор извършва митнически дейности.

3. Ако митнически орган отмени специфично разрешение, предоставено на упълномощен икономически оператор, въз основа на негов сертификат AEO, за използване на конкретна опростена митническа процедура съгласно предвиденото в членове 260, 263, 269, 272, 276, 277, 282, 283, 313a и 313б, 324a, 324д, 372, 454a, 912ж, той нотифицира митническия орган, който е издал сертификата AEO.

Член 14ч

1. Електронна информационна и комуникационна система, дефинирана от Комисията и митническите органи по взаимно споразумение помежду им, се използва за информационния и комуникационния процес между митническите органи и за информиране на Комисията и икономическите оператори.

2. Като използват системата, посочена в параграф 1, Комисията и митническите органи съхраняват и имат достъп до следната информация:

а) предадените по електронен път данни за заявленията;

б) сертификатите за упълномощени икономически оператори, а където е уместно, за тяхната промяна, отмяна или прекратяване статута на упълномощен икономически оператор;

в) всякаква друга важна информация.

3. Издаващият митнически орган нотифицира учрежденията за анализ на риска в своята собствена държава-членка относно предоставянето, изменението, отмяната на сертификат AEO и прекратяването на статута на упълномощен икономически оператор. Той също информира всички органи на издаване от останалите държави-членки.

4. Списъкът с упълномощените икономически оператори може да се публикува от Комисията в Интернет с предварителното съгласие на засегнатия упълномощен икономически оператор. Този списък се актуализира.

▼M18 —————

▼B







ДЯЛ IV

ПРОИЗХОД НА СТОКИТЕ







ГЛАВА 1

Непреференциален произход







Раздел 1

Обработка или преработка, придаваща произход

Член 35

Тази глава изброява обработката или преработката на текстил и текстилни произведения, спадащи към дял ХI на Комбинираната номенклатура и за някои други произведения освен текстил и текстилни произведения, които се смятат за изпълняващи критериите на член 24 от Кодекса и придаващи на съответното произведение произход от страната, в която са извършени.

„Страна“ означава или трета страна или страна от Общността.







Подраздел 1

Текстил и текстилни произведения, спадащи към дял ХI на Комбинираната номенклатура

Член 36

За текстил и текстилни произведения, спадащи към раздел ХI на Комбинираната номенклатура, завършеният процес, описан в член 37, се смята за обработка или преработка, придаваща произход в смисъла на член 24 на Кодекса.

Член 37

Обработка или преработка, в резултат на която получените произведения получават тарифно класиране под позиция от Комбинираната номенклатура, различна от онези на различните използвани изходни материали без произход се смята за завършен процес.

Обаче за произведенията, отразени в приложение 10, само конкретните операции, описани в графа 3 на приложението във връзка с всяко получено произведение са смятат за завършени, независимо дали са свързани с промяна в позицията или не.

Методът за прилагане на правилата в приложение 10, е описан в уводните бележки към приложение 9.

Член 38

За целите на предишния член като недостатъчна обработка или преработка за придобиване статут на стоки с произход, независимо дали се сменя позицията или не, се смятат:

а) манипулациите за осигуряване запазването на стоките в добро състояние по време на транспорта и складирането им/проветряване, разстилане, сушене, отстраняване на повредени части и подобни операции;

б) прости операции като отстраняване на прах, пресяване или сортиране, подреждане, събиране на чифтове (включително комплектоване), измиване и нарязване;

i) промени в опаковката и разкомплектоване и събиране на пратките; ii) просто поставяне в торбички, сандъци, кутии, поставяне върху картони или табла и пр. и други прости операции за опаковане; в)

г) прикрепяне на знаци, етикети или други подобни обозначения върху стоките или техните опаковки;

д) просто събиране на части от стоките, за да се получи завършена стока;

е) комбинация от две или повече операции, отразени в букви от а) до д).







Подраздел 2

Продукти извън текстил и текстилни артикули, спадащи към раздел ХI на Комбинираната номенклатура

Член 39

В случай на добити произведения, включени в приложение 11, обработката или преработката, изброена в графа 3 на приложението, се смята като процес или операция, придаваща произход според член 24 от Кодекса.

Методът за прилагане на правилата от приложение 11, е описан в уводните бележки към приложение 9.







Подраздел 3

Общи разпоредби за всички произведения

Член 40

Когато списъците в приложения 10 и 11 предвиждат придобиване на произход, ако стойността на материалите без произход не надвишават определен процент от цената „франко завода“ на полученото произведение, този процент се изчислява, както следва:

— „стойност“ означава МОС в момента на вноса на използваните материали без произход или, ако тя не е известна и не може да се установи — първата цена, която може да се установи, че е платена за тези материали в страната на преработката,

— „цена франко завода“ означава цената „франко завода“ на полученото произведение минус всякакви вътрешни данъци, които се връщат или могат да бъдат върнати, когато това произведение се изнесе,

— „цена, придобита в резултат на комплектоване“ означава увеличението на стойността в резултат на самия комплект заедно с операции за довършване и проверка, както и от включването на каквито и да е части, произхождащи от страната, където са извършени въпросните операции, включително печалбата и общите разходи, направени в тази страна в резултат на операциите.







Раздел 2

Прилагане на разпоредбите за резервните части

Член 41

▼M1

1. Принадлежности, резервни части или инструменти, доставяни с някаква част от оборудване, машина, апарат или моторно превозно средство, които представляват част от неговото стандартно оборудване, се приемат със същия произход, както и въпросната част от оборудване, машина, апарат или моторно превозно средство.

▼B

►M1 2. ◄ Съществени резервни части, които се използват с което и да е съоръжение, машина, апарат или превозно средство, пропуснати в свободен оборот или предварително изнесени, се смята, че имат същия произход като съответното съоръжение, машина, апарат или превозно средство, ако са изпълнени условията, поставени в настоящия раздел.

Член 42

Предположението за произход, отразено в предишния член се приема само:

— ако това е необходимо за внасяне в страната на получателя,

— ако включването на споменатата съществена резервна част в съответното съоръжение, машина, апарат или превозно средство на етапа на производството не би попречило на същото съоръжение, машина, апарат или превозно средство да получи произход от Общността или от страната на производството.

Член 43

За целите на член 41:

а) „съоръжение, машина, апарат или превозно средство“ означава стоки, включени в дялове ХVI, ХVII и ХVIII на Комбинираната номенклатура;

б) „съществени резервни части“ означава части, които са: — компоненти, без които не може да се осигури правилното действие на стоките, изброени в буква а), допуснати за свободно обращение или изнесени предварително, — характерни са за споменатите стоки, и — са предназначени за нормалното им поддържане и за замяна на части от същия вид, които са повредени или Не могат повече да се използват.

Член 44

Когато пред компетентните органи или упълномощените служби на държавите-членки се подаде молба за сертификат за произход за съществени резервни части в смисъла на член 41, клетка № 6 (номер на позицията, маркировка, номерация, брой и вид колети, описание на стоките) на сертификата и молбата, която се отнася до нея, трябва да включва декларация от заинтересуваното лице, че описаните стоки са предназначени за нормалното поддържане на съоръжение, машина, апарат или превозно средство, изнесени преди това, заедно с точните данни за споменатото съоръжение, машина, апарат или превозно средство.

Ако е възможно, заинтересуваното лице трябва също така да даде подробности за сертификата за произход (от кого е издаден, номер и дата), с което е било изнесено съответното съоръжение, машина, апарат или превозно средство, за чиято поддръжка са предназначени частите.

Член 45

Когато трябва да се докаже произходът на съществени резервни части в смисъл на член 41 за допускането им за свободно обращение в Общността посредством представяне на сертификат за произход, сертификатът трябва да включва данните, отразени в член 44.

Член 46

За да осигурят прилагането на правилата от настоящия раздел, компетентните органи в държавите-членки могат да изискват допълнителни доказателства, по-специално:

— представяне на фактурата или копие от фактурата за съоръжението, машината, апарата или превозното средство, което е било допуснато за свободно обращение или е било предварително изнесено,

— договора или копие от договора, или какъвто и да е друг документ, показващ, че доставката е извършена като част от обикновеното сервизно поддържане.







Раздел 3

Прилагане на разпоредбите по сертификатите за произход







Подраздел 1

Разпоредби за универсалните сертификати за произход

Член 47

Когато произходът на една стока трябва да се докаже при вноса ѝ чрез представяне на сертификат за произход, същият трябва да отговаря на следните условия:

а) да бъде издаден от орган или организация, представяща необходимите гаранции и надлежно оправомощена за целта от страната на издаването;

б) да съдържа всички необходими данни за идентифициране на произведението, за което се отнася, по-специално: — брой и вид на колетите, тяхната маркировка и номерация, — вида на произведението, — бруто и нето теглото на произведението. Тези данни могат да бъдат заместени от други като обем, когато стоката подлежи на значителни промени в теглото по време на транспорта или когато теглото ѝ не може да се установи, или когато това са обичайните мерни единици, — име на изпращача;

в) документът трябва да удостоверява недвусмислено, че произведението, за което се отнася, притежава произход от определена страна.

Член 48

1. Сертификатът за произход, издаден от компетентните органи или оправомощените организации на държавата-членка, трябва да отговаря на условията, установени от член 47 а) и б).

2. Сертификатите и молбите за тяхното издаване трябва да се попълнят на формуляри, отговарящи на образците в приложение 12.

3. Тези сертификати за произход трябва да удостоверяват, че стоките имат произход от Общността.

Обаче, ако се изисква от условията на експортната търговия, те могат да удостоверяват, че стоките имат произход от определена държава-членка.

Ако условията на член 24 от Кодекса са изпълнени само в резултат на серия от операции или процеси, извършвани в различни държави-членки, стоките могат да бъдат освидетелствани само като стоки с произход от Общността.

Член 49

Сертификат за произход се издава срещу писмена молба от заинтересуваното лице.

При особени обстоятелства, особено когато молителят извършва редовен износ, държавите-членки могат да решат да не изискват молба за всяка експортна операция при условие че се спазват разпоредбите по отношение на произхода на стоките.

Ако търговските обичаи изискват, сертификатът за произход може да се издава в един или повече екземпляри.

Копията се издават на формуляри, които отговарят на образците в приложение 12.

Член 50

1. Сертификатите имат размери 210 × 297 mm. Допуска се отклонение до 5 mm в минус или 8 mm в плюс по дължина. Използваната хартия трябва да бъде бяла, холцфрай, обработена за писане и да тежи най-малко 64 g/m2 или когато се използва хартия за въздушна поща — между 25 g/m2 и 30 g/m2. Хартията трябва да има воден знак във вид на непрекъснати преплетени вълнообразни линии, нанесени с цвят сепия, за да се попречи на опитите за фалшификация с механични или химически средства.

2. Формулярът на молбата трябва да бъде отпечатан на официалния или на един или повече от официалните езици на изнасящата държава-членка. Формулярът на сертификата за произход трябва да бъде отпечатан на един или повече от официалните езици на Общността или, в зависимост от търговската практика и изисквания — на някой друг език.

3. Държавите-членки могат да си запазят правото да отпечатват сертификатите за произход по одобрени образци. В такъв случай на всеки сертификат трябва да има бележка за това одобрение. На всеки формуляр на сертификат за произход трябва да е нанесено името и адресът на печатницата или знак, по който може да бъде установен печатарят. Той трябва също да има сериен номер, отпечатан или нанесен допълнително, по който да бъде идентифициран.

Член 51

Формулярът на молбата и сертификатът за произход трябва да бъдат попълнени на машина или на ръка с печатни букви, по един и същ начин, на един от официалните езици на Общността или, в зависимост от търговската практика и обичаи — на някой друг език.

Член 52

Всеки оригинален сертификат, посочен в член 48, трябва да носи сериен номер, по който може да бъде идентифициран. Молбата за сертификата и всички екземпляри на сертификата трябва да носят един и същи номер.

В допълнение, компетентните органи или упълномощени служби на държавите-членки могат да номерират тези документи по реда на издаването им.

Член 53

Компетентните органи на държавите-членки решават дали и какви допълнителни данни трябва да се вписват в молбата. Подобни допълнителни данни трябва да се ограничават до стриктен минимум.

Всяка държава-членка трябва да информира Комисията за разпоредбите, които прилага въз основа на предходния параграф. Комисията незабавно разпространява тази информация до останалите държави-членки.

Член 54

Компетентните органи или упълномощените служби на държавите-членки, които издават сертификати за произход, трябва да съхраняват молбите най-малко две години.

Могат да се съхраняват и копия от молбите, ако имат същата доказателствена сила съгласно законите на съответната държава-членка.







Подраздел 2

Специални разпоредби за сертификатите за произход на някои селскостопански произведения, предмет на специални вносни споразумения

Член 55

Членове от 56 до 65 определят условията за използване на сертификатите да произход на селскостопански произведения с произход от трети страни, за които са установени специални непреференциални вносни споразумения, доколкото тези споразумения се отнасят до следващите разпоредби.







а)

Сертификати за произход

Член 56

1. Сертификатите за произход на селскостопански произведения с произход от трети страни, за които са установени специални непреференциални вносни споразумения, трябва да бъдат издадени на формуляр по образеца в приложение 13.

2. Тези сертификати се издават от компетентните административни органи на съответните трети страни, наричани по-долу „издаващи органи“, ако произведенията, за които се отнасят сертификатите, могат да се смятат за произведения с произход от тези страни в смисъла на валидните правила в Общността.

3. Тези сертификати трябва да удостоверяват цялата необходима информация, предвидена в законодателството на Общността по отношение на специалните вносни споразумения, цитирани в член 55.

4. Без да отменя конкретните разпоредби на специалните вносни споразумения, визирани в член 55, срокът за валидност на сертификатите за произход е десет месеца от датата на издаването от издаващите органи.

Член 57

1. Сертификатите за произход, изготвени в съответствие с разпоредбите на настоящата подраздел, се състоят от единичен лист, идентифициран с думата „оригинал“ до заглавието на документа.

Ако са необходими допълнителни копия, те трябва да носят обозначението „копие“ до заглавието на документа.

2. Компетентните органи на Общността трябва да приемат като валиден само оригинала на сертификата за произход

Член 58

1. Сертификатът за произход е с размер 210 mm × 297 mm. Допуска се отклонение до 8 mm в плюс или 5 mm в минус по дължина. Използваната хартия трябва да бъде бяла, холцфрай, обработена за писане и да тежи най-малко 40 g/m2. На лицевата си страна хартията трябва да има жълт воден знак във вид на непрекъснати преплетени вълнообразни линии, за да се попречи на опитите за фалшификация с механични или химически средства.

2. Сертификатите трябва да бъде отпечатани и попълнени на един от официалните езици на Общността

Член 59

1. Сертификатът трябва да бъде попълнен на машина или с помощта на механична система за обработка на данни или с подобна процедура.

2. Данните не бива да се изтриват или поправят чрез заместване. Всяка поправка се извършва чрез зачеркване на погрешния запис и, ако е необходимо, добавяне на верните данни. Подобни поправки трябва да бъдат парафирани от лицето, което ги е извършило, и заверени от издаващите органи.

Член 60

1. Клетка 5 на сертификатите за произход, издадени в съответствие с членове 56 до 59 трябва да съдържат допълнителните данни, необходими за прилагането на специалните вносни споразумения, на които се позовават, както е указано в член 56, параграф 3.

2. Неизползваното пространство в клетки 5, 6 и 7 се зачерква по такъв начин, че нищо да не може да се прибави допълнително.

Член 61

Всеки сертификат за произход трябва да носи сериен номер, напечатан или не, по който да може да бъде идентифициран, и да бъде подпечатан от издаващите органи и подписан от упълномощеното за целта лице или лица.

Сертификатът се издава, когато произведенията, за които се отнася, се изнасят, като издаващите органи запазват копие от всеки издаден сертификат.

Член 62

По изключение сертификатите за произход, споменати по-горе, могат да се издадат след износа на произведенията, за които се отнасят, когато не издаването им по време на износа се дължи на случайна грешка, пропуск или на особени обстоятелства.

Издаващите органи нямат право да издават допълнително сертификати за произход, предвидени в членове от 56 до 61, преди да проверят дали данните в молбата на износителя отговарят на данните в документацията по износа.

Допълнително издадените сертификати трябва имат текста „Допълнително издаден“ на един от официалните езици на Общността:

— expedido a posteriori,

— udstedt efterfølgende,

— Nachträglich ausgestellt,

— Εκδοθέν εκ των υστέρων,

— Issued retrospectively,

— Délivré a posteriori,

— rilasciato a posteriori,

— afgegeven a posteriori,

— emitido a posteriori,

▼A1

— annettu jalkikateen /utfärdat i efterhand,

— utfärdat i efterhand,

▼A2

— Vystаveno dodаtečně,

— Välја аntud tаgаsiulаtuvаlt,

— Izsniegts retrospektīvi,

— Retrospektyvusis išdаvimаs,

— Kiаdvа visszаmenőleges hаtállуаl,

— Маħruġ retrospettivаment,

— Wystаwione retrospektywnie,

— Izdаno nаknаdno,

▼M26

— Vyhotovené dodatočne,

▼M30

— издаден впоследствие,

— eliberat ulterior.

▼B

в клетка „Забележки“.







б)

Административно сътрудничество

Член 63

1. Когато специалните вносни споразумения за определени селскостопански произведения предвиждат използването на сертификати за произход, посочени в членове от 56 до 62, правото да се използват такива споразумения подлежи на изработването на процедура за административно сътрудничество, освен ако самите споразумения предвиждат друго.

За целта заинтересуваните трети страни трябва да изпратят до Комисията на Европейските общности:

— имената и адресите на издаващите органи за сертификати за произход, придружени от образци на печатите, използвани от споменатите органи,

— имената и адресите на административните органи, към които трябва да се отправят исканията за последваща проверка на сертификатите за произход, предвидени в член 64 по-долу.

Комисията разпространява горната информация до компетентните органи на държавите-членки.

2. Когато въпросните трети страни не изпратят на Комисията информацията, посочена в параграф 1, компетентните органи в Общността отказват право на ползване на специалните споразумения за внос.

Член 64

1. Последващата проверка на сертификатите за произход, посочена в членове от 56 до 62, се извършва произволно и когато възникне основателно съмнение по отношение автентичността на сертификата или точността на съдържащата се в него информация.

По въпроси за произхода проверката се извършва по инициатива на митническите органи.

За целите на селскостопанските правила проверката може да се извърши, където е необходимо, от компетентните органи.

2. За целите на параграф 1 компетентните органи в Общността връщат сертификата за произход или копие от него до административния орган, определен от страната-износител, като, ако е необходимо, споменава формалните или фактически причини за запитването. Ако е била представена фактура, към върнатия сертификат се прилага оригиналът или копие от фактурата. Органите съобщават получената информация, която подсказва, че данните от сертификата не са точни или че сертификатът не е автентичен.

Ако митническите органи в Общността решат да спрат прилагането на специалните вносни споразумения до получаването на резултатите от проверката, те освобождават продуктите, предмет на такива предпазни мерки, когато сметнат за необходимо.

Член 65

1. Резултатите от последващите проверки се съобщават на компетентните органи в Общността колкото се може по-бързо.

Резултатите трябва да дадат възможност да се установи дали сертификатите за произход, издадени според условията на член 64, важат за действително изнесените стоки и дали последните действително спадат към специалните споразумения за внос.

2. Ако в максималния срок от шест месеца не се получи отговор на искането за последваща проверка, компетентните органи в Общността окончателно отказват да разрешат прилагането на специалните споразумения за внос.

▼M18







ГЛАВА 2

Преференциален произход

▼M39







Раздел 1

Обща система за преференции







Подраздел 1

Общи разпоредби

Член 66

В настоящия раздел се установяват правилата относно определението на понятието „продукти с произход“ и свързаните с тях процедури и методи на административно сътрудничество за целите на прилагането на схемата на общите тарифни преференции (ОСП), предоставена от Европейския съюз на развиващите се страни по силата на Регламент (ЕО) № 732/2008 ( 4 ), наричана по-нататък „схемата“.

Член 67

1. За целите на настоящия раздел и на раздел 1А от настоящата глава се прилагат следните определения:

а) „държава бенефициер“ означава държава или територия от списъка в Регламент (ЕО) № 732/2008; терминът „държава бенефициер“ също така обхваща, но не може да излиза извън границите на териториалното море на тази държава или територия по смисъла на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (подписана в Монтего бей на 10 декември 1982 г.);

б) „производство“ означава всеки вид обработка или преработка, включително сглобяване;

в) „материал“ означава всяка съставка, суровина, компонент или част и т.н., използван/а при производството на продукта;

г) „продукт“ означава продуктът, който се произвежда, дори когато той е предназначен за последващо използване в друга производствена операция;

д) „стоки“ означава както материалите, така и продуктите;

е) „двустранна кумулация“ означава система, която позволява продуктите с произход от Европейския съюз съгласно настоящия регламент да бъдат считани за материали с произход от държава бенефициер, когато са били преработени или вложени в даден продукт в посочената държава бенефициер;

ж) „кумулация с Норвегия, Швейцария или Турция“ означава система, която позволява продукти с произход от Норвегия, Швейцария или Турция да бъдат считани за материали с произход от държава бенефициер, когато са били преработени или вложени в даден продукт в посочената държава бенефициер и внесени в Европейския съюз;

з) „регионална кумулация“ означава система, по която продукти, с произход съгласно настоящия регламент от държава, която е член на регионална група, се считат за материали с произход от друга държава от същата регионална група (или държава от друга регионална група, когато между групите е възможна кумулация), когато са били преработени или вложени в даден продукт, произведен там;

и) „разширена кумулация“ означава система, която може да се ползва с разрешение на Комисията по искане от страна на държава бенефициер, и в съответствие с която някои материали с произход от държава, с която Европейският съюз има действащо споразумение за свободна търговия в съответствие с член XXIV от действащото Общо споразумение за митата и търговията (ГАТТ), са считани за материали с произход от съответната държава бенефициер, когато са били преработени или вложени в даден продукт, произведен в тази държава;

й) „взаимозаменяеми материали“ означава материали, които са от един и същи вид и с едно и също търговско качество, с еднакви технически и физически характеристики и които не могат да бъдат разграничени един от друг след влагането им в крайния продукт;

к) „регионална група“ означава група държави, между които се прилага регионална кумулация;

л) „митническа стойност“ означава стойността, определена в съответствие със Споразумението от 1994 г. за прилагане на член VII от Общото споразумение за митата и търговията (Споразумение на СТО за определяне на митническата стойност);

м) „стойност на материалите“ в списъка от приложение 13а означава митническата стойност на използваните материали без произход в момента на вноса или, ако тя не е известна и не може да бъде установена, първата установима цена, заплатена за материалите в държавата бенефициер. Когато стойността на материали с произход трябва да бъде установена, настоящата буква се прилага mutatis mutandis;

н) „цена франко - завод“ означава цената франко - завод, платена за продукта на производителя, в чието предприятие е извършена последната обработка или преработка, при условие че цената включва стойността на всички използвани материали и всички други разходи, свързани с производството му, от която са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт. Когато действително платената цена не отразява всички разходи, свързани с производството на продукта, които действително са възникнали в държавата бенефициер, цената франко – завод означава сборът от всички тези разходи, от който са изключени всички вътрешни данъци, които са възстановени или могат да бъдат възстановени след износа на получения продукт;

о) „максимално съдържание на материали без произход“ означава максималното