01990A0436 — BG — 14.12.2014 — 001.001

Този текст служи само за информационни цели и няма правно действие. Институциите на Съюза не носят отговорност за неговото съдържание. Автентичните версии на съответните актове, включително техните преамбюли, са версиите, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз и налични в EUR-Lex. Тези официални текстове са пряко достъпни чрез връзките, публикувани в настоящия документ

►B КОНВЕНЦИЯ за премахване на двойното данъчно облагане във връзка с корекцията на печалби на свързани предприятия (90/436/ЕИО) (ОВ L 225, 20.8.1990 г., стp. 10)

Изменен с









▼B

КОНВЕНЦИЯ

за премахване на двойното данъчно облагане във връзка с корекцията на печалби на свързани предприятия

(90/436/ЕИО)







ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ ПО ДОГОВОРА ЗА СЪЗДАВАНЕ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ, ЖЕЛАЕЩИ да приложат член 220 от същия Договор, съгласно който предприемат стъпки за започване на преговори помежду си, с оглед осигуряване премахването на двойното данъчно облагане в полза на техните граждани, КАТО ИМАТ ПРЕДВИД значението, което се отдава на премахването на двойното данъчно облагане във връзка с корекцията на печалби на свързани предприятия, РЕШИХА да сключат настоящата конвенция, като за тази цел посочиха свои пълномощни представители: РЕШИХА да сключат настоящата конвенция, като за тази цел посочиха свои пълномощни представители: НЕГОВО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛЯТ НА БЕЛГИЙЦИТЕ: Philippe de SCHOUTHEETE de TERVARENT, извънреден и пълномощен посланик; НЕЙНО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛИЦАТА НА ДАНИЯ: Niels HELVEG PETERSEN, министър на икономическите отношения; ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ФЕДЕРАЛНА РЕПУБЛИКА ГЕРМАНИЯ: Theo WAIGEL, федерален министър на финансите; Jürgen TRUMPF извънреден и пълномощен посланик; ПРЕЗИДЕНТЪТ НА РЕПУБЛИКА ГЪРЦИЯ: Ioannis PALAIOKRASSAS, министър на финансите; НЕГОВО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛЯТ НА ИСПАНИЯ: Carlos SOLCHAGA CATALÀN министър на икономическите отношения и финансите; ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА: Jean VIDAL, извънреден и пълномощен посланик; ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ИРЛАНДИЯ: Albert REYNOLDS, министър на финансите; ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ИТАЛИАНСКАТА РЕПУБЛИКА: Stefano DE LUCA, министър на финансите; НЕГОВО ВИСОЧЕСТВО ВЕЛИКИЯТ ХЕРЦОГ НА ЛЮКСЕМБУРГ: Jean-Claude JUNCKER, министър на бюджета, министър на финансите и министър на труда; НЕЙНО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛИЦАТА НА НИДЕРЛАНДИЯ: P.C. NIEMAN, извънреден и пълномощен посланик; ПРЕЗИДЕНТЪТ НА ПОРТУГАЛСКАТА РЕПУБЛИКА: Miguel BELEZA, министър на финансите; НЕЙНО ВЕЛИЧЕСТВО КРАЛИЦАТА НА ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ: David H.A. HANNAY KCMG извънреден и пълномощен посланик; КОИТО, на заседание на Съвета, след като си размениха установените за валидни и съставени в надлежна форма пълномощни, КОИТО, на заседание на Съвета, след като си размениха установените за валидни и съставени в надлежна форма пълномощни, СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:







ГЛАВА I

ПРИЛОЖНО ПОЛЕ НА КОНВЕНЦИЯТА

Член 1

1. Настоящата конвенция се прилага, когато за целите на данъчното облагане печалбите, които са включени в печалбите на предприятие от договаряща държава, са също така включени или съществува вероятност да бъдат включени в печалбите на предприятие от друга договаряща държава, тъй като принципите, установени в член 4 и прилагани пряко или по пътя на прилагане на съответните законови разпоредби на заинтересованата държава, не са спазени.

2. За целите на настоящата конвенция мястото на стопанска дейност на предприятие от една договаряща държава в друга договаряща държава се счита за предприятие на държавата, в която е разположено.

3. Параграф 1 се прилага и в случаите, когато което и да е от заинтересованите предприятия е понесло загуба, а не е реализирало печалба.

Член 2

1. Настоящата конвенция се прилага по отношение на данъците върху доходите.

2. Съществуващите данъци, за които се прилага настоящата конвенция, са по-специално следните:

▼M5

i) в Белгия:

а) impôt des personnes physiques/personenbelasting;

б) impôt des sociétés/vennootschapsbelasting;

в) impôt des personnes morales/rechtspersonenbelasting;

г) impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders;

д) taxe communale et la taxe d'agglomération additionnelles à l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelasting.

ii) в България:

а) данък върху доходите на физическите лица;

б) корпоративен данък.

iii) в Чешката република:

а) daň z příjmů fyzických osob;

б) daň z příjmů právnických osob.

iv) в Дания:

а) indkomstskat til staten;

б) den kommunale indkomstskat;

в) den amtskommunale indkomstskat.

v) в Германия:

а) Einkommensteuer;

б) Körperschaftsteuer;

в) Gewerbesteuer, доколкото този данък се основава върху печалба от стопанска дейност.

vi) в Естония:

а) tulumaks.

vii) в Ирландия:

a) Cáin Ioncaim;

б) Cáin Chorparáide.

viii) в Гърция:

а) φόρος εισοδήματος φυσικών προσώπων;

б) φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων;

в) εισφορά υπέρ των επιχειρήσεων ύδρευσης και αποχέτευσης.

ix) в Испания:

а) Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas;

б) Impuesto sobre Sociedades;

в) Impuesto sobre la Renta de no Residentes.

x) във Франция:

а) impôt sur le revenu;

б) impôt sur les sociétés.

xi) в Хърватия:

а) porez na dohodak;

б) porez na dobit.

xii) в Италия:

а) imposta sul reddito delle persone fisiche;

б) imposta sul reddito delle società;

в) imposta regionale sulle attività produttive.

xiii) в Кипър:

а) Φόρος Εισοδήματος;

б) Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της yημοκρατίας.

xiv) в Латвия:

а) uzħēmumu ienākuma nodoklis;

б) iedzīvotāju ienākuma nodoklis.

xv) в Литва:

а) Gyventojų pajamų mokestis;

б) Pelno mokestis.

xvi) в Люксембург:

а) impôt sur le revenu des personnes physiques;

б) impôt sur le revenu des collectivités;

в) impôt commercial, доколкото този данък се основава върху печалба от стопанска дейност.

xvii) в Унгария:

а) személyi jövedelemadó;

б) társasági adó;

в) osztalékadó.

xviii) в Малта:

а) taxxa fuq l-income.

xix) в Нидерландия:

а) inkomstenbelasting;

б) vennootschapsbelasting.

xx) в Австрия:

а) Einkommensteuer;

б) Körperschaftsteuer.

xxi) в Полша:

а) podatek dochodowy od osób fizycznych;

б) podatek dochodowy od osób prawnych.

xxii) в Португалия:

а) imposto sobre o rendimento das pessoas singulares;

б) imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas;

в) derrama para os municípios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas.

xxiii) в Румъния:

а) impozitul pe venit;

б) impozitul pe profit;

в) impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidenți.

xxiv) в Словения:

а) dohodnina;

б) davek od dobička pravnih oseb.

xxv) в Словакия:

а) daň z príjmov právnických osôb;

б) daň z príjmov fyzických osôb.

xxvi) във Финландия:

а) valtion tuloverot/de statliga inkomstskatterna;

б) yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund;

в) kunnallisvero/kommunalskatten;

г) kirkollisvero/kyrkoskatten;

д) korkotulon lähdevero/källskatten på ränteinkomst;

е) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldig.

xxvii) в Швеция:

а) statlig inkomstskatt;

б) kupongskatt;

в) kommunal inkomstskatt.

xxviii) в Обединеното кралство:

а) Income Tax;

б) Corporation Tax.

▼B

3. Конвенцията се прилага също и за идентични или подобни данъци, които са наложени след датата на подписването на същата, в допълнение към или вместо съществуващите данъци. Компетентните органи на договарящите държави се информират взаимно за всякакви изменения в съответното национално законодателство.







ГЛАВА II

ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ







Раздел I

Определения

Член 3

1. За целите на настоящата конвенция понятието „компетентен орган“ означава:

▼M5

— в Белгия:

De minister van Financiën или негов упълномощен представител,

Le ministre des finances или негов упълномощен представител,

— в България:

Министъра на финансите или негов упълномощен представител,

— в Чешката република:

Ministr financí или негов упълномощен представител,

— в Дания:

Skatteministeren или негов упълномощен представител,

— в Германия:

Der Bundesminister der Finanzen или негов упълномощен представител,

— в Естония:

Rаhаndusminister или негов упълномощен представител,

— в Ирландия:

The Revenue Commissioners или техен упълномощен представител,

— в Гърция:

Ο Υπουργός των Οικονομικών или негов упълномощен представител,

— в Испания:

El ministro de Economía y Hacienda или негов упълномощен представител,

— във Франция:

Le ministre chargé du budget или негов упълномощен представител,

— в Хърватия:

Ministar financija или негов упълномощен представител,

— в Италия:

Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali или негов упълномощен представител,

— в Кипър:

Ο Υπουργός Οικονομικών или негов упълномощен представител,

— в Латвия:

Valsts ieņēmumu dienests,

— в Литва:

Finansų ministras или негов упълномощен представител,

— в Люксембург:

Le ministre des finances или негов упълномощен представител,

— в Унгария:

a pénzügyminiszter или негов упълномощен представител,

— в Малта:

il-Ministru responsabbli għall-finanzi или негов упълномощен представител,

— в Нидерландия:

De Minister van Financiën или негов упълномощен представител,

— в Австрия:

Der Bundesminister für Finanzen или негов упълномощен представител,

— в Полша:

Minister Finansów или негов упълномощен представител,

— в Португалия:

O Ministro das Finanças или негов упълномощен представител,

— в Румъния:

Președintele Agenției Naționale de Administrare Fiscală или негов упълномощен представител,

— в Словения:

Minister za finance или негов упълномощен представител,

— в Словакия:

Minister financií или негов упълномощен представител,

— във Финландия:

Valtiovarainministeriö или негов упълномощен представител,

Finansministeriet или негов упълномощен представител,

— в Швеция:

Finansministern или негов упълномощен представител,

— в Обединеното кралство:

The Commissioners of Inland Revenue или техен упълномощен представител.

▼B

2. Приема се, че всяко понятие, чието определение не се съдържа в настоящата конвенция, има значението, което му се придава в спогодбата за избягване на двойното данъчно облагане между заинтересованите страни, освен ако контекстът не налага друго.







Раздел II

Принципи, приложими към корекцията на печалбите на свързани предприятия и към причисляване на печалбите към място на стопанска дейност

Член 4

При прилагането на настоящата конвенция се спазват следните принципи:

1. В случаите, в които:

а) предприятия от една договаряща държава участват пряко или непряко в управлението, контрола или капитала на предприятие от друга договаряща държава,

или

б) същите лица участват пряко или непряко в управлението, контрола или капитала на предприятие от една договаряща държава и в предприятие от друга договаряща държава,

като и в двата случая между двете предприятия в техните търговски или финансови отношения се приемат или налагат условия, различни от условията, които биха били приети между независими предприятия, печалбите, които в отсъствието на тези условия биха били реализирани от едно от тези предприятия, но не се реализират поради тези условия, могат да бъдат включени в печалбите на това предприятие и съответно обложени.

2. Когато предприятие от една договаряща държава осъществява дейността си в друга договаряща държава посредством място на стопанска дейност, разположено там, към това място на стопанска дейност се причисляват печалбите, които същото се очаква да реализира, ако беше обособено и отделно предприятие, извършващо същата или подобна дейност при същите или подобни условия и действащо напълно независимо от предприятието, което е място на стопанска дейност.

Член 5

Когато договаряща държава възнамерява да коригира печалбите на предприятие в съответствие с принципите, установени в член 4, тя своевременно информира предприятието за планираното действие и му дава възможност да информира другото предприятие, за да даде възможност на последното да информира на свой ред другата договаряща държава.

Това обаче не въз препятства договарящата държава, която предоставя такава информация, да направи планираната корекция.

Ако след изпращането на такава информация, двете предприятия и другата договаряща държава са съгласни с корекцията, членове 6 и 7 не се прилагат.







Раздел III

Процедура по взаимно споразумение и арбитражно производство

Член 6

1. Когато предприятие счита, че в някоя от хипотезите, за които се прилага настоящата конвенция, принципите, установени в член 4, не са били спазени, независимо от средствата за защита, предвидени във вътрешното право на съответните договарящи държави, то може да отнесе своя случай до компетентния орган на договарящата държава, за която е местно или в която е разположено неговото място на стопанска дейност. Случаят трябва да бъде отнесен в срок от три години, считано от първото уведомление за действието, което води или което може да доведе до двойно данъчно облагане по смисъла на член 1.

Едновременно с това, предприятието уведомява компетентния орган дали от случая могат да бъдат заинтересовани и други договарящи държави. Компетентният орган незабавно уведомява компетентните органи на тези други договарящи държави.

2. Ако искането е основателно и ако самият той не може да постигне удовлетворително решение, компетентният орган полага усилия да разреши случая чрез взаимно споразумение с компетентния орган на всяка друга заинтересована договаряща държава с цел премахването на двойното данъчно облагане въз основа на принципите, установени в член 4. Взаимното споразумение се изпълнява независимо от сроковете, предвидени във вътрешното право на заинтересованите договарящи държави.

Член 7

1. Ако заинтересованите компетентни органи не успеят да постигнат споразумение, водещо до премахването на двойното данъчно облагане, посочено в член 6, в срок от две години, считано от деня, в който случаят е отнесен за първи път пред един от компетентните органи в съответствие с член 6, параграф 1, те съставят консултативна комисия, натоварена да представи свое становище относно начина за премахване на съответното двойно данъчно облагане.

Предприятията могат да използват средствата за защита, с които разполагат съгласно вътрешното право на заинтересованите договарящи държави; при все това, ако случаят е бил представен пред съдебен орган, посоченият в първия параграф двугодишен срок се изчислява от деня на постановяване на решението на последната съдебна инстанция.

2. Сезирането на консултативната комисия не препятства една договаряща държава да започне или да продължи съдебно производство или производство за налагане на административно наказание по отношение на същия случай.

3. Когато вътрешното право на дадена договаряща държава не позволява компетентните органи на тази държава да се отклоняват от решенията на съдебните органи на същата държава, параграф 1 не се прилага, освен ако свързаното предприятие от тази държава не е спазило срока, предвиден за обжалване, или е оттеглило жалбата си преди постановяване на решението. Тази разпоредба не засяга обжалването, ако и доколкото същото се отнася до въпроси, различни от посочените в член 6.

4. Компетентните органи могат по взаимно съгласие и със съгласието на заинтересованите свързани предприятия да се отклонят от сроковете, посочени в параграф 1.

5. Доколкото разпоредбите на параграфи 1—4 не са приложени, не се засягат правата на всяко от свързаните предприятия, предвидени в член 6.

Член 8

1. Компетентният орган на договаряща държава не е задължен да започне процедура по взаимно споразумение, нито да създава консултативната комисия, посочена в член 7, когато съдебните или административните производства са довели до постановяването на окончателен акт, по силата на който в резултат на действията по корекция на печалбите съгласно член 4, едно от заинтересованите предприятия подлежи на тежко наказание.

2. Когато съдебните или административните производства, целящи да се установи, че чрез действия, които водят до корекция на печалбите съгласно член 4, едно от заинтересованите предприятия подлежи на тежко наказание, протичат едновременно с което и да е от производствата, посочени в членове 6 и 7, компетентните органи могат да спрат последните производства до приключване на съдебните или административните производства.

Член 9

1. Консултативната комисия, посочена в член 7, параграф 1, се състои от председател и следните членове:

— двама представители на всеки от заинтересованите компетентни органи; този брой може да бъде намален до едно лице по споразумение между компетентните органи,

— равен брой независими личности, които се посочват по взаимно съгласие от списъка с лица, посочен в параграф 4 или, при липса на съгласие, чрез теглене на жребий от заинтересованите компетентни органи.

2. За всяка избрана независима личност, в съответствие с правилата приложими за тяхното назначаване, се посочва заместник за случаите, в които независимите личности са възпрепятствани да изпълкят своите задължения.

3. При теглене на жребий, всеки от компетентните органи може да възрази срещу назначаването на определена независима личност при наличието на определени, предварително съгласувани между заинтересованите компетентни органи обстоятелства, както и във ситуаци всяка от следните ситуации:

— когато такава личност е заета в една от заинтересованите данъчни администрации или действа от името на такава,

— когато такава личност има или е имала значително участие в капитала, била е служител или съветник на едно или на двете свързани предприятия,

— когато такава личност не предлага достатъчна гаранция за обективност при уреждането на случая или случаите, по които трябва да бъде взето решение.

4. Списъкът с независимите личности включва всички независими лица, предложени от договарящите държави. За тази цел всяка договаряща държава предлага пет лица, за които информира генералния секретар на Съвета на Европейските общности.

Тези лица трябва да са граждани на договаряща държава и да пребивават на територията, на която се прилага настоящата конвенция. Те трябва да са компетентни и независими.

Договарящите страни могат да изменят посочения в първа алинея списък, като незабавно информират за това генералния секретар на Съвета на Европейските общности.

5. Представителите и независимите личности, посочени в съответствие с параграф 1, избират председател измежду личностите, включени в списъка, посочен в параграф 4, без да се засяга правото на всеки заинтересован компетентен орган да възрази срещу посочването на така избраната личност в някоя от ситуациите, посочени в параграф 3.

Председателят трябва да притежава квалификацията, необходима за заемане на висши съдебни длъжности в своята страна, или да е юрист с призната компетентност.

6. Членовете на консултативната комисия пазят в тайна всички сведения, които научават в рамките на производствата. Договарящите държави приемат съответните разпоредби за санкциониране на нарушенията на задълженията за опазване на тайна. Договарящите държави незабавно информират Комисията на Европейските общности относно взетите мерки. Комисията на Европейските общности информира останалите договарящи държави.

7. Договарящите държави предприемат всички необходими стъпки за осигуряване свикването на консултативната комисия, веднага след сезирането й.

Член 10

1. За целите на производството, посочено в член 7, заинтересованите свързани предприятия могат да предоставят на консултативната комисия всякакви сведения, доказателства и документи, за които считат, че могат да послужат при вземане на решение. Предприятията и компетентните органи на заинтересованите договарящи държави привеждат в изпълнение всяко искане на консултативната комисия за предоставяне на информация, доказателства или документи. Компетентните органи на заинтересованите договарящи държави нямат обаче задължението:

а) да вземат административни мерки, противоречащи на вътрешното право или обичайната им административна практика;

б) да предоставят информация, която не е възможно да се получи при спазването на вътрешното право или обичайната им административна практика;

или

в) да предоставят информация, с която биха разкрили каквато и да е търговска, стопанска, промишлена или професионална тайна или търговски процес, или информация, разкриването на която би било в противоречие с обществения ред (ordre public).

2. По свое искане, всяко свързано предприятие може да се яви или да бъде представлявано пред консултативната комисия. По искане на консултативната комисия всяко свързано предприятие се явява или се представлява пред нея.

Член 11

1. Консултативната комисия, посочена в член 7, представя своето становище не по-късно от шест месеца след сезирането си.

Становището на консултативната комисия трябва да се основава на разпоредбите на член 4.

2. Консултативната комисия приема становището си с обикновено мнозинство на своите членове. Заинтересованите компетентни органи могат да се споразумеят за допълнителни процедурни правила.

3. Разноските по производството пред консултативната комисия, различни от разноските, направени от свързаните предприятия, се разпределят поравно между заинтересованите договарящи държави.

Член 12

1. Компетентните органи -- страна по производството, посочено в член 7, като действат по взаимно съгласие и на базата на член 4, вземат решение за премахване на двойното данъчно облагане в срок от шест месеца от приемането на становището на консултативната комисия.

Компетентните органи могат да вземат решение, което се отклонява от становището на консултативната комисия. Ако не успеят да постигнат съгласие, компетентните органи са длъжни да действат в съответствие с това становище.

2. Компетентните органи могат да се споразумеят да публикуват решението, посочено в параграф 1, при условие че получат съгласието на заинтересованите предприятия.

Член 13

Обстоятелството, че приетите от договарящите държави актове относно данъчното облагане на печалби, получени в резултат от сделка между свързани предприятия, са окончателни, не възпрепятства използването на процедурите, посочени в членове 6 и 7.

Член 14

За целите на настоящата конвенция се приема, че двойното данъчно облагане на печалбите е премахнато, ако:

а) печалбите са включени в изчисляването на облагаемите печалби само в една държава;

или

б) дължимият за тези печалби данък в една държава е намален със сума, равна на данъка, дължим върху същите печалби в другата държава.







ГЛАВА III

ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

Член 15

Настоящата конвенция не засяга изпълнението на по-широки задължения по отношение на премахването на двойното данъчно облагане във връзка с корекцията на печалбата на свързани предприятия, произтичащи от други конвенции, по които договарящите държави са или ще бъдат страна, или от вътрешното право на договарящите държави.

Член 16

1. Териториалният обхват на настоящата конвенция е определеният в член 227, параграф 1 от Договора за създаване на Европейската икономическа общност, без да се засяга параграф 2 от настоящия член.

2. Настоящата конвенция не се прилага по отношение на:

— френските територии, посочени в приложение IV към Договора за създаване на Европейската икономическа общност,

— фарьорските острови и Гренландия.

Член 17

Настоящата конвенция ще бъде ратифицирана от договарящите държави. Инструментите за ратификация ще бъдат депозирани при генералния секретар на Съвета на Европейските общности.

Член 18

Настоящата конвенция влиза в сила на първия ден от третия месец след месеца, през който е депозиран инструмент за ратификация на последната подписала конвенцията държава, предприела тази стъпка. Конвенцията се прилага по отношение на посочените в член 6, параграф 1 производства, започнати след влизането й в сила.

Член 19

Генералният секретар на Съвета на Европейските общности информира договарящите държави относно:

а) депозирането на всеки инструмент за ратификация;

б) датата, на която настоящата конвенция ще влезе в сила;

в) списъка с независимите личности, посочени от договарящите се държави, наред с измененията на този списък в съответствие с член 9, параграф 4.

▼M2

Член 20

Настоящата конвенция се подписва за срок от пет години. Срокът й на действие се удължава за по-нататъшни петгодишни периоди, освен ако договаряща държава повдигне пред генералния секретар на Съвета на Европейския съюз писмено възражение във връзка с това, най-малко шест месеца преди изтичането на съответния петгодишен период.

▼B

Член 21

Всяка договаряща държава може по всяко време да поиска ревизия на настоящата конвенция. В такъв случай председателят на Съвета на Европейските общности свиква конференция за ревизия на конвенцията.

Член 22

Настоящата конвенция е съставена в един екземпляр на английски, гръцки, датски, ирландски, испански, италиански, немски, нидерландски, португалски и френски език, като десетте текста са автентични. Оригиналът се депозира в архивите на Генералния секретариат на Съвета на Европейските общности. Генералният секретар изпраща заверено копие на правителството на всяка подписала конвенцията държава.

ЗАКЛЮЧИТЕЛЕН АКТ







ПЪЛНОМОЩНИТЕ ПРЕДСТАВИТЕЛИ НА ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ, на среща в Брюксел на двадесет и третия ден от месец юли хиляда деветстотин и деветдесета година за подписването на конвенцията за премахване на двойното данъчно облагане във връзка с корекцията на печалбите на свързани предприятия, при подписването на посочената конвенция:







а) приеха следните съвместни декларации, приложени към Заключителния акт:

— Декларация относно член 4, параграф 1,

— Декларация относно член 9, параграф 6,

— Декларация относно член 13;

б) взеха под внимание следните едностранни декларации, приложени към Заключителния акт:

— Декларация на франция и Обединеното кралство относно член 7,

— индивидуални декларации на договарящите държави относно член 8,

— Декларация на федерална република Германия относно член 16.

En fe de lo cual, los abajo firmantes suscriben la presente Acta Final.

Til bekræftelse heraf har undertegnede underskrevet denne slutakt.

Zu Urkund dessen haben die Unterzeichneten ihre Unterschrift unter diese Schlußakte gesetzt.

Σε πίστωση των ανωτέρω, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα τελική πράξη.

In witness whereof, the undersigned have signed this Final Act.

En foi de quoi, les soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent acte final.

Dá fhianú sin, chuir na daoine thíos-sínithe a lámh leis an Ionstraim Chríochnaitheach seo.

In fede di che, i sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente atto finale.

Ten blijke waarvan de ondergetekenden hun handtekening onder deze Slotakte hebben gesteld.

Em fé do que os abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente Acto Final.

Hecho en Bruselas, el veintitrés de julio de mil novecientos noventa.

Udfærdiget i Bruxelles, den treogtyvende juli nitten hundrede og halvfems.

Geschehen zu Brüssel am dreiundzwanzigsten Juli neunzehnhundertneunzig.

Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι τρεις Ιουλίου χίλια εννιακόσια ενενήντα.

Done at Brussels on the twenty-third day of July in the year one thousand nine hundred and ninety.

Fait à Bruxelles, le vingt-trois juillet mil neuf cent quatre-vingt-dix.

Arna dhéanamh sa Bhruiséil, an tríú lá fichead de Iúil, míle naoi gcéad nócha.

Fatto a Bruxelles, addì ventitré luglio millenovecentonovanta.

Gedaan te Brussel, de drieëntwintigste juli negentienhonderd negentig.

Feito em Bruxelas, em vinte e três de Julho de mil novecentos e noventa.

Pour Sa Majesté le Roi des Belges

Voor Zijne Majesteit de Koning der Belgen

For Hendes Majestæt Danmarks Dronning

Für den Präsidenten der Bundesrepublik Deutschland

Για τον Πρόεδρο της Ελληνικής Δημοκρατίας

Por Su Majestad el Rey de España

Pour le président de la République française

For the President of Ireland

Thar ceann Uachtarán na hÉireann

Per il presidente della Repubblica italiana

Pour Son Altesse Royale le Grand-Duc de Luxembourg

Voor Hare Majesteit de Koningin der Nederlanden

Pelo Presidente da República Portuguesa

For Her Majesty the Queen of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

СЪВМЕСТНИ ДЕКЛАРАЦИИ

Декларация относно член 4, параграф 1

Разпоредбите от член 4, параграф 1 обхващат както случаите, в които определена сделка се сключва пряко между две юридически обособени предприятия, така и случаите, в които се сключва сделка между едно предприятие и разположено в трета страна място на стопанска дейност на друго предприятие.

Декларация относно член 9, параграф 6

Държавите-членки имат пълна свобода по отношение на естеството и приложното поле на съответните разпоредби, които приемат с оглед санкциониране на всяко нарушение на задълженията за опазване на тайна.

Декларация относно член 13

Когато в една или повече заинтересовани договарящи държави, актовете по отношение на данъчното облагане, предмет на процедурите, посочени в членове 6 и 7,са били изменени след приключването на процедурата, посочена в член 6, или след вземане на решението, посочено в член 12, което води до двойно данъчно облагане по смисъла на член 1, предвид прилагането на резултата от тази процедура или това решение, се прилагат членове 6 и 7.

ЕДНОСТРАННИ ДЕКЛАЦИИ

Декларация относно член 7

Франция и Обединеното кралство декларират, че ще прилагат член 7, параграф З.

Индивидуални декларации на договарящите се държави относно член 8

Белгия

Понятието „тежко наказание“ означава наказание, предвидено в административното или наказателното право в случаите:

— или на престъпление, извършено с цел данъчна измама,

— или при нарушения на разпоредбите на Кодекса за подоходното облагане или на укази по тяхното прилагане, извършени с измамна цел или с цел да се навреди.

Дания

Понятието „тежко наказание“ означава наказание за умишлено нарушение на разпоредбите на наказателното право или на специално законодателство в случаите, които не могат да се приложат административни средства.

В случаите на нарушения на разпоредбите на данъчното законодателство, по правило, могат да се приложат административни средства, когато се счита, че нарушението няма да доведе до налагането на по-тежко от глоба или имуществена санкция наказание.

Германия

Нарушение на данъчното законодателство, наказуемо с „тежко наказание“, е всяко нарушение на данъчното законодателство, което се наказва със задържане и глоби по наказателното право или административни глоби и имуществени санкции.

Гърция

Съгласно гръцкото законодателство в областта на данъчното облагане, предприятие подлежи на „тежки наказания“:

1. ако не подаде декларация или подаде декларация с невярно съдържание по отношение на данъците, таксите и други налози, които следва да се удържат и заплатят на държавата съгласно действащите разпоредби или по отношение на данъка върху добавената стойност, данъка върху оборота или специалния данък върху луксозните стоки, ако общата сума на посочените по-горе данъци, такси и други налози, които е трябвало да бъдат декларирани и заплатени на държавата в резултат от сделки или други дейности, извършвани през период от шест месеца, надвишава шестстотин хиляди (600 000 ) гръцки драхми или един милион (1 000 000 ) гръцки драхми -- за период от една календарна година;

2. ако не подаде данъчна декларация, при условие че дължимият данък върху недекларирания доход надвишава триста хиляди (300 000 ) гръцки драхми;

3. ако не представи документите, посочени в Кодекса за данните за данъчното облагане;

4. ако представи документи съгласно точка 3, които са с невярно съдържание по отношение на количеството, единичната цена или стойността, ако в резултат на неточността се получи отклонение, надвишаващо десет процента (10 %) от общата сума или общата стойност на стоките, услугите или сделките изобщо;

5. ако не води редовно счетоводните книги и записи, които се изискват от Кодекса за данните за данъчното облагане, ако тази нередност е била констатирана по време на редовна проверка, констатациите от която са били потвърдени с административен акт, когато срокът за обжалване е изтекъл, или с окончателно съдебно решение на административен съд, ако за съответния период несъответствието между брутния приход и декларирания приход е над двадесет процента (20 %) и във всички случаи не по-малко от един милион (1 000 000 ) гръцки драхми;

6. ако не изпълнява задължението да води редовно счетоводните книги и записи съгласно съответните разпоредби на Кодекса за данните за данъчното облагане;

7. ако издава подправени или фиктивни — или самото то подправя — фактури за продажба на стоки или предоставяне на услуги, или всякакви други документи по данъчното облагане съгласно точка 3 по-горе.

Данъчен документ се приема за подправен, ако е бил перфориран или по някакъв начин подпечатан, без да е направено надлежно отбелязване в съответните книги на компетентния данъчен орган, доколкото пропускът при нанасянето на такъв запис е станал със знанието, че такова отбелязване се изисква за данъчен документ. Освен това данъчен документ се приема за подправен и ако съдържанието и други данни в оригинала или в копието се различават от съответното съдържание или данни, отразени в контролния екземпляр на кочана.

Данъчен документ се счита за фиктивен, ако е издаден за сделка или част от сделка, прехвърляне или друго основание, което е фиктивно изцяло или отчасти, или за сделка, сключена между лица, различни от посочените в данъчния документ;

8. ако умишлено предприема или участва по някакъв начин в съставянето на подправени данъчни документи, или съзнава, че документите са подправени или фиктивни и участва по някакъв начин в издаването им или приема подправени, фиктивни или преправени данъчни документи с намерението да укрие облагаемо имущество.

Испания

Понятието „тежки наказания“ включва административни наказания за тежки данъчни нарушения, както и наказания за престъпления срещу данъчните органи.

Франция

Понятието „тежки наказания“ включва наказания и санкции, предвидени в наказателното и данъчното право, каквито са наказанията за неподаване на декларация след получаване на официално искане, за недобросъвестност, за измама, за въз препятстване на данъчна проверка, за недекларирани плащания или разпределение на средства или за злоупотреба с право.

Ирландия

„Тежки наказания“ включват наказания за:

а) неподаване на данъчна декларация;

б) умишлено или небрежно подаване на данъчната декларация с невярно съдържание;

в) нередовно водене на съответните книги;

г) непредставяне на документи и книги при проверка;

д) препятстване на лицата, упражняващи законни правомощия;

е) недеклариране на облагаеми доходи;

ж) съставяне на декларация с невярно съдържание за получаване на данъчни облекчения.

Законовите разпоредби, уреждащи тези нарушения, считано от 3 юли 1990 г. са, както следва:

— част XXXV от Закона за подоходното облагане, 1967 г.,

— раздел 6 от Закона за финансите, 1968 г.,

— част XIV от Закона за корпоративното облагане, 1976 г.,

— раздел 94 от Закона за финансите, 1983 г.

В допълнение се включват и всякакви последващи разпоредби, с които се заменят, изменят или допълват разпоредбите от Наказателния кодекс.

Италия

Понятието „тежки наказания“ означава наказания, предвидени за незаконни действия по смисъла на вътрешното право, които представляват данъчно нарушение.

Люксембург

Люксембург приема за „тежко наказание“ това, което другата договаряща държава приема за такова за целите на член 8.

Нидерландия

Понятието „тежко наказание“ означава наказание, наложено от съд за всяко умишлено действие, посочено в член 68 от Общия закон за данъчното облагане.

Португалия

Понятието „тежки наказания“ включва наказания и санкции, предвидени в наказателното и данъчното право, приложими по отношение на нарушения, извършени с цел измама, както и тези, които са наказуеми с глоба или имуществена санкция в размер, надвишаващ 1 000 000 (един милион) португалски ескудо.

Обединено кралство

Обединеното кралство ще тълкува понятието „тежки наказания“ като понятие, обхващащо наказания и санкции, предвидени в наказателното и административното право по отношение на измамно или небрежно представяне на неверни сметки, искания или декларации за целите на данъчното облагане.

Декларация от Федерална република Германия относно член 16

Правителството на федерална република Германия си запазва правото да декларира при депозирането на своя инструмент за ратификация, че конвенцията се прилага и за провинция Берлин.