2002L0049 — BG — 11.12.2008 — 001.001

Този документ е средство за документиране и не обвързва институциите

►B ДИРЕКТИВА 2002/49/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 25 юни 2002 година относно оценката и управлението на шума в околната среда (ОВ L 189, 18.7.2002, p.12)

Изменен с









▼B

ДИРЕКТИВА 2002/49/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА

от 25 юни 2002 година

относно оценката и управлението на шума в околната среда







ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него, като взеха предвид предложението на Комисията ( 1 ), като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет ( 2 ), като взеха предвид становището на Комитета на регионите ( 3 ), в съответствие с процедурата по член 251 от Договора ( 4 ), и в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 8 април 2002 г., като имат предвид, че: (1) В рамките на политиката на Общността трябва да се постигне високо равнище на опазване на здравето и на околната среда, като една от преследваните цели е защитата от шума. В Зелената книга за бъдещата политика в областта на борбата с шума, Комисията определя шума в околната среда като един от основните екологични проблеми в Европа. (2) В своята Резолюция от 10 юни 1997 г. ( 5 ) относно Зелената книга на Комисията, Европейският парламент изрази подкрепата си за Зелената книга, настоя да бъдат предвидени специфични мерки и инициативи в директива за намаляване на шума в околната среда и отбеляза липсата на надеждни и сравними данни относно ситуацията на различните източници на шум. (3) Общ индикатор за шум и обща методология за изчисляване и измерване на шума около летища се определят в Съобщението на Комисията от 1 декември 1999 г., за въздушния транспорт и околната среда. (4) Някои категории шумови емисии от продукти са вече обхванати от законодателството на Общността, като например от Директива 70/157/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. за сближаване на законодателствата в държавите-членки относнo допустимото ниво на звук и изпускателните уредби на моторните превозни средства ( 6 ), Директива 77/311/ЕИО на Съвета от 29 март 1977 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно нивото на шума, възприеман от водачите на колесни селскостопански или горски трактори ( 7 ), Директива 80/51/ЕИО на Съвета от 20 декември 1979 г. за ограничаване на шумовите емисии от дозвукови самолети ( 8 ), а така също нейните допълнителни директиви като Директива 92/61/ЕИО на Съвета от 30 юни 1992 г. за типовото одобрение на дву- или триколесните моторни превозни средства ( 9 ) и Директива 2000/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 май 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с шумовите емисии на съоръжения, предназначени за употреба извън сградите ( 10 ). (5) Настоящата директива би трябвало, наред с другото, да осигури база за разработване и завършване на съществуващия набор от мерки на Общността относно шума, отделян от основните източници, в частност от превозните средства и пътната и железопътна инфраструктура, въздухоплавателни средства, промишлените съоръжения и оборудване на открито и самоходни машини, както и да разработи допълнителни мерки в краткосрочен, средносрочен и дългосрочен план. (6) Някои категории шум, като шумът в транспортните средства и шумът от домашни дейности, не следва да са предмет на настоящата директива. (7) В съответствие с принципа на субсидиарността, определен в член 5 от Договора, целите на Договора за постигане на високо равнище на опазване на околната среда и на здравето ще бъдат по-добре постигнати, ако действията на държавите-членки се допълват от действие на Общността, което позволява да се постигне общо разбиране за проблема, свързан с шума. Поради това, следва да се събират, съпоставят и докладват всички данни за нивата на шума в околната среда в съответствие със сравнителни критерии. Това предполага използването на хармонизирани индикатори и методи за оценка, както и привеждане в съответствие на критерии за картографиране на шумовете по видове. Тези критерии и методи могат да бъдат най-добре определени от Общността. (8) Необходимо е също да се определят общите методи за оценка на „шума в околната среда“ и да се определят „гранични стойности“ в зависимост от хармонизираните индикатори, които позволяват определянето на нивата на шума. Конкретните числа на всяка гранична стойност следва да се определят от държавите-членки, като се отчита, наред с другото, необходимостта да се приложи принципът на предотвратяване, за да се запазят „тихите зони“ в агломерациите. (9) Избраните общи индикатори за шум са Lden, за оценка степента на дискомфорт, и Lnight, за оценка на смущенията на съня. Също така е полезно да се позволи на държавите-членки да използват допълнителни индикатори, за да наблюдават или контролират някои специални шумови ситуации. (10) Стратегическо картографиране на шума следва да бъде наложено в някои зони от особен интерес, тъй като то може да осигури данните, които позволяват да се представят нивата на шума, възприемани в тези зони. (11) Плановете за действие трябва да са насочени приоритетно към зоните от особен интерес и да бъдат разработени от компетентните органи съвместно с обществеността. (12) За да се разпространи широко информацията сред обществеността трябва да се подберат най-подходящите информационни канали. (13) Събирането на данни и обединяването им в общи доклади, подходящи за разпространение в Общността са необходими, за да послужат за основа на бъдещата политика на Общността и за да се информира по-добре обществеността. (14) Комисията следва да извършва редовна оценка на прилагането на настоящата директива. (15) Техническите разпоредби, които уреждат методите за оценка, следва да се допълват и привеждат в съответствие, при необходимост, към научно-технически прогрес и към напредъка в европейската стандартизация. (16) Необходимите за прилагане на тази директива следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяването на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията ( 11 ). като имат предвид, че: ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:







Член 1

Цели

1. Целта на настоящата директива е да определи общ подход за приоритетно избягване, предотвратяване или намаляване на вредните въздействия, включително дискомфорта, породен от излагането на въздействие на шум в околната среда. За тази цел се постепенно осъществяват следните действия:

а) определяне на излагането на въздействие на шум в околната среда чрез картографиране на шума методи за оценка, които са общи за държавите-членки;

б) гарантиране, че информацията за шума в околната среда и неговите вредни въздействия ще бъде предоставена на обществеността;

в) приемане на планове за действие от държавите-членки въз основа на резултатите от картографирането на шума, с цел предотвратяване и намаляване на шума в околната среда, когато е възможно, и особено, когато нивата на излагане на въздействие могат да предизвикат вредно въздействие върху здравето на човека, и за да се запази качеството на шума в околната среда, когато то е добро.

3. Настоящата директива има също за цел да осигури основа за разработване на мерки на Общността за намаляване на шума, отделян от основните източници, по-конкретно от превозните средства и шосейната и железопътна инфраструктурата, въздухоплавателните средства, промишлените съоръжения, оборудването на открито и самоходните машини. За тази цел Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета, не по-късно от 18 юли 2006 г., подходящи законодателни предложения. В тези предложения трябва да са взети под внимание резултатите от доклада, посочен в член 10, параграф 1.

Член 2

Приложно поле

1. Настоящата директива се прилага за шума в околната среда, на чието въздействие са изложени хората, по-конкретно в застроени зони, в обществени паркове или други тихи места в агломерация, в тихите зони извън населените места, в близост до училища, болници и други чувствителни към шума сгради и зони.

2. Настоящата директива не се прилага за шум, причинен от лице, което само се е изложило на въздействие, за шум, предизвикан от домашни дейности, за шум, създаван от съседи, шум на работните места или шум в транспортните средства,или шум в резултат на военни действия във военни зони.

Член 3

Определения

За целите на настоящата директива:

a) „шум в околната среда“ означава нежелан или вреден външен звук, създаден от човешки дейности, включително шума, издаван от транспортни средства, от автомобилния, железопътен и въздушен трафик, от обекти с промишлена дейност, като тези, които са посочени в приложение I към Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 г., относно интегрирано предотвратяване и контрол на замърсяването ( 12 );

б) „вредни въздействия“ означава отрицателното въздействие върху човешкото здраве;

в) „дискомфорт“ означава притеснението, създавано от шума в околната среда, определен посредством изследвания на място;

г) „индикатор за шум“ означава физична величина за определяне на шума в околната среда, която е свързана с вредно въздействие;

д) „оценка“ означава всеки метод, използван за изчисляване, прогнозиране, предвиждане или измерване стойността на индикатор за шум или свързаните с него вредни въздействия;

е) „Lden“ (индикатор за шума ден—вечер—нощ) е индикатор за шума, свързан с цялостния дискомфорт, определен по-точно в приложение I;

ж) „Lday“ (индикатор за дневен шум) е индикатор за шума, свързан с дискомфорта през деня, определен по-точно в приложение I;

з) „Levening“ (индикатор за вечерен шум) е индикатор за шума, свързан с дискомфорта вечерно време, определен по-точно в приложение I;

и) „Lnight“ (индикатор за нощен шум) е индикатор за шума, свързан с нарушаването на съня, определен по-точно в приложение I;

й) „съотношение доза—въздействие“ е съотношението между стойността на индикатора за шум и вредното въздействие;

к) „агломерация“ означава част от територията на държава-членка, определена от нея, с население над 100 хиляди жители и с такава гъстота на населението, че държавата-членка я разглежда като градска зона;

л) „тиха зона в агломерация“ означава зона, определена от компетентен орган, която, например, не е изложена на въздействие на стойност на Lden или на друг подходящ индикатор за шум, по-голяма от някаква стойност, определена от държавата-членка,от какъвто и да е източник на шум;

м) „тиха извънградска зона“ означава зона, определена от компетентен орган, която не е изложена на въздействие на шум, от трафик, промишлена дейност или развлекателни дейности;

н) „главен път“ означава регионален, национален или международен път, определен от държавата-членка, по който са регистрирани повече от 3 милиона преминавания на превозни средства годишно;

о) „главна жп линия“ означава жп линия, посочена от държавата-членка, по която са регистрирани повече от 30 хиляди преминавания на влакове годишно;

п) „главно летище“ е гражданско летище, посочено от държавата-членка, което регистрира над 50 хиляди движения годишно (терминът „движение“ означава едно излитане или кацане), с изключение на тези, извършвани само за тренировъчни цели с леки самолети;

р) „картографиране на шума“ означава представянето на данни за съществуваща или предвидена шумова ситуация в зависимост от индикатора за шум, които посочват нарушения на действащи гранични стойности, броя на засегнатите жители в дадена зона или броя на жилищата, изложени на въздействието на някои стойности на индикатора за шум в дадена зона;

с) „стратегическа карта на шума“ означава карта, предназначена за цялостната оценка за излагането на въздействието на шум в дадена зона, предизвикан от различни източници на шум или за изготвяне на общи прогнози за тази зона;

т) „гранична стойност“ означава стойност на Lden, или Lnight и при необходимост Lday и Levening, определени от държавата-членка, чието превишаване кара компетентните органи да разгледат или приложат мерки за намаляване на шума; граничните стойности могат да варират в зависимост от вида на шума (шум от автомобилен, железопътен или въздушен трафик, промишлен шум, и др.) от околната среда и от различната чувствителност на населението към шума; те също могат да бъдат различни за съществуващи ситуации и за нови ситуации (когато се променя ситуацията във връзка с промяна на източника на шум или използването на околната среда);

у) „планове за действие“ означава планове, предназначени да управляват проблеми, свързани с шума, както и въздействията, включително намаляване на шума, ако е необходимо;

ф) „акустично планиране“ означава борба с бъдещ шум с планирани мерки като териториално устройство, инженеринг на системите за управление на трафика, планиране на трафика, намаляване на шума чрез мерки за шумова изолация и борба с шума при източника;

х) „обществеността“ означава едно или повече физическо или юридическо лице и, в съответствие с националното законодателство или практика, техните сдружения организации или групи.

Член 4

Прилагане и отговорности

1. Държавите-членки посочват на съответните равнища компетентните органи и органи, които отговарят за прилагането на настоящата директива, включително органите, които отговарят за:

a) съставянето и, при необходимост, одобрението на картите на шума, както и плановете за действие за агломерациите, главните пътища, главните жп линии и главните летища;

б) събирането на карти на шума и планове за действие.

2. Държавите-членки предоставят посочената в параграф 1 информация на Комисията и на обществеността, не по-късно от 18 юли 2005 г.

Член 5

Индикатори за шума и тяхното приложение

1. Държавите-членки прилагат индикаторите за шум Lden и Lnight, посочени в приложение I, за изготвянето и преразглеждането на стратегическите карти на шума в съответствие с член 7.

Докато стане задължително използването на общи методи за оценка за определяне на Lden и Lnight, съществуващите национални индикатори за шум и съответните данни могат да се използват от държавите-членки за тази цел, като те следва да бъдат превърнати в гореспоменатите показатели. Тези данни не трябва да са предоставени преди повече от три години.

2. Държавите-членки могат да използват допълнителни индикатори за шум при специални случаи, които са изброени в приложение I, точка 3.

3. За акустично планиране и зониране на шума, държавите-членки могат да използват други показатели, които са различни от Lden и Lnight.

4. До 18 юли 2005 г. държавите-членки съобщават на Комисията информация за всички съществени гранични стойности, които са в сила на техните територии или в процес на подготовка, изразени като стойност на Lden и Lnight, и когато е целесъобразно, като стойност на Lday и Levening, за шум от автомобилен, железопътен и самолетен трафик, и за шум от обекти с промишлени дейности, придружена с обяснения за прилагането на граничните стойности.

Член 6

Методи за оценка

1. Стойностите на индикаторите Lden и Lnight се определят чрез методите за оценка, определени в приложение II.

▼M1

2. Чрез преразглеждане на приложение II Комисията установява общи методи за оценка за определяне на Lden и Lnight. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 13, параграф 3. До приемането на тези методи държавите-членки могат да използват методи за оценка, които са приведени в съответствие с приложение II и които се основават на методите, определени в тяхното национално законодателство. В такъв случай държавите-членки трябва да докажат, че тези методи дават равностойни резултати на тези, които са получени чрез използване на посочените в точка 2.2 от приложение II методи.

▼B

3. Вредните въздействия могат да се оценяват посредством съотношението „доза-въздействие“, което е определено в приложение III.

Член 7

Стратегическо картографиране на шума

1. Държавите-членки гарантират, че не по-късно от 30 юни 2007 г. са изготвени стратегически карти на шума, които показват ситуацията през предходната календарна година и, при необходимост, да бъдат одобрени от компетентните органи, за всички агломерации с над 250 хиляди жители и за всички главни пътища, чийто трафик превишава 6 милиона преминавания на превозни средства годишно, всички главни жп линии, чийто трафик превишава 60 хиляди преминавания на влакове годишно и главните летища на техни територии.

Не по-късно от 30 юни 2005 г., и след това на всеки 5 години, държавите-членки уведомяват Комисията за главните пътища, чийто трафик превишава 6 милиона преминавания на превозни средства годишно, на главните жп линии, чийто трафик превиша 60 хиляди преминавания на влакове годишно, главните летища и агломерациите с над 250 хиляди жители на техните територии.

2. Държавите-членки приемат необходимите мерки, за да осигурят не по-късно от 30 юни 2012 г., и след това на всеки пет години, да бъдат съставени нови стратегически карти на шума, които показват ситуацията през предходната календарна година, и при необходимост да бъдат одобрени от компетентните органи, за всички агломерации, всички главни пътища и всички жп линии на техните територии.

Не по-късно от 31 декември 2008 г. държавите-членки уведомяват Комисията за всички агломерации, всички главни пътища и всички главни жп линии на техните територии.

3. Стратегическите карти на шума отговарят на минималните изисквания, които са посочени в приложение IV.

4. Съседните държави-членки оказват съдействие в изготвянето на стратегически карти на шума в пограничните райони.

5. Стратегическите карти на шума се преразглеждат, а при необходимост и се актуализират поне на всеки пет години след датата на изготвянето им.

Член 8

Планове за действие

1. Държавите-членки гарантират, че не по-късно от 18 юли 2008 г. компетентните органи са изготвили планове за действие, които са предназначени за управление на техните територии, и на свързани с шума проблеми, както и въздействията му, включително намаляване на шума, при необходимост, в:

a) места, разположени в близост до главните пътища, чийто трафик превишава 6 милиона преминавания на превозни средства годишно, до главните жп линии, чийто трафик превишава 60 хиляди преминавания на влакове годишно и до главните летища;

б) агломерации с над 250 хиляди жители. Тези планове трябва също да имат за цел защитата на тихите зони от увеличаване на шума.

Съдържащите се в плановете мерки са по преценка на компетентните органи, но би трябвало преди всичко да отговарят на приоритети, които могат да възникнат в резултат на превишаване на граничните стойности на даден индикатор за шум или на прилагането на други избрани от държавите-членки критерии, и се прилагат по-конкретно за най-важните зони, определени от стратегическото картографиране на шума.

2. Държавите-членки гарантират, че компетентните органи са разработили планове за действие не по-късно от 18 юли 2013 г., с оглед по-конкретно да отговорят на приоритети, които могат да са резултат от превишаване на гранична стойност от значение или от прилагането на други критерии, избрани от държавите-членки за агломерации, главни пътища и главни жп линии, които са разположени в на техните територии.

3. Държавите-членки уведомяват Комисията за другите критерии, които са посочени в параграфи 1 и 2.

4. Плановете за действие отговарят на минималните изисквания, които са посочени в приложение V.

5. Плановете за действие се преразглеждат, а при необходимост — и актуализират, когато настъпи важно събитие, което засяга съществуващата шумова ситуация, поне на пет години след датата на тяхното одобрение.

6. Съседните държави-членки сътрудничат при подготовката на плановете за действие в пограничните райони.

7. Държавите-членки гарантират предложенията, свързани с плановете за действие, да са съгласувани с обществеността, да ѝ се предоставят своевременно ефективни възможности за участие в подготовката и преразглеждането на плановете за действие, така че резултатите от това участие да бъдат вземани под внимание, и обществеността да бъде информирана за взетите решения. Ще се предвидят разумни срокове, за да разполага обществеността с достатъчно време, за да участва във всеки етап.

Ако задължението за провеждане на процедура за участие на обществеността възникне едновременно от настоящата директива и какъвто и да е друг законодателен акт на Общността, държавите-членки могат да предвидят съвместни процедури с оглед избягване на дублирането.

Член 9

Информация за обществеността

1. Държавите-членки гарантират, че стратегическите карти на шума, които са изготвили, и при необходимост, са одобрили, както и плановете за действие, които са разработили, са предоставени на разположение и се разпространяват сред обществеността в съответствие със съответното законодателство на Общността, по-специално Директива 90/313/ЕИО на Съвета от 7 юни 1990 г. относно свободния достъп до информация за околната среда ( 13 ), и съгласно приложения IV и V към настоящата директива, включително и чрез съществуващите информационни технологии.

2. Информацията трябва да е ясна, разбираема и достъпна. Предоставя се обобщение,което обхваща най-важните точки.

Член 10

Събиране и публикуване на данни от държавите-членки и Комисията

1. Не по-късно от 18 януари 2004 г. Комисията предоставя на Европейския парламент и на Съвета доклад, който съдържа преглед на съществуващите мерки на Общността относно източниците на шум в околната среда.

2. Държавите-членки гарантират, че информацията от стратегическите карти на шума и обобщенията на плановете за действие, които са посочени приложение VI, се изпращат на Комисията в срок от 6 месеца от датите, които са посочени съответно в членове 7 и 8.

3. Комисията създава база данни с информация за стратегическите карти на шума, за да улеснени работата по съставяне на доклада по член 11, както и друга техническа и информационна работа.

4. На всеки 5 години Комисията публикува обобщен доклад на данните от стратегическите карти на шума и плановете за действие. Първият доклад се представя най-късно до 18 юли 2009 г.

Член 11

Преглед и доклади

1. Не по-късно от 18 юли 2009 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад по прилагането на настоящата директива.

2. Този доклад по-конкретно оценява необходимостта от допълнителни действия на Общността по шума в околната среда и, при необходимост, предлага стратегии за осъществяване като:

a) дългосрочни и средносрочни цели за намаляване броя на хората, страдащи от шума в околната среда, като се вземат предвид, в частност, различните климати и различните култури;

б) допълнителни мерки за намаляване на шума в околната среда отделян от специфични източници, предимно от съоръжения, използвани на открито, транспортни средства и инфраструктура и някои категории промишлена дейност, като се отчитат вече приложени мерки или мерки, които се разглеждат с оглед приемането им;

в) защита на тихите зони извън населени места;

3. Докладът включва преглед на качеството на звуковата околна среда в Общността, съставен въз основа на данните, посочени в член 10, и взема под внимание научно-техническия прогрес и всяка друга информация в тази връзка. Намаляването на вредните въздействия и съотношението между разходи и ефективност са основните критерии при подбора на предлаганите стратегии и мерки.

4. При получаване на първия комплект от стратегически карти на шума, Комисията преразглежда:

— възможността да се определи на 1,5 метра височината на измерване, посочена в приложение I, точка 1 за зони с едноетажни къщи,

— долната граница за изчисления брой хора, изложени на въздействие на различни обхвати на Lden и Lnight в приложение VI.

5. Докладът се преразглежда всеки пет години или по-често, ако е необходимо. Той съдържа оценка на прилагането на настоящата директива.

6. Докладът, ако е необходимо, се придружава с предложения за изменения на настоящата директива.

▼M1

Член 12

Адаптиране към научно-техническия прогрес

Комисията адаптира приложение I, точка 3 и приложения II и III към настоящата директива към научно-техническия прогрес. Тези мерки, предназначени да изменят несъществени елементи на настоящата директива, се приемат в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 13, параграф 3.

▼B

Член 13

Комитет

1. Комисията се подпомага от комитета, създаден съгласно член 18 от Директива 2000/14/ЕО.

2. Когато се прави препратка към този параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат под внимание разпоредбите на член 8 от него.

Периодът по член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на 3 месеца.

▼M1

3. При позоваване на настоящия параграф се прилагат член 5а, параграфи 1—4 и член 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.

▼B

Член 14

Транспониране

1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да съобразят с настоящата директива, най-късно до 18 юли 2004 г. Те незабавно информират Комисията за това.

Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваването се определят от държавите-членки.

2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на разпоредбите от националното си законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.

Член 15

Влизане в сила

Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.

Член 16

Адресати

Адресати на настоящата директива са държавите-членки.









ПРИЛОЖЕНИЕ I

ИНДИКАТОРИ ЗА ШУМ

посочени в член 5

1. Определение на нивото Lden

Нивото ден-вечер-нощ Lden се определя в децибели (dB) със следната формула:

където:

— Lday e средно претегленото звуково ниво А в дългосрочен план, както е определено в стандарта ISO 1996-2: 1987, определено за всички дневни периоди на една година,

— Levening e средно претегленото звуково ниво А в дългосрочен план, както е определено в стандарта ISO 1996-2: 1987, установено за всички вечерни периоди на една година,

— Lnight e средно претегленото звуково ниво А в дългосрочен план, както е определено в стандарта ISO 1996-2: 1987, установено за всички нощни периоди на една година,

като е известно, че:

— денят е с продължителност 12 часа, вечерта — четири часа, а нощта — осем часа. Държавите-членки могат да намалят вечерния период с един или два часа и да удължат съответно дневния и/или нощния период, при условие че този избор е еднакъв за всички източници, и че предоставят на Комисията информация за всяка систематична разлика от избора по подразбиране,

— началото на дневния период и впоследствие — началото на вечерния период и началото на нощния период се избира от държавата-членка изборът трябва да е еднакъв за всички видове източници на шум; стойностите по подразбиране са: от 07 ч. до 19 ч., от 19 ч. до 23 ч. и от 23 ч. до 07 ч. местно време,

— година е съответният годишен период по отношение емисията на звук и осредненият годишен период по отношение на метеорологичните условия,

и че:

— съпътстващият звук е взет под внимание, което означава, че не отчита звука, който се отразява от фасадата на съответната сграда (по правило това предполага поправка от около 3 dB при измервания).

Височината на изчислителната точката на Lden, зависи от приложението:

— при изчисляването му с цел изготвяне на стратегическа карта на шума във връзка с излагането на въздействието на шум в сгради или в близост до тях, изчислителните точки трябва да бъдат 4,0 ± 0,2 м (от 3,8 до 4,2 м) над земята, и върху най-изложената на въздействие страна на фасадата; за тази цел най-силно изложена на въздействие фасада е външната стена, обърната към или се намира най-близо до специфичния източник на шум; за други цели са възможни други конфигурации,

— при измерване с цел изготвяне на стратегическа карта на шума във връзка с излагането на шум в сгради или в близост до тях, могат за бъдат избрани други височини, но те не може никога да бъдат по-малки от 1,5 м над земята, и резултатите трябва да бъдат коригирани с еквивалентна височина 4 м,

— за други цели, като акустично планиране и зониране на шума, могат да бъдат избрани други височини, но те не трябва да бъдат по-малки от 1,5 м над земята, например в следните случаи: — — селски райони с едноетажни сгради, — разработване на местни мерки с оглед намаляване въздействието на шума върху специфични сгради, — изготвяне на подробна карта на шума в на зона с ограничени размери, която показва излагането на въздействието на шум на всяка сграда.

2. Определяне на нивото на индикатора за нощен шум

Индикаторът за нощен шум Lnight е средно претегленото средно звуково ниво А в дългосрочен план, както е определено в стандарта ISO 1996-2: 1987, установени през всички нощни периоди за една година;

като е известно, че:

— нощта продължава 8 часа, както е посочено в параграф 1,

— година е съответният годишен период по отношение емисията на звук и осредненият годишен период по отношение на метеорологичните условия, както е посочено в параграф 1,

— взема се предвид падащия звук, както е определен в параграф 1,

— изчислителната точка е същата както при Lden.

3. Допълнителни индикатори за шум

В някои случаи, в допълнение към Lden и Lnight, и ако е необходимо, към Lday и Levening, може да се окаже уместно да се използват специални индикатори за шум и съответните им гранични стойности. Някои примери са посочени по-долу:

— разглежданият източник на шум, действа само за малка част от времето (например, по-малко от 20 % от времето спрямо общото време за дневните периоди за година, общото време за вечерните периоди за година, или от общото време за нощните периоди за година),

— средният брой на шумовите събития в течение на един или повече периоди е много нисък (например по-малко от 1 събитие в течение на 1 час; събитието може да бъде определено като шум, който продължава по-малко от 5 минути; примерите включват шума от преминаващ влак или преминаващ самолет),

— нискочестотното съдържание на шума е голямо,

— LAmax, или SEL (ниво на излагане на въздействието на звук) за защита по време на нощните периоди в случай на пикове на силен шум,

— допълнителна защита през почивните дни в края на седмицата или в особен период от годината,

— допълнителна защита през дневния период,

— допълнителна защита през вечерния период,

— комбинация от шумове от различни източници,

— тихи зони извън населени места,

— шумът съдържа силни тонални компоненти,

— шумът има импулсен характер.









ПРИЛОЖЕНИЕ II

МЕТОДИ ЗА ОЦЕНКА НА ИНДИКАТОРИТЕ ЗА ШУМ

посочени в член 6

1. Въведение

Стойностите на Lden и Lnight могат да бъдат определени чрез изчисляване или измерване (на изчислителната точка). За прогнозиране се прилагат само методите на изчисление.

Условните изчисления и методи за измерване са посочени в параграфи 2 и 3.

2. Временни методи за изчисляване на Lden и Lnight

2.1. Приспособяване на съществуващите национални методи за изчисляване

Ако държава -членка има национални методи за определяне на дългосрочни индикатори, тези методи могат да се прилагат, при условие че са приспособяване към определенията за индикаторите, които са посочени в приложение I. За повечето национални методи това предполага въвеждането на вечерните часове като отделен период и въвеждането на средна стойност за период от 1 година. Някои съществуващи методи също ще трябва да бъдат адаптирани, по отношение на изключването на отразените от фасадата шумове, включването на нощта и/или на изчислителната точка.

Установяването на средна стойност за една година заслужава специално внимание. Отклоненията в излъчването и предаването могат да съдействат за колебанията през годината.

2.2. Препоръчителни временни методи за изчисляване

За държави-членки, които нямат национални методи за изчисляване или на държави-членки, които желаят да променят метода за изчисляване, се препоръчват следните методи:

За ПРОМИШЛЕН ШУМ: ISO 9613-2: „Акустика — Затихване на звука по време на разпространението му на открито, част 2: Общ метод за изчисляване“.

Подходящи данни за шумови емисии (входни данни) за този метод могат да бъдат получени от измервания, проведени в съответствие с един от следните методи:

— ISO 8297: 1994 „Акустика — Определяне нивото на силата на звука от различни източници в промишлени предприятия с цел изчисляване нивото на звуковото налягане в околната среда — Технически метод“,

— EN ISO 3744: 1995 „Акустика — Определяне нивата на силата на звука, излъчени от източници на шум, като се използва звуковото налягане — Технически метод в условия, които се доближават до тези на свободно поле върху отразяваща повърхност“,

— EN ISO 3746: 1995 „Акустика — Определяне нивата на силата на звука, излъчени от източници на шум, като се използва обвита повърхност за измерване върху отразяваща повърхност“.

ЗА АВИАЦИОНЕН ШУМ: ECAC.CEAC Doc.29: „Report on Standard Method of Computing Noise Contours around Civil Airports“, 1997 г. От различните подходи за моделиране на траекториите на полетите ще се използва техниката за сегментиране, посочена в точка 7.5 от ECAC.CEAC Doc. 29.

ЗА ШУМА ОТ АВТОМОБИЛНИЯ ТРАФИК: Френският национален метод за изчисляване „NMPB-Routes-96 (SETRA-CERTU-LCPC-CSTB),“ посочен в „Arrêté du 5 mai 1995 relatif au bruit des infrastructures routières, Journal Officiel du 10 mai 1995, Article 6“ и френският стандарт „ХPS 31-133“. По отношение на входните данни за емисии, тези документи се позовават на „Guide du bruit des transports terrestres, fascicule prévision des niveaux sonores, CETUR 1980“.

ЗА ШУМА ОТ ЖЕЛЕЗОПЪТНИЯ ТРАФИК: нидерландският национален метод за изчисляване, публикуван в „Reken- en Meetvoorschrift Railverkeerslawaai '96, Ministerie Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, 20 ноември 1996 г.“

Тези методи трябва да бъдат адаптирани към определенията на индикаторите Lden и Lnight. Не по-късно от 1 юли 2003 г. Комисията ще публикува насоки в съответствие с член 13, параграф 2 за преразгледаните методи и въз основа на съществуващите данни ще предостави данни за шумовите емисии за авиационния шум, автомобилния и железопътен трафик.

3. Временни методи за измерване на Lden и Lnight

Ако държава-членка желае да използва свой официален метод за измерване, този метод трябва да се приспособят в съответствие с определенията за индикаторите, посочени в приложение I, и в съответствие с принципите за средните стойности на измерванията, посочени в стандартите ISO 1996-2: 1987 и ISO 1996-1: 1982.

Ако държава-членка няма метод за измерване или ако предпочита да прилага друг метод, възможно е да се определи метод въз основа на определението за индикатора и на принципите, посочени в стандартите ISO 1996-2: 1987 и ISO 1996-1: 1982.

Данните от измерванията, извършени пред фасадата или друг отразяващ елемент трябва да бъдат коригирани, за да се изключи отражателният фактор от тази фасада или този елемент (като правило това означава поправка с около 3 dB при измерванията).









ПРИЛОЖЕНИЕ III

МЕТОДИ ЗА ОЦЕНКА НА ВРЕДНИТЕ ВЪЗДЕЙСТВИЯ

посочени в член 6, параграф 3

▼M1

Съотношенията „доза—въздействие“, които ще се въведат след бъдещите преразглеждания на това приложение в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, посочена в член 13, параграф 3, ще се отнасят по-конкретно до:

▼B

— съотношението между дискомфорт и Lden за шума от автомобилния, железопътен и въздушен трафик, и от промишления шум,

— съотношението между смущенията на съня на хората и Lden за шума от автомобилния, железопътен и въздушен трафик, и от промишления шум.

При необходимост биха могли да се представят специфични съотношения „доза—въздействие“, за:

— жилища със специална изолация срещу шум, определени в приложение VI,

— жилища с тиха фасада, определени в приложение VI,

— различни климати/различни култури,

— уязвими групи от населението,

— тонален промишлен шум,

— импулсен промишлен шум и други специфични случаи.









ПРИЛОЖЕНИЕ IV

МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА СТРАТЕГИЧЕСКО КАРТОГРАФИРАНЕ НА ШУМА

посочени в член 7

1. Стратегическа карта на шума е представянето на данни, които се отнасят до един от следните аспекти: — съществуваща, предишна или предвидена шумова ситуация, в зависимост от индикатор за шум, — превишаване на гранична стойност, — оценка на броя жилища, училища и болници в определена зона, които са изложени на въздействие на специфични стойности на индикатор за шум, — оценка на броя хора, които се намират в зона, която е изложена на въздействието на шум.

2. Стратегическите карти на шума могат да бъдат представени на обществеността във вид на: — графики, — числени данни в табличен вид, — числени данни в електронна форма.

3. Стратегическите карти на шума в агломерации трябва да наблегнат особено на шума, отделян от: — автомобилния трафик, — железопътния трафик, — летища, — обекти с промишлена дейност, включително и пристанищата.

4. Стратегическите карти на шума ще се използват за следните цели: — получаване на данни, които следва да се изпращат на Комисията в съответствие с член 10, параграф 2 и приложение VI, — като източник на информация за гражданите съгласно член 9; — като основа на планове за действие в съответствие с член 8. Всяко от тези приложения изисква да се използва различен вид стратегическа карта на шума.

5. Минималните изисквания за стратегически карти на шума относно данните, които следва да се изпращат на Комисията, са определени в точки 1.5, 1.6, 2.5, 2.6 и 2.7 от приложение VI.

6. За целите на информираността на гражданите в съответствие с член 9 и за изготвянето на плановете за действие съгласно член 8, трябва да се предоставя по-подробна и допълнителна информация, като например: — графично представяне, — карти, които показва превишаване на гранична стойност, — разни други карти, в които съществуващата ситуация се сравнява с различни възможни бъдещи ситуации, — карти, които отчитат стойността на индикатора за шум на височина, различна от 4 м, когато е целесъобразно. Държавите-членки могат да въведат правила за видовете и представянето на тези стратегически карти.

7. Стратегическите карти на шума за местно или национално приложение трябва да се изготвят за височина на оценка 4 м и за стойностите на Lden и Lnight от порядъка на 5 dB, както са определени в приложение VI.

8. За агломерации се изготвят и отделни стратегически карти на шума от автомобилния и железопътен трафик, авиационния шум и на промишления шум. Допълнителни карти на шума от други източници може също да бъдат изготвени.

9. Комисията може да разработи насоки с по-нататъшни указания за картите на шума, картографирането и софтуера за картографиране в съответствие с член 13, параграф 2.









ПРИЛОЖЕНИЕ V

МИНИМАЛНИ ИЗИСКВАНИЯ КЪМ ПЛАНОВЕТЕ ЗА ДЕЙСТВИЕ

посочени в член 8

1. Планът за действие трябва най-малко да включва следните елементи: — описание на агломерацията, главните пътища, главните жп линии или главните летища и други източници на шум,които са взети под внимание, — отговорния орган, — правния контекст, — всяка гранична стойност, която се използвана в съответствие с член 5, — обобщение на резултатите от картографирането на шума, — оценка на изчисления брой хора, изложени на въздействие на шум, определяне на проблемите и ситуациите, които трябва да бъдат подобрени, — протокол от обществените консултации, организирани в съответствие с член 8, параграф 7, — мерки за намаляване на шума, които са вече в сила, и проекти в процес на подготовка, — действията, които компетентните органи възнамеряват да предприемат през следващите 5 години, включително мерки за опазване на тихите зони, — дългосрочна стратегия, — финансова информация (ако има такава): бюджетни средства, оценка на съотношението разходи—ефективност, оценка на съотношението разходи—ползи, — предвиждани разпоредби за оценка на изпълнението и резултатите от плановете за действие.

2. Действията, които компетентните органи възнамеряват да предприемат в областта на техните компетенции, могат, например, да включват: — планиране на трафика, — териториално устройство, — технически средства при източниците на шум, — избор на по-тихи източници, — намаляване разпространението на звукове, — регулаторни или икономически мерки или стимули.

3. Всеки план за действие следва да съдържа оценки по отношение на намаляване броя на засегнатите от шум хора (изпитали дискомфорт, смущения на съня или друго отрицателно въздействие).

4. Комисията може да разработи насоки с по-нататъшни указания относно плановете за действие в съответствие с член 13, параграф 2.









ПРИЛОЖЕНИЕ VI

ДАННИ, КОИТО СЛЕДВА ДА БЪДАТ ИЗПРАТЕНИ НА КОМИСИЯТА

посочени в член 10

Данните, които следва да бъдат изпратени на Комисията са:

1. За агломерации: 1.1. Кратко описание на агломерацията: местоположение, размер, брой на жителите. 1.2. Компетентен орган. 1.3. Програми за борба с шума, осъществени в миналото, и взетите мерки по отношение на шума. 1.4. Методи за изчисляване или измерване, които са били използвани. 1.5. Изчисленият брой жители (в стотици),които живеят в жилища, които са изложени на всеки от следните обхвати на стойностите на Lden в dB на височина 4 м над земята на най-силно изложената на въздействие фасада: 55—59, 60—64, 65—69, 70—74, > 75, поотделно за шума от автомобилния трафик, железопътния и въздушен трафик, както и от промишлени източници. Числата трябва да бъдат закръглявани до най-близката стотица (например 5 200 = между 5 150 и 5 249; 100 = между 50 и 149; 0 = по-малко от 50). В допълнение следва да се посочи, при необходимост и когато се разполага с подобна информация, колко хора от гореспоменатите категории обитават жилища, които имат: — специална изолация срещу шум, което означава специална изолация на сграда срещу един или повече видове шум в околната среда, в съчетание с такива съоръжения за вентилация или климатизация, че може да се поддържа високата степен на изолация срещу шума в околната среда, — тиха фасада означава фасадата на жилище, на която стойността на Lden на 4 м от земята и 2 м пред нея, за шума, излъчван от специфичен източник, е с повече от 20 dB по-ниска, отколкото на фасадата с най-висока стойност на Lden. Трябва да се посочи също как главните пътища, жп линиите и летищата, определени в член 3, допринасят за посочените по-горе резултати. 1.6. Изчисленият общ брой хора (в стотици), които живеят в жилища, които са изложени на въздействието на всеки от следните обхвати на стойностите на Lden в dB на 4 м над земята на най-силно изложената на въздействие фасада: 50—54, 55—59, 60—64, 65—69, > 70, поотделно за шума от автомобилния трафик, железопътния и въздушен трафик, както и за промишлени източници. Такива данни могат също да бъдат оценени за обхват на стойностите 45—49 преди посочената в член 11, параграф 1 дата. В допълнение следва да се посочи, при необходимост и когато се разполага с подобна информация, колко хора от гореспоменатите категории живеят в жилища, които имат: — специална изолация срещу шум, както е определено в точка 1.5, — тиха фасада, както е определено в точка 1.5. Трябва също да се посочи как главните пътища, жп линиите и летищата допринасят за посочените по-горе резултати. 1.7. При графични представяния, стратегическите карти на шума трябва да съдържат поне кривите на ниво, съответстващо на 60, 65, 70 и 75 dB. 1.8. Обобщение на плановете за действие, не по-дълго от 10 страници обхващащо всички важни аспекти, посочени в приложение V.

2. За главните пътища, жп линии и летища 2.1. Общо описание на пътищата, жп линиите и летищата: местоположение, размер и данни за техния трафик. 2.2. Характеристика на заобикалящата ги среда: агломерации, села, поле или други подобни, информация за земеползването и за други основни източници на шум; 2.3. Програми за борба с шума, които са осъществени преди това, и взетите мерки по отношение на шума. 2.4. Методи за изчисляване и измерване, които са били използвани. 2.5. Общият очакван брой хора (в стотици), които живеят извън агломерации в жилища, които са изложени на въздействие на всеки от следните обхвати на стойностите на Lden в dB на 4 м над земята и на най-силно изложената на въздействие фасада: 55—59, 60—64, 65—69, 70—74, > 75. В допълнение може да се посочи, при необходимост и когато се разполага с такава информация, колко хора от гореспоменатите категории живеят в жилища, които имат: — специална изолация срещу шум, както е определено в точка 1.5, — тиха фасада, както е описана в точка 1.5. 2.6. Предполагаемият общ брой хора (в стотици), които живеят извън агломерации в жилища, които са изложени на въздействието на всеки от следните обхвати на стойностите на Lnight в dB на 4 м над земята и на най-силно изложената на въздействие фасада: 50—54, 55—59, 60—64, 65—69, > 70. Такива данни биха могли да бъдат оценени за обхват на стойностите 45—49 преди посочената в член 11, параграф 1 дата. В допълнение може да се посочи, при необходимост и когато се разполага с подобна информация, колко хора от гореспоменатите категории живеят в жилища, които имат: — специална изолация срещу въпросния шум, както е определено в точка 1.5, — тиха фасада, както е определено в точка 1.5. 2.7. Общата площ (в км2), изложена на въздействието на стойности на Lden, по-високи от съответно 55, 65 и 75 dB. Изчисленият общ брой на жилищата (в стотици) и изчисленият общ брой на хората (в стотици), живеещи на всяка от тези зони, също трябва да бъдат посочени. Цифрите трябва да включват и агломерациите. Кривите на нивото, съответстващо на 55 и 65 dB трябва също да се посочат в една или повече карти, които съдържат информация за местоположението на селата, градовете и агломерациите в рамките на тези криви. 2.8. Обобщение на плана за действие, който обхващащо всички важни аспекти, посочени в приложение V, който надвишава 10 страници.

3. Насоки Комисията може да разработи насоки, които дават допълнителни указания относно предоставянето на гореспоменатите данни, в съответствие с член 13, параграф 2.