02015R2447 — BG — 01.01.2020 — 005.001

Този текст служи само за информационни цели и няма правно действие. Институциите на Съюза не носят отговорност за неговото съдържание. Автентичните версии на съответните актове, включително техните преамбюли, са версиите, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз и налични в EUR-Lex. Тези официални текстове са пряко достъпни чрез връзките, публикувани в настоящия документ

Изменен с:





Поправен със:









▼B

РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/2447 НА КОМИСИЯТА

от 24 ноември 2015 година

за определяне на подробни правила за прилагането на някои разпоредби на Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Съюза







ДЯЛ I

ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ







ГЛАВА 1

Обхват на митническото законодателство, мисия на митниците и определения

Член 1

Определения

1. За целите на настоящия регламент се прилага член 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 на Комисията ( 1 ).

2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:

1) „ръчен багаж“ при пътуване с въздухоплавателно средство означава багажът, който физическо лице внася и изнася със себе си от салона на въздухоплавателното средство;

2) „митническо учреждение на представяне“ означава митническото учреждение, компетентно по отношение на мястото, където се представят стоките;

3) „регистриран багаж“ при пътуване с въздухоплавателно средство означава багажът, който физическо лице е регистрирало в отправното летище и до който то няма достъп по време на полета, нито по време на междинните кацания (ако има такива);

4) „идентични стоки“ означава — в рамките на определянето на митническата стойност — стоките, произведени в същата държава, които са еднакви във всяко отношение, включително физическите им характеристики, качеството и репутацията им. Незначителните различия във външния вид не изключват стоките, които в друго отношение отговарят на определението, от третирането им като идентични;

5) „международно съюзно летище“ означава съюзно летище, което с разрешение на митническия орган е одобрено за въздушен транспорт от и до територии извън митническата територия на Съюза;

6) „вътресъюзен полет“ означава движението на въздухоплавателно средство между две съюзни летища, без междинни кацания, което не започва и не завършва на несъюзно летище;

7) „основни преработени продукти“ означава преработени продукти, за които е предоставено разрешение за активно усъвършенстване;

8) „маркетингови дейности“ означава — в рамките на определянето на митническата стойност — всички дейности, свързани с рекламирането или маркетинга и насърчаването на продажбата на съответните стоки, и всички дейности, свързани с гаранции по отношение на тези стоки;

9) „вторични преработени продукти“ означава преработени продукти, които са необходими странични продукти от операция по усъвършенстване и са различни от основните преработени продукти;

10) „въздухоплавателно средство за туристически или бизнес цели“ означава частно въздухоплавателно средство, предназначено за пътувания, чийто маршрут зависи от желанията на ползвателя;

11) „обществен митнически склад тип III“ означава митнически склад, който се управлява от митническите органи;

12) „фиксирана транспортна инсталация“ означава техническо съоръжение, което се използва за непрекъснато транспортиране на стоки като електроенергия, газ и нефт;

13) „митническо учреждение на транзит“ означава всяко от следните:

а) митническото учреждение, в чиито правомощия е точката на напускане на митническата територия на Съюза, когато стоките напускат тази територия в хода на транзитна операция през граница с територия, която се намира извън митническата територия на Съюза и е различна от държава с общ транзитен режим;

б) митническото учреждение, в чиито правомощия е точката на въвеждане в митническата територия на Съюза, когато в хода на транзитна операция стоките са преминали през територия, която се намира извън митническата територия на Съюза;

14) „сходни стоки“ означава — в рамките на определянето на митническата стойност — стоки, произведени в същата държава, които, въпреки че не са еднакви във всяко отношение, имат подобни характеристики и подобни съставни материали, което им дава възможност да изпълняват същите функции и да бъдат взаимозаменяеми в търговско отношение; сред факторите, които определят дали стоките са сходни, са качеството на стоките, репутацията им и съществуването на търговска марка.







ГЛАВА 2

Права и задължения на лицата с оглед на митническото законодателство







РАЗДЕЛ 1

ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ







ПОДРАЗДЕЛ 1

Формати и кодове на общите изисквания за данните, както и за обмена и съхранението на данни

▼M1

Член 2

Формати и кодове на общите изисквания за данните

(член 6, параграф 2 от Кодекса)

1. Форматите и кодовете на упоменатите в член 6, параграф 2 от Кодекса и в член 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 общи изисквания за данните за обмен и съхранение на информацията, необходима за заявления и решения, са посочени в приложение А към настоящия регламент.

2. Форматите и кодовете на упоменатите в член 6, параграф 2 от Кодекса и в член 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 общи изисквания за данните за обмен и съхранение на информацията, необходима за декларации, уведомления и доказателства за митническия статус, са посочени в приложение Б към настоящия регламент.

3. Независимо от параграф 1 от настоящия член, до датата на въвеждане на първия етап от подобрението на системата за обвързващата тарифна информация (ОТИ) и системата „Наблюдение 2“ съгласно приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578 на Комисията ( 2 ) форматите и кодовете, предвидени в приложение А към настоящия регламент във връзка със заявленията и решенията ОТИ, не се прилагат, а вместо тях се прилагат форматите и кодовете, предвидени в приложения 2 — 5 към Делегиран регламент (ЕС) 2016/341 ( 3 ).

Независимо от параграф 1 от настоящия член, до датата на подобрението на системата за одобрените икономически оператори (ОИО) съгласно приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578 форматите и кодовете, предвидени в приложение А към настоящия регламент във връзка със заявленията и разрешенията за ОИО, не се прилагат, а вместо тях се прилагат форматите и кодовете, предвидени в приложения 6 и 7 към Делегиран регламент (ЕС) 2016/341.

4. Независимо от параграф 2 от настоящия член, до съответните дати на въвеждане или подобрение на съответните информационнотехнологични (ИТ) системи съгласно приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578, за ИТ системите, посочени в приложение 1 към Делегиран регламент (ЕС) 2016/341, не се прилагат форматите и кодовете на общите изисквания за данните, определени в приложение Б към настоящия регламент.

До съответните дати на въвеждане или подобрение на съответните ИТ системи, посочени в приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578, за ИТ системите, посочени в приложение 1 към Делегиран регламент (ЕС) 2016/341, за обмена и съхранението на информация, необходима за декларации, уведомления и доказателства за митническия статус, се прилагат форматите и кодовете, определени в приложение 9 към Делегиран регламент (ЕС) 2016/341.

5. До датата на въвеждане на системата „Митнически кодекс на Съюза: митнически решения“ съгласно приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578 митническите органи имат право да постановят, че по отношение на долупосочените заявления и разрешения трябва да се прилагат формати и кодове, различни от определените в приложение А към настоящия регламент:

а) заявления и разрешения във връзка с опростяване на определянето на сумите, които са част от митническата стойност на стоките;

б) заявления и разрешения във връзка с общи обезпечения;

в) заявления и разрешения за отсрочване на плащания;

г) заявления и разрешения за управление на съоръжения за временно складиране по член 148 от Кодекса;

д) заявления и разрешения за откриване на редовна корабна линия;

е) заявления и разрешения за одобрен издател;

ж) заявления и разрешения за статус на одобрен измервач на теглото на банани;

з) заявления и разрешения за самооценка;

и) заявления и разрешения за статус на одобрен получател за операции ТИР;

й) заявления и разрешения за статус на одобрен изпращач за режим съюзен транзит;

к) заявления и разрешения за статус на одобрен получател за режим съюзен транзит;

л) заявления или разрешения за използване на пломби от специален тип;

м) заявления и разрешения за използване на декларация за транзит с намален набор от данни;

н) заявления и разрешения за използване на електронен транспортен документ като митническа декларация.

6. До датата на въвеждане на системата „Митнически кодекс на Съюза: митнически решения“ митническите органи имат право да разрешат за долупосочените заявления и разрешения вместо изискванията за данните, определени в приложение А към настоящия регламент, да се прилагат форматите и кодовете на изискванията за данните за заявленията и разрешенията, определени в приложение 12 към Делегиран регламент (ЕС) 2016/341:

а) заявления и разрешения за използване на опростена декларация;

б) заявления и разрешения за централизирано оформяне;

в) заявления и разрешения за митническо деклариране чрез вписване на данни в отчетността на декларатора;

г) заявления и разрешения за използване на режим активно усъвършенстване;

д) заявления и разрешения за използване на режим пасивно усъвършенстване;

е) заявления и разрешения за използване на режим специфична употреба;

ж) заявления и разрешения за използване на режим временен внос;

з) заявления и разрешения за управление на съоръжения за складиране за митническо складиране.

7. Независимо от параграф 6, до датите на въвеждане на системата „Митнически кодекс на Съюза: автоматизирана система за износа“ или подобряването на националните системи за вноса съгласно приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578, когато дадено заявление за разрешение се основава на митническа декларация по член 163, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446, по отношение на допълнителните елементи от данни, изисквани за това заявление, се прилагат форматите и кодовете по приложение 12 от Делегиран регламент (ЕС) 2016/341.

▼B

Член 3

Сигурност на електронните системи

(член 16, параграф 1 от Кодекса)

1. Когато разработват, поддържат и експлоатират електронните системи, упоменати в член 16, параграф 1 от Кодекса, държавите членки установяват и поддържат адекватни процедури за сигурност с оглед на ефективното, надеждно и сигурно функциониране на различните системи. Те освен това осигуряват въвеждането на мерки за проверка на източника на данни, както и за защита на данните от риск от неразрешен достъп, загуба, промяна или унищожаване.

2. Всяко въвеждане, изменение и заличаване на данни се записва, като се посочват причината и точният момент на съответната операция, както и лицето, което я е извършило.

3. Държавите членки се информират взаимно и информират Комисията и — по целесъобразност — съответния икономически оператор за всяко действително или предполагаемо нарушение на сигурността на електронните системи.

Член 4

Съхранение на данни

(член 16, параграф 1 от Кодекса)

Освен ако е посочено друго, всички данни, валидирани в съответната електронна система, се съхраняват за срок от минимум три години, считано от края на годината, през която са валидирани данните.

Член 5

Достъпност на електронните системи

(член 16, параграф 1 от Кодекса)

1. Комисията и държавите членки сключват оперативни споразумения, в които се определят практическите изисквания във връзка с достъпността и работните характеристики на електронните системи, както и във връзка с непрекъснатостта на дейностите.

2. В оперативните споразумения, упоменати в параграф 1, по-конкретно се определя адекватно време за отговор при обмена и обработването на информация в съответните електронни системи.

3. Електронните системи трябва да бъдат достъпни непрекъснато. Това задължение обаче не се прилага:

а) в специфични случаи, свързани с използването на електронните системи, определени в упоменатите в параграф 1 споразумения или на национално равнище при отсъствието на такива споразумения;

б) в случай на непреодолима сила.







ПОДРАЗДЕЛ 2

РЕГИСТРАЦИЯ НА ЛИЦА

Член 6

Компетентен митнически орган

(член 9 от Кодекса)

Митническите органи, които отговарят за регистрацията, се определят от държавите членки. Държавите членки съобщават на Комисията наименованията и адресите на тези органи. Комисията публикува тази информация в интернет.

Член 7

Електронна система във връзка с номерата EORI

(член 16 от Кодекса)

1. За обмен и съхранение на информация относно EORI номерата се използва електронна система, създадена за тези цели съгласно член 16, параграф 1 от Кодекса („системата за EORI“).

Чрез тази система компетентният митнически орган оповестява информация при издаване на нови EORI номера или промени в данните, които се съхраняват във връзка с вече издадени регистрации.

2. За едно лице се издава само един EORI номер.

3. Форматите и кодовете на данните, които се съхраняват в системата за EORI, са посочени в приложение 12-01.

4. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член, форматите и кодовете, посочени в приложение 12-01, не се прилагат до датата на подобрението на централната система за EORI.

До датата на подобрението на централната система за EORI, кодовете на общите изисквания за данните, необходими за регистрация на икономически оператори и други лица, са определените в приложение 9 към ►M1 Делегиран регламент (ЕС) 2016/341 ◄ .

5. Ако държавите членки събират данните, изброени в точка 4 от приложение 12-01, те са длъжни да осигурят използването на форматите и кодовете, посочени в приложение 12-01.







РАЗДЕЛ 2

Решения, свързани с прилагането на митническото законодателство







Подраздел 1

Решения, взети от митническите органи

Член 8

Обща процедура във връзка с правото на изслушване

(член 22, параграф 6 от Кодекса)

1. В съобщението, упоменато в член 22, параграф 6, първа алинея от Кодекса, се посочват:

а) документите и информацията, които митническите органи възнамеряват да използват като основание за своето решение;

б) срокът, в който съответното лице трябва да изрази своето становище, считан от датата, на която е получило съобщението или се счита, че го е получило;

в) упоменаване на правото на съответното лице на достъп до документите и информацията, посочени в буква а), съгласно приложимите разпоредби.

2. Когато съответното лице изрази своето становище преди изтичането на срока по параграф 1, буква б), митническите органи имат право да пристъпят към вземане на решението, освен ако съответното лице същевременно изрази намерението си да допълни становището си в определения срок.

Член 9

Специална процедура във връзка с правото на изслушване

(член 22, параграф 6 от Кодекса)

1. Митническите органи имат право да направят съобщението, упоменато в член 22, параграф 6, първа алинея от Кодекса, в рамките на процеса на проверка или контрол, когато възнамеряват да вземат решение, използвайки някое от следните основания:

а) резултатите от проверка след представяне на стоките;

б) резултатите от проверка на митническата декларация, посочени в член 191 от Кодекса;

в) резултатите от посочения в член 48 от Кодекса последващ контрол, когато стоките са все още под митнически надзор;

г) резултатите от проверка на доказателството за митническия статус на съюзни стоки или — когато е приложимо — резултатите от проверка на заявлението за регистрация или за заверка на това доказателство;

д) издаването на доказателство за произход от страна на митническите органи;

е) резултатите от контрол на стоки, за които не са подадени обобщена декларация, декларация за временно складиране, декларация за реекспорт или митническа декларация.

2. Когато е направено съобщение по реда на параграф 1, съответното лице има право:

а) да изрази незабавно своето становище чрез същите средства, чрез които е направено съобщението по реда на член 9 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446; или

б) да поиска съобщение по реда на член 8, с изключение на случаите, посочени в параграф 1, буква е).

Митническите органи информират съответното лице за тези две възможности.

3. Когато митническите органи вземат решение, което е неблагоприятно за съответното лице, те документират дали това лице е изразило своето становище по реда на параграф 2, буква а).







Подраздел 2

Решения, взети въз основа на заявление

Член 10

Електронни системи във връзка с решенията

(член 16, параграф 1 от Кодекса)

1. За обмен и съхранение на информация относно заявленията и решенията, които може да имат въздействие в повече от една държава членка, и относно всякакви последващи събития, които може да повлияят върху първоначалното заявление или решение, се използва електронна система, създадена за тези цели съгласно член 16, параграф 1 от Кодекса.

Чрез тази система компетентният митнически орган оповестява информацията своевременно и не по-късно от седем дни от датата, на която тя му е станала известна.

2. За обмен на информация относно заявленията и решенията, които може да имат въздействие в повече от една държава членка, се използва хармонизиран на равнището на ЕС интерфейс за търговци, разработен по взаимно съгласие на Комисията и държавите членки.

3. Параграфи 1 и 2 от настоящия член се прилагат от датата на въвеждане на системата „МКС: митнически решения“, посочена в приложението към Решение за изпълнение 2014/255/ЕС.

Член 11

Митнически орган, определен да приема заявления

(член 22, параграф 1, трета алинея от Кодекса)

Държавите членки предават на Комисията списък на митническите органи по член 22, параграф 1, трета алинея от Кодекса, определени да приемат заявления. Държавите членки информират Комисията и за всякакви последващи промени в този списък.

Член 12

Приемане на заявление

(член 22, параграф 2 от Кодекса)

1. Когато митническият орган приема заявление съгласно член 11, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446, датата на приемане на заявлението е датата, на която той е получил цялата информация, изисквана съгласно ►M1 член 22, параграф 2 ◄ , втора алинея от Кодекса.

2. Когато митническият орган констатира, че заявлението не съдържа цялата изисквана информация, той изисква от заявителя да представи необходимата информация в разумен срок, който не надхвърля 30 дни.

Ако заявителят не представи информацията, изисквана от митническите органи, в определения от тях за тази цел срок, заявлението не се приема и заявителят се уведомява съответно.

3. Ако до заявителя не е изпратено съобщение относно това дали заявлението е прието, се счита, че заявлението е прието. Датата на приемането е датата, на която е подадено заявлението, или — в случаите, когато заявителят е представил допълнителна информация по искане на митническия орган, както е посочено в параграф 2 — датата, на която са представени последните сведения.

Член 13

Съхранение на информация във връзка с решенията

(член 23, параграф 5 от Кодекса)

Митническият орган, компетентен за вземане на решение, съхранява всички данни и придружаващи сведения, въз основа на които е взел решението, за срок от минимум три години от датата на изтичане на валидността му.

Член 14

Консултации между митническите органи

(член 22 от Кодекса)

1. Когато митническият орган, компетентен за вземане на решение, има нужда да се консултира с митнически орган на друга заинтересована държава членка относно изпълнението на условията и критериите, необходими за вземане на благоприятно решение, консултацията се провежда в определения за съответното решение срок. Митническият орган, компетентен за вземане на решение, определя срок за провеждане на консултацията, който започва от датата, на която митническият орган е съобщил условията и критериите, които трябва да бъдат проверени от митническия орган, участващ в консултацията.

Когато след проверката, посочена в първата алинея, митническият орган, участващ в консултацията, констатира, че заявителят не отговаря на едно или повече условия или един или повече критерии за вземане на благоприятно решение, резултатите — надлежно документирани и обосновани — се изпращат на митническия орган, компетентен за вземане на решение.

2. Срокът, определен за консултацията в съответствие с параграф 1, може да бъде удължен от митническия орган, компетентен за вземане на решение, във всеки от следните случаи:

а) когато поради естеството на проверките, които трябва да се извършат, митническият орган, участващ в консултацията, поиска повече време;

б) когато заявителят извършва промени, за да осигури изпълнението на условията и критериите по параграф 1, и съобщава за тези промени на митническия орган, компетентен за вземане на решение, който съответно информира митническия орган, участващ в консултацията.

3. Когато митническият орган, участващ в консултацията, не отговори в срока, определен за консултацията в съответствие с параграфи 1 и 2, се счита, че условията и критериите, във връзка с които е проведена консултацията, са изпълнени.

4. Процедурата за консултации, посочена в параграфи 1 и 2, може да се прилага и за целите на преразглеждане и мониторинг на решението.

Член 15

Отмяна на благоприятно решение

(член 28 от Кодекса)

Митническият орган, компетентен за вземане на решение, отменя решение, чието действие е спряно в съответствие с член 16, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446, в случаите, упоменати в член 16, параграф 1, букви б) и в) от същия регламент, когато в определения срок титулярят на решението не вземе мерките, необходими за изпълнение на условията, определени за решението, или за спазване на задълженията, наложени по силата на решението.







Подраздел 3

Решения, отнасящи се до обвързваща информация

Член 16

Заявление за решение, отнасящо се до обвързваща информация

(член 22, параграф 1 от Кодекса)

1. Когато заявление за решение, отнасящо се до обвързваща информация, съгласно член 19, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 се подава в държава членка, различна от тази, в която е установен заявителят, митническият орган, до който е подадено заявлението, уведомява митническия орган на държавата членка, в която е установен заявителят, в срок от седем дни от приемането на заявлението.

Когато митническият орган, който получава уведомлението, разполага с информация, за която счита, че е от значение за обработването на заявлението, той предава тази информация на митническия орган, до който е подадено заявлението, възможно най-бързо и не по-късно от 30 дни от датата на уведомлението.

2. Заявлението за решение относно обвързваща тарифна информация (ОТИ) обхваща само стоки, които имат сходни характеристики и разликите между които не са от значение с оглед на тарифното им класиране.

3. Заявлението за решение относно обвързваща информация за произхода (ОИП) обхваща само един вид стоки и един набор от обстоятелства за определяне на произхода.

4. С цел да се осигури спазването на изискването по член 33, параграф 1, втора алинея, буква а) от Кодекса по отношение на заявление за решение ОТИ, митническият орган, посочен в член 19, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446, прави справки в електронната система, посочена в член 21 от настоящия регламент, и съхранява информация за направените справки.

Член 17

Съгласуваност със съществуващи решения ОТИ

(член 22, параграф 3 от Кодекса)

С цел да осигури съгласуваност между решение ОТИ, което възнамерява да издаде, и решения ОТИ, които са вече издадени, митническият орган, компетентен за вземане на решение, прави справки в електронната система, посочена в член 21, и съхранява информация за направените справки.

Член 18

Уведомяване за решения ОИП

(член 6, параграф 3 от Кодекса)

1. Когато митническият орган, компетентен за вземане на решение, уведомява заявителя за решение ОИП чрез средства, различни от средствата за електронна обработка на данни, той използва за тази цел формуляра, поместен в приложение 12-02.

2. Когато митническият орган, компетентен за вземане на решение, уведомява заявителя за решение ОИП чрез средства за електронна обработка на данни, решението трябва да бъде във формат, който е подходящ за отпечатване и съответства на формата, поместен в приложение 12-02.

Член 19

Обмен на данни относно решения ОИП

(член 23, параграф 5 от Кодекса)

1. Митническите органи предават на Комисията съответните данни относно решения ОИП на всяко тримесечие.

2. Комисията предоставя данните, получени в съответствие с параграф 1, на митническите органи на всички държави членки.

Член 20

Мониторинг на решения ОТИ

(член 23, параграф 5 от Кодекса)

▼C2

Когато митническите формалности по отношение на стоки, обхванати от решение ОТИ, се изпълняват от титуляря на решение ОТИ или за негова сметка, това се посочва в митническата декларация, като се вписва референтният номер на решението ОТИ.

▼B

Член 21

Електронна система във връзка с ОТИ

(член 16, параграф 1 и член 23, параграф 5 от Кодекса)

1. За обмен и съхранение на информация относно заявленията и решенията, отнасящи се до ОТИ, и относно всякакви последващи събития, които може да повлияят върху първоначалното заявление или решение, се използва електронна система, създадена за тези цели съгласно член 16, параграф 1 от Кодекса.

Чрез тази система компетентният митнически орган оповестява информацията своевременно и не по-късно от седем дни от датата, на която тя му е станала известна.

2. Освен информацията, посочена в параграф 1:

а) наблюдението, посочено в член 55 от настоящия регламент, включва данни, които са от значение за мониторинга на използването на решенията ОТИ;

б) митническият орган, който е получил заявлението и е взел решението ОТИ, уведомява чрез системата, посочена в параграф 1, дали е предоставен срок на удължено използване на решението ОТИ, като посочва крайната дата на срока на удължено използване и количествата стоки, за които се отнася този срок.

3. Комисията редовно съобщава на държавите членки резултатите от мониторинга, посочен в параграф 2, буква а), с цел да подпомогне мониторинга на спазването на задълженията, произтичащи от ОТИ, който извършват митническите органи.

4. За обмен на информация относно заявленията и решенията, отнасящи се до ОТИ, се използва хармонизиран на равнището на ЕС интерфейс за търговци, разработен по взаимно съгласие на Комисията и държавите членки.

5. При обработване на заявление за решение ОТИ митническите органи вписват статуса на заявлението в системата, посочена в параграф 1.

6. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член, до датата на подобрението на посочената в него система в съответствие с приложението към Решение за изпълнение 2014/255/ЕС, държавите членки използват централната база данни на Комисията, която база данни е създадена по силата на член 8, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията ( 4 ).

7. До датата на въвеждане на първата фаза от подобрението на системата, посочена в параграф 1 от настоящия член, и системата, посочена в член 56 от настоящия регламент, митническите органи извършват мониторинг на използването на решения ОТИ, когато провеждат митнически контрол или последващ контрол в съответствие с членове 46 и 48 от Кодекса. Чрез дерогация от параграф 3 от настоящия член, до датата на въвеждането Комисията не е длъжна да съобщава на държавите членки резултатите от мониторинга, посочен в параграф 2, буква а) от настоящия член.

Член 22

Удължено използване на решения, отнасящи се до обвързваща информация

(член 34, параграф 9 от Кодекса)

1. Когато в съответствие с член 34, параграф 9, трета алинея от Кодекса митническите органи решат да предоставят срок на удължено използване, те определят датата, на която изтича срокът на удължено използване на съответното решение.

2. Когато в съответствие с член 34, параграф 9, трета алинея от Кодекса митническите органи решат да предоставят срок на удължено използване на решение ОТИ, освен датата, посочена в параграф 1, те определят количествата стоки, които може да бъдат освободени през срока на удължено използване.

Използването на решение, за което е предоставен срок на удължено използване, се прекратява при достигане на определените количества.

Въз основа на наблюдението, посочено в член 55, Комисията информира държавите членки при достигане на определените количества.

Член 23

Действия за осигуряване на правилно и еднакво тарифно класиране или определяне на произхода

(член 34, параграф 10 от Кодекса)

1. В съответствие с член 34, параграф 10, буква а) от Кодекса Комисията незабавно уведомява митническите органи за спирането на вземане на решения ОТИ и ОИП, когато:

а) Комисията открие неправилни или различаващи се решения;

б) митническите органи са представили на Комисията случаи, при които в срок от максимум 90 дни не са успели да преодолеят различията си по отношение на правилното и еднакво тарифно класиране или определяне на произхода.

За стоките, които попадат под действието на буква а) или буква б), от датата, на която Комисията е уведомила митническите органи за спирането, до осигуряването на правилно и еднакво тарифно класиране или определяне на произхода, не се издава решение, отнасящо се до обвързваща информация.

2. Правилното и еднакво тарифно класиране или определяне на произхода подлежи на консултации на равнището на Съюза при първа възможност и не по-късно от 120 дни от уведомлението на Комисията, посочено в параграф 1.

3. Комисията уведомява незабавно митническите органи при отмяна на спирането.

4. За целите на прилагането на параграфи 1—3 решенията ОИП се считат за различаващи се, когато определят различен произход за стоки, които:

а) попадат в една и съща тарифна позиция и чийто произход е определен съгласно едни и същи правила за произход; и

б) са получени при идентични условия с използване на един и същ производствен процес и еквивалентни материали, що се отнася предимно до техния статус на материали с произход или без произход.







Раздел 3

Одобрен икономически оператор

Член 24

Изпълнение на критериите

(член 39, буква а) от Кодекса)

1. Когато заявителят е физическо лице, критерият, посочен в член 39, буква а) от Кодекса, се счита за изпълнен, ако през последните три години заявителят или — когато е приложимо — служителят, който при заявителя отговаря за митническите въпроси, не са извършили сериозно нарушение или повторни нарушения на митническото законодателство и разпоредбите в областта на данъчното облагане, нито сериозни криминални нарушения, свързани с икономическата им дейност.

Когато заявителят не е физическо лице, критерият, посочен в член 39, буква а) от Кодекса, се счита за изпълнен, ако през последните три години никое от долуизброените лица не е извършило сериозно нарушение или повторни нарушения на митническото законодателство и разпоредбите в областта на данъчното облагане, нито сериозни криминални нарушения, свързани с неговата икономическа дейност:

а) заявителят;

б) лицето, което отговаря за заявителя или упражнява контрол върху неговото управление;

в) служителят, който при заявителя отговаря за митническите въпроси.

2. При все това критерият, посочен в член 39, буква а) от Кодекса, може да се счита за изпълнен, когато митническият орган, компетентен за вземане на решение, смята, че дадено нарушение е несъществено спрямо броя или мащаба на съответните операции и не се съмнява в добросъвестността на заявителя.

3. Когато лицето, посочено в параграф 1, буква б), е установено или пребивава в трета държава, митническият орган, компетентен за вземане на решение, преценява дали е изпълнен критерият по член 39, буква а) от Кодекса въз основа на данните и информацията, с които разполага.

4. Когато заявителят е установен от по-малко от три години, митническият орган, компетентен за вземане на решение, преценява дали е изпълнен критерият по член 39, буква а) от Кодекса въз основа на данните и информацията, с които разполага.

Член 25

Удовлетворителна система за управление на търговската и транспортната отчетност

(член 39, буква б) от Кодекса)

1. Критерият, посочен в член 39, буква б) от Кодекса, се счита за изпълнен, ако са изпълнени следните условия:

а) заявителят поддържа счетоводна система, която съответства на общоприетите счетоводни принципи, които се прилагат в държавата членка, където се намира счетоводната му отчетност, позволява митнически контрол, основан на одит, и съхранява записи на данни за минали периоди, които осигуряват одитна следа от момента, в който данните се въвеждат в съответното досие;

б) отчетността, която заявителят води за митнически цели, е интегрирана в счетоводната му система или дава възможност за кръстосана проверка на информацията със счетоводната система;

в) заявителят позволява на митническия орган физически достъп до своите счетоводни системи и — в съответните случаи — до търговската и транспортната си отчетност;

г) заявителят позволява на митническия орган електронен достъп до своите счетоводни системи и — в съответните случаи — до търговската и транспортната си отчетност, когато тези системи или тази отчетност се водят в електронен вид;

д) заявителят разполага с логистична система, която идентифицира стоките като съюзни или несъюзни и — когато е целесъобразно — указва тяхното местоположение;

е) заявителят разполага с административна организация, която съответства на вида и мащаба на стопанската му дейност и е подходяща за управлението на стоковите потоци, както и със система за вътрешен контрол, която е в състояние да предотвратява, открива и коригира грешки и да предотвратява и открива незаконосъобразни или нередовни операции;

ж) когато е приложимо — заявителят разполага с удовлетворителни процедури за управление на лицензи и разрешения, предоставени в съответствие с мерки на търговската политика или свързани с търговията със селскостопански продукти;

з) заявителят разполага с удовлетворителни процедури за архивиране на своята отчетност и информацията си, както и за защита от загуба на тази информация;

и) заявителят осигурява условия неговите отговорни служители да са инструктирани да уведомяват митническите органи при констатирани трудности във връзка с изпълнението на изискванията и въвежда процедури за уведомяване на митническите органи за такива трудности;

й) заявителят разполага с адекватни мерки за сигурност, които предпазват компютърната му система от нерегламентиран достъп и защитават документацията му;

к) когато е приложимо — заявителят разполага с удовлетворителни процедури за управление на лицензи за внос и износ, които са свързани със забрани и ограничения, включително мерки за разграничаване на стоките, които са обект на забрани или ограничения, от останалите стоки, и мерки за осигуряване на спазването на тези забрани и ограничения.

2. Когато заявителят подава заявление само за разрешение за одобрен икономически оператор за сигурност и безопасност (ОИОСБ) по член 38, параграф 2, буква б) от Кодекса, изискването по параграф 1, буква д) не се прилага.

Член 26

Платежоспособност

(член 39, буква в) от Кодекса)

1. Критерият, определен в член 39, буква в) от Кодекса, се счита за изпълнен, когато заявителят отговаря на следните изисквания:

а) заявителят не е обект на производство по несъстоятелност;

б) през последните три години преди подаването на заявлението заявителят е изпълнявал финансовите си задължения, свързани с плащането на мита и на всички други задължения, данъци или такси, начислявани върху или във връзка с вноса или износа на стоки;

в) заявителят докаже въз основа на отчетността и информацията, налични за последните три години преди подаването на заявлението, че има достатъчен финансов капацитет, за да спазва задълженията си и да изпълнява ангажиментите си с оглед на вида и обема на стопанската дейност, в т.ч. че няма отрицателни активи, освен ако те може да бъдат обезпечени.

2. Ако заявителят е установен от по-малко от три години, неговата платежоспособност, както е предвидена в член 39, буква в) от Кодекса, се проверява въз основа на наличната отчетност и информация.

Член 27

Практически стандарти за компетентност или професионална квалификация

(член 39, буква г) от Кодекса)

1. Критерият, определен в член 39, буква г) от Кодекса, се счита за изпълнен, когато е изпълнено някое от следните условия:

а) заявителят или лицето, което при заявителя отговаря за митническите въпроси, отговаря на един от следните стандарти за компетентност:

i) доказан минимум тригодишен практически опит в областта на митническите въпроси;

ii) стандарт за качество в областта на митническите въпроси, приет от европейски орган по стандартизация;

б) заявителят или лицето, което при заявителя отговаря за митническите въпроси, е завършил успешно обучение във връзка с митническото законодателство, което съответства на степента му на участие в дейности, свързани с митниците, и е осигурено от някоя от следните организации:

i) митнически орган на държава членка;

ii) учебно заведение, признато от митническите органи или от орган на държава членка, отговарящ за професионалното обучение, за целите на предоставяне на такава квалификация;

iii) професионална или браншова асоциация, призната от митническите органи на държава членка или акредитирана в Съюза за целите на предоставяне на такава квалификация.

2. Когато лицето, което при заявителя отговаря за митническите въпроси, е лице, ангажирано по силата на договор, критерият, определен в член 39, буква г) от Кодекса, се счита за изпълнен, ако ангажираното по силата на договор лице е одобрен икономически оператор за митнически опростявания (ОИОМО) по смисъла на член 38, параграф 2, буква а) от Кодекса.

Член 28

Стандарти за сигурност и безопасност

(член 39, буква д) от Кодекса)

1. Критерият, определен в член 39, буква д) от Кодекса, се счита за изпълнен, когато са изпълнени следните условия:

а) сградите, които ще се използват за операции, свързани с разрешение ОИОСБ, осигуряват защита срещу незаконен достъп и са изградени от материали, които са устойчиви срещу незаконно влизане;

б) взети са адекватни мерки за предотвратяване на нерегламентирания достъп до офисите, зоните за експедиране, товарните докове, товарните зони и други подобни места;

в) по отношение на манипулацията на стоки са взети мерки, които включват защита срещу нерегламентирано въвеждане или замяна, срещу неправилна манипулация на стоките и срещу подправяне на товарните единици;

г) заявителят е взел мерки, които дават възможност неговите делови партньори да бъдат ясно идентифицирани и да се гарантира — чрез подходящи договорености или други мерки в зависимост от модела на стопанска дейност на заявителя — че тези делови партньори обезпечават сигурността на своята част от международната верига за доставки;

д) заявителят извършва, доколкото националното законодателство позволява, проверка за сигурност на бъдещите служители за длъжности, чувствителни от гледна точка на сигурността, и провежда периодично и когато обстоятелствата го изискват цялостни проверки на настоящите си служители, които работят на такива длъжности;

е) заявителят разполага с адекватни процедури за сигурност за всички външни доставчици на услуги, с които има договорни отношения;

ж) заявителят осигурява условия неговите служители, чиито отговорности имат отношение към въпросите на сигурността, да участват редовно в програми за повишаване на осведомеността им по тези въпроси;

з) заявителят е определил лице за връзка, което отговаря по въпросите на безопасността и сигурността.

2. Когато заявителят е титуляр на сертификат за сигурност и безопасност, издаден въз основа на международна конвенция, на международен стандарт на Международната организация по стандартизация или на европейски стандарт на европейски орган по стандартизация, този сертификат се взема под внимание при проверката на изпълнението на критериите, определени в член 39, буква д) от Кодекса.

Критериите се считат за изпълнени, ако се докаже, че критериите за издаване на този сертификат са идентични или еквивалентни на критериите, определени в член 39, буква д) от Кодекса.

Критериите се считат за изпълнени, ако заявителят е титуляр на сертификат за сигурност и безопасност, издаден от трета държава, с която Съюзът е сключил споразумение, предвиждащо признаването на този сертификат.

3. Ако заявителят е пълноправен контрольор или познат изпращач съгласно определенията в член 3 от Регламент (ЕО) № 300/2008 на Европейския парламент и на Съвета ( 5 ) и отговаря на изискванията по Регламент (ЕС) № 185/2010 на Комисията ( 6 ), критериите, определени в параграф 1, се считат за изпълнени по отношение на обектите и операциите, за които заявителят е получил статус на пълноправен контрольор или познат изпращач, ако критериите за предоставяне на статус на пълноправен контрольор или познат изпращач са идентични или еквивалентни на критериите, определени в член 39, буква д) от Кодекса.

Член 29

Проверка на критериите

(член 22 от Кодекса)

1. За целите на проверката на критериите, определени в член 39, букви б) и д) от Кодекса, митническият орган, компетентен за вземане на решение, осигурява извършването на проверки на място във всички помещения, които имат отношение към свързаните с митниците дейности на заявителя.

Когато заявителят има голям брой помещения и съответният срок за вземане на решение не позволява да се извърши проверка на всички помещения, митническият орган може да вземе решение за проверка само на представителна част от тях, ако се е уверил, че във всичките си помещения заявителят прилага еднакви стандарти за сигурност и безопасност и еднакви общи стандарти и процедури за водене на отчетност.

2. Митническите органи, компетентни за вземане на решение, може да вземат под внимание резултатите от оценки или одити, извършени в съответствие със законодателството на Съюза, ако имат отношение към проверката на критериите по член 39 от Кодекса.

3. За целите на проверката на изпълнението на критериите, определени в член 39, букви б), в) и д) от Кодекса, митническите органи може да вземат под внимание представени от заявителя експертни заключения, ако експертът, който е изготвил заключенията, не е свързан със заявителя по смисъла на член 127 от настоящия регламент.

4. При проверката на изпълнението на критериите, определени в член 39 от Кодекса, митническите органи надлежно вземат предвид специфичните характеристики на икономическите оператори, и по-специално на малките и средните предприятия.

5. Проверката на критериите, определени в член 39 от Кодекса, и резултатите от нея се документират от митническия орган, компетентен за вземане на решение.

Член 30

Електронна система във връзка със статуса на одобрен икономически оператор

(член 16, параграф 1 от Кодекса)

1. ►C2 За обмен и съхранение на информация относно заявленията за разрешение за одобрен икономически оператор (ОИО) и предоставените разрешения за ОИО, както и за всички следващи събития или действия, които може впоследствие да повлияят върху първоначалното решение, включително обезсилване, спиране, отмяна или изменение или резултати от мониторинг или преразглеждане, се използва електронна система, създадена за тези цели съгласно член 16, параграф 1 от Кодекса. ◄ Чрез тази система компетентният митнически орган оповестява информацията своевременно и не по-късно от седем дни.

За обмен на информация относно заявленията и решенията, отнасящи се до разрешения за ОИО, се използва хармонизиран на равнището на ЕС интерфейс за търговци, разработен по взаимно съгласие на Комисията и държавите членки.

2. Когато е приложимо, и по-специално когато статусът на ОИО е основание за предоставяне на одобрение, разрешения или улеснения съгласно други разпоредби от законодателството на Съюза, компетентният митнически орган може да предостави достъп до електронната система, упомената в параграф 1, на съответния национален орган, отговарящ за сигурността на гражданското въздухоплаване. Достъп се предоставя във връзка със следната информация:

а) разрешения за ОИОСБ, включително името на титуляря на разрешението, и — когато е приложимо — изменението или отмяната на тези разрешения или прекратяването на статуса на одобрен икономически оператор, както и причините за това;

б) всякакви преразглеждания на разрешения за ОИОСБ, както и резултатите от тях.

Националните органи, отговарящи за сигурността на гражданското въздухоплаване, които обработват посочената информация, я използват единствено за целите на съответните програми за пълноправни контрольори или познати изпращачи и прилагат подходящи технически и организационни мерки, за да гарантират сигурността на тази информация.

3. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член, до датата на подобрението на системата за ОИО, посочена в приложението към Решение за изпълнение 2014/255/ЕС, държавите членки използват системата, посочена в член 14ч от Регламент (ЕИО) № 2454/93.

Член 31

Процедура за консултации и обмен на информация между митническите органи

(член 22 от Кодекса)

1. Митническият орган, компетентен за вземане на решение, може да проведе консултации с митническите органи на други държави членки, които са компетентни за мястото, където се съхранява необходимата информация или където трябва да се извършат проверките за изпълнението на един или повече критерии, определени в член 39 от Кодекса.

2. Консултациите, посочени в параграф 1, са задължителни, когато:

а) заявлението за статус на ОИО е подадено в съответствие с член 12, параграф 1 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 до митническия орган на мястото, където се намира или е достъпна основната счетоводна отчетност на заявителя за митнически цели;

б) заявлението за статус на ОИО е подадено в съответствие с член 27 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 до митническите органи на държавата членка, където заявителят има постоянно установена стопанска дейност и където се намира или е достъпна информацията за дейностите му по общо логистично управление в Съюза;

в) част от отчетността и документацията от значение за заявлението за статус на ОИО се води в държава членка, различна от тази, в която се намира митническият орган, компетентен за вземане на решение;

г) заявителят за статус на ОИО поддържа съоръжение за складиране или има други свързани с митниците дейности в държава членка, различна от тази, в която се намира компетентният митнически орган.

3. Чрез дерогация от срока, определен в член 14, параграф 1, първа алинея, второ изречение от настоящия регламент, митническите органи приключват процеса на консултации в срок от 80 дни от датата, на която митническият орган, компетентен за вземане на решение, е съобщил необходимите условия и критерии, които трябва да бъдат проверени от митническия орган, който участва в консултациите.

4. Когато митническият орган на друга държава членка разполага с информация, която е от значение за предоставянето на статус на ОИО, той предава тази информация на митническия орган, компетентен за вземане на решение, в срок от 30 дни от датата, на която за заявлението е съобщено чрез електронната система, посочена в член 30 от настоящия регламент.

Член 32

Отхвърляне на заявление

(член 22 от Кодекса)

Отхвърлянето на заявление за ОИО не влияе върху съществуващите благоприятни решения, издадени по отношение на заявителя съгласно митническото законодателство, освен ако издаването на тези благоприятни решения е основано на изпълнението на някой от критериите за ОИО, за който при проверката на заявлението за ОИО е констатирано, че не е изпълнен.

Член 33

Комбиниране на двата вида разрешение

(член 38, параграф 3 от Кодекса)

Когато даден заявител има право да получи както разрешение за ОИОМО, така и разрешение за ОИОСБ, митническият орган, компетентен за вземане на решение, издава едно комбинирано разрешение.

Член 34

Отмяна на разрешение

(член 28 от Кодекса)

1. Отмяната на разрешение за ОИО не влияе върху благоприятно решение, издадено по отношение на същото лице, освен ако статусът на ОИО е бил условие за издаването на това благоприятно решение или решението е основано на посочен в член 39 от Кодекса критерий, който вече не се изпълнява.

2. Отмяната или изменението на благоприятно решение, издадено по отношение на титуляря на разрешението, не влияе автоматично върху разрешението за ОИО на съответното лице.

3. Когато едно и също лице е едновременно ОИОМО и ОИОСБ и поради неизпълнение на условията, определени в член 39, буква г) от Кодекса, се прилага член 28 от Кодекса или член 15 от настоящия регламент, разрешението за ОИОМО се отменя, а разрешението за ОИОСБ остава в сила.

Когато едно и също лице е едновременно ОИОСБ и ОИОМО и поради неизпълнение на условията, определени в член 39, буква д) от Кодекса, се прилага член 28 от Кодекса или член 15 от настоящия регламент, разрешението за ОИОСБ се отменя, а разрешението за ОИОМО остава в сила.

Член 35

Мониторинг

(член 23, параграф 5 от Кодекса)

1. Митническите органи на държавите членки незабавно информират компетентния митнически орган за всички обстоятелства, възникнали след предоставянето на статус на ОИО, които може да повлияят върху продължаването на действието му или върху съдържанието му.

2. Компетентният митнически орган предоставя цялата съответна информация, с която разполага, на митническите органи на другите държави членки, в които ОИО извършва дейности, свързани с митниците.

3. Когато митнически орган отмени благоприятно решение, издадено въз основа на статуса на ОИО, той уведомява митническия орган, който е предоставил този статус.

4. Когато ОИОСБ е пълноправен контрольор или познат изпращач съгласно определенията в член 3 от Регламент (ЕО) № 300/2008 на Европейския парламент и на Съвета и отговаря на изискванията, определени в Регламент (ЕС) № 185/2010, компетентният митнически орган незабавно предоставя на съответния национален орган, отговарящ за сигурността на гражданското въздухоплаване, следната минимална информация във връзка със статуса на ОИО, с която разполага:

а) разрешението за ОИОСБ, включително името на титуляря на разрешението, и — когато е приложимо — изменението или отмяната на това разрешение или прекратяването на статуса на одобрен икономически оператор, както и причините за това;

▼C2

б) информация за това дали съответният обект е посещаван от митническите органи, датата на последното посещение, както и неговата цел (процес на разрешение, преразглеждане или мониторинг);

▼B

в) всякакви преразглеждания на разрешението за ОИОСБ, както и резултатите от тях.

Националните митнически органи в сътрудничество със съответния национален орган, отговарящ за сигурността на гражданското въздухоплаване, определят подробни условия за обмена на всякаква информация, която не е обхваната от електронната система, посочена в член 30 от настоящия регламент.

Националните органи, отговарящи за сигурността на гражданското въздухоплаване, които обработват посочената информация, я използват единствено за целите на съответните програми за пълноправни контрольори или познати изпращачи и прилагат подходящи технически и организационни мерки, за да гарантират сигурността на тази информация.







Раздел 4

Контрол върху стоките







Подраздел 1

Митнически контрол и управление на риска

Член 36

Електронна система във връзка с управлението на риска и с митническия контрол

(член 16, параграф 1 от Кодекса)

1. За обмен и съхранение на информация относно съобщаването между митническите органи на държавите членки и Комисията на всяка информация, свързана с риска, се използва електронна система, създадена за тези цели съгласно член 16, параграф 1 от Кодекса („митническа система за управление на риска“).

2. Системата, упомената в параграф 1, се използва и за комуникация между митническите органи, както и между митническите органи и Комисията при прилагането на общи критерии и стандарти за риск, общи приоритетни области на контрол, справяне с кризи в митническата област, а също и при обмена на информация, свързана с риска, и на резултати от анализ на риска, както е предвидено в член 46, параграф 5 от Кодекса, и на резултати от митническия контрол.







Подраздел 2

Ръчен и регистриран багаж, превозван по въздуха

Член 37

Транзитни полети

(член 49 от Кодекса)

1. Митническият контрол и митническите формалности, приложими към ръчния и регистрирания багаж на лица, които предприемат полет от несъюзно летище с въздухоплавателно средство, което след междинно кацане на съюзно летище продължава към друго съюзно летище, се извършват на последното международно съюзно летище.

За ръчния и регистрирания багаж важат разпоредбите, приложими към багажа на лица, които пристигат от трета държава, освен ако лицето, носещо такъв багаж, докаже, че съдържащите се в багажа стоки имат статус на съюзни стоки.

2. Митническият контрол и митническите формалности, приложими към ръчния и регистрирания багаж на лица, които предприемат полет от съюзно летище с въздухоплавателно средство, което извършва междинно кацане на друго съюзно летище, преди да продължи към несъюзно летище, се извършват на първото международно съюзно летище.

Ръчният багаж може да подлежи на контрол на последното международно съюзно летище, когато въздухоплавателното средство извършва междинно кацане, за да се провери митническият му статус на съюзна стока.

Член 38

Транзитни полети за туристически или бизнес цели

(член 49 от Кодекса)

Митническият контрол и митническите формалности, приложими към багажа на лица, които се намират на борда на въздухоплавателно средство за туристически или бизнес цели, се извършват на следните летища:

а) за полети от несъюзно летище, при които въздухоплавателното средство след междинно кацане на съюзно летище продължава към друго съюзно летище — на първото международно съюзно летище;

б) за полети от съюзно летище, при които въздухоплавателното средство след междинно кацане на съюзно летище продължава към несъюзно летище — на последното международно съюзно летище.

Член 39

Входящи трансферни полети

(член 49 от Кодекса)

1. Когато багаж, пристигащ на съюзно летище на борда на въздухоплавателно средство, идващо от несъюзно летище, се трансферира на това съюзно летище на друго въздухоплавателно средство, продължаващо по вътресъюзен полет, се прилагат параграфи 2 и 3.

2. Митническият контрол и митническите формалности, приложими към регистрирания багаж, се извършват на последното международно съюзно летище на пристигане на вътресъюзния полет. Митническият контрол и митническите формалности, приложими към регистрирания багаж, пристигащ от несъюзно летище и трансфериран на международно съюзно летище на въздухоплавателно средство, което извършва полет до друго международно съюзно летище на територията на същата държава членка, обаче може да се извършват на международното съюзно летище, където се извършва трансферът на регистрирания багаж.

Митническият контрол и митническите формалности, приложими към регистрирания багаж, може — в изключителни случаи и в допълнение към контрола и формалностите, упоменати в първата алинея — да се извършват на първото международно съюзно летище, когато това се окаже необходимо след контрола на ръчния багаж.

3. Митническият контрол и митническите формалности, приложими към ръчния багаж, се извършват на първото международно съюзно летище.

Допълнителният митнически контрол и допълнителните митнически формалности, приложими към ръчния багаж, може да се извършват на летището на пристигане на вътресъюзния полет само в изключителни случаи, когато това се окаже необходимо след контрола на регистрирания багаж.

Член 40

Изходящи трансферни полети

(член 49 от Кодекса)

1. Когато багаж е натоварен на съюзно летище на въздухоплавателно средство по вътресъюзен полет и впоследствие е трансфериран на друго съюзно летище на друго въздухоплавателно средство, чието направление е несъюзно летище, се прилагат параграфи 2 и 3.

2. Митническият контрол и митническите формалности, приложими към регистрирания багаж, се извършват на първото международно съюзно летище на заминаване. Митническият контрол и митническите формалности, приложими към регистрирания багаж, натоварен на въздухоплавателно средство на международно съюзно летище и трансфериран на друго международно съюзно летище на територията на същата държава членка на въздухоплавателно средство, което изпълнява полет до несъюзно летище, обаче може да се извършват на международното съюзно летище, където се извършва трансферът на регистрирания багаж.

Митническият контрол и митническите формалности, приложими към регистрирания багаж, може — в изключителни случаи и в допълнение към контрола и формалностите, упоменати в първата алинея — да се извършват на последното международно съюзно летище, когато това се окаже необходимо след контрола на ръчния багаж.

3. Митническият контрол и митническите формалности, приложими към ръчния багаж, се извършват на последното международно съюзно летище.

Допълнителният митнически контрол и допълнителните митнически формалности, приложими към ръчния багаж, може да се извършват на летището на заминаване на вътресъюзния полет само в изключителни случаи, когато това се окаже необходимо след контрола на регистрирания багаж.

Член 41

Трансфер към въздухоплавателно средство за туристически или бизнес цели

(член 49 от Кодекса)

1. Митническият контрол и митническите формалности, приложими към багажа, пристигащ на съюзно летище с редовен или чартърен полет от несъюзно летище и трансфериран на това съюзно летище на въздухоплавателно средство за туристически или бизнес цели, което продължава по вътресъюзен полет, се извършват на летището на пристигане на редовния или чартърния полет.

2. Митническият контрол и митническите формалности, приложими към багажа, натоварен на съюзно летище на въздухоплавателно средство за туристически или бизнес цели по вътресъюзен полет за трансфер на друго съюзно летище на редовен или чартърен полет, чието направление е несъюзно летище, се извършват на летището на заминаване на редовния или чартърния полет.

Член 42

Трансфери между летища на територията на една и съща държава членка

(член 49 от Кодекса)

Митническите органи може да извършват проверки на международното съюзно летище, където се извършва трансферът на регистрирания багаж, на:

а) багаж, пристигащ от несъюзно летище и трансфериран на международно съюзно летище на въздухоплавателно средство, което изпълнява полет до международно съюзно летище на същата национална територия;

б) багаж, натоварен на въздухоплавателно средство на международно съюзно летище за трансфер на друго международно съюзно летище на същата национална територия на въздухоплавателно средство, което изпълнява полет до несъюзно летище.

Член 43

Мерки за предотвратяване на незаконен трансфер

(член 49 от Кодекса)

Държавите членки правят необходимото:

а) при пристигане на международно съюзно летище, където трябва да се извърши митнически контрол, да се осъществява наблюдение върху трансфера на стоки, които се намират в ръчния багаж преди преминаването му през такъв контрол;

б) при заминаване от международно съюзно летище, където трябва да се извърши митнически контрол, да се осъществява наблюдение върху трансфера на стоки, които се намират в ръчния багаж след преминаването му през такъв контрол;

в) при пристигане на международно съюзно летище, където трябва да се извърши митнически контрол, са предприети необходимите мерки за предотвратяване на трансфера на стоки, които се намират в регистрирания багаж преди преминаването му през такъв контрол;

г) при заминаване от международно съюзно летище, където трябва да се извърши митнически контрол, са предприети необходимите мерки за предотвратяване на трансфера на стоки, които се намират в регистрирания багаж след преминаването му през такъв контрол.

Член 44

Етикет за багаж

(член 49 от Кодекса)

Регистриран багаж, регистриран на съюзно летище, се обозначава с етикет, прикрепен към багажа. Образецът и техническите характеристики на етикета са поместени в приложение 12-03.

Член 45

Списък на международните съюзни летища

(член 49 от Кодекса)

Всяка държава членка предоставя на Комисията списък на своите международни съюзни летища и информира Комисията за всякакви изменения на този списък.







Подраздел 3

Багаж, превозван по море

Член 46

Развлекателни плавателни съдове

(член 49 от Кодекса)

Митническият контрол и митническите формалности, приложими към багажа на лица на борда на развлекателен плавателен съд, се извършват на всички пристанища на посещение в Съюза, независимо от произхода или направлението на плавателния съд. Развлекателен плавателен съд означава плавателен съд за отдих съгласно определението в Директива 94/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета ( 7 ).

Член 47

Преминавания, свързани с трансфер

(член 49 от Кодекса)

Митническият контрол и митническите формалности, приложими към багажа на лица, които използват морска линия, обслужвана от един и същ плавателен съд и включваща последователни етапи на заминаване, посещение или приключване на плаването в несъюзно пристанище, се извършват на всяко съюзно пристанище, където багажът се товари или разтоварва.







ГЛАВА 3

Преизчисляване на суми в друга валута

Член 48

Разпоредби относно обменния курс

(член 53 от Кодекса)

1. Когато това се изисква в съответствие с член 53, параграф 1, буква б) от Кодекса, равностойността на еврото се определя веднъж месечно.

Обменният курс, който трябва да се използва, е последният курс, определен от Европейската централна банка преди предпоследния ден на месеца, и се прилага през следващия месец.

Когато обаче обменният курс, приложим в началото на месеца, се различава с над 5 % от обменния курс, определен от Европейската централна банка преди 15-о число на същия месец, за периода от 15-о число до края на съответния месец се прилага вторият упоменат по-горе обменен курс.

2. Когато преизчисляването на суми в друга валута се налага поради някоя от причините, посочени в член 53, параграф 2 от Кодекса, равностойността на еврото в национални валути, която се прилага, е обменният курс, определен от Европейската централна банка на първия работен ден от месец октомври; този обменен курс се прилага от 1 януари следващата година.

3. Държавите членки може да не променят равностойността в национална парична единица на сумата, определена в евро, ако към момента на годишната корекция, вследствие на преизчисляването на тази сума равностойността, изразена в национална парична единица, се променя с по-малко от 5 %.

Държавите членки може да закръгляват получената при преизчисляването сума нагоре или надолу до най-близкия знак след десетичната запетая.







ДЯЛ II

ЕЛЕМЕНТИ, ВЪЗ ОСНОВА НА КОИТО СЕ НАЛАГАТ ВНОСНИ ИЛИ ИЗНОСНИ МИТА И ДРУГИ МЕРКИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ТЪРГОВИЯТА СЪС СТОКИ







ГЛАВА 1

Обща митническа тарифа и тарифно класиране на стоки







Раздел 1

Управление на тарифните квоти

Член 49

Общи правила относно еднаквото управление на тарифните квоти

(член 56, параграф 4 от Кодекса)

1. Тарифните квоти, открити в съответствие със законодателството на Съюза във връзка с метода на администриране в настоящия член и в членове 50—54 от настоящия регламент, се управляват съгласно хронологичния ред на датите на приемане на митническите декларации за допускане за свободно обращение.

2. Всяка тарифна квота се идентифицира в законодателството на Съюза чрез пореден номер, който улеснява нейното управление.

3. За целите на настоящия раздел, декларациите за допускане за свободно обращение, приети от митническите органи на 1, 2 или 3 януари, се считат за приети на 3 януари същата година. Когато обаче някой от тези дни е събота или неделя, декларациите се считат за приети на 4 януари същата година.

4. За целите на настоящия раздел, работни дни са дните, които не са официални празници за институциите на Съюза в Брюксел.

Член 50

Отговорности на митническите органи на държавите членки по отношение на еднаквото управление на тарифните квоти

(член 56, параграф 4 от Кодекса)

1. Митническите органи проверяват дали искането за ползване на тарифна квота, направено от декларатора в митническа декларация за допускане за свободно обращение, е валидно съгласно законодателството на Съюза, с което се открива тарифната квота.

2. Когато се приема митническа декларация за допускане за свободно обращение, съдържаща валидно искане от страна на декларатора за ползване на тарифна квота, и на митническите органи са представени всички придружаващи документи, необходими за предоставяне на тарифната квота, митническите органи предават незабавно въпросното искане на Комисията, като посочват датата на приемане на митническата декларация и точното количество, за което е направено искането.

Член 51

Разпределяне на количества по тарифните квоти

(член 56, параграф 4 от Кодекса)

1. Разпределянето на количества от Комисията се извършва в работни дни. Комисията обаче може да реши да не разпределя количества в даден работен ден, при условие че компетентните органи на държавите членки са информирани предварително.

2. Количествата по тарифните квоти не могат да се разпределят по-рано от втория работен ден след датата на приемане на митническата декларация, съдържаща искането на декларатора да ползва тарифната квота.

При всяко разпределяне от Комисията се вземат предвид всички неполучили отговор искания за ползване на тарифни квоти въз основа на митнически декларации, приети до и включително на втория работен ден, предхождащ деня на разпределянето, и които са предадени от митническите органи на системата, посочена в член 54 от настоящия регламент.

3. Количествата за всяка тарифна квота се разпределят от Комисията въз основа на получените от нея искания за ползване на въпросната тарифна квота по хронологичния ред на датите на приемане на съответните митнически декларации и доколкото позволява оставащото количество по тарифната квота.

4. Когато в деня на разпределяне сборът от количествата по всички искания за ползване на дадена тарифна квота, отнасящи се до приетите на една и съща дата декларации, е по-голям от оставащото количество по тарифната квота, количествата по тези искания се разпределят от Комисията пропорционално на исканите количества.

5. Когато се открива нова тарифна квота, Комисията не разпределя количества по тази тарифна квота преди 11-ия работен ден, следващ датата на публикуване на акта на Съюза, с който се открива тази тарифна квота.

Член 52

Анулиране на искания и връщане на неизползваните разпределени количества по тарифните квоти

(член 56, параграф 4 от Кодекса)

1. Митническите органи незабавно връщат в електронната система, посочена в член 54 от настоящия регламент, всички погрешно разпределени количества. Задължението за връщане обаче не се прилага, когато погрешно разпределяне, представляващо митническо задължение в размер на по-малко от 10 EUR, бъде открито след първия месец, следващ края на периода на валидност на съответната тарифна квота.

2. Когато митническите органи анулират митническа декларация за стоки, за които е направено искане за ползване на тарифна квота, преди Комисията да е разпределила исканото количество, митническите органи анулират цялото искане за ползване на тарифната квота.

Когато Комисията вече е разпределила исканото количество въз основа на анулирана митническа декларация, митническият орган незабавно връща разпределеното количество в електронната система, посочена в член 54 от настоящия регламент.

Член 53

Критичен статус на тарифните квоти

(член 56, параграф 4 от Кодекса)

1. За целите на член 153 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446, дадена тарифна квота се смята за критична, след като са използвани 90 % от пълния ѝ обем.

2. Чрез дерогация от параграф 1, дадена тарифна квота се смята за критична от датата на откриването ѝ във всеки от следните случаи:

а) тарифната квота се открива за период, по-малък от три месеца;

б) през предходните две години не са били откривани тарифни квоти със същия продуктов обхват и произход и с еквивалентен квотен период като въпросната квота („еквивалентни тарифни квоти“);

в) еквивалентна тарифна квота, открита през предходните две години, е била изчерпана на или преди последния ден от третия месец на нейния квотен период или е имала по-висок първоначален обем от въпросната тарифна квота.

3. Тарифна квота, чието единствено предназначение е прилагането на защитна мярка или мярка, произтичаща от преустановяването на отстъпките, както е предвидено в Регламент (ЕС) № 654/2014 на Европейския парламент и на Съвета ( 8 ), се смята за критична, след като бъдат използвани 90 % от пълния ѝ обем, независимо дали през предходните две години са били откривани еквивалентни тарифни квоти.

Член 54

Електронна система за управлението на тарифните квоти

(член 16, параграф 1, член 56, параграф 4 от Кодекса)

1. За управлението на тарифните квоти се използва електронна система, създадена за тези цели съгласно член 16, параграф 1 от Кодекса, с цел:

а) обмен на информация между митническите органи и Комисията, свързана с исканията за ползване на тарифни квоти и върнатите по тарифните квоти количества и със статуса на тарифните квоти, и съхранението на тази информация;

б) управление от Комисията на исканията за ползване на тарифни квоти и на върнатите по тарифните квоти количества;

в) обмен на информация между митническите органи и Комисията във връзка с разпределянето на количества по тарифните квоти и съхранение на тази информация;

г) регистриране на всички следващи събития или действия, които могат да засегнат първоначално изтеглените или върнати количества по тарифните квоти или разпределянето им.

2. Чрез посочената система Комисията предоставя информацията, свързана с резултатите от разпределянето.







Раздел 2

Наблюдение на допускането за свободно обращение или износа на стоки

Член 55

Общи правила относно наблюдението на допускането за свободно обращение или износа на стоки

(член 56, параграф 5 от Кодекса)

1. Когато Комисията наложи изискване определени стоки да подлежат на наблюдение при допускане за свободно обращение или при износ, тя уведомява митническите органи своевременно, преди да стане приложимо изискването за наблюдение, за кодовете по КН на тези стоки и за необходимите данни за целите на наблюдението.

Списъкът на данните, които може да се изискват от Комисията за целите на наблюдението, се съдържа в приложение 21-01.

2. Когато стоки са предмет на наблюдение при допускане за свободно обращение или при износ, митническите органи предоставят на Комисията данни относно митническите декларации за съответния режим поне веднъж седмично.

Когато стоките са вдигнати в съответствие с член 194, параграф 1 от Кодекса, митническите органи предоставят незабавно данните на Комисията.

▼M3

3. Комисията разкрива предоставените от митническите органи данни по параграф 1 само в обобщен вид.

▼M3

3a. Комисията дава на потребителите, получили разрешение в съответствие с член 56, параграф 2, достъп до необобщените данни, предоставени от митническите органи на държавата членка, която е поискала достъп за тези потребители, и до данните, обобщени на равнището на Съюза.

3б. Чрез дерогация от параграф 3а Комисията дава достъп на компетентните органи на държавите членки до необобщените данни, когато такъв достъп е предвиден в акт на Съюза.

▼B

4. Когато стоките се поставят под митнически режим въз основа на опростена декларация, както е посочено в член 166 от Кодекса, или чрез вписване в отчетността на декларатора, както е посочено в член 182 от Кодекса, и данните, изисквани от Комисията, не са били на разположение при вдигането на стоките в съответствие с член 194, параграф 1 от Кодекса, митническите органи предоставят незабавно тази информация на Комисията, след като получат допълнителната декларация, подадена в съответствие с член 167 от Кодекса.

5. В случаите на освобождаване от задължението за подаване на допълнителна декларация в съответствие с член 167, параграф 3 от Кодекса или в случаите на подаване или предоставяне на разположение на допълнителната декларация в съответствие с член 225 от настоящия регламент, титулярят на разрешението изпраща на митническите органи поне веднъж месечно данните, изисквани от Комисията, или митническите органи вземат тези данни от системата на декларатора.

Митническите органи незабавно въвеждат данните в електронната система, посочена в член 56 от настоящия регламент.

▼M3

6. Чрез дерогация от параграф 1, до датата на въвеждане на подобрението на националните системи за внос, посочени в приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578, списъкът на данните, които може да се изискват от Комисията за целите на наблюдението при допускане за свободно обращение, се съдържа в приложение 21-02.

Чрез дерогация от параграф 1, до датата на въвеждане на подобрението на националните системи за износ, посочени в приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578, списъкът на данните, които може да се изискват от Комисията за целите на наблюдението при износ, се съдържа в приложение 21-02.

▼B

Член 56

Електронна система за наблюдението на допускането за свободно обращение или износа на стоки

(член 16, параграф 1, член 56, параграф 5 от Кодекса)

1. За целите на наблюдението на допускането за свободно обращение или износа на стоки се използва електронна система, създадена съгласно член 16, параграф 1 от Кодекса, за предаване и съхранение на следната информация:

а) данни от наблюдението на допускането за свободно обращение или износа на стоки;

б) информация, която може да актуализира въведените и съхранени в електронната система данни от наблюдението на допускането за свободно обращение или износа на стоки.

2. Комисията може да разреши на потребителите достъп до електронната система, посочена в параграф 1, въз основа на искания от държавите членки.

3. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член, до датата на въвеждане на първата фаза на подобрението на системата, посочена в приложението към Решение за изпълнение 2014/255/ЕС, за целите на предаване и съхранение на данните, посочени в букви а) и б) от същия параграф, се използва системата „Surveillance 2“ („Наблюдение 2“) на Комисията.







ГЛАВА 2

Произход на стоките







Раздел 1

Доказателство за непреференциален произход

Член 57

Сертификат за произход на продукти, за които се прилагат специални непреференциални разпоредби при внос

(член 61, параграфи 1 и 2 от Кодекса)

1. Сертификати за произход на продуктите с произход от трета държава, за които са установени специални непреференциални разпоредби при внос, се издават — когато тези разпоредби се отнасят до настоящия член — като се използва формулярът, поместен в приложение 22-14, при спазване на посочените в него технически спецификации.

▼M1

В специалните непреференциални разпоредби при внос под сертификати за произход, издадени по силата на членове 55 — 65 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, се разбират сертификатите за произход по настоящия член.

▼B

2. Сертификатите за произход се издават от компетентните органи на третата държава, откъдето произхождат продуктите, за които се прилагат специалните непреференциални разпоредби при внос, или от надеждна агенция, надлежно оправомощена за тази цел от посочените органи (издаващи органи), при условие че произходът на продуктите е определен в съответствие с член 60 от Кодекса.

Издаващите органи съхраняват копие от всеки издаден сертификат за произход.

3. Сертификатите за произход се издават, преди продуктите, за които се отнасят тези сертификати, да бъдат декларирани за износ в третата държава на произход.

4. Чрез дерогация от параграф 3, сертификатите за произход могат по изключение да бъдат издадени след износа на продуктите, за които се отнасят, когато неиздаването им по време на износа се дължи на грешка, неволен пропуск или особени обстоятелства.

Издаващите органи могат да издават впоследствие сертификат за произход, предвиден в параграф 1, само след като се уверят, че данните в заявлението на износителя отговарят на данните в съответното досие за износ.

Член 58

Информиране относно административното сътрудничество във връзка със специалните непреференциални разпоредби при внос

(член 61 от Кодекса)

1. Когато в специалните непреференциални разпоредби при внос на определени продукти се предвижда използването на посочения в член 57 от настоящия регламент сертификат за произход, тези разпоредби се използват, при условие че е създадена процедура за административно сътрудничество, освен ако в съответните разпоредби е посочено друго.

За целите на създаване на посочената процедура за административно сътрудничество, съответните трети държави изпращат на Комисията:

а) имената и адресите на издаващите органи, заедно с образци на печатите, използвани от тези органи;

б) имената и адресите на правителствените органи, до които следва да се изпращат исканията за последваща проверка на сертификатите за произход, предвидени в член 59 от настоящия регламент.

Комисията предава горната информация на компетентните органи на държавите членки.

2. Ако трета държава не изпрати на Комисията посочената в параграф 1 информация, компетентните органи в Съюза отказват използването на специалната непреференциална разпоредба при внос.

Член 59

Последваща проверка на сертификатите за произход на продукти, за които се прилагат специални непреференциални разпоредби при внос

(член 61 от Кодекса)

1. Проверката на сертификатите за произход, посочени в член 57 от настоящия регламент, се извършва в съответствие с настоящия член след приемане на митническата декларация (последваща проверка).

2. Когато митническите органи имат основателни съмнения относно автентичността на сертификата за произход или точността на съдържащата се в него информация и когато извършват последващи проверки на случаен принцип, митническите органи изискват от органа, посочен в член 58, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, да удостовери дали сертификатът за произход е автентичен, дали декларираният произход е определен правилно и в съответствие с член 60 от Кодекса, или и двете.

За тези цели митническите органи връщат сертификата за произход или копие от него на органа, посочен в член 58, параграф 1, буква б) от настоящия регламент. Ако декларацията е била придружена от фактура, към върнатия сертификат за произход се прилага оригиналната фактура или копие от нея.

Митническите органи посочват, когато е целесъобразно, причините за последващата проверка и предоставят всяка информация, с която разполагат, сочеща, че данните в сертификата за произход са неточни или че сертификатът за произход не е автентичен.

3. Органът, посочен в член 58, параграф 1, буква б) от настоящия регламент, съобщава на митническите органи резултатите от проверките във възможно най-кратък срок.

Когато не се получи отговор в рамките на шест месеца след изпращането на искане по параграф 2, митническите органи отказват използването на специалната непреференциална разпоредба при внос на въпросните продукти.







Раздел 2

Преференциален произход

Член 60

За целите на настоящия раздел се прилагат определенията, установени в член 37 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446.







Подраздел 1

Процедури за улесняване на издаването или съставянето на доказателства за произход

Член 61

Декларации на доставчика и използването им

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Когато доставчик предоставя на износителя или търговеца необходимата информация за определяне на статуса на стоки с произход на стоките за целите на разпоредбите, уреждащи преференциалната търговия между Съюза и определени държави или територии (статус на стоки с преференциален произход), информацията се предоставя от доставчика чрез декларация на доставчика.

За всяка пратка от стоки се изготвя отделна декларация на доставчика, с изключение на случаите, предвидени в член 62 от настоящия регламент.

2. Доставчикът вписва декларацията върху търговската фактура за въпросната пратка, върху известие за доставяне или върху всеки друг търговски документ, който описва съответните стоки достатъчно подробно, за да могат да бъдат идентифицирани.

3. Доставчикът може да предостави декларацията по всяко време, дори след като стоките са доставени.

▼M1

Член 62

Дългосрочна декларация на доставчика

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Когато даден доставчик редовно снабдява износител или търговец с пратки от стоки и се очаква всички тези стоки да имат еднакъв статус по произход, доставчикът може да представи единна декларация, обхващаща множество пратки от тези стоки (дългосрочна декларация на доставчика).

2. Дългосрочна декларация на доставчика се съставя за пратките, изпращани през определен период, и в нея се посочват три дати:

а) датата на съставяне на декларацията (дата на издаване);

б) датата, от която започва периодът (начална дата) — тя не може да бъде повече от 12 месеца преди или повече от 6 месеца след датата на издаване;

в) датата, на която завършва периодът (крайна дата) — тя не може да бъде повече от 24 месеца след началната дата.

3. Доставчикът информира незабавно съответния износител или търговец, когато дългосрочната декларация на доставчика не е валидна за някои или за всички пратки от стоки, които са доставени или предстои да бъдат доставени.

▼B

Член 63

Съставяне на декларации на доставчика

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. За продуктите, придобили статус на продукти с преференциален произход, декларациите на доставчика се съставят съгласно приложение 22-15. Въпреки това дългосрочните декларации на доставчика за тези продукти се съставят, както е посочено в приложение 22-16.

2. За продуктите, които са претърпели обработка или преработка в Съюза, без да са придобили статус на продукти с преференциален произход, декларациите на доставчика се съставят съгласно приложение 22-17. Въпреки това, за дългосрочните декларации на доставчика, декларациите на доставчика се съставят съгласно приложение 22-18.

3. Декларацията на доставчика трябва да носи собственоръчния подпис на доставчика. Въпреки това, когато декларацията на доставчика и фактурата се изготвят чрез електронни средства, те могат да бъдат удостоверени по електронен път, или доставчикът може да поеме писмен ангажимент пред износителя или търговеца, с който поема пълна отговорност за всяка декларация на доставчика, която го идентифицира, все едно че е подписана собственоръчно от него.

Член 64

Издаване на информационни сертификати INF 4

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Митническите органи могат да поискат от износителя или търговеца да получи от доставчика информационен сертификат INF 4, удостоверяващ точността и автентичността на декларацията на доставчика.

2. При подаване на заявление от доставчика, митническите органи на държавата членка, в която е съставена декларацията на доставчика, издават информационен сертификат INF 4, като използват формуляра, поместен в приложение 22-02, при спазване на посочените в него технически спецификации. Тези органи могат да изискват всякакви доказателства и да извършват проверки на счетоводната документация на доставчика или други проверки, които считат за необходими.

3. Митническите органи издават на доставчика информационен сертификат INF 4 в срок от 90 дни от получаване на неговото заявление, като посочват дали декларацията на доставчика е точна и автентична.

4. Митническият орган, до който е подадено заявление за издаване на информационен сертификат INF 4, съхранява заявлението най-малко три години или при необходимост за по-дълъг срок, за да гарантира спазването на разпоредбите, уреждащи преференциалната търговия между Съюза и определени държави или територии.

Член 65

Административно сътрудничество между държавите членки

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

Митническите органи взаимно си оказват съдействие при проверка на точността на информацията, дадена в декларациите на доставчиците.

Член 66

Проверка на декларациите на доставчиците

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Когато даден износител не е в състояние да представи информационен сертификат INF 4 в 120-дневен срок от искането на митническите органи, митническите органи на държавата членка на износ могат да поискат от митническите органи на държавата членка, в която е съставена декларацията на доставчика, да потвърдят произхода на съответните продукти за целите на разпоредбите, уреждащи преференциалната търговия между Съюза и определени държави.

2. За целите на параграф 1, митническите органи на държавата членка на износ изпращат на митническите органи на държавата членка, в която е съставена декларацията на доставчика, цялата налична информация и документи и посочват причините за своето запитване.

3. За целите на параграф 1 митническите органи на държавата членка, в която е съставена декларацията на доставчика, могат да искат доказателства от доставчика или да извършват подходящи проверки на посочената декларация.

4. Митническите органи, които изискват проверката, биват информирани за резултатите във възможно най-кратък срок чрез информационен сертификат INF 4.

5. Когато не се получи отговор в рамките на 150 дни от датата на искането за проверка или когато отговорът не съдържа достатъчно информация за определяне на произхода на съответните продукти, митническите органи на държавата на износ обявяват за невалидно доказателството за произход, изготвено въз основа на декларацията на доставчика.

Член 67

Разрешение за одобрен износител

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Когато Съюзът има преференциално споразумение с трета държава, в което се предвижда доказателството за произход да бъде във вид на декларация върху фактура или декларация за произход, съставена от одобрен износител, ►M1 износителите и лицата, извършващи повторна експедиция, установени на митническата територия на Съюза ◄ , могат да подадат заявление за издаване на разрешение за одобрен износител за целите на съставянето и заместването на тези декларации.

2. Член 11, параграф 1, буква г) и членове 16, 17 и 18 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 относно условията за приемането на заявления и спирането на решения и членове 10 и 15 от настоящия регламент относно използването на електронни средства за обмен и съхранение на информация и отмяната на благоприятни решения, отнасящи се до заявленията и решенията, не се прилагат по отношение на решенията, свързани с разрешенията за одобрен износител.

3. Разрешения за одобрен износител се издават само на лица, които отговарят на условията, посочени в разпоредбите за произход по споразумения, сключени от Съюза с определени държави или територии извън митническата територия на Съюза, или по мерки, приети едностранно от Съюза по отношение на такива държави или територии.

4. Митническите органи дават на одобрения износител номер на митническо разрешение, който се поставя върху доказателствата за преференциален произход. Номерът на митническото разрешение ►M1 започва с ◄ кода по ISO 3166-1-alpha-2 на държавата членка, която издава разрешението.

5. Комисията предоставя на съответните трети държави адресите на митническите органи, отговарящи за контрола на доказателствата за преференциален произход, съставяни от одобрени износители.

6. Когато в приложимото преференциално споразумение не се уточнява видът на декларациите върху фактура или декларациите за произход, посочените декларации се изготвят в съответствие с формуляра, поместен в ►M1 приложение 22-13 ◄ .

7. Когато в приложимото преференциално споразумение не се уточнява прагът на стойността, до който даден износител, който не е одобрен износител, може да съставя декларация върху фактура или декларация за произход, прагът на стойността е 6 000 EUR за всяка пратка.

▼M1

Член 68

Регистрация на износителите извън рамките на схемата ОСП на Съюза

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Когато Съюзът има преференциално споразумение, по силата на което се изисква износител да попълни документ за произход в съответствие с приложимото законодателство на Съюза, този документ може да бъде попълнен само от износител, който е регистриран за тази цел от митническите органи на държава членка. Идентификационните данни на тези износители се вписват в системата за регистрираните износители, посочена в приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578. ►M2 Членове 80, 82, 83, 84, 86, 87, 89 и 91 от настоящия регламент се прилагат според случая. ◄

2. За целите на настоящия член не се прилагат член 11, параграф 1, буква г) и членове 16, 17 и 18 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446, отнасящи се до условията за приемането на заявления и спирането на решения, както и ►M2 член 10, параграф 1 и член 15 ◄ от настоящия регламент. Заявленията и решенията, свързани с настоящия член, не се обменят и не се съхраняват в електронна информационно-комуникационна система по член 10 от настоящия регламент.

▼M2 —————

▼M1

4. Независимо от параграф 1, когато в приложимото преференциално споразумение не е определен прагът на стойността, до който даден износител, който не е регистриран износител, може да попълни документ за произход, този праг е 6 000 EUR за всяка пратка.

▼M2 —————

▼M2

6. Когато по силата на дадено преференциално споразумение Съюзът може да отмени изискването за представяне на документ за произход по отношение на продуктите с произход, това освобождаване се прилага при условията, определени в член 103, доколкото те не са определени в съответното преференциално споразумение.

7. Когато по силата на дадено преференциално споразумение Съюзът може да отмени изискването документът за произход да бъде подписан от износителя, не се изисква такъв подпис.

▼M2

Член 69

Заместване на документите за произход, издадени или съставени извън рамките на схемата ОСП на Съюза

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Когато продукти с произход, обхванати от документ за произход, издаден или съставен преди това за целите на преференциална тарифна мярка, посочена в член 56, параграф 2, буква г) или д) от Кодекса, различна от схемата ОСП на Съюза, все още не са допуснати за свободно обращение и са поставени под контрола на митническо учреждение в Съюза, първоначалният документ за произход може да бъде заместен от един или повече заместващи документи за произход с цел изпращане на всички или някои от тези продукти на друго място в рамките на Съюза.

2. Всяко от следните лица може да издаде или състави заместващия документ за произход, посочен в параграф 1, в същата форма като първоначалния документ за произход или във формата на заместващо изявление за произход, изготвени според случая съгласно член 101 и приложение 22-20:

а) износител, одобрен или регистриран в Съюза, който извършва повторна експедиция на стоките;

б) лице, извършващо повторна експедиция на стоките в Съюза, когато общата стойност на продуктите с произход в първоначалната пратка, която ще бъде разделена, не надвишава приложимия праг на стойността; или

в) лице, извършващо повторна експедиция на стоките в Съюза, когато общата стойност на продуктите с произход в първоначалната пратка, която ще бъде разделена, надвишава приложимия праг на стойността, и лицето, извършващо повторната експедиция, приложи копие от първоначалния документ за произход към заместващия документ за произход.

Когато предвидената в първа алинея замяна на първоначалния документ за произход не е възможна, заместващият документ за произход, посочен в параграф 1, може да се издаде или състави под формата на сертификат за движение EUR.1 от митническото учреждение, под чийто контрол са поставени стоките.

3. Когато заместващият документ за произход е сертификат за движение EUR.1, заверката от митническото учреждение, издаващо заместващия сертификат за движение EUR.1, се поставя в клетка 11 на сертификата. Данните от клетка 4 на сертификата, отнасящи се до държавата на произход, са идентични с данните в първоначалния документ за произход. Клетка 12 се подписва от лицето, извършващо повторна експедиция. Лицето, извършващо повторна експедиция, което добросъвестно подписва клетка 12, не отговаря за точността на данните, вписани в първоначалния документ за произход.

Митническото учреждение, получило искане да издаде заместващия сертификат за движение EUR.1, отбелязва върху първоначалния документ за произход или върху приложение към него теглото, броя, естеството и държавата на получаване на изпращаните продукти и посочва поредните номера на съответния заместващ сертификат или сертификати. То съхранява първоначалния документ за произход за срок от поне три години.

▼M2

Член 69а

Преференциален произход на преработени продукти, получени от стоки със статут на преференциален произход

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Когато несъюзни стоки със статут на преференциален произход в рамките на преференциално споразумение между Съюза и трети държави бъдат поставени под режим активно усъвършенстване, се счита, че получените от тях преработени продукти при пускането им в свободно обращение имат същия статут на стоки с преференциален произход като първоначалните стоки.

2. Параграф 1 не се прилага в следните случаи:

а) операцията по усъвършенстване включва и несъюзни стоки, различни от посочените в параграф 1, включително стоки със статут на преференциален произход в рамките на различно преференциално споразумение;

б) преработените продукти са получени от еквивалентни стоки, посочени в член 223 от Кодекса;

в) митническите органи са разрешили временен реекспорт на стоките за допълнителна преработка в съответствие с член 258 от Кодекса.

3. Когато се прилага параграф 1, документът за произход, издаден или съставен за поставените под режим активно усъвършенстване продукти, се смята за документ за произход, издаден или съставен за преработените продукти.

▼B







Подраздел 2

Задължения на държавите бенефициери в рамките на схемата осп на съюза

Член 70

Задължение за осигуряване на административно сътрудничество в рамките на системата REX

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. За да осигурят правилното прилагане на схемата ОСП, държавите бенефициери се задължават:

а) да създадат и поддържат необходимите административни структури и системи, изисквани за прилагането и управлението в съответната държава на правилата и процедурите, установени в настоящия подраздел и подраздели 3—9 от настоящия раздел и в дял II, глава 1, раздел 2, подраздели 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446, включително, когато е подходящ, необходимите разпоредби за прилагането на кумулация;

б) техните компетентни органи да си сътрудничат с Комисията и с митническите органи на държавите членки.

2. Сътрудничеството, посочено в параграф 1, буква б), се състои в:

►M1 а) ◄ оказване на необходимата подкрепа при искане от страна на Комисията за осъществяване на наблюдение на правилното управление на схемата ОСП в съответната държава, включително посещения за проверка на място от страна на Комисията или на митническите органи на държавите членки;

►M1 б) ◄ без да се засягат разпоредбите на членове 108 и 109 от настоящия регламент, проверка на статуса на продукти с произход на продуктите и спазването на другите условия, установени в настоящия подраздел, подраздели 3—9 от настоящия раздел и в дял II, глава 1, раздел 2, подраздели 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446, включително посещения на място, когато бъде поискано от Комисията или от митническите органи на държавите членки в контекста на разследванията на произхода.

3. За да имат право да прилагат системата за регистрирани износители, държавите бенефициери представят на Комисията текста на поетото задължение, посочено в параграф 1, най-малко три месеца преди датата, на която възнамеряват да започнат регистрацията на износителите.

▼M1

4. Когато дадена държава или територия е заличена от приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012 на Европейския парламент и на Съвета ( 9 ), правилата и процедурите по член 55 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 и задълженията по членове 72, 80 и 108 от настоящия регламент продължават да се прилагат по отношение на тази държава или територия за срок от три години, считано от датата на заличаването ѝ от посоченото приложение.

▼B

Член 71

Процедури и методи на административно сътрудничество, приложими по отношение на износа, при които се използват сертификати за произход, формуляр A, и декларации върху фактура

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Всяка държава бенефициер спазва или осигурява спазването на:

а) правилата за произход на продуктите за износ, установени в дял II, глава 1, раздел 2, подраздел 2 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446;

б) правилата за попълване и издаване на сертификати за произход, формуляр A;

в) разпоредбите относно използването на декларации върху фактура, съставяни в съответствие с изискванията, посочени в приложение 22-09;

г) разпоредбите относно задълженията за уведомяване, посочени в член 73 от настоящия регламент;

д) разпоредбите относно предоставянето на дерогации, посочени в член 64, параграф 6 от Кодекса.

2. Компетентните органи на държавите бенефициери си сътрудничат с Комисията или с държавите членки, по-специално чрез следното:

а) оказване на необходимата подкрепа при искане от страна на Комисията за осъществяване на наблюдение на правилното управление на схемата ОСП в съответната държава, включително посещения за проверка на място от страна на Комисията или на митническите органи на държавите членки;

б) без да се засягат разпоредбите на членове 73 и 110 от настоящия регламент, проверка на статуса на продукти с произход на продуктите и спазването на другите условия, установени в настоящия подраздел, подраздели 3—9 от настоящия раздел и в дял II, глава 1, раздел 2, подраздели 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446, включително посещения на място, когато бъде поискано от Комисията или от митническите органи на държавите членки в контекста на разследванията на произхода.

3. Когато в дадена държава бенефициер е определен компетентен орган за издаване на сертификати за произход, формуляр А, извършват се проверки на документни доказателства за произход и се издават сертификати за произход, формуляр А, за износа в Съюза, се счита, че тази държава бенефициер е приела условията, предвидени в параграф 1.

4. Когато дадена държава е допусната или е повторно допусната като държава бенефициер по отношение на продуктите, посочени в Регламент (ЕС) № 978/2012, стоките с произход от тази държава се ползват от Общата система за преференции, при условие че са били изнесени от държавата бенефициер на датата или след датата, посочена в член 73, параграф 2 от настоящия регламент.

5. Когато дадена държава или територия е заличена от приложение II към Регламент (ЕС) № 978/2012, задължението за осигуряване на административно сътрудничество, установено в член 55 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 и членове 110 и 111 от настоящия регламент, продължава да се прилага по отношение на тази държава или територия за период от три години, считано от датата на заличаването ѝ от посоченото приложение.

6. Задълженията, посочени в параграф 5, се прилагат по отношение на Сингапур за период от три години, считано от 1 януари 2014 г.

Член 72

Задължения за уведомяване, приложими след датата на прилагане на системата за регистрирани износители (REX)

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Държавите бенефициери уведомяват Комисията за имената и адресите и за данните за връзка с разположените на тяхна територия органи, които са:

а) част от правителствените органи на съответната държава или действат под ръководството на нейното правителство и притежават правомощия да регистрират износители в системата REX, да променят и актуализират регистрационни данни и да отменят регистрации;

б) част от правителствените органи на съответната държава и отговарят за осигуряването на административното сътрудничество с Комисията и митническите органи на държавите членки, както е предвидено в настоящия подраздел, подраздели 3—9 от настоящия раздел и в дял II, глава 1, раздел 2, подраздели 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446.

2. Уведомлението се изпраща до Комисията най-късно три месеца преди датата, на която държавите бенефициери възнамеряват да започнат регистрацията на износителите.

3. Държавите бенефициери незабавно информират Комисията за всички промени в информацията, която са съобщили по параграф 1.

Член 73

Задължения за уведомяване, приложими до датата на прилагане на системата за регистрирани износители (REX)

(член 64, параграф 1 от Кодекса)

1. Държавите бенефициери ин