1978L0660 — BG — 01.01.2007 — 008.001

Този документ е средство за документиране и не обвързва институциите

►B ЧЕТВЪРТА ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА от 25 юли 1978 година приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (78/660/ЕИО) (ОВ L 222, 14.8.1978, p.11)

Изменен с





Изменен с







(*) Настоящият акт никога не е публикуван на български език.







NB: Настоящият консолидиран вариант съдържа позовавания към европейската разчетна единица и/или към екюто, които от 1 януари 1999 г. следва да се считат за позовавания към еурото — Регламент (ЕИО) № 3308/80 на Съвета (ОВ L 345, 20.12.1980 г., стр.1) и Регламент (ЕО) № 1103/97 на Съвета (ОВ L 162, 19.6.1997 г., стр.1).









▼B

ЧЕТВЪРТА ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА

от 25 юли 1978 година

приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества

(78/660/ЕИО)







СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 54, параграф 3, буква ж) от него, като взе предвид предложението на Комисията, като взе предвид становището на Европейския парламент ( 1 ), като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет ( 2 ), като има предвид, че съгласуването на националните разпоредби относно съставянето и съдържанието на годишните счетоводни отчети и на годишните доклади за дейността, методите за оценка, както и обнародването на тези документи, отнасящо се до акционерното дружество и дружеството с ограничена отговорност, са от особена важност за защитата на съдружниците и третите лица; като има предвид, че се налага едновременно съгласуване в тези области за споменатите видове дружества, тъй като, от една страна, дейността на тези дружества често надхвърля границите на националната територия и че, от друга страна, те не предлагат на трети лица други гаранции, освен чистите си активи; като има предвид, че наред с това нуждата и неотложността на подобно съгласуване бяха признати и потвърдени в член 2, параграф 1, буква е) от Директива 68/151/ЕИО ( 3 ); като има предвид, че освен това е нужно в Общността да бъдат установени и минимални равностойни правни изисквания за обема на финансовата информация, предоставяна на обществеността от конкурентни дружества; като има предвид, че годишните счетоводни отчети трябва вярно и честно да представят имуществото, финансовото състояние и финансовите резултати от дейността на дружеството; като има предвид, че за тази цел трябва да бъдат предвидени структури със задължителен характер за съставянето на баланса и за отчета на приходите и разходите и че трябва да бъде установено минимално съдържание на приложението към отчета и на годишния доклад за дейността; като има предвид, че за някои дружества с по-малко икономическо или социално значение трябва да бъдат предоставени дерогации; като има предвид, че различните начини на оценяване трябва да бъдат съгласувани до нужната степен, за да се гарантира, че годишните счетоводни отчети съдържат сравнима и равностойна информация; като има предвид, че годишните отчети на всички дружества, към които се прилага настоящата директива, трябва да бъдат публикувани в съответствие с Директива 68/151/ЕИО; като се има предвид обаче, че и в тази област могат да се предоставят някои дерогации в полза на малки и средни дружества; като има предвид, че годишните счетоводни отчети трябва да бъдат проверявани от правоспособни лица, чиято минимална квалификация ще бъде предмет на последващо съгласуване и че от задължението за проверка могат да бъдат освободени само малките дружества; като има предвид, че когато едно дружество участва в група, е желателно да бъдат публикувани счетоводните отчети на групата, които дават вярна и точна представа за дейността на групата като цяло; като има предвид обаче, че до влизането в сила на директива на Съвета относно консолидираните счетоводни отчети се налагат дерогации от някои разпоредби на настоящата директива; като има предвид, че за да бъдат преодолени трудностите, които произтичат от сегашното състояние на законодателствата в някои държави-членки, срокът за прилагане на отделни разпоредби на настоящата директива трябва да бъде по-дълъг от срока, поначало предвиждан в такива случаи, ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:







Член 1

1. Мерките за съгласуване, предвидени в настоящата директива, се прилагат към законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно следните видове дружества:

— в Германия: — die Aktiengesellschaft, die Kommanditgesellschaft auf Aktien, die Gesellschaft mit beschränkter Haftung;

— в Белгия: — la société anonymede naamloze vennootschap,la société en commandite par actionsde commanditaire vennootschap op aandelen,la société de personnes à responsabilité limitéede personenvennootschap met beperkte aansprakelijkheid;

— в Дания: — aktieselskaber, kommanditaktieselskaber, anpartsselskaber;

— във Франция: — la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée;

— в Ирландия: — public companies limited by shares or by guarantee, private companies limited by shares or by guarantee;

— в Италия: — la società per azioni, la società in accomandita per azioni, la società a responsabilità limitata;

— в Люксембург: — la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée;

— в Нидерландия: — de naamloze vennootschap, de besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid;

— в Обединеното кралство: — public companies limited by shares or by guarantee, private companies limited by shares or by guarantee;

▼A1

— за Гърция: — ή άνώνυμη έταιρία, ή έταιρία περιωρισμένης εύθύνης, ή έτερορρυθμη χατά μετοχές έταιρία;

▼A2

— в Испания: — la sociedad anónima, la sociedad comanditaria por acciones, la sociedad de responsabilidad limitada;

— в Португалия: — a sociedade anónima de responsabilidade limitada, a sociedade em comandida por acções a sociedade por quotas de responsabilidade limitada;

▼A3

— в Австрия: — die Aktiengesellschaft, die Gesellschaft mlt beschränkter Haftung;

— във Финландия: — osakeyhtiö/ aktiebolag;

— в Швеция — aktiebolag;

▼A4

— в Чешката република: — společnost s ručením omezeným, аkciová společnost;

— в Естония: — аktsiаselts, оѕаühing;

— в Кипър: — Δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση, ιδιωτικές εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση;

— в Латвия: — аkciju ѕаbiedrībа, ѕаbiedrībа аr ierobežotu аtbildību;

— в Литва: — аkcinės bendrovės, uždаrosios аkcinės bendrovės;

— в Унгария: — részvénytárѕаság, korlátolt felelősségű tárѕаság;

— в Малта: — kumpаniја pubblikа/public limited liability company, kumpаniја privаtаprivаte limited liаbility compаny, — soċjetа in аkkomаnditа bil kаpitаl mаqsum f'аzzjonijiet/ pаrtnership en commаndite with саpitаl divided into shаres;

— в Полша: — spółkа аkcyjnа, spółkа z ogrаniczoną odpowiedziаlnością, spółkа komаndytowo аkcyjnа;

— в Словения: — delniškа družbа, družbа z omejeno odgovornostjo, komаnditnа delniškа družbа;

— в Словашката република: — аkciová spoločnosť, spoločnosť s ručením obmedzeným;

▼M13

— в България: — акционерно дружество, дружество с ограничена отговорност, командитно дружество с акции;

— в Румъния: — societate pe acțiuni, societate cu răspundere limitată, societate în comandită pe acțiuni.

▼M5

Мерките за съгласуване, предвидени в настоящата директива, се прилагат и за законови, подзаконови и административни разпоредби на държавите-членки относно следните видове дружества:

а) в Германия: die offene Handelsgesellschaft, die Kommanditgesellschaft;

б) в Белгия: la société en nom collectifde vennootschap onder firma, la société en commandité simplede gewone commanditaire vennootschap;

в) в Дания: interessentskaber, kommanditselskaber;

г) във Франция: la société en nom collectif, la société en commandite simple;

д) в Гърция: η ομόρρυθμος εταιρεία, η ετερόρρυθμος εταιρεία;

е) в Испания: sociedad colectiva, sociedad en comandita simple;

ж) в Ирландия: partnerships, limited partnerships, unlimited companies;

з) в Италия: la società in nome collettivo, la società in accomandita semplice;

и) в Люксембург: la société en nom collectif, la société en commandite simple;

й) в Нидерландия: de vennootschap onder firma, de commanditaire vennootschap;

к) в Португалия: sociedade em nome colectivo, sociedade em comandita simples;

л) в Обединеното кралство: partnerships, limited partnerships, unlimited companies;

▼A3

м) в Австрия: die offene Handelsgesellschaft, die Kommanditgesellschaft;

н) във Финландия: avoin yhtiö/ öppet bolag, kommandiittiyhtiö/kommanditbolag;

о) в Швеция: handelsbolag, kommanditbolag;

▼A4

п) в Чешката република: veřejná obchodní společnost, komаnditní společnost, družstvo;

р) в Естония: täisühing, uѕаldusühing;

с) в Кипър: Ομόρρυθμες και ετερόρρυθμες εταιρείες (συνεταιρισμοί);

т) в Латвия: pilnѕаbiedrībа, komаnditѕаbiedrībа;

у) в Литва: tikrosios ūkinės bendrijos, komаnditinės ūkinės bendrijos;

ф) в Унгария: közkereseti tárѕаság, betéti tárѕаság, közös vállаlаt, egyesülés;

х) в Малта: Soċjetа f'isem kollettiv jew soċjetа in аkkomаnditа, bil-kаpitаl li mhux mаqsum f'аzzjonijiet metа s-soċji kollhа li għаndhom responѕаbbilitа' llimitаtа humа soċjetаjiet tаt-tip deskritt f'sub pаrаgrаfu 1/ Раrtnership en nom collectif or pаrtnership en commаndite with саpitаl thаt is not divided into shаres, when аll the pаrtners with unlimited liаbility аre pаrtnerships аs described in sub pаrаgrаph 1;

ц) в Полша: spółkа јаwnа, spółkа komаndytowа;

ч) в Словения: družbа z neomejeno odgovornostjo, komаnditnа družbа;

ш) в Словашката република: verejná obchodná spoločnosť, komаnditná spoločnosť;

▼M13

щ) в България: събирателно дружество, командитно дружество;

aa) в Румъния: asocietate în nume colectiv, societate în comandită simplă.

▼M5

когато всички неограничено отговорни съдружници са дружества измежду посочените в първи параграф или дружества, които не са регулирани от законодателството на държава-членка, но чиято правно—организационна форма е сравнима с формите, посочени в Директива 68/151/ЕИО.

Настоящата директива се прилага и за дружествата или предприятията, посочени във втора алинея, когато всички неограничено отговорни съдружници са дружества от вид измежду посочените в първата алинея.

▼B

2. До по-нататъшното съгласуване държавите-членки не са длъжни да прилагат настоящата директива към банки и други финансови институции или към застрахователни дружества.







РАЗДЕЛ 1

Общи разпоредби

Член 2

1. Годишните счетоводни отчети се състоят от счетоводен баланс, отчет за приходите и разходите и приложение към отчета. Тези документи съставляват неразделно цяло.

▼M10

Държавите-членки могат да разрешават или изискват включването на други отчети в годишните отчети, в допълнение към документите, предвидени в първа алинея.

▼B

2. Годишните счетоводни отчети се съставят разбираемо и в съответствие с разпоредбите на настоящата директива.

3. Годишният счетоводен отчет трябва да дава вярна и точна представа за имуществото, за финансовото състояние, както и за резултатите от дейността на дружеството.

4. Ако прилагането на разпоредбите на тази директива не е достатъчно за получаването на вярна и точна представа по смисъла на параграф 3, трябва да бъде предоставена допълнителна информация.

5. Ако в изключителни случаи прилагането на разпоредба от настоящата директива е несъвместимо със задължението по параграф 3, тази разпоредба може да се дерогира, за да се получи вярна и точна представа по смисъла на параграф 3. Подобна дерогация се посочва и обосновава в приложението към отчета, като се разяснява влиянието му върху имуществото, финансовото състояние и резултатите от дейността. Държавите-членки могат да уточнят изключителните случаи и да въведат съответните особени правила.

6. Държавите-членки могат да разрешат или да изискват посочване в годишните счетоводни отчети и на други данни наред с информацията, която трябва да бъде дадена в съответствие с настоящата директива.







РАЗДЕЛ 2

Общи разпоредби относно баланса и отчета за приходите и разходите

Член 3

Структурата на счетоводния баланс и на отчета за приходите и разходите и по-специално формата на представянето им за определена финансова година не може да се променя през различните финансови години. Отклонения от този принцип се допускат в изключителни случаи. Когато са направени такива отклонения, те се посочват и обосновават в приложението към отчета.

Член 4

1. В счетоводния баланс, както и в отчета за приходите и разходите, перата по членове 9 и 10, както и по членове от 23 до 26 се представят отделно в посочената поредност. По-подробно подразделяне на перата се допуска при условие че се спазва структурата. Нови пера могат да се добавят при условие че съдържанието им не е отразено в никой раздел, включен в структурата. Такова подразделяне или добавяне може да бъде наложено от държавите-членки.

2. Структурата, номенклатурата и терминологията на перата в баланса и в отчета за приходите и разходите, които са означени с арабски цифри, задължително се приспособяват, ако това се налага поради особения характер на предприятието. Държавите-членки могат да въведат изискване за такова приспособяване при предприятия в определен стопански отрасъл.

3. Перата в баланса и в отчета за приходите и разходите, които са означени с арабски цифри, могат да се групират, когато:

а) са незначителни по стойността си с оглед на целите на член 2, параграф 3;

б) групирането води до по-голяма яснота при условие че групираните пера са отразени поотделно в приложението към отчета. Държавите-членки могат да изискват такова групиране.

4. При всяко перо в баланса и в отчета за приходите и разходите задължително се посочва записът от съответното перо за предходната финансова година. Държавите-членки могат да предвидят, че когато тези записи не са сравними, записът за предходната финансова година се коригира. Липсата на сравнимост и всяка корекция в записите във всички случаи се посочват в приложението към отчета със съответния коментар.

5. В баланса или в отчета за приходите и разходите не се посочват перата, за които няма записи, освен ако съществува съответно перо за предходната финансова година по смисъла на параграф 4.

▼M10

6. Държавите-членки могат да разрешават или да изискват представянето на сумите в рамките на позициите в Отчета за приходите и разходите и счетоводния баланс, имащи отношение към същността на отчитаната сделка или договореност. Подобно разрешение или изискване може да се ограничи до определени категории дружества и/или до консолидираните счетоводни отчети, както е определено в Седма директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 г. относно консолидираните счетоводни отчети ( 4 ).

▼B

Член 5

1. Чрез дерогация от член 4, параграфи 1 и 2 държавите-членки могат да въведат специална структура за годишните счетоводни отчети на инвестиционните дружества и на финансовите холдингови дружества, при условие че тази особена структура дава за съответните дружества представа, равностойна на предвидената в член 2, параграф 3.

2. По смисъла на настоящата директива „инвестиционни дружества“ означава само:

а) дружествата, чийто единствен предмет на дейност е влагане на средствата им в различни ценни книжа, недвижими имоти и други активи с единствената цел да бъдат разпределени инвестиционните рискове и акционерите им да се възползват от управлението на техните активи;

б) дружествата, свързани с инвестиционни дружества с постоянен капитал, ако единственият предмет на дейност на така свързаните дружества е да придобият изцяло изплатени акции, емитирани от тези инвестиционни дружества, без да се засягат разпоредбите на член 20, параграф 1, буква з) от Директива 77/91/ЕИО ( 5 ).

3. По смисъла на настоящата директива „финансови холдингови дружества“ са само онези дружества, които имат за предмет на дейност единствено придобиване на участия в други дружества, управление и оценка на тези участия и извличане на печалба от тях, без те самите пряко или непряко да участват в управлението на предприятията, без да се засягат права, които финансовите холдингови дружества притежават в качеството им на акционери. Спазването на ограниченията, наложени върху дейността на тези дружества, трябва да може да бъде контролирано от административен или съдебен орган.

Член 6

Държавите-членки могат да разрешат или да изискват приспособяване на структурата на баланса и на отчета за приходите и разходите с цел отразяване на разпределението на резултатите.

Член 7

Забранява се всяко прихващане между перата от активите и пасивите, както и между перата от приходите и разходите.







РАЗДЕЛ 3

Структура на баланса

Член 8

За съставянето на баланса държавите-членки задължително предвиждат една от двете структури или двата вида структура, съдържащи се в членове 9 и 10. Ако една държава-членка предвиди и двете структури, тя може да разреши на дружествата да избират между тези две структури.

▼M10

Държавите-членки могат да разрешават на дружествата или да изискват от тях да възприемат схемата на представянето на счетоводния баланс, предвидена в член 10а като алтернатива на другите предписани или разрешени схеми.

▼B

Член 9

Активи

А. Записан невнесен капитал от който изискуем капитал (освен ако националното законодателство не предвижда записване на изискуемия капитал в пасивите. В този случай частта от капитала, която е изискуема, но още не е внесена, се записва или като актив в група А или в група Г, II 5).

Б. Разходи за учредяване както са определени от националното законодателство и доколкото то допуска записването им като активи. Националното законодателство може също да предвиди записване на разходите за учредяване като първо перо в раздел „Нематериални активи“.

В. Дълготрайни активи I. Нематериални активи 1. Разходи за научно-изследователска и развойна дейност, ако националното законодателство допуска записването им като активи. 2. Концесии, патенти, лицензии, търговски марки, както и аналогични права и активи, ако те са: а) придобити възмездно и не трябва да бъдат записани в група В I 3; б) създадени от самото предприятие, доколкото националното законодателство допуска записването им като активи. 3. Репутация, ако тя е придобита възмездно. 4. Плащания по сметка. II. Материални активи 1. Земя и сгради. 2. Машини и съоръжения. 3. Други приспособления и движими вещи, инструменти и оборудване. 4. Плащания по сметка и материални активи в процес на изграждане. III. Финансови активи 1. Дялове в свързани предприятия. 2. Вземания към свързани предприятия. 3. Дялови участия. 4. Вземания към предприятия, в които дружеството има дялово участие. 5. Права, имащи характер на дълготрайни активи. 6. Други заеми. 7. Собствени акции или дялове (с означение на номиналната им стойност, а ако такава липсва — счетоводната им стойност), ако националното законодателство допуска записването им в баланса.

Г. Краткотрайни активи I. Материални запаси 1. Суровини и консумативи. 2. Продукти с незавършено производство. 3. Готова продукция и стоки за продажба. 4. Плащания по сметка. II. Вземания (Вземания, които стават дължими и изискуеми след повече от една година, се записват отделно за всяка група.) 1. Вземания, произтичащи от продажби и доставки на услуги. 2. Вземания към свързани предприятия. 3. Вземания към предприятия, в които дружеството има дялово участие. 4. Други вземания. 5. Записан и изискуем, но невнесен капитал (освен ако националното законодателство предвижда записване на изискуемия капитал като актив в група А). 6. Предоставени аванси и натрупани приходи (освен ако националното законодателство предвижда да бъдат отразени като актив в група Д). III. Инвестиции 1. Дялове в свързани предприятия. 2. Собствени акции или дялове (с означение на номиналната им стойност, а ако такава липсва — счетоводната им стойност), ако националното законодателство допуска записването им в баланса. 3. Други инвестиции. IV. Парични средства в банки и в брой

Д. Предоставени аванси и натрупани приходи (освен ако националното законодателство предвижда записване на предоставените аванси и натрупани приходи като актив в група Г, II, 6).

Е. Загуба за финансовата година (освен ако националното законодателство предвижда записването ѝ в група А VI в раздел „Пасиви“).

Пасиви

А. Собствен капитал I. Записан капитал (освен ако националното законодателство предвижда в това перо да бъде записан изискуемият капитал. В този случай размерът на записания капитал и на внесения капитал се записват поотделно). II. Премии по акции (ажио) III. Резерви от преоценка IV. Резерви 1. Законов резерв, ако националното законодателство изисква такъв. 2. Резерв за собствените акции или дялове, ако националното законодателство изисква такъв, без да се засяга член 22, параграф 1, буква б) от Директива 77/91/ЕИО. 3. Уставни резерви. 4. Други резерви. V. Печалби или загуби, пренесени от предходни години VI. Годишен резултат от дейността (освен ако националното законодателство изисква това перо да бъде записано в група Е в раздел „Активи“ или в група Д в раздел „Пасиви“).

Б. Провизии 1. Фондове за пенсии и аналогични задължения. 2. Фондове за данъци. 3. Други фондове.

В. Задължения (Задълженията, които стават дължими и изискуеми в срок до една година, и задълженията, които стават дължими и изискуеми след повече от една година, се записват поотделно за всяко перо и за общия сбор на тези пера). 1. Заеми, като конвертируемите заеми се записват отделно. 2. Задължения към кредитни институции. 3. Плащания, получени във връзка с поръчки, ако не са записани отделно като намаляване на запасите. 4. Задължения, произтичащи от покупко-продажби и предоставяне на услуги. 5. Задължения по менителници. 6. Задължения към свързани предприятия. 7. Задължения към предприятия, в които дружеството има дялово участие. 8. Други задължения, включително данъци и обществено осигуряване. 9. Натрупани задължения и приходи за бъдещи периоди (освен ако националното законодателство предвижда записването им в група Г в раздел „Пасиви“).

Г. Натрупани задължения и приходи за бъдещи периоди (освен ако националното законодателство предвижда записването им в група В 9 в раздел „Пасиви“).

Д. Печалба за финансовата година (освен ако националното законодателство предвижда записването ѝ в група А VI в раздел „Пасиви“).

Член 10

А. Записан невнесен капитал от който изискуем капитал (освен ако националното законодателство предвижда записване на изискуемия капитал в група Л. В този случай частта от капитала, която е изискуема, но не е внесена, се записва в група А или в група Г II 5).

Б. Разходи за учредяване както са дефинирани в националното законодателство и ако последното допуска записването им като актив. Националното законодателство може да предвиди разходите за учредяване да се записват и като първо перо в раздел „Нематериални активи“.

В. Дълготрайни активи I. Нематериални активи 1. Разходи за научно-изследователска и развойна дейност, ако националното законодателство допуска записването им като активи. 2. Концесии, патенти, лицензии, търговски марки и аналогични права и активи, ако те: а) са придобити възмездно и не подлежат на записване в група В I 3; или б) са създадени от самото предприятие, ако националното законодателство допуска записването им като активи. 3. Репутация, ако тя е придобита възмездно. 4. Плащания по сметка. II. Материални активи 1. Земя и сгради. 2. Машини и съоръжения. 3. Други приспособления и движими вещи, инструменти и оборудване. 4. Плащания по сметка и материални активи в процес на изграждане. III. Финансови активи 1. Дялове в свързани предприятия. 2. Вземания към свързани предприятия. 3. Дялови участия. 4. Вземания към предприятия, в които дружеството има дялово участие. 5. Инвестиции в ценни книжа, държани като дълготрайни активи. 6. Други заеми. 7. Собствени акции или дялове (с означение на номиналната им стойност, а ако такава липсва — счетоводната им стойност), ако националното законодателство допуска записването им в баланса.

Г. Краткотрайни активи I. Материални запаси 1. Суровини и консумативи. 2. Незавършено производство. 3. Готова продукция и стоки за продажба. 4. Плащания по сметка. II. Вземания (Вземания, които стават дължими и изискуеми след повече от една година, се записват поотделно за всяко перо.) 1. Вземания, произтичащи от покупко-продажби и предоставяне на услуги. 2. Вземания към свързани предприятия. 3. Вземания към предприятия, в които дружеството има дялово участие. 4. Други вземания. 5. Записан капитал, който е изискуем, но още не е внесен (освен ако националното законодателство предвижда записване на изискуемия капитал в група А). 6. Предоставени аванси и натрупани приходи (освен ако националното законодателство предвижда записването им в група Д). III. Инвестиции 1. Дялове в свързани предприятия. 2. Собствени акции или дялове (с означение на номиналната им стойност, а ако такава липсва — счетоводната им стойност), ако националното законодателство допуска записването им в баланса. 3. Други инвестиции. IV. Парични средства в банкови сметки и в брой

Д. Задължения и натрупани приходи (освен ако националното законодателство предвижда записването им в група Г II 6).

Е. Задължения: задължения, които стават дължими и изискуеми в срок до една година 1. Заеми, като конвертируемите заеми се записват отделно. 2. Задължения към кредитни институции. 3. Плащания, получени във връзка с поръчки, доколкото не са отразени отделно като намаляване на запасите. 4. Задължения, произтичащи от покупко-продажби и предоставяне на услуги. 5. Задължения по менителници. 6. Задължения към свързани предприятия. 7. Задължения към предприятия, в които дружеството има дялово участие. 8. Други задължения, включително данъчни задължения и задължения по обществено осигуряване. 9. Натрупани задължения и приходи за бъдещи периоди (освен ако националното законодателство предвижда записването им в група К).

Ж. Чисти краткотрайни активи/краткосрочни пасиви (като се вземат предвид задълженията и натрупаните приходи, записани в група Д), над задълженията със срок, ненадвишаващ една година (включително натрупаните задължения и приходите за бъдещи периоди, записани в група К).

З. Общ размер на активите след приспадане на задълженията със срок, ненадвишаващ една година

И. Задължения със срок, ненадвишаващ една година 1. Заеми, като конвертируемите заеми се записват отделно. 2. Задължения към кредитни институции. 3. Плащания, получени във връзка с поръчки, ако не са записани отделно като намаляване на запасите. 4. Задължения, произтичащи от покупко-продажби и предоставяне на услуги. 5. Задължения по менителници. 6. Задължения към свързани предприятия. 7. Задължения към предприятия, в които дружеството има дялово участие. 8. Други задължения, включително данъчни задължения и задължения по обществено осигуряване. 9. Натрупани задължения и приходи за бъдещи периоди (освен ако националното законодателство предвижда записването им в група К).

Й. Провизии 1. Фондове за пенсии и аналогични задължения. 2. Фондове за данъци. 3. Други фондове.

К. Натрупани задължения и приходи за бъдещи периоди (освен ако националното законодателство предвижда записването им в група Е 9 или група И 9, или и по двата начина).

Л. Собствен капитал I. Записан капитал (освен ако националното законодателство предвижда в тази група да бъде записан изискуемият капитал. В този случай размерът на записания капитал и внесения капитал се записват поотделно). II. Премии по акции (ажио) III. Резерви от преоценка IV. Резерви 1. Законов резерв, доколкото националното законодателство изисква такъв. 2. Резерв за собствени акции или дялове, доколкото националното законодателство изисква такъв, без да се засяга член 22, параграф 1, буква б) от Директива 77/91/ЕИО. 3. Уставни резерви. 4. Други резерви. V. Печалби или загуби, пренесени от предходни години VI. Резултат за финансовата година

▼M10

Член 10а

Вместо представянето на позициите в счетоводния баланс в съответствие с членове 9 и 10, държавите-членки могат да разрешават на дружествата или да изискват от тях или от определени категории дружества да представят тези позиции на базата на разграничаването между текущи и нетекущи позиции, при условие че предоставената информация е най-малкото равностойна на тази, която иначе се изисква съгласно членове 9 и 10.

▼B

Член 11

Държавите-членки могат да разрешат на дружествата, които към датата на приключване на баланса не надхвърлят праговете по два от следните три показателя:

— ►M12 обща сума на баланса: 4 400 000 ◄ европейски разчетни единици,

— ►M12 нетни приходи от продажби: 8 800 000 ◄ европейски разчетни единици,

— среден брой на заетите лица през финансовата година: 50,

да съставят съкратени баланси, в които да записват само групите, означени с букви и с римски цифри в членове 9 и 10, като посочват отделно информацията в скоби в група Д II от раздел „Активи“ и в група В от раздел „Пасиви“ в член 9, и в група Г II по член 10, но вписват общата сума за всяка група.

▼M4

Държавите-членки могат да отменят прилагането на член 15, параграф 3, буква а) и параграф 4 за съкратения счетоводен баланс.

▼M9

В случая на държавите-членки, които не са приели еурото, сумата в националната парична единица, която е еквивалентна на сумите, посочени в първи параграф, ще се получава чрез прилагане на обменния курс, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз на датата на влизане в сила на ►M12 всяка директива, определяща тези размери ◄ .

▼B

Член 12

1. Ако към датата на приключване на баланса едно дружество е надхвърлило или вече не надхвърля праговете по два от трите показателя по член 11, това обстоятелство се отразява върху прилагането на дерогацията по същата разпоредба, само ако настъпи през две последователни финансови години.

2. Сумите в европейски разчетни единици по член 11 могат да се увеличават най-много с 10 % с оглед на превръщането в национална валута.

3. Общият баланс по член 11 се състои от активите в групи от А до Д от раздел „Активи“ в структурата по член 9 или активите в групи от А до Д в структурата по член 10.

Член 13

1. Когато един актив или пасив се отнася до няколко пера в структурата, връзката му с другите пера се посочва в перото, в което е записан този актив или пасив, или в приложението към отчета, ако това е нужно за разбирането на годишния счетоводен отчет.

2. Собствените акции или дялове и акциите в свързани предприятия могат да се записват само в групите, предвидени за тази цел.

Член 14

Всички задължения, поети на основание някаква гаранция, за които не съществува задължение да бъдат записани като пасиви, се записват в края на баланса или в приложението към отчета, като задължително се прави ясно разграничение между различните видове гаранции, признати от националното законодателство. Изрично се посочват предоставените вещни обезпечения. Задължения от този вид по отношение на свързаните предприятия се отразяват отделно.







РАЗДЕЛ 4

Особени разпоредби за някои групи в баланса

Член 15

1. Записването на отделен актив като дълготраен или краткотраен зависи от предназначението му.

2. Дълготрайни са онези активи, които са предназначени за продължително използване за дейността на предприятието.

3.

а) Движението по различните групи за дълготрайни активи се отразява в баланса или в приложението към отчета. За тази цел отделно се записват, от една страна, постъпленията, разпорежданията и прехвърлянията през финансовата година, а от друга страна - кумулативните корекции в стойността към датата на приключване на баланса, и измененията в корекциите в стойността от предходни финансови години, внесени през съответната финансова година, като се започва с придобивната цена или производствените разходи за всяко перо в раздел „Дълготрайни активи“. Корекциите в стойността се записват в баланса като ясно приспадане от съответните пера или в приложението към отчета.

б) Ако при съставянето на първия годишен счетоводен отчет в съответствие с настоящата директива придобивната цена или производствените разходи за един дълготраен актив не могат да се определят без прекомерни разходи или забавяне, като придобивна цена или производствени разходи може да бъде възприета остатъчната стойност в началото на финансовата година. Прилагането на настоящата разпоредба задължително се посочва в приложението към отчета.

в) Когато се прилага член 33, движенията по различните групи на дълготрайните активи по настоящия параграф, буква а) се отразяват, като се започва с придобивната цена или производствените разходи, получени чрез преоценката.

4. Параграф 3, букви а) и б) се прилагат към съставянето на раздел „Разходи за учредяване“.

Член 16

Правата върху недвижими имоти и други аналогични права според определенията в националното законодателство се записват в група „Земя и сгради“.

Член 17

По смисъла на настоящата директива „дялово участие“ означава права върху капитала на други предприятия, независимо дали са удостоверени или не с документ, които имат за цел да допринесат за дейността на дружеството чрез създаването на трайна връзка с тези предприятия. Притежаването на част от капитала на друго дружество се смята за дялово участие, ако надхвърля процент, чиято минимална граница държавите-членки могат да фиксират най-много на 20 %.

Член 18

Разходите, направени през финансовата година, но които се отнасят към следваща финансова година, заедно с всеки приход, който се отнася към съответната финансова година, но ще бъде получен едва след изтичането ѝ, се записват в група „Предоставени аванси и натрупани приходи“. Ако приходът е значителен, той се посочва в приложението към отчета.

Член 19

Корекциите в стойността включват всички корекции, които имат за цел да отразят намалението в стойността на отделните активи, установено към датата на приключване на баланса, независимо от това дали намалението е окончателно.

Член 20

▼M10

1. Провизиите са предназначени да покриват задължения, чийто характер е ясно дефиниран и които към датата на счетоводния баланс е вероятно да бъдат направени или е сигурно, че ще бъдат направени, но не е сигурна сумата или датата, на която ще възникнат.

▼B

2. Държавите-членки могат да разрешат и създаването на фондове за покриване на задължения, възникнали през съответната или предходна финансова година, чийто характер е ясно определен и които към датата на приключване на баланса вероятно ще бъдат поети или ще бъдат поети със сигурност, но без да е сигурен размерът или датата на възникването им.

▼M10

3. Провизиите не могат да бъдат използвани за коригиране на стойността на активите.

▼B

Член 21

Приходите, които са получени преди датата на приключване на баланса, но се отнасят към следваща финансова година, заедно с всяко задължение, което се отнася до съответната финансова година, но ще бъде изплатено едва през следващата финансова година, се записват в група „Натрупани задължения и приходи за бъдещи периоди“. Държавите-членки обаче могат да предвидят записване на тези задължения в група „Задължения“. Ако задълженията са значителни, те се посочват в приложението към отчета.







РАЗДЕЛ 5

Структура на отчета за приходите и разходите

Член 22

При съставянето на отчета за приходите и разходите държавите-членки задължително предписват една или повече от структурите по членове от 23 до 26. Ако една държава-членка предпише повече от една структура, тя може да разреши на дружествата да избират измежду възможните структури.

▼M10

Чрез дерогация от член 2, параграф 1 държавите-членки могат да разрешават на дружествата или да изискват от всички дружества или от определени категории дружества да представят отчет за своето изпълнение вместо представяне на позициите на приходите и разходите в съответствие с членове 23—26, при условие че предоставената информация е най-малкото равностойна на тази, която иначе се изисква съгласно посочените членове.

▼B

Член 23

1. Чист оборот.

2. Изменение на запасите от готова продукция и на незавършеното производство.

3. Дейност, извършена от предприятието за собствени нужди и капитализирана.

4. Други приходи от дейността.

а) Суровини и консумативи. б) Други външни разходи. 5.

6. Разходи за персонала: а) работни заплати; б) разходи за обществено осигуряване, като разходите за пенсии се посочват отделно.

а) корекции в стойността на разходите за учредяване и на дълготрайните материални и нематериални активи; б) корекции в стойността на краткотрайните активи, ако надхвърлят размера на корекциите в стойността, обичайни за съответното предприятие. 7.

8. Други разходи за дейността.

9. Приходи от дялово участие, като получените от свързани предприятия се посочват отделно.

10. Приходи от други инвестиции и вземания, които съставляват част от дълготрайните активи, като получените от свързани предприятия се посочват отделно.

11. Други приходи от лихви и аналогични приходи, като получените от свързани предприятия се посочват отделно.

12. Корекции в стойността на финансовите активи и на инвестициите, държани като краткотрайни активи.

13. Задължения от лихви и аналогични разходи, като отнасящите се до свързани предприятия се посочват отделно.

14. Данъци върху резултата от обичайната дейност.

15. Резултат от обичайната дейност след облагането с данъци.

16. Извънредни приходи.

17. Извънредни разходи.

18. Извънреден резултат.

19. Данъци върху извънредния резултат.

20. Други данъци, невключени в предходните групи.

21. Резултат за финансовата година.

Член 24

А. Разходи 1. Намаляване на запасите от готова продукция и на незавършеното производство. а) Суровини и консумативи. б) Други външни разходи. 2. 3. Разходи за персонала: а) работни заплати; б) разходи за обществено осигуряване, като разходите за пенсии се посочват отделно. а) Корекции в стойността на разходите за учредяване и на дълготрайните материални и нематериални активи. б) Корекции в стойността на краткотрайните активи, ако надхвърлят размера на корекциите, обичайни за съответното предприятие. 4. 5. Други разходи за дейността. 6. Корекции в стойността на финансовите активи и на инвестициите, държани като краткотрайни активи. 7. Задължения от лихви и аналогични задължения, като отнасящите се до свързани предприятия се посочват отделно. 8. Данъци върху резултата от дейността. 9. Резултат от дейността след облагането с данъци. 10. Извънредни разходи. 11. Данъци върху извънредния резултат. 12. Други данъци, неотразени в предходните групи. 13. Резултат за финансовата година.

Б. Приходи 1. Чист оборот. 2. Увеличение на запасите от готова продукция и на незавършеното производство. 3. Дейност, извършена от предприятието за собствени нужди и капитализирана. 4. Други приходи от дейността. 5. Приходи от дялово участие, като получените от свързани предприятия се посочват отделно. 6. Приходи от други инвестиции и вземания, които съставляват част от дълготрайните активи, като получените от свързани предприятия се посочват отделно. 7. Други приходи от лихви и аналогични приходи, като получените от свързани предприятия се посочват отделно. 8. Резултат от дейността след данъчното облагане. 9. Извънредни приходи. 10. Резултат за финансовата година.

Член 25

1. Чист оборот.

2. Производствени разходи (включително корекции в стойността).

3. Брутна печалба или загуба.

4. Разходи за разпространение (включително корекции в стойността).

5. Общи административни разходи (включително корекции в стойността).

6. Други приходи от дейността.

7. Приходи от дялови участия, като получените от свързани предприятия се посочват отделно.

8. Приходи от други инвестиции и вземания, които съставляват част от дълготрайните активи, като получените от свързани предприятия се посочват отделно.

9. Други приходи от лихви и аналогични приходи, като получените от свързани предприятия се посочват отделно.

10. Корекции в стойността на финансовите активи и на инвестициите, държани като краткотрайни активи.

11. Задължения от лихви и аналогични задължения, като отнасящите се до свързани предприятия се посочват отделно.

12. Данъци върху резултата от дейността.

13. Резултат от дейността след облагането с данъци.

14. Извънредни приходи.

15. Извънредни разходи.

16. Извънреден резултат.

17. Данъци върху извънредния резултат.

18. Други данъци, невключени в предходните групи.

19. Резултат за финансовата година.

Член 26

А. Разходи 1. Производствени разходи (включително корекции в стойността). 2. Разходи за разпространение (включително корекции в стойността). 3. Административни разходи (включително корекции в стойността). 4. Корекции в стойността на финансовите активи и на инвестициите, държани като краткотрайни активи. 5. Задължения от лихви и аналогични задължения, като отнасящите се до свързани предприятия се посочват отделно. 6. Данъци върху резултата от дейността. 7. Резултат от дейността след данъчното облагане. 8. Извънредни разходи. 9. Данъци върху извънредния резултат. 10. Други данъци, невключени в предходните групи. 11. Резултат за финансовата година.

Б. Приходи 1. Чист оборот. 2. Други приходи от дейността. 3. Приходи от дялови участия, като получените от свързани предприятия се посочват отделно. 4. Приходи от други инвестиции и вземания, които съставляват част от дълготрайните активи, като получените от свързани предприятия се посочват отделно. 5. Други приходи от лихви и аналогични приходи, като получените от свързани предприятия се посочват отделно. 6. Резултат от дейността след облагането с данъци. 7. Извънредни приходи. 8. Резултат за финансовата година.

Член 27

Държавите-членки могат да разрешат на дружества, които към датата на приключване на баланса не надхвърлят праговете по два от следните три показателя:

▼M12

— обща сума на баланса: 17 500 000 EUR,

— нетни приходи от продажби: 35 000 000 EUR,

▼B

— среден брой на заетите лица през финансовата година: 250,

да възприемат структура, различна от предписаните в членове от 23 до 26, при спазване на следните граници:

а) в член 23: пера 1 до 5 включително могат да се групират в едно перо, наречено „Брутен резултат“;

б) в член 24: пера А 1, А 2 и от Б 1 до Б 4 включително могат да се групират в едно перо, наречена „Брутни приходи“ или „Брутни разходи“, според случая;

в) в член 25: пера 1, 2, 3 и 6 могат да се групират в едно перо, наречено „Брутен резултат“;

г) в член 26: пера А 1, Б 1 и Б 2 могат да се групират в едно перо, наречено „Брутни приходи“ или „Брутни разходи“, според случая.

Прилага се член 12.

▼M9

В случая на държавите-членки, които не са приели еурото, сумата в националната парична единица, която е еквивалентна на сумите, посочени в първи параграф, ще се получава чрез прилагане на обменния курс, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз на датата на влизането в сила на ►M12 всяка директива, определяща тези размери ◄ .

▼B







РАЗДЕЛ 6

Особени разпоредби относно някои пера в отчета за приходите и разходите

Член 28

Чистият оборот включва сумите, получени от продажба на стоки и предоставяне на услуги, които са част от дейността на дружеството, след приспадане на търговските отстъпки, данъка върху добавената стойност и други преки данъци върху оборота.

Член 29

1. Приходите и разходите, получени или извършени извън дейността на дружеството, се записват в раздели „Извънредни приходи“ или „Извънредни разходи“.

2. В приложението към отчета се дават пояснения за размера и характера на приходите и разходите по параграф 1, освен ако те са незначителни за оценката на резултатите. Същото правило се прилага и за приходите и разходите, които се отнасят към друга финансова година.

Член 30

Държавите-членки могат да разрешат данъците върху резултата от дейността, както и данъците върху извънредния резултат да бъдат групирани в един раздел в отчета за приходите и разходите преди раздел „Други данъци, невключени в предходните раздели“. В този случай в структурата по членове от 23 до 26 се пропуска раздел „Резултат от дейността след облагането с данъци“.

Когато се прилага тази дерогация, дружествата са длъжни да посочат в приложението към отчета степента, до която данъците върху резултата засягат резултата от дейността и извънредния резултат.







РАЗДЕЛ 7

Правила за оценяване

Член 31

1. Държавите-членки гарантират, че оценяването на разделите в годишния счетоводен отчет се прави в съответствие със следните общи принципи:

а) предполага се, че дружеството продължава да осъществява дейността си;

б) методите на оценяване не могат да бъдат променяни през различните финансови години;

в) 2 принципът на предпазливостта следва във всички случаи да бъде спазван, и по-специално: аа) могат да се включват само печалби, реализирани към датата на приключване на баланса; ▼M10 бб) трябва да се вземат предвид всички задължения, възникващи в течение на въпросната финансова година или на предходната такава, даже ако такива задължения станат явни едва между датата на счетоводния баланс и датата, на която той е съставен; ▼B вв) вземат се предвид всички амортизации, независимо от това дали резултатът в края на финансовата година е печалба или загуба;

г) вземат се предвид приходите и разходите, отнасящи се до финансовата година, независимо от датата на заплащане или инкасиране на тези приходи или разходи;

д) перата на разделите по активи и пасиви се оценяват поотделно;

е) началният баланс за всяка финансова година трябва да съответства на баланса, с който е приключена предходната финансова година.

▼M10

1а. В допълнение на тези суми, отчетени в съответствие с параграф 1, буква в), буква бб), държавите-членки могат да разрешават или да изискват да се вземат предвид всички предвидими задължения и евентуални загуби, възникнали в течение на въпросната финансова година или на предходната такава, даже ако такива задължения станат явни едва между датата на счетоводния баланс и датата, на която той е съставен.

▼B

2. Отклонения от тези общи принципи са допустими само в изключителни случаи. Всяко отклонение се посочва и обосновава в приложението към отчета заедно с оценка на влиянието му върху имуществото, финансовото състояние и резултата от дейността.

Член 32

Оценяването на разделите в годишния счетоводен отчет се прави в съответствие с разпоредбите на членове от 34 до 42, които се основават върху принципа на придобивната цена или производствените разходи.

Член 33

1. Държавите-членки могат да заявят пред Комисията, че си запазват възможността, чрез дерогация от член 32 и до извършването на по-нататъшно съгласуване, да разрешават или изискват от всички дружества или от някои видове дружества:

а) оценка на основата на възстановителната стойност — за материалните дълготрайни активи с ограничен срок на използуване и за материалните запаси;

б) оценка на разделите, фигуриращи в годишния счетоводен отчет, включително собствения капитал, на основата на други методи, различни от посочения в буква а), предназначени за отчитане на инфлацията;

▼M10

в) преоценка на дълготрайните активи.

▼B

Когато националните законодателства предвиждат методи на оценка, посочени в букви а), б) и в), те следва да определят тяхното съдържание, граници и условията за прилагането им.

Прилагането на такъв метод се подчертава в приложението към отчета, с посочване на съответните раздели в баланса и в отчета за приходите и разходите, както и на метода, приет за изчисляване на записаните стойности.

2.

а) Когато се прилага параграф 1, размерът на разликите между оценката, направена на основата на използвания метод и оценката, направена според общото правило на член 32, се отнася към пасивите в раздел „Резерви от преоценка“. Третирането на този раздел за целите на данъчното облагане се пояснява в баланса или в приложението към отчета. С оглед прилагането на параграф 1, последна алинея, дружествата между другото публикуват в приложението към отчета таблица, която показва всяка промяна на резерва през финансовата година: — размера на резерва от преоценка в началото на финансовата година, — разликите от преоценка, прехвърлени в резерва от преоценка през финансовата година, — сумите, които са капитализирани или прехвърлени по друг начин от резерва от преоценка през финансовата година, като се посочва характерът на всяко прехвърляне, — размера на резерва от преоценка в края на финансовата година.

б) Резервът от преоценка по всяко време може да бъде капитализиран изцяло или частично.

в) Резервът от преоценка се намалява, когато прехвърлените в него суми вече не са необходими за прилагането на използвания метод на оценяване и постигането на неговите цели. Държавите-членки могат да въведат правила за използването на резерва за преоценка, при условие че прехвърляне от този резерв към отчета за приходите и разходите се извършва само ако прехвърлените суми са записани като разходи в този отчет или отразяват действително настъпило увеличение на стойността. Тези суми се посочват отделно в отчета за приходите и разходите. Прякото или непряко разпределяне на каквато и да е част от резерва се допуска само ако тя представлява действително реализирана печалба.

г) Резервът от преоценка не може да бъде намаляван, освен в случаите по букви б) и в).

3. Корекциите в стойността се изчисляват всяка година на основата на стойността, приета за съответната финансова година. Чрез дерогация от членове 4 и 22 държавите-членки могат за разрешат или да изискват в съответните пера в структурата по членове от 23 до 26 да бъде отразен само размерът на корекцията в стойността, получен чрез прилагане на общото правило на член 32, а разликата, получена чрез метода на оценяване по настоящия член, да бъде отразена отделно. Членове от 34 до 42 се прилагат по аналогия.

4. Когато се прилага параграф 1, в баланса или в приложението към отчета се посочва следната информация поотделно за всеки раздел в баланса, в съответствие със структурата по членове 9 и 10, с изключение на материалните запаси:

а) или стойността на оценката, извършена в съответствие с общото правило на член 32, и кумулативния размер на корекциите в стойността, така както са представени към датата на приключване на баланса;

б) или стойността към датата на приключване на баланса на разликата между оценката, извършена в съответствие с настоящия член, и тази в резултат на прилагането на член 32 и при нужда кумулативният размер на допълнителните корекции в стойността.

5. Без да се засяга действието на член 52, Съветът, по предложение на Комисията и в срок от седем години от нотифицирането на настоящата директива, проучва и при нужда изменя настоящия член с оглед икономическото и валутното развитие в Общността.

Член 34

1.

а) Ако националното законодателство допуска включване на разходите за учредяване в раздел „Активи“, тези разходи се отписват след максимален срок от пет години.

б) До пълното отписване на разходите за учредяване не може да се извършва разпределение на печалбата, освен ако стойността на резервите и пренесената печалба е най-малко равна на стойността на неотписаните разходи.

2. Перата, записани в раздел „Разходи за учредяване“, се разясняват в приложението към отчета.

Член 35

1.

а) Дълготрайните активи се оценяват по придобивна цена или по производствени разходи, без да се засяга действието на букви б) и в) по-долу.

б) Придобивната цена или производствените разходи на дълготрайните активи с ограничен срок на използване се намаляват с корекции в стойността, изчислени така че да позволяват систематичното отписване на тези активи през целия срок на използуване.

аа) Стойността на финансовите дълготрайни активи може да се коригира, така че те да бъдат оценени на по-ниска стойност, с която ще бъдат записани на датата на приключване на баланса. бб) Стойността на финансовите активи се коригира независимо от това дали срокът им на използване е ограничен, така че те да бъдат оценени на по-ниската стойност, с която ще бъдат записани на датата на приключване на баланса, ако се очаква трайно намаляване на стойността им. вв) Корекциите в стойността, посочени в букви аа) и бб) се отнасят в разход в отчета за приходите и разходите и се посочват отделно в приложението към отчета, ако не са записани отделно в отчета за приходите и разходите. гг) Оценяването на по-ниската стойност по букви аа) и бб) не може да продължи след отпадането на причините за внасяне на корекции в стойността. в)

г) Ако стойността на дълготрайните активи се коригира по изключение само за данъчни цели, размерът на корекциите се посочва и обосновава в приложението към отчета.

2. Придобивната цена се изчислява, като към заплатената цена се добавят акцесорните разходи.

3.

а) Производствените разходи се изчисляват, като към придобивната цена на суровините и консумативите се прибавят разходите, които пряко се отнасят до съответния продукт.

б) Една приемлива част от разходите, непряко свързани със съответния продукт, може да бъде включена в производствените разходи, ако тази част се отнася към периода на производството.

4. Лихвите върху заемния капитал за финансиране на производство на дълготрайни активи могат да бъдат включени в производствените разходи, ако се отнасят до периода на производството. В този случай вписването им в раздел „Активи“ се посочва в приложението към отчета.

Член 36

Чрез дерогация от член 35, параграф 1, буква в), вв) държавите-членки могат да разрешат на инвестиционните дружества по смисъла на член 5, параграф 2 да прихващат корекциите в стойността на инвестициите със собствения си капитал. В баланса тези суми се записват отделно в раздел „Пасиви“.

Член 37

1. Член 34 се прилага към раздел „Разходи за научно-изследователска и развойна дейност“. В изключителни случаи обаче държавите-членки могат да разрешат дерогация от член 34, параграф 1, буква а). В този случай те могат да предвидят и дерогация от член 34, параграф 1, буква б). Дерогацията се посочва и обосновава в приложението към отчета.

2. Член 34, параграф 1, буква а) се прилага към раздел „Репутация“. Държавите-членки могат обаче да разрешат на дружествата систематично да отписват своята репутация в продължение на ограничен срок, по-дълъг от пет години, при условие че този срок не надхвърля срока на използване на актива и е посочен и обоснован в приложението към отчета.

Член 38

Материалните дълготрайни активи, суровините и консумативите, които постоянно се подновяват и чиято обща стойност има второстепенно значение за предприятието могат да бъдат записани в раздел „Активи“ с неизменно количество и стойност, ако количеството, стойността и съставът им не се променят съществено.

Член 39

1.

а) Краткотрайните активи се оценяват по придобивна цена или по производствени разходи, без да се засяга действието на букви б) и в) по-долу.

б) Стойността на краткотрайните активи се коригира с цел те да бъдат отразени така че да бъдат записани с по-ниска пазарна стойност, а при особени обстоятелства — с друга, по-ниска стойност към датата на приключване на баланса.

в) Държавите-членки могат да разрешат коригиране на стойността по изключение, когато то е нужно, на основата на разумна търговска преценка и ако оценката на тези активи няма да претърпи промяна в близко бъдеще поради колебания в стойността. Размерът на корекциите в стойността се посочва отделно в отчета за приходите и разходите или в приложението към отчета.

г) Оценяването с по-ниската стойност по букви б) и в) не може да продължи след отпадане на причините за внасяне на корекции.

д) Ако стойността на краткотрайните активи се коригира по изключение само за данъчни цели, размерът на корекциите се посочва и обосновава в приложението към отчета.

2. Прилагат се определенията за придобивна цена или за производствени разходи по член 35, параграфи 2 и 3. Държавите-членки могат да приложат и член 35, параграф 4. Разходите за разпространение не могат да се включват в производствените разходи.

Член 40

1. Държавите-членки могат да разрешат придобивната цена или производствените разходи на запасите от стоки от една и съща категория и на всички заместими вещи, включително инвестициите, да бъде изчислявана на основата на средно претеглени цени по метода „first in — first out“ (метод „FIFO“), метода „last in — first out“ (метод „LIFO“), или друг подобен метод.

2. Ако след прилагане на методите на изчисление по параграф 1 към датата на приключване на баланса записаната в него стойност се различава съществено от последната известна пазарна стойност преди същата дата, разликата се посочва общо по категории в приложението към отчета.

Член 41

1. Ако сумата за възстановяване по задължения надвишава полученото, разликата може да се запише като актив. Тази разлика се отразява отделно в баланса или в приложението към отчета.

2. Разликата се отписва на приемливи части всяка година и трябва да бъде напълно отписана най-късно към момента на възстановяване сумата по задължението.

Член 42

▼M10

Провизиите не могат да превишават размера на необходимите суми.

▼B

Фондовете, които в баланса се записват в раздел „Други фондове“, се посочват в приложението към отчета, ако са значителни.

▼M8







РАЗДЕЛ 7а

Оценяване по реална стойност

Член 42а

1. Чрез дерогация от член 32 и съгласно условията, определени в параграфи 2 — 4 от настоящия член, държавите-членки разрешават или изискват по отношение на всички дружества или на всички категории дружества оценяване по реална стойност на финансовите инструменти, включително и на деривативите.

Горепосоченото разрешение или изискване може да бъде ограничено само до консолидираните отчети, както е дефинирано в Директива 83/349/ЕИО.

2. По смисъла на настоящата директива договорите за основни продукти, които дават право на коя да е от страните по договора да изпълни задълженията си по договора, като плати в брой или чрез друг финансов инструмент, ще се считат за деривативни финансови инструменти освен в случаите, когато:

а) са били сключени и продължават да отговарят на изискванията на дружеството за очаквана покупка, продажба или употреба като основни;

б) са били сключени за такава цел от самото начало; и

в) се очаква позицията по тях да бъде приключена посредством реална доставка на основния продукт.

3. Параграф 1 важи само за пасиви, които:

а) се държат като част от търговско портфолио; или

б) са деривативни финансови инструменти.

4. Оценяването съгласно параграф 1 не е приложимо за:

аа) недеривативни финансови инструменти, държани до техния падеж;

б) инициирани от дружествата заеми и вземания, които не се държат с цел търговия; и

в) дялове на собственост в дъщерни компании, свързани предприятия и съвместни предприятия, инструменти на дялово участие в капитала, издадени от дружеството, договори, при които заплащането зависи от евентуалното настъпване на дадено събитие в бизнес комбинация, както и други финансови инструменти с такива особени характеристики, че съгласно общоприетото трябва да се отчитат различно от другите финансови инструменти.

5. Чрез дерогация от член 32 по отношение на активи или пасиви, които отговарят на изискванията за хеджирани количества, съгласно счетоводна система за отчитане на хеджирането по реални стойности или установени части от такива активи или пасиви, държавите-членки могат да разрешат оценяване на конкретното ниво, изискващо се съгласно системата на хеджиране.

▼M12

5а) Чрез дерогация от разпоредбите на параграфи 3 и 4 държавите-членки могат в съответствие с международните счетоводни стандарти, приети с Регламент (ЕО) № 1725/2003 на Комисията от 29 септември 2003 г. за приемане на някои международни счетоводни стандарти в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета ( 6 ), както е изменен до 5 септември 2006 г., да позволят или да изискват оценка на финансовите инструменти заедно със свързаните с тях изисквания за оповестяване на информация, които се предвидени в международните счетоводни стандарти, приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. за прилагане на международните счетоводни стандарти ( 7 ).

▼M8

Член 42б

1. Посочената в член 42а реална стойност ще се определя чрез позоваване на:

а) пазарната стойност за онези финансови инструменти, за които лесно може да се идентифицира надежден пазар. Когато за даден инструмент не може да се идентифицира пазарна стойност, но за компонентите му или за подобен може да се идентифицира такава, пазарната стойност може да се изведе от пазарната стойност на компонентите или от тази на подобния инструмент;

б) стойност, получена посредством общоприетите модели и техники на оценяване за онези инструменти, за които не може лесно да се идентифицира надежден пазар. В такъв случай моделите и техниките на оценка осигуряват достатъчно точно приближение на пазарната стойност.

2. Онези финансови инструменти, които не могат да се оценят надеждно по никой от методите, описани в параграф 1, ще се оценяват в съответствие с членове 34 — 42.

Член 42в

1. Независимо от член 31, параграф 1, буква в), когато даден финансов инструмент се оценява в съответствие с член 42б, всяка евентуална промяна в стойността се включва в отчета за приходите и разходите. Такава промяна, обаче, се включва пряко в акционерния капитал на дружеството, в резерва по реална стойност, когато:

а) оценяваният инструмент е хеджиращ инструмент при система на хеджиращо счетоводство, което позволява част от промяната или цялата промяна в стойността да не се показва в отчета за приходите и разходите; или

б) промяната в стойността е свързана с курсова разлика, възникваща по повод на паричен актив, който формира част от нетната инвестиция на дружеството в друго дружество.

2. Държавите-членки могат да разрешат или да изискват промените в стойността на финансов актив, който е на разположение за продажба и който не е деривативен финансов инструмент, да се включват директно в акционерния капитал, в резерва по реална стойност.

3. Резервът по реална стойност се коригира, когато величините, регистрирани там, вече не са необходими за изпълнение на параграфи 1 и 2.

Член 42г

Тогава, когато е приложено оценяване на финансови инструменти по реална стойност, в сметките трябва да се включат:

а) основните допускания, които са в основата на моделите и техниките на оценяване, в случаите, когато реалната стойност е определена съгласно член 42б, параграф 1, буква б);

б) за всяка една категория финансови инструменти — реалната стойност, промените в стойността, включени директно в отчета за приходи и разходи, както и промените, включени в резерва по реалната стойност;

в) за всеки един клас деривативни финансови инструменти — информация относно обхвата и естеството на инструментите, включително важните условия и положения, които могат да повлияят на количеството, времето и сигурността на бъдещите парични потоци; и

г) таблица, показваща движението на резерва по реалната стойност в рамките на финансовата година.

▼M10

Член 42д

Чрез дерогация от член 32 държавите-членки могат да разрешават или изискват по отношение на всички дружества или всякакви категории дружества оценката на специфицирани категории активи, различни от финансови инструменти в размери, определени чрез посочването на справедливата стойност.

Подобно разрешение или изискване може да бъде ограничено до консолидираните счетоводни отчети, както е определено в Директива 83/349/ЕИО.

Член 42е

Независимо от член 31, параграф 1, буква в), държавите-членки могат да разрешават или изискват по отношение на всички дружества или всякакви категории дружества, когато даден актив се оценява съгласно член 42д, промяната на стойността да се включи в Отчета за приходите и разходите.

▼B







РАЗДЕЛ 8

Съдържание на приложението към годишния счетоводен отчет

Член 43

1. Наред с информацията, която се изисква от други разпоредби на настоящата директива, приложението към отчета трябва да съдържа най-малко информация за:

1) методите на оценяване на отделните пера в годишния счетоводен отчет и методите на изчисляване на корекциите в стойността. За перата, които са включени в годишния счетоводен отчет и са изразени или първоначално са били изразени в чуждестранна валута, се посочва основата за превръщането им в местна валута;

2) наименованието и седалището на всяко предприятие, в което самото дружество или лице, което действа от свое име, но за сметка на дружеството, притежава най-малко част от капитала, чиято минимална граница държавите-членки не могат да фиксират на повече от 20 %, като се записват частта от притежавания капитал, размерът на собствения капитал и резултатът на съответното предприятие за последната финансова година, за която е приет годишен счетоводен отчет. Тази информация може да се пропусне, когато е незначителна, с оглед на целите на член 2, параграф 3. Информацията за соб ствения капитал и за резултата от дейността също може да се пропусне, ако съответното предприятие не обнародва баланса си и дружеството притежава пряко или непряко по-малко от 50 % от капитала на това предприятие; наименование, седалище и правно—организационна форма на всяко предприятие, в което дружеството или предприятието е неограничено отговорен съдружник. Тази информация може да бъде пропусната, ако тя е не е от значение за целите на член 2, параграф 3;

3) брой и номинална стойност, а при липсата на такава — счетоводна стойност на акциите, записани през финансовата година в рамките на записания капитал, без да се засяга действието на член 2, параграф 1, буква д) на Директива 68/151/ЕИО или на член 2, буква в) от Директива 77/91/ЕИО по отношение размера на този капитал;

4) когато съществуват повече от един клас акции — брой и номинална стойност, а ако такава не съществува — счетоводна стойност на акциите от всеки клас;

5) наличието на привилегировани дялове, конвертируеми облигации или аналогични ценни книжа или права, с означение на техния брой и правата, свързани с тях;

6) размер на задълженията на дружеството, които стават дължими и изискуеми след повече от пет години, както и размер на всички задължения на дружеството, за които то е предоставило вещно обезпечение, с означение на характера и формата на тези задължения. Тази информация се посочва отделно за задълженията от всяко перо, в съответствие със структурата по ►M10 членове 9, 10 и 10а ◄ ;

7) общ размер на всички финансови задължения, които не са включени в баланса, доколкото тази информация допринася за оценката на финансовото състояние. Задълженията, свързани с пенсии, и задълженията към свързани предприятия, се посочват отделно;

▼M12

7а) характера и стопанската цел на договореностите на дружеството, които не са включени в баланса и финансовото отражение върху дружеството на тези договорености, при условие че рисковете или ползите от такива договорености са съществени и доколкото оповестяването на такива рискове или ползи е необходимо за оценяването на финансовото положение на дружеството. Държавите-членки могат да позволят на дружествата, посочени в член 27, да ограничат информацията, която се изисква да бъде оповестена съгласно настоящата точка, до характера и стопанската цел на такива договорености;

7б) транзакции, които са сключени със свързани лица от страна на дружеството, включително стойността на такива транзакции, характера на взаимоотношенията със свързаното лице и друга информация за транзакциите, необходима за оценка на финансовото положение на дружеството, ако такива транзакции са съществени и не са били сключени при нормални пазарни условия. Информацията относно отделните транзакции може да бъде обобщена според техния характер, освен когато отделната информация е необходима за оценката на въздействието на транзакциите със свързани лица върху финансовото състояние на дружеството. Държавите-членки могат да позволят на дружествата, посочени в член 27, да не извършат оповестяването на информация, предвидено в настоящата точка, освен ако тези дружества не са от вида, посочен в член 1, параграф 1 от Директива 77/91/ЕИО, като в този случай държавите-членки могат да ограничат оповестяването на информация най-малкото до транзакциите, сключени пряко или косвено между: i) дружеството и негови основни акционери, и ii) дружеството и членове на административния, управителния или надзорния съвет. Държавите-членки могат да освободят транзакции, сключени между двама или повече членове в група, при условие че дъщерните дружества, които са страна по сделката, се притежават изцяло от такъв член. „Свързано лице“ има същото значение както в международните счетоводни стандарти, приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002.

▼B

8) разпределение на чистия оборот по смисъла на член 28 по категории дейност и по географски пазари, ако тези категории и пазари съществено се различават помежду си с оглед организацията на продажба на стоките и предоставянето на услугите в дейността на дружеството;

9) среден брой на заетите лица през финансовата година, разпределени по категории, и разходите за персонал за финансовата година, разпределени в съответствие с член 23, параграф 6, ако тези разходи не са посочени отделно в отчета за приходите и разходите;

10) степен, до която изчисляването на резултата за финансовата година е повлияно от оценяването на разделите, което чрез дерогация от принципите на член ►M8 членове 31 и 34 — 42в ◄ е извършено през съответната или предходна финансова година, с цел получаване на данъчни облекчения. Когато тази оценка има съществено значение за бъдещите данъчни задължения, трябва да се посочат подробности;

11) разлика между данъците, начислени за съответната или за предходна финансова година, и размер на дължимия данък за тези години, при условие че тази разлика има значение за бъдещото данъчно облагане. Тази сума може да бъде посочена и като кумулативна сума в отделно перо в подходящ раздел на баланса;

12) размер на възнагражденията, изплатени през финансовата година на членовете на ръководните, управителните и надзорните органи във връзка с функциите им, и всички задължения, възникнали или поети по отношение на пенсиите на бивши членове на тези органи, като се посочва общата сума за всяка категория;

13) размер на авансите и на кредитите, предоставени на членовете на ръководните, управителните и надзорните органи, като се посочват лихвите, основните условия и върнатите суми, както и задълженията, поети в полза на тези лица чрез всякакъв вид гаранции, с посочване на общата сума за всяка категория;

▼M8

14. Там където не е приложено оценяване на финансовите инструменти по реална стойност съгласно раздел 7а: а) за всяка група деривативни финансови инструменти: i) реалната стойност на инструментите, ако такава стойност може да се определи чрез някой от методите, описани в член 42б, параграф 1; ii) информация относно обхвата и естеството на инструментите; и б) за финансови активи с фиксиран доход, попадащи в обхвата на член 42а, които се водят на стойност, надхвърляща реалната им стойност, и при които не е използвана опцията да се направи корекция на стойността съгласно член 35, параграф 1, буква в), аа): i) счетоводната стойност и реалната стойност или стойността на въпросните активи поотделно или подходящо групирани; ii) причините, поради които не е намалена номиналната стойност, в частност естеството на съображенията, на базата на които се смята, че счетоводната стойност ще бъде възвърната;

▼M11

15) поотделно сумата на таксите за финансовата година, събрани от задължителния одитор или одиторско дружество за задължителен одит на годишни счетоводни отчети, сумата на таксите, събирани за други гаранционни услуги, сумата на таксите, събирани за данъчни консултантски услуги и сумата на таксите, събирани за услуги, несвързани с одита; Държавите-членки могат да предвидят, че това изискване не се прилага, когато дружеството е включено в консолидирани счетоводни отчети, съставянето на които се изисква съгласно член 1 от Директива 83/349/ЕИО, при условие че тази информация е представена в бележките към консолидираните счетоводни отчети.

▼B

2. До извършването на по-нататъшно съгласуване държавите-членки не са длъжни да прилагат параграф 1, точка 2 към финансовите холдинги по смисъла на член 5, параграф 3.

▼M4

3. Държавите-членки могат да отменят изискването за предоставяне на информацията, посочено в параграф 1, точка 12, когато такава информация позволява да бъде установена длъжността на конкретен член на такъв орган.

▼M4

Член 44

▼M11

1. Държавите-членки могат да разрешат на дружествата съгласно член 11 да съставят съкратени бележки по своите счетоводни отчети без информацията, изисквана съгласно член 43, параграф 1, точки 5—12, 14, буква а) и 15. Въпреки това в бележките трябва да оповестена информацията, посочена в член 43, параграф 1, точка 6 за всички съответни позиции.

▼M4

2. Държавите-членки също могат да разрешат на дружествата, посочени в параграф 1 да бъдат освободени от задължението да посочват в бележките към отчетите си информацията, предвидена в член 15, параграф 3, буква а) и параграф 4, членове 18, 21 и член 29, параграф 2, член 30, втора алинея, член 34, параграф 2, член 40, параграф 2 и член 42, втори параграф.

3. Прилага се член 12.

▼B

Член 45

1. Държавите-членки могат да разрешат посочването на данни по член 43, параграф 1, точка 2:

а) да се извърши във вид на изявление, представено в съответствие с член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 68/151/ЕИО. Това обстоятелство се посочва в приложението към отчета;

б) да се пропусне, ако поради естеството си то сериозно би навредило на някое от предприятията, към които се прилагат член 43, параграфи 1 и 2. Държавите-членки могат да поставят пропускането в зависимост от предварително разрешение на административен или съдебен орган. Всяко пропускане се посочва в приложението към отчета.

▼M11

2. Параграф 1, буква б) се прилага също така към информацията, посочена в член 43, параграф 1, точка 8.

Държавите-членки могат да разрешат на дружествата по член 27 да пропуснат оповестяването на информацията, посочена в член 43, параграф 1, точка 8. Държавите-членки могат също така да разрешат на дружествата, посочени в член 27, да пропуснат оповестяването на информацията, посочена в член 43, параграф 1, точка 15, при условие че тази информация е предоставена на системата за публичен надзор, посочена в член 32 от Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети ( 8 ), при поискване от такава система за публичен надзор.

▼B







РАЗДЕЛ 9

Съдържание на годишния доклад за дейността

Член 46

▼M10

1.

а) Годишният отчет включва най-малкото справедлив преглед на развитието и изпълнението на стопанската дейност на дружеството и неговото състояние, заедно с описание на главните рискове и несигурности, пред които е изправено. Прегледът представлява балансиран и изчерпателен анализ на развитието и изпълнението на стопанската дейността на дружеството и неговото състояние в съответствие с неговата големина и сложността на дейността му.

б) Дотолкова, доколкото е необходимо за разбирането на развитието, изпълнението или състоянието на дружеството, анализът включва финансови, а където е подходящо, и нефинансови ключови показатели за изпълнението, имащи отношение към конкретна стопанска дейност, включително информация, отнасяща се до въпроси, свързани с околната среда и персонала.

в) При предоставянето на анализа си годишният отчет, където е подходящо ще дава и допълнителни обяснения за сумите, отчетени в годишните счетоводни отчети.

▼B

2. Докладът съдържа и информация за:

а) всички важни събития, настъпили след приключването на финансовата година;

б) вероятното бъдещо развитие на дружеството;

в) научно-изследователската и развойната дейност;

г) информация за придобиването на собствени акции по член 22, параграф 2 от Директива 77/91/ЕИО;

▼M3

д) съществуването на клонове на дружеството;

▼M8

е) по отношение на използването от дружеството на финансови инструменти и там, където това е от значение за оценяване на активите и пасивите му, на финансовото му състояние и на баланса му: — целите и политика на дружеството за управление на финансовия риск, включително политиката му на хеджиране на всеки един основен тип прогнозирана сделка, за която се използва отчитане на хеджирането, и — експозицията на компанията по отношение на ценови риск, кредитен риск, риск на ликвидността и риск на паричния поток.

▼M4

3. Държавите-членки могат да отменят задължението на дружествата, посочени в член 11 да изготвят годишни доклади за дейността при условие че в бележките към отчетите им е дадена информацията, посочена в член 22, параграф 2 от Директива 77/91/ЕИО относно придобиването от дружеството на собствените му акции.

▼M10

4. Държавите-членки могат да изберат да предоставят дерогация на дружествата, обхванати в член 27, от задължението, предвидено в параграф 1, буква б) по-горе, доколкото то се отнася до нефинансова информация.

▼M12

Член 46а

1. Дружество, чиито ценни книжа са допуснати до търгуване на регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти ( 9 ), включва декларация за корпоративното управление в годишния си отчет. Тази декларация се включва като особен раздел в годишния доклад за дейността и съдържа най-малко следната информация:

а) позоваване на: i) кодекса за корпоративно управление, на който дружеството се подчинява, и/или ii) кодекса за корпоративно управление, който дружеството може да е решило да прилага доброволно, и/или iii) цялата съответна информация относно практиките на корпоративно управление, които се прилагат извън изискванията по националното законодателство. Когато се прилагат i) и ii), дружеството посочва също така къде съответните текстове са предоставени публично; когато се прилага iii), дружеството оповестява публично своите практики на корпоративно управление;

б) доколкото дружеството в съответствие с националното законодателство се отклонява от кодекса за корпоративно управление съгласно буква а), i) или ii), обяснение от страна на дружеството от кои части на кодекса за корпоративно управление то се отклонява и какви са основанията за това. Когато дружеството е решило да не приложи някои условия за кодекса за корпоративно управление съгласно буква а), i) или ii), то обяснява своите основания за това;

в) описание на основните характеристики на системите за вътрешен контрол и управление на риска на дружеството във връзка с процеса на финансово отчитане;

г) информацията, изисквана съгласно член 10, параграф 1, букви в), г), е), з) и и) от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно предложенията за поглъщане ( 10 ), когато дружеството се подчинява на същата директива;

д) освен ако информацията не е вече напълно предвидена в националните закони или подзаконови нормативни актове, функционирането на събранието на акционерите и неговите основни правомощия, както и описание на правата на акционерите и как те могат да бъдат упражнявани;

е) състава и функционирането на административния, управителния и надзорния съвет и на техните комитети.

2. Държавите членки могат да позволят информацията, изисквана в настоящия член, да бъде установена в отделен доклад, публикуван заедно с годишния доклад за дейността по начина, определен в член 47, или чрез позоваване на годишния доклад за дейността, който документ е предоставен публично на интернет страницата на дружеството. В случай на отделен доклад декларацията за корпоративно управление може да съдържа позоваване на годишния доклад за дейността, където информацията, изисквана съгласно параграф 1, буква г), е предоставена. Член 51, параграф 1, втора алинея се прилага по отношение на разпоредбите на параграф 1, букви в) и г) от настоящия член. По отношение на останалата информация законово установеният одитор проверява дали е съставена декларация за корпоративно управление.

3. Държавите-членки могат да освободят дружества, които са издали само ценни книжа, които не са допуснати до търгуване на регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1, точка 14 от Директива 2004/39/ЕО, от прилагането на параграф 1, букви а), б), д) и е), освен ако такива дружества не са емитирали акции, които се търгуват по многостранна търговска система по смисъла на член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2004/39/ЕО.

▼B







РАЗДЕЛ 10

Публикуване

Член 47

1. Надлежно одобреният годишен счетоводен отчет и годишен доклад за дейността заедно със становището на лицето, натоварено с проверката на отчета, се публикуват според законодателството на всяка държава-членка в съответствие с член 3 от Директива 68/151/ЕИО.

Законодателството на една държава-членка може да допуска годишният доклад да не се публикува според предвиденото по-горе. В този случай той се предоставя на разположение на обществеността в седалището на дружеството в съответната държава-членка. ►M1 Трябва да съществува възможност при поискване да се получи пълен или частичен препис от този доклад. Цената на преписа не трябва да надхвърля административните разходи за изготвянето му. ◄

▼M5

1а. Държавата-членка по седалището на дружество или предприятието, посочено в член 1, параграф 1, втора и трета алинея (съответна единица) може да освободи тази единица от задължението да публикува счетоводния си отчет в съответствие с Директива 68/151/ЕИО, при условие че този отчет е предоставен на разположение на обществеността в седалището, където и:

а) всички неограничено отговорни съдружници на съответната единица са дружества измежду посочените в член 1, параграф 1, първа алинея, регулирани са от законодателството на държави-членки, различни от държавата-членка, чието право регулира тази единица, и никое от тези дружества не публикува счетоводния отчет на съответната единица със собствения си отчет; или

б) всички неограничено отговорни съдружници са дружества, които на са регулирани от законодателството на държава-членка, но са учредени в правно—организационна форма, сравнима с формите, посочени в Директива 68/151/ЕИО.

Трябва да съществува възможност при поискване да бъде получаван препис от счетоводния отчет. Цената на преписа не може да надвишава административните разходи за изготвянето му. Могат да бъдат предвидени подходящи санкции при неизпълнение на задължението за публикуване , предвидено в настоящия параграф.

▼B

2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да разрешат на дружествата по член 11 да публикуват:

а) съкратени баланси, в които са включени само разделите, означени с букви и римски цифри по членове 9 и 10, като информацията в скоби в група Д II от раздел „Активи“ и в група В от раздел „Пасиви“ по член 9, и в група Г II по член 10 се посочва отделно, но като обща сума за всички включени групи; и

▼M4

б) съкратени бележки по отчетите в съответствие с член 44.

▼B

Прилага се член 12.

Наред с това държавите-членки могат да обнародват тези дружества от задължението да публикуват своите отчети за приходите и разходите и годишните си доклади, както и доклада на лицата, натоварени с проверката на счетоводните отчети.

3. Държавите-членки могат да разрешат на дружествата по член 27 да публикуват:

а) съкратени баланси, в които са включени само групите, означени с букви и римски цифри по членове 9 и 10, като в баланса или в приложението към отчета отделно се записват следните групи: — В I 3, В II 1, 2, 3 и 4, В III 1, 2, 3, 4 и 7, Г II 2, 3 и 6 и Г III 1 и 2 от раздел „Активи“, както и В 1, 2, 6, 7 и 9 от раздел „Пасиви“ по член 9, — В I 3, В II 1, 2, 3 и 4, В III 1, 2, 3, 4 и 7, Г II 2, 3 и 6, Г III 1 и 2, Е 1, 2, 6, 7 и 9, както и по група и 1, 2, 6, 7 и 9 по член 10, — информацията в скоби в група Г II от раздел „Активи“ и група В от раздел „Пасиви“ по член 9, като обща сума за всички включени групи, както и поотделно за група Г II 2 и 3 от раздел „Активи“ и В 1, 2, 6, 7 и 9 от раздел „Пасиви“, — информацията в скоби в група Г II по член 10 като обща сума за всички включени групи и поотделно за група Г II 2 и 3;

б) съкратени приложения към отчета без данните по член 43, параграф 1, точки 5, 6, 8, 10 и 11. Приложенията обаче трябва да съдържат данните по член 43, параграф 1, точка 6 като обща сума за всички включени пера.

Настоящият параграф не засяга действието на параграф 1 по отношение на отчета за приходите и разходите, годишния доклад и доклада на лицето, натоварено с проверката на отчета.

Прилага се член 12.

Член 48

Ако годишният счетоводен отчет и годишният доклад за дейността се публикуват изцяло, те трябва да бъдат възпроизведени във вида и с текста, на основата на които лицето, натоварено с проверката на заключението, е съставило доклада си. Те трябва да бъдат придружени от пълния текст на заключението, с което се одобрява отчетът. ►M10 ————— ◄

Член 49

Ако годишният счетоводен отчет не се публикува изцяло, в обнародвания вариант задължително се посочва, че той е съкратен, и се дава информация за регистъра, в който отчетът е представен в съответствие с член 47, параграф 1. Ако отчетът все още не е представен, този факт трябва да бъде посочен. ►M10 Докладът на лицето или лицата, отговарящи за одитирането на годишните счетоводни отчети (наричани по-нататък „законово установените одитори“), не придружава това публикуване, но ще бъде оповестен независимо от това, дали е изразено неквалифицирано, квалифицирано или отрицателно одиторско мнение, или независимо от това, дали законово установените одитори не са могли да изразят одиторско мнение. Той ще бъде оповестен също и независимо от това, дали докладът на законово установените одитори съдържа позоваване на някакви въпроси, към които законово установените одитори са обърнали внимание чрез подчертаването им, без квалифициране на одиторското мнение. ◄

Член 50

Заедно с годишния счетоводен отчет и по аналогичен начин се публикуват:

— предложението за разпределение на печалбата или третиране на загубата,

— разпределението на печалбата или третирането на загубата,

когато тези групи не са включени в годишния счетоводен отчет.

▼M4

Член 50а

Годишният счетоводен отчет може да бъде публикуван във валутата, в която е съставен, и в екю, като превръщането се извършва по курса към датата на приключване на баланса. Този курс се посочва в бележките към отчета.

▼M12







РАЗДЕЛ 10А

Задължение и отговорност за съставяне и публикуване на годишните счетоводни отчети и на годишния доклад за дейността

Член 50б

Държавите-членки гарантират, че членовете на административните, управителните и надзорните органи на дружеството имат колективно задължението за гарантиране на съставянето и публикуването на годишните счетоводни отчети, годишния доклад за дейността и, когато се изготвя отделно, декларацията за корпоративно управление, която трябва да се изготви по силата на член 46а, в съответствие с изискванията на настоящата директива и, когато е приложимо, в съответствие с международните счетоводни стандарти, приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002. Такива органи действат в рамките на компетентностите, които са им възложени съгласно националното законодателство.

Член 50в

Държавите-членки гарантират, че прилагането на техните законови, подзаконови и административни разпоредби относно отговорността се прилагат за членовете на административните, управителните и надзорните органи, посочени в член 50б, най-малкото по отношение на дружеството за нарушение на задължението, посочено в член 50б.

▼B







РАЗДЕЛ 11

Проверка на годишния счетоводен отчет

Член 51

▼M10

1. Годишните счетоводни отчети на дружествата се одитират от едно или повече лица, одобрени от държавите-членки за извършването на законово установени одити на базата на Осма директива 84/253/ЕИО на Съвета от 10 април 1984 г. относно одобряването на лицата, натоварени с извършването на задължителни проверки на счетоводни документи ( 11 ).

Законово установените одитори ще предоставят също така становище относно съответствието или относно други аспекти на годишния отчет в сравнение с годишните счетоводни отчети за същата финансова година.

▼B

2. Държавите-членки могат да освободят дружествата по член 11 от задължението по параграф 1.

Прилага се член 12.

3. Ако бъде извършено освобождаване по параграф 2, държавите-членки са длъжни да въведат в законодателството си подходящи санкции за случаите, в които годишният счетоводен отчет или годишният доклад за дейността не е съставен в съответствие с изискванията на настоящата директива.

▼M10

Член 51а

1. Докладът на законово установените одитори включва:

а) въведение, което най-малкото ще идентифицира годишните счетоводни отчети, които подлежат на законоустановен одит, заедно с рамката за финансовата отчетност, която е приложена при тяхното подготвяне;

б) описание на обхвата на законоустановения одит, който най-малкото ще идентифицира одитните стандарти, в съответствие с които е проведен законоустановеният одит;

в) одиторско становище, което ясно изразява становището на законово установените одитори за това, дали годишните счетоводни отчети дават вярно и справедливо представяне, в съответствие с прилаганата рамка за финансова отчетност и, където е уместно, дали годишните счетоводни отчети отговарят на законовите изисквания; одиторското становище ще бъде или неквалифицирано, квалифицирано, отрицателно становище, или, ако законово установените одитори не могат да дадат одиторско становище — отказ от становище;

г) позоваване на някакви въпроси, към които законово установените одитори са обърнали вниманието чрез подчертаването им, без квалифициране на одиторското становище;

д) становище относно съответствието или относно други аспекти на годишния отчет в сравнение с годишни счетоводни отчети за същата финансова година.

2. Законово установените одитори слагат подпис и дата на отчета.

▼B







РАЗДЕЛ 12

Заключителни разпоредби

Член 52

1. Към Комисията се създава Комитет за връзка със следните функции:

а) без да се засяга действието на разпоредбите на членове 169 и 170 от Договора, да улеснява хармонизираното прилагане на настоящата директива чрез редовни заседания, посветени по-специално на практическите проблеми при прилагането ѝ;

б) при нужда да консултира Комисията във връзка с изменянето и допълването на настоящата директива.

2. Комитетът за връзка се състои от представители на държавите-членки и на Комисията. Председателството се осъществява от представителя на Комисията. Административното обслужване се осигурява от Комисията.

3. Комитетът се свиква от председателя по негова инициатива или по искане на един от членовете му.

Член 53

▼M10 —————

▼B

2. На всеки пет години Съветът по предложение на Комисията проучва и при нужда променя сумите, изразени в европейски разчетни единици в настоящата директива, с оглед тенденциите в икономическата и валутната сфера в Общността.

▼M12

Член 53а

Държавите-членки не предоставят освобождаванията, предвидени в членове 11, 27, член 43, параграф 1, точки 7а и 7б, членове 46, 47 и 51 в случай на дружества, чиито ценни книжа са допуснати до търгуване на регулиран пазар по смисъла на член 4, параграф 1 точка 14 от Директива 2004/39/ЕО.

▼M3 —————

▼B

Член 55

1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, в двегодишен срок от нотифицирането ѝ. Те незабавно информират Комисията за това.

2. Държавите-членки могат да предвидят, че разпоредбите на параграф 1 ще започнат да се прилагат 18 месеца след края на предвидения двегодишен срок.

Срокът от 18 месеца може да се замени със срок от пет години:

а) за нерегистрираните дружества в Обединеното кралство и Ирландия;

б) с оглед прилагането на членове 9 и 10 и членове от 23 до 26 относно структурата на баланса и на отчета за приходите и разходите, ако една държава-членка е въвела друга структура за тези документи не повече от три години преди обявяването на настоящата директива;

в) с оглед прилагането на настоящата директива към изчисляването и записването в баланса на амортизацията на активи по член 9, група В II 2 и 3 и член10, група В II 2 и 3;

г) с оглед прилагането на член 47, параграф 1 от настоящата директива към дружествата, които вече имат задължение за публикуване по член 2, параграф 1, буква е) от Директива 68/151/ЕИО. В този случай член 47, параграф 1, втора алинея от настоящата директива се прилага към годишните счетоводни отчети и към доклада на лицето, натоварено с проверката на отчета;

д) с оглед прилагането на член 51, параграф 1 от настоящата директива.

Наред с това срокът от 18 месеца може да бъде увеличен на 8 години за дружествата, които имат основен предмет на дейност корабоплаване и са учредени преди влизането в сила на разпоредбите по параграф 1.

3. Държавите-членки осигуряват съобщаването на Комисията на текстовете на основните разпоредби на националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.

▼M1

Член 56

1. Задължението в годишните счетоводни отчети да бъдат записвани перата по членове ►M10 9,10 и 10а ◄ и от 23 до 26, които се отнасят до свързани предприятия по смисъла на член 41 от Директива 83/349/ЕИО, и задължението за даване на информация за тези предприятия в съответствие с член 13, параграф 2, член 14 и член 43, параграф 1, точка 7, влизат в сила на датата, посочена в член 49, параграф 2 от същата директива.

2. В приложението към отчета се посочват и:

а) наименованието и седалището на предприятието, което съставя консолидирания счетоводен отчет на най-голямото обединение от предприятия, в което дружеството участвува като дъщерно предприятие;

б) наименованието и седалището на предприятието, което съставя консолидирания счетоводен отчет на най-малкото обединение от предприятия, в което дружеството участвува като дъщерно предприятие и което също е включено в обединението от предприятия по буква а);

в) мястото, където могат да се получат преписи от консолидирания счетоводен отчет по букви а) и б), при условие че те са оставени на разположение.

Член 57

Независимо от разпоредбите на Директиви 68/151/ЕИО и 77/91/ЕИО, държавите-членки могат да не прилагат разпоредбите на настоящата директива относно съдържанието, проверката и обнародването на годишните счетоводни отчети на дружествата, регулирани от националното ѝ законодателство, които са дъщерни предприятия по смисъла на Директива 83/349/ЕИО, ако са спазени следните условия:

а) към предприятието майка трябва да се прилага законодателството на държава-членка;

б) всички акционери или съдружници в дъщерното предприятие трябва да са изразили съгласие с освобождаването от това задължение; тази декларация се прави за всяка финансова година;

в) предприятието майка трябва да е заявило, че гарантира задълженията, поети от дъщерното предприятие;

г) декларациите по букви б) и в) се обнародват от дъщерното предприятие според законодателството на държавата-членка в съответствие с член 3 от Директива 68/151/ЕИО;

д) дъщерното предприятие трябва да бъде включено в консолидирания счетоводен отчет на предприятието майка в съответствие с Директива 83/349/ЕИО;

е) освобождаването задължително се посочва в приложението към консолидирания счетоводен отчет, съставен от предприятието-майка;

ж) консолидираният отчет по буква д), консолидираният годишен доклад за дейността и докладът на лицето, натоварено с проверката на отчета, се обнародват за дъщерното предприятие според законодателството на държавата-членка в съответствие с член 3 от Директива 68/151/ЕИО.

▼M5

Член 57а

1. Държавите-членки могат да поставят изискване дружествата, посочени в член 1, параграф 1, първа алинея, регулирани от тяхното законодателство, които са неограничено отговорни съдружници в дружество или фирма измежду изброените в член 1, параграф 1, втора и трета алинея (съответна единица), да изготвят, представят за одит и публикуват и счетоводния отчет на съответната единица заедно със собствения си счетоводен отчет съгласно разпоредбите на настоящата директива.

В този случай изискванията на настоящата директива не се прилагат за съответната единица.

2. Държавите-членки не са длъжни да прилагат изискванията на настоящата директива към съответната единица, когато:

а) счетоводният отчет на тази единица се изготвя, одитира и публикува съгласно разпоредбите на настоящата директива от дружество, което е неограничено отговорен съдружник в единицата и е регулирано от законодателството на друга държава-членка;

б) съответната единица е включена в консолидирания счетоводен отчет, изготвен, одитиран и публикуван в съответствие с Директива 83/349/ЕИО от неограничено отговорен съдружник, или в консолидирания счетоводен отчет на по-голяма група от предприятия, изготвен, одитиран и публикуван в съответствие с Директива 83/349/ЕИО на Съвета от предприятие майка, регулирано от законодателството на държава членка. Прилагането на това изключение трябва да бъде оповестено в приложенията към консолидирания отчет.

3. В тези случаи съответната единица трябва да съобщи на всяко лице, отправило такова искане, наименованието на единицата, която публикува счетоводния отчет.

▼M1

Член 58

Държавите-членки могат да не прилагат разпоредбите на настоящата директива относно проверката и обнародването на отчета за приходите и разходите към дружества, които са регулирани от националното ѝ законодателство и са предприятие-майка по смисъла на Директива 83/349/ЕИО, ако са спазени следните условия:

а) предприятието майка трябва да съставя консолидиран счетоводен отчет в съответствие с Директива 83/349/ЕИО и да бъде включен в този отчет;

б) освобождаването, споменато по-горе, се посочва в приложението към отчета на предприятието майка;

в) освобождаването, споменато по-горе, се посочва в приложението към консолидирания отчет, съставен от предприятието майка;

г) резултатът от дейността на предприятието, определен в съответствие с настоящата директива, се записва в баланса на това предприятие.

Член 59

1. Държавите-членки могат да изискват или разрешават дяловото участие по смисъла на член 17 в капитала на предприятия, върху управлението и финансова политика на които се упражнява значително влияние, да бъде записвано в баланса в съответствие с параграфи от 2 до 9 по-долу, в групи „Дялове в свързани предприятия“ или „Дялово участие“, в зависимост от случая. Предполага се, че едно предприятие упражнява значително влияние върху друго предприятие, когато притежава 20 % или повече от гласовете на акционерите или съдружниците в това предприятие. Прилага се член 2 от Директива 83/349/ЕИО.

2. Когато настоящият член се прилага за пръв път към дялово участие по параграф 1, то се записва в баланса:

а) по счетоводната си стойност, изчислена в съответствие с ►M8 раздел 7 или 7а ◄ . Разликата между тази стойност и сумата, която съответства на дела от собствения капитал, представляващ дяловото участие, се посочва отделно в баланса или в приложението към отчета. Тази разлика се изчислява към датата, на която методът се прилага за пръв път; или

б) в размера, който съответства на дела от собствения капитал, представляващ дяловото участие. Разликата между този размер и счетоводната стойност, изчислена в съответствие с ►M8 раздел 7 или 7а ◄ , се посочва отделно в баланса или в приложението към отчета. Тази разлика се изчислява към датата, на която методът е приложен за пръв път;

в) държавите-членки могат да предвидят прилагане на едната или другата измежду двете възможности. В баланса или в приложението към отчета се посочва дали е приложена буква а) или буква б).

г) Наред с това, при прилагането на буква а) или б) държавите-членки могат да изискват или разрешават изчисляване на разликата към датата на придобиване на дяловото участие по параграф 1, а ако придобиването е извършено на два или повече етапа — към датата, на която придобитото е станало дялово участие по смисъла на параграф 1.

3. Ако активите и пасивите на предприятие, в което се притежава дялово участие по смисъла на параграф 1, са оценени по методи, различни от използваните от дружеството, което съставя годишния счетоводен отчет, с оглед изчисляване на разликата по параграф 2, буква а) или б) те могат да бъдат преоценени по методите, използувани от дружеството, което съставя годишния счетоводен отчет. Когато не е извършено преоценяване, това обстоятелство се разкрива в приложени