02010D0788 — BG — 08.02.2017 — 009.001

Този текст служи само за информационни цели и няма правно действие. Институциите на Съюза не носят отговорност за неговото съдържание. Автентичните версии на съответните актове, включително техните преамбюли, са версиите, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз и налични в EUR-Lex. Тези официални текстове са пряко достъпни чрез връзките, публикувани в настоящия документ

Изменен с









▼B

РЕШЕНИЕ 2010/788/ОВППС НА СЪВЕТА

от 20 декември 2010 година

относно ограничителни мерки по отношение на Демократична република Конго и за отмяна на Обща позиция 2008/369/ОВППС







Член 1

1. Забраняват се преките или непреките доставки, продажба или трансфер на оръжия и на всякакви свързани с тях компоненти, включително оръжия и амуниции, военни превозни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за горепосоченото на всички неправителствени образувания и физически лица, които извършват дейност на територията на Демократична република Конго (ДРК) от граждани на държавите-членки или от териториите на държави-членки, или чрез плавателни съдове или въздухоплавателни средства под тяхно знаме, независимо дали са или не са с произход от териториите на държавите-членки.

2. Забранява се също така:

а) да се предоставя, продава, доставя или прехвърля техническа помощ, посреднически и други услуги, свързани с военни дейности, както и с доставка, производство, поддръжка и използване на оръжия и всякакви свързани с тях материали, включително оръжия и амуниции, военни превозни средства и оборудване, паравоенно оборудване и резервни части за гореспоменатото, пряко или непряко на всички неправителствени образувания и физически лица, които извършват дейност на територията на ДРК;

б) да се предоставя финансиране или финансова помощ, свързана с военни дейности, включително и по-специално безвъзмездни средства, заеми, застраховки за експортни кредити за всякакъв вид продажба, доставка, трансфер или износ на оръжия и свързаните с тях компоненти, или за всякакъв вид предоставяне, продажба, доставка или трансфер на свързана с това техническа помощ, посреднически и други услуги, пряко или непряко на всички неправителствени образувания и физически лица, които извършват дейност на територията на ДРК.

Член 2

1. Член 1 не се прилага за:

▼M7

а) доставката, продажбата или трансфера на оръжия и всякакви свързани с тях компоненти или предоставянето на техническа помощ, финансиране, посреднически и други услуги, свързани с оръжия и свързани с тях компоненти, единствено в подкрепа на Мисията на Организацията на обединените нации за стабилизиране в Демократична република Конго (MONUSCO) или за използване от нейна страна;

▼B

б) доставката, продажбата или трансфера на защитно облекло, включително временно изнесени към ДРК бронежилетки и военни каски, само за лично ползване от персонала на Организацията на обединените нации, представителите на медиите и на работещите в хуманитарната област и в областта на развитието, и подпомагащия ги персонал;

▼M8

в) доставката, продажбата или трансфера на несмъртоносно военно оборудване, предназначено единствено за акции с хуманитарна или защитна цел, или предоставянето на техническа помощ и обучение, свързани с такова несмъртоносно военно оборудване, след предварителна нотификация до Комитета по санкциите, създаден с Резолюция 1533 (2004) на СС на ООН (наричан по-долу „Комитетът по санкциите“);

▼M5

г) доставката, продажбата или трансфера на оръжия и свързаните с тях компоненти, или предоставянето на съответна финансова или техническа помощ или обучение, предназначени единствено за подпомагане на Регионалната работна група към Африканския съюз или за нейно ползване;

▼M8

д) други случаи на продажба и/или доставка на оръжия и свързани с тях компоненти, или предоставянето на помощ или персонал, след предварително одобрение от Комитета по санкциите.

▼B

2. Доставката, продажбата или трансферът на оръжия и свързаните с тях компоненти, или предоставянето на техническа помощ и обучение, посочени в параграф 1, подлежат на предварително разрешение от компетентните власти на държавите-членки.

3. Държавите-членки предоставят на Комитета по санкциите, създаден съгласно Резолюция 1533 (2004) на ССООН („Комитет по санкциите“), предварителна нотификация за всяка доставка на оръжия и свързаните с тях компоненти за ДРК, както и за всяко предоставяне на техническа помощ, финансиране, посреднически и други услуги, свързани с военни дейности в ДРК, различни от посочените в параграф 1, букви а) и б). Тази нотификация съдържа цялата съответна информация, включително, когато е подходящо, крайния потребител, предложената дата на доставка и маршрут на превоза.

4. Държавите-членки разглеждат доставките по параграф 1 поотделно за всеки конкретен случай, като вземат изцяло предвид критериите, предвидени в Обща позиция 2008/944/ОВППС на Съвета от 8 декември 2008 г., определяща общи правила за режим на контрол върху износа на военни технологии и оборудване ( 1 ). Държавите-членки изискват предприемането на адекватни предпазни мерки срещу злоупотребата с разрешения, предоставени съгласно параграф 2, и, когато е подходящо, приемат разпоредби за репатрирането на доставените оръжия и свързаните с тях компоненти.

▼M9

Член 3

1. Ограничителните мерки, предвидени в член 4, параграф 1 и член 5, параграфи 1 и 2, се налагат по отношение на лица и образувания, посочени от Комитета по санкциите поради участието или предоставянето на подкрепа при действия, които застрашават мира, стабилността или сигурността в ДРК. Подобни действия включват:

а) действия в нарушение на оръжейното ембарго и свързаните с него мерки, посочени в член 1;

б) изпълнение на ролята на политически и военни лидери на чужди въоръжени групировки, действащи в ДРК, които възпрепятстват разоръжаването и доброволното репатриране или обратното заселване на бойците, които са част от тези групировки;

в) изпълнение на ролята на политически и военни лидери на конгоанските милиции, включително получаващите подкрепа, идваща извън ДРК, които възпрепятстват участието на своите бойци в процесите на разоръжаване, демобилизация и реинтеграция;

г) набиране или използване на деца във въоръжения конфликт в ДРК в нарушение на приложимото международно право;

д) участие в планирането, ръководенето или извършването на действия в ДРК, които съставляват нарушение на правата на човека или нарушение или погазване на приложимото международно хуманитарно право, включително действия, насочени срещу цивилното население, включително убиване и осакатяване, изнасилване и други форми на сексуално насилие, отвличане, насилствено разселване и нападения над училища и болници;

е) възпрепятстване на достъпа до хуманитарна помощ или нейното разпределяне в ДРК;

ж) оказване на подкрепа за лица или образувания, включително въоръжени групировки или престъпни мрежи, участващи в дейности, дестабилизиращи ДРК чрез незаконна експлоатация или търговия с природни ресурси, включително злато или дива флора и фауна, както и продукти от дивата флора или фауна;

з) действия от името или по указания на посочено в списъка лице или образувание, или от името или по указания на образувание, притежавано или контролирано от посочено в списъка лице или образувание;

и) планиране, ръководене, спонсориране или участие в нападения срещу мироопазващите сили на MONUSCO или персонал на ООН;

й) предоставяне на финансова, материална или технологична подкрепа или стоки или услуги на посочено в списъка лице или образувание.

Съответните лица и образувания, обхванати от настоящия параграф, са включени в списъка в приложение I.

2. Ограничителните мерки, предвидени в член 4, параграф 1 и член 5, параграфи 1 и 2, се налагат на лица и образувания:

а) които възпрепятстват намирането на консенсусно и мирно решение за провеждането на избори в ДРК, включително чрез актове на насилие, репресии или подбуждане към насилие, или чрез подкопаване на принципите на правовата държава;

б) които участват в планирането, ръководенето или извършването на действия, които представляват сериозни нарушения или злоупотреби с правата на човека в ДРК;

в) които са свързани с посочените в букви а) и б);

и са изброени в приложение II.

Член 4

1. Държавите членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през техните територии на лицата, посочени в член 3.

2. Параграф 1 не задължава никоя държава членка да отказва на своите граждани влизане на територията си.

3. По отношение на лицата, посочени в член 3, параграф 1, параграф 1 от настоящия член не се прилага:

а) когато Комитетът по санкциите определи предварително и отделно за всеки конкретен случай, че влизането или транзитното преминаване е оправдано въз основа на хуманитарни нужди, включително религиозни задължения;

б) когато Комитетът по санкциите стигне до заключението, че освобождаването от мерките ще подпомогне постигането на целите на съответните резолюции на Съвета за сигурност на ООН, а именно постигане на мир и национално помирение в ДРК и на стабилност в региона,

в) когато Комитетът по санкциите разреши предварително и отделно за всеки конкретен случай транзитното преминаване на лица, които се връщат на територията на държавата, на която са граждани, или които участват в усилията за съдебно преследване на извършителите на тежки нарушения на правата на човека или на международното хуманитарно право,

г) когато такова влизане или транзитно преминаване е необходимо за провеждането на съдебен процес.

В случаи когато, съгласно настоящия параграф, държава членка разреши влизането или транзитното преминаване през нейната територия на лица, посочени от Комитета по санкциите, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и до лицата, за които се отнася.

4. По отношение на лицата, посочени в член 3, параграф 2, параграф 1 от настоящия член се прилага, без да се засягат случаите, когато дадена държава членка е обвързана със задължение по международното право, а именно:

а) в качеството на държава — домакин на международна междуправителствена организация;

б) в качеството на държава — домакин на международна конференция, свикана от ООН или провеждана под нейната егида;

в) съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или

г) съгласно Договора за помирение от 1929 г. („Латерански договор“), сключен от Светия престол (града държава Ватикан) и Италия.

5. Параграф 4 се приема за приложим и в случаите, когато дадена държава членка е държава — домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).

6. Когато дадена държава членка предоставя освобождаване съгласно параграф 4 или 5, тя надлежно информира Съвета за това.

7. По отношение на лицата, посочени в член 3, параграф 2, държавите членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени съгласно параграф 1 от настоящия член, когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи и в срещи, които се провеждат с подкрепата на Европейския съюз или чийто домакин е ЕС или държава членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се провежда политически диалог, пряко насърчаващ политическите цели на ограничителните мерки, включително демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в ДРК.

8. Държава членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 7, уведомява писмено Съвета за това. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или няколко от членовете на Съвета не направят възражение в писмена форма в срок от два работни дни от получаването на уведомлението за предложеното освобождаване. В случай че един или няколко от членовете на Съвета направят възражение, Съветът може да реши с квалифицирано мнозинство да предостави предложеното освобождаване.

9. Когато в съответствие с параграф 4, 5, 6, 7 или 8 държава членка разреши на посочени в приложение II лица да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение се ограничава строго до целта, за която е дадено, и до лицата, за които пряко се отнася.

Член 5

1. Замразяват се всички финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от лицата или образуванията, посочени в член 3, или държани от образувания, притежавани или контролирани пряко или непряко от такива лица или от всяко друго лице или образувание, действащо от тяхно име или ръководство, съгласно посоченото в приложения I и II.

2. Никакви финансови средства, други финансови активи или икономически ресурси не се предоставят пряко или непряко на лицата и образуванията, посочени в параграф 1, или в тяхна полза.

3. По отношение на лицата и образуванията, посочени в член 3, параграф 1, държавите членки могат да разрешат освобождаване от мерките, посочени в параграфи 1 и 2, за финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси, които са:

а) необходими за покриване на основни разходи, включително разходите за хранителни продукти, плащане на наем или ипотечен заем, лекарства и медицинско лечение, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;

б) предназначени изключително за заплащане на разумни по размер хонорари и за възстановяване на извършени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги;

в) предназначени изключително за заплащането на хонорари или такси за услуги, съгласно националното законодателство, за текущо поддържане или управление на замразени финансови средства или други финансови активи и икономически ресурси;

г) необходими за извънредни разходи, след нотификация от съответната държава членка до Комитета по санкциите и одобрение от негова страна; или

д) предмет на обезпечение или решение, постановено в рамките на съдебно, административно или арбитражно производство, като в такъв случай тези финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси могат да бъдат използвани за изпълнение върху това обезпечение или решение, при условие че обезпечението или решението е било постановено преди посочване от Комитета по санкциите на съответното лице или образувание и че не е в полза на лице или образувание, посочено в член 3, след като съответната държава членка нотифицира Комитета по санкциите.

4. Освобождаването, посочено в параграф 3, букви а), б) и в), може да бъде извършено, след като съответната държава членка нотифицира Комитета по санкциите за намерението си да разреши, когато е целесъобразно, достъпа до такива финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси, и при липса на отрицателно решение от Комитета по санкциите в рамките на четири работни дни от нотифицирането.

5. По отношение на лицата и образуванията, посочени в член 3, параграф 2, компетентният орган на дадена държава членка може да разреши освобождаването на определени замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на определени финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че съответните финансови средства или икономически ресурси са:

а) необходими за задоволяване на основните нужди на лицата и образуванията и на членовете на семействата на такива физически лица, които са на тяхна издръжка, включително разходи за храна, наем или ипотечен заем, лекарства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;

б) предназначени изключително за заплащане на разумни по размер хонорари и за възстановяване на извършени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги;

в) предназначени изключително за заплащането на хонорари или такси за услуги за текущо поддържане или управление на замразени финансови средства или икономически ресурси; или

г) необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди даването на разрешение компетентният орган е уведомил компетентните органи на останалите държави членки и Комисията за основанията, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.

Съответната държава членка информира останалите държави членки и Комисията за всяко разрешение, дадено по настоящия параграф.

6. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 компетентните органи на държава членка могат да разрешат освобождаването на определени замразени финансови средства или икономически ресурси за лицата и образуванията, включени в списъка в приложение II, ако са изпълнени следните условия:

а) финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на арбитражно решение, постановено преди датата, на която лицето или образуванието е включено в списъка в приложение II, или на съдебно или административно решение, постановено в Съюза, или на съдебно решение, подлежащо на изпълнение в съответната държава членка, преди или след тази дата;

б) финансовите средства или икономическите ресурси ще бъдат използвани изключително за удовлетворяване на правни претенции, обезпечени или признати за основателни с такова решение, в границите, установени от приложимите законови и подзаконови актове, уреждащи правата на лицата с такива правни претенции;

в) решението не е в полза на лице или образувание, посочено в приложение I или II; и

г) признаването, че решението не противоречи на обществения ред в съответната държава членка.

Съответната държава членка информира останалите държави членки и Комисията за всякакви разрешения, дадени по настоящия параграф.

7. По отношение на лица и образувания, включени в списъка в приложение II, могат да бъдат предоставяни освобождавания за финансови средства и икономически ресурси, които са необходими за хуманитарни цели, като предоставяне или улесняване на предоставянето на помощ, включително медицински доставки и храна или трансфер на хуманитарни работници и свързана помощ, или за евакуации от ДРК.

8. Параграфи 1 и 2 не възпрепятстват посочено в списъка в приложение II лице или образувание да извършва плащане, дължимо по договор, сключен преди датата на включване на това лице или образувание в този списък, при условие че съответната държава членка е установила, че плащането не се получава пряко или косвено от лице или образувание, посочено в приложение I или II.

9. Параграф 2 не се прилага за добавянето към замразени сметки на:

а) лихви или други доходи от тези сметки; или

б) плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на ограничителните мерки,

в) плащания, дължими на лицата и образуванията, посочени в член 3, параграф 2, по съдебни, административни или арбитражни решения, постановени в Съюза или подлежащи на изпълнение в съответната държава членка,

при условие че за всички такива лихви, други приходи и плащания продължава да се прилага параграф 1.

Член 6

1. Съветът изменя списъка, който се съдържа в приложение I, въз основа на определеното от Съвета за сигурност на ООН или от Комитета по санкциите.

2. Съветът, по предложение на държава членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, съставя и изменя списъка в приложение II.

Член 7

1. Когато Съветът за сигурност на ООН или Комитетът по санкциите включва в списъка лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложение I. Съветът уведомява засегнатото лице или образувание за решението си, включително за основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице или образувание да представи възражения.

2. Съветът уведомява засегнатото лице или образувание за решението, посочено в член 6, параграф 2, включително за основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице или образувание да представи възражения.

3. Когато има направени възражения или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и информира засегнатото лице или образувание за това.

Член 8

1. В приложение I се съдържат основанията за включване в списъка на изброените в него лица и образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност на ООН или от Комитета по санкциите.

2. В приложение I се съдържа също информация, ако има такава, предоставена от Съвета за сигурност на ООН или от Комитета по санкциите, която е необходима за идентифициране на засегнатите лица или образувания. По отношение на лицата информацията може да включва имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и на личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията информацията може да включва наименованията, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. Приложение I включва също и датата на посочване от Съвета за сигурност на ООН или от Комитета по санкциите.

3. Приложение II включва основанията за включване в списъка на изброените в него лица и образувания.

4. В приложение II се съдържа също информацията, необходима за идентифициране на засегнатите лица или образувания, когато тази информация е налична. По отношение на физическите лица информацията може да включва имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и на личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията информацията може да включва наименованията, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност.

Член 9

1. Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя по целесъобразност, по-специално в светлината на съответните решения на Съвета за сигурност на ООН.

2. Мерките, посочени в член 3, параграф 2, се прилагат до 12 декември 2017 г. Действието на тези мерки се удължава или изменя по целесъобразност, ако Съветът прецени, че целите им не са постигнати.

▼B

Член 10

Обща позиция 2008/369/ОВППС се отменя.

Член 11

Настоящото решение влиза в сила от деня на неговото приемане.









▼M9

ПРИЛОЖЕНИЕ I

а) Списък на лицата, посочени в член 3, параграф 1

▼M10

1. Eric BADEGE

Дата на раждане: 1971 г.

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 31 декември 2012 г.

Адрес: Руанда (към началото на 2016 г.)

Други сведения: Той бяга в Руанда през март 2013 г. и все още пребивава там към началото на 2016 г.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Eric Badege е бил подполковник и координатор за М23 в Masisi и е командвал някои операции, дестабилизирали части от територията Masisi, провинция Северно Киву. Като военен командир на М23 Badege е бил отговорен за тежки нарушения, включващи действия, насочени към деца или жени в ситуации на въоръжен конфликт. След май 2012 г. Raia Mutomboki, под командването на М23, са убили стотици граждани по време на серия координирани нападения. През август 2012 г. Badege е извършил съвместни нападения, включващи произволни убийства на граждани. Тези нападения са били организирани съвместно от Badege и от полковник Makoma Semivumbi Jacques. Според твърдения на бивши бойци от М23 ръководители на М23 безцеремонно са екзекутирали десетки деца, които са се опитали да избягат, след като са били наети като деца войници в М23.

Според доклада на организацията „Human Rights Watch“ (HRW) от 11 септември 2012 г., руандец на 18 години, избягал, след като е бил насилствено нает в Руанда, е посочил пред HRW, че е бил свидетел на екзекуцията на шестнадесетгодишно момче от неговия отряд в М23, което се е опитало да избяга през юни. Момчето е било заловено и пребито до смърт от бойци на М23 в присъствието на останалите наемници. Съгласно тези твърдения командирът на М23, който е разпоредил убийството на момчето, посочил пред останалите наемници „[той] искаше да ни изостави“ като обяснение за причината за убийството. В доклада се посочва също, че според твърденията на очевидци най-малко тридесет и трима нови наемници и други бойци на М23 са били безцеремонно екзекутирани, когато са се опитали да избягат. Някои от тях са били вързани и застреляни в присъствието на други наемници като пример за наказанието, което биха могли да получат. Един от младите наемници е разказал пред HRW: „[когато бяхме в М23, те казаха, че [имаме избор] и бихме могли да останем с тях или да умрем. Много хора се опитаха да избягат. Някои от тях биваха открити и незабавно намираха смъртта си“.

Badege е избягал в Руанда през март 2013 г. и пребивава там към началото на 2016 г.

2. Frank Kakolele BWAMBALE

(известен още като: a) FRANK KAKORERE, б) FRANK KAKORERE BWAMBALE, в) AIGLE BLANC (Белия орел)

Длъжност/Чин: генерал от FARDC.

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Адрес: Киншаса, Демократична република Конго (от юни 2016 г.)

Други сведения: Напуска CNDP през януари 2008 г. Към юни 2011 г. пребивава в Киншаса. От 2010 г. Kakolele участва в дейности привидно от името на правителствената програма на ДРК за стабилизация и възстановяване на бившите зони на въоръжен конфликт („Programme de Stabilisation et Reconstruction des Zones Sortant des Conflits Armés“ — STAREC), включително участие в мисия на STAREC в Goma и Beni през март 2011 г. Властите на ДРК го арестуват през декември 2013 г. в Beni, провинция Северно Киву, поради твърдения, че блокира процеса на разоръжаване, демобилизация и реинтеграция. Напуска ДРК и живее в Кения известно време преди да бъде призован обратно от правителството на ДРК да съдейства по отношение на ситуацията в територията Beni. Арестуван е през октомври 2015 г. в района на Mambasa поради твърдения, че подкрепя въоръжен отряд „Май-Май“, но не са му предявени обвинения и към юни 2016 г. живее в Киншаса.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Frank Kakolele Bwambale е бил ръководител на RCD-ML, който е упражнявал влияние върху политиката и е осъществявал командването и контрола над дейността на силите на RCD-ML, една от въоръжените групировки и милиции, посочени в точка 20 от Резолюция 1493 (2003), отговорни за трафик на оръжие в нарушение на оръжейното ембарго. Напуснал CNDP през януари 2008 г. Считано от 2010 г. Kakolele е участвал в дейности привидно от името на правителствената програма на ДРК за стабилизация и възстановяване на бившите зони на въоръжен конфликт („Programme de Stabilisation et Reconstruction des Zones Sortant des Conflits Armés“ — STAREC), включително участие в мисия на STAREC в Goma и Beni през март 2011 г.

Напуснал е ДРК и е живял в Кения известно време преди да бъде призован обратно от правителството на ДРК да съдейства по отношение на ситуацията в територията Beni. Арестуван е през октомври 2015 г. близо до Mambasa поради твърдения, че подкрепя въоръжен отряд „Май-Май“, но не са му били предявени обвинения. Към юни 2016 г. Kakolele живее в Киншаса.

3. Gaston IYAMUREMYE

(известен още като: a) Byiringiro Victor Rumuli, б) Victor Rumuri, в) Michel Byiringiro, г) Rumuli)

Длъжност/Чин: а) временен председател на Демократичните сили за освобождение на Руанда (FDLR), б) първи заместник-председател на FDLR-FOCA; в) генерал-майор от FDLR-FOCA

Адрес: провинция Северно Киву, Демократична република Конго (към юни 2016 г.)

Дата на раждане: 1948 г.

Място на раждане: a) област Musanze (Северна провинция), Руанда б) Ruhengeri, Руанда.

Гражданство: Руандец.

Дата на посочване от ООН: 1 декември 2010 г.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Gaston Iyamuremye е първи заместник-председател на FDLR, както и временен председател. Той притежава и ранг генерал-майор във въоръженото крило на FDLR, наречено FOCA. Към юни 2016 г. Iyamuremye се намира в провинция Северно Киву в Демократична република Конго.

4. Innocent KAINA

(известен още като: а) полковник Innocent KAINA, б) India Queen (Индийската кралица)

Длъжност/Чин: бивш заместник-командир на M23

Адрес: Уганда (към началото на 2016 г.)

Дата на раждане: ноември 1973 г.

Място на раждане: Bunagana, територия Rutshuru, Демократична република Конго.

Дата на посочване от ООН: 30 ноември 2012 г.

Други сведения: Става заместник-командир на M23 след бягството на фракцията на Bosco Taganda в Руанда през март 2013 г. Бяга в Уганда през ноември 2013 г. В Уганда към началото на 2016 г.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Innocent Kaina е бил командир на сектор, а след това заместник-командир на „Mouvement du 23 Mars“ (M23). Извършил е тежки нарушения на международното право и правата на човека и носи отговорност за такива нарушения. През юли 2007 г. Гарнизонният военен съд в Киншаса призна Kaina за виновен за престъпления против човечеството, извършени в област Ituri между май 2003 г. и декември 2005 г. Освободен през 2009 г. като част от мирното споразумение между конгоанското правителство и CNDP. В рамките на FARDC през 2009 г. носи вината за екзекуции, отвличания и осакатявания в територията Masisi. Като командир, подчинен на генерал Taganda, той е инициатор на бунта на бивши бойци от CNDP в територията Rutshuru през април 2012 г. Осигурява сигурността на бунтовниците извън Masisi. Между май и август 2012 г. следи за набирането и обучението на над 150 деца за бунта на М23, като разстрелва момчетата, опитали да избягат. През юли 2012 г. пътува до Berunda и Degho с цел мобилизация и набиране на бойци за М23. Kaina бяга в Уганда през ноември 2013 г. и все още пребивава там към началото на 2016 г.

▼M7

5. Jérôme KAKWAVU BUKANDE

(известен още като: a) Jérôme Kakwavu, б) Commandant Jérôme (Командир Jérôme)

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: През декември 2004 г. е повишен в чин генерал от FARDC. От юни 2011 г. е задържан в затвора Makala в Киншаса. На 25 март 2011 г. върховният военен съд в Киншаса започва съдебно производство срещу Kakwavu за извършени военни престъпления. През ноември 2014 г. е осъден от военен съд на ДРК на десет години лишаване от свобода за изнасилване, убийство и изтезания.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Бивш председател на UCD/FAPC. FAPC контролира незаконните гранични постове между Уганда и ДРК, които са ключови транзитни пътища за трафика на оръжие. Като председател на FAPC оказва влияние върху политиката на FAPC и осъществява командване и контрол над дейностите на въоръжените сили на FAPC, които участват в трафика на оръжие и следователно нарушават оръжейното ембарго. Според бюрото на специалния представител на генералния секретар на ООН за децата и въоръжените конфликти той е отговорен за набиране и използване на деца в Ituri през 2002 г. Един от петимата висши офицери на FARDC, обвинени за тежки престъпления, включващи сексуално насилие, върху чиито случаи Съветът за сигурност обръща внимание на правителството при посещението си през 2009 г. През декември 2004 г. е повишен в чин генерал от FARDC. От юни 2011 г. е задържан в затвора Makala в Киншаса. На 25 март 2011 г. върховният военен съд в Киншаса започва съдебно производство срещу Kakwavu за извършени военни престъпления.

▼M10

6. Germain KATANGA

Гражданство: Конгоанец.

Дата на раждане: 28 април 1978 г.

Място на раждане: Mambasa, провинция Ituri, Демократична република Конго.

Адрес: Демократична република Конго (в затвора)

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: През декември 2004 г. е повишен в чин генерал от FARDC. Предаден от правителството на ДРК на Международния наказателен съд на 18 октомври 2007 г. На 23 май 2014 г. първоначално е осъден от Международния наказателен съд на 12 години лишаване от свобода за военни престъпления и престъпления против човечеството, като впоследствие апелативният състав на Международния наказателен съд намалява присъдата му и определя, че излежаването на присъдата на Katanga следва да приключи на 18 януари 2016 г. Въпреки че е задържан в Нидерландия за времетраенето на съдебния процес, Katanga е прехвърлен в затвор в ДРК през декември 2015 г. и срещу него са предявени обвинения за други престъпления, извършени преди това в Ituri.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Germain Katanga е бил командирът на FRPI. Участвал е в трансфер на оръжие в нарушение на оръжейното ембарго. Според бюрото на специалния представител на генералния секретар на ООН за децата и въоръжените конфликти той е отговорен за набирането и използването на деца в Ituri от 2002 до 2003 г. През декември 2004 г. е повишен в чин генерал от FARDC. Предаден от правителството на ДРК на Международния наказателен съд на 18 октомври 2007 г. На 23 май 2014 г. първоначално е осъден от Международния наказателен съд на 12 години лишаване от свобода за военни престъпления и престъпления против човечеството, като впоследствие апелативният състав на Международния наказателен съд намалява присъдата му и определя, че излежаването на присъдата му следва да приключи на 18 януари 2016 г. Въпреки че е задържан в Нидерландия за времетраенето на съдебния процес, Katanga е прехвърлен в затвор в ДРК през декември 2015 г. и срещу него са предявени обвинения за престъпления, извършени преди това в Ituri.

7. Thomas LUBANGA

Място на раждане: Ituri, Демократична република Конго.

Гражданство: Конгоанец.

Адрес: Демократична република Конго (в затвора)

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: Арестуван в Киншаса през март 2005 г. поради участието на UPC/L в нарушения на правата на човека. Предаден на Международния наказателен съд на 17 март 2006 г. Осъден от Международния наказателен съд през март 2012 г. на 14 години лишаване от свобода. На 1 декември 2014 г. апелативните съдии на Международния наказателен съд потвърждават осъдителната присъда на Lubanga и наложеното наказание. Прехвърлен в затвор в ДРК на 19 декември 2015 г. за излежаване на постановената му присъда лишаване от свобода.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Thomas Lubanga е бил председател на UPC/L, една от въоръжените групировки и милиции, посочени в точка 20 от Резолюция 1493 (2003), които участват в трафик на оръжие в нарушение на оръжейното ембарго. Според бюрото на специалния представител на генералния секретар на ООН за децата и въоръжените конфликти той е отговорен за набирането и използването на деца в Ituri от 2002 до 2003 г. Арестуван е в Киншаса през март 2005 г. поради участието на UPC/L в нарушения на правата на човека и е предаден на Международния наказателен съд от властите на ДРК на 17 март 2006 г. Осъден е от Международния наказателен съд през март 2012 г. на 14 години лишаване от свобода. На 1 декември 2014 г. апелативните съдии на Международния наказателен съд потвърждават осъдителната присъда и наложеното наказание. Прехвърлен е в затвор в ДРК на 19 декември 2015 г. за излежаване на постановената му присъда лишаване от свобода.

▼M7

8. Sultani MAKENGA

(известен още като: a) полк. Sultani Makenga, б) Emmanuel Sultani Makenga)

Дата на раждане: 25 декември 1973 г.

Място на раждане: Rutshuru, ДРК.

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 13 ноември 2012 г.

Други сведения: Военен лидер на групировката „Mouvement du 23 Mars“ (М23), която действа на територията на Демократична република Конго. От края на 2014 г. се намира в Уганда.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Sultani Makenga е военен лидер на групировката „Mouvement du 23 Mars“ (М23), която действа на територията на Демократична република Конго (ДРК). Като лидер на М23 (известно още като „Конгоанска революционна армия“) Sultani Makenga е извършил или е отговорен за сериозни нарушения на международното право, включващи действия, насочени срещу жени и деца в условията на въоръжен конфликт, включително убиване и осакатяване, сексуално насилие, отвличане и насилствено разселване. Освен това е отговорен за нарушения на международното право, свързани с действията на М23 по набиране или използване на деца във въоръжения конфликт в ДРК. Под командването на Sultani Makenga М23 е извършило мащабни зверства срещу цивилното население в ДРК. Според разкази на свидетели и доклади бойците под командването на Sultani Makenga са извършвали изнасилвания на жени и деца на цялата територия на Rutshuru, някои едва на 8 години, като част от политиката за усилване на контрола над територията на Rutshuru. Под командването на Makenga М23 е провело множество кампании за насилствено набиране на деца в ДРК и региона, както и е извършвало убийства, осакатяване и нараняване на десетки деца. Много от принудително набираните деца са били на възраст под 15 години. Има сведения също, че Makenga е получавал оръжие и свързани материали в нарушение на мерките, предприети от ДРК в изпълнение на оръжейното ембарго, включително вътрешните постановления относно вноса и притежанието на оръжие и свързани материали. Действията на Makenga като лидер на М23 включват тежки нарушения на международното право и зверства срещу цивилното население в ДРК и са влошили положението на несигурност, разселване и конфликт в региона. Военен лидер на групировката „Mouvement du 23 Mars“ (М23), която действа на територията на Демократична република Конго.

▼M10

9. Khawa Panga MANDRO

(известен още като: a) Kawa Panga, б) Kawa Panga Mandro, в) Kawa Mandro, г) Yves Andoul Karim, д) Mandro Panga Kahwa, е) Yves Khawa Panga Mandro, ж) Chief Kahwa, з) Kawa)

Дата на раждане: 20 август 1973 г.

Място на раждане: Bunia, Демократична република Конго.

Адрес: Уганда (към май 2016 г.)

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: Пратен в затвора в Bunia през април 2005 г. за саботиране на мирния процес в Ituri. Арестуван от конгоанските власти през октомври 2005 г., оправдан от Апелативния съд в Kisangani, впоследствие предаден на съдебните власти в Киншаса по нови обвинения в престъпления против човечеството, военни престъпления, убийство, квалифицирано нападение и телесна повреда. През август 2014 г. военен съд на ДРК в Kisangani го признава за виновен за военни престъпления и престъпления против човечеството и го осъжда на девет години лишаване от свобода, като го осъжда да заплати около 85 000 щатски долара на жертвите си. Излежава присъдата си и към май 2016 г. живее в Уганда.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Khawa Panga Mandro е бил председател на PUSIC (Партия за единство и опазване на териториалната цялост на Конго), една от въоръжените групировки и милиции, посочени в точка 20 от Резолюция 1493 (2003), които участват в трафик на оръжие в нарушение на оръжейното ембарго. Според бюрото на специалния представител на генералния секретар на ООН за децата и въоръжените конфликти той е отговорен за набирането и използването на деца от 2001 до 2002 г. Пратен е в затвора в Bunia през април 2005 г. за саботиране на мирния процес в Ituri. Арестуван е от конгоанските властите през октомври 2005 г., оправдан е от Апелативния съд в Kisangani и впоследствие е предаден на съдебните власти в Киншаса по нови обвинения в престъпления против човечеството, военни престъпления, убийство, квалифицирано нападение и телесна повреда. През август 2014 г. военен съд на ДРК в Kisangani го признава за виновен за военни престъпления и престъпления против човечеството и го осъжда на девет години лишаване от свобода, като го осъжда да заплати около 85 000 щатски долара на жертвите си. Излежава присъдата си и към май 2016 г. живее в Уганда.

10. Callixte MBARUSHIMANA

Длъжност/Чин: изпълнителен секретар на FDLR

Дата на раждане: 24 юли 1963 г.

Място на раждане: Ndusu/Ruhengeri, Северна провинция, Руанда.

Гражданство: Руандец.

Дата на посочване от ООН: 3 март 2009 г.

Други сведения: Арестуван в Париж на 3 октомври 2010 г. по заповед на Международния наказателен съд за военни престъпления и за престъпления против човечеството, извършени от части на FDLR в провинциите Киву през 2009 г. Прехвърлен в Хага на 25 януари 2011 г. и освободен от Международния наказателен съд в края на 2011 г. Избран за изпълнителен секретар на FDLR на 29 ноември 2014 г. за мандат от пет години.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

До арестуването си Callixte Mbarushimana е бил изпълнителен секретар на FDLR и заместник-председател на висшето военно командване на FDLR. В качеството си на политически/военен ръководител на чуждестранна въоръжена групировка, която действа на територията на ДРК, той възпрепятства разоръжаването и доброволното репатриране и обратното заселване на бойци, съгласно точка 4 (b) в постановителната част на Резолюция 1857 (2008) на Съвета за сигурност. Арестуван е в Париж на 3 октомври 2010 г. по заповед на Международния наказателен съд за военни престъпления и за престъпления против човечеството, извършени от части на FDLR в провинциите Киву през 2009 г. Прехвърлен е в Хага на 25 януари 2011 г., но е освободен в края на 2011 г. Отново е избран за изпълнителен секретар на FDLR на 29 ноември 2014 г. за мандат от пет години.

▼M7

11. Iruta Douglas MPAMO

(известен още като: a) Doulas Iruta Mpamo, б) Mpano)

Адрес: Gisenyi, Руанда (от юни 2011 г.).

Дата на раждане: а) 28 декември 1965 г., б) 29 декември 1965 г.

Място на раждане: a) Bashali, Masisi, ДРК, б) Goma, ДРК, в) Uvira, ДРК.

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: След катастрофата на два от самолетите, управлявани от Great Lakes Business Company (GLBC), дейността му е неизвестна.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Собственик/управител на Compagnie Aérienne des Grands Lacs и на Great Lakes Business Company, чиито въздухоплавателни средства са били използвани за предоставяне на помощ на въоръжените групировки и милиции, посочени в параграф 20 от Резолюция 1493 (2003). Също така е отговорен за укриване на информация относно полетите и товарите най-вероятно за да позволи нарушаване на оръжейното ембарго. След катастрофата на два от самолетите, управлявани от Great Lakes Business Company (GLBC), дейността му е неизвестна.

▼M10

12. Sylvestre MUDACUMURA

(известен още като: a) Mupenzi Bernard, б) генерал-майор Mupenzi, в) генерал Mudacumura, г) Pharaoh (Фараон), д) Radja (Раджа)

Длъжност/Чин: а) командир на FDLR-FOCA, б) генерал-лейтенант от FDLR-FOCA

Дата на раждане: 1954 г.

Място на раждане: Cellule Ferege, сектор Gatumba, община Kibilira, префектура Gisenyi, Руанда

Адрес: провинция Северно Киву, Демократична република Конго (към юни 2016 г.)

Гражданство: Руандец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: Международният наказателен съд издаде заповед за арест на Mudacumura на 12 юли 2012 г. по девет обвинения във военни престъпления, вкл. нападения срещу цивилни граждани, убийство, осакатяване, жестоко третиране, изнасилване, изтезания, разрушаване на имущество, грабежи и посегателства срещу личното достойнство, за които се предполага, че са извършени между 2009 и 2010 г. в ДРК.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Sylvestre Mudacumura е командир на FOCA, въоръженото крило на FDLR, който оказва влияние върху политиките и осъществява командването и контрола над дейностите на силите на FDLR, една от въоръжените групировки и милиции, посочени в точка 20 от Резолюция 1493 (2003), които участват в трафик на оръжие в нарушение на оръжейното ембарго. Mudacumura (или неговият персонал) поддържа телефонна връзка с ръководителя на FDLR Murwanashyaka в Германия, включително по време на масовите убийства в Busurungi през май 2009 г., както и с военния командир майор Guillaume по време на военните операции Umoja Wetu и Kimia II през 2009 г. Според бюрото на специалния представител на генералния секретар на ООН за децата и въоръжените конфликти той е отговорен за 27 случая на набиране и използване на деца във войски под негово командване в Северно Киву от 2002 до 2007 г. Към средата на 2016 г. Mudacumura продължава да изпълнява функциите на главнокомандващ въоръженото крило на FDLR, има чин генерал-лейтенант и се намира в провинция Северно Киву в Демократична република Конго.

▼M7

13. Leodomir MUGARAGU

(известен още като: a) Manzi Leon, б) Leo Manzi)

Адрес: Щабът на FDLR в гората Kikoma, Bogoyi, Walikale, Северно Киву, ДРК (от юни 2011 г.).

Дата на раждане: a) 1954 г. b) 1953 г.

Място на раждане: a) Кигали, Руанда б) Северна провинция Rushashi, Руанда.

Гражданство: Руандец.

Дата на посочване от ООН: 1 декември 2010 г.

Други сведения: Началник на щаба на FDLR-FOCA, отговарящ за административните въпроси.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Според общодостъпни данни и официални източници Leodomir Mugaragu е началник на щаба на въоръжените сили Abucunguzi/Въоръжени сили за освобождение на Руанда (FOCA), които са въоръженото крило на FDLR. Според официална информация Mugaragu е висш офицер по планирането на военните операции на FDLR в източната част на ДРК. Началник на щаба на FDLR-FOCA, отговарящ за административните въпроси.

▼M10

14. Leopold MUJYAMBERE

(известен още като: a) Musenyeri, б) Achille (Ахил), в) Frere Petrus Ibrahim (брат Petrus Ibrahim)

Длъжност/Чин: а) началник на щаба на FDLR-FOCA, б) временен заместник-командир на FDLR-FOCA

Адрес: Киншаса, Демократична република Конго (към юни 2016 г.)

Дата на раждане: a) 17 март 1962 г., б) около 1966 г.

Място на раждане: Кигали, Руанда.

Гражданство: Руандец.

Дата на посочване от ООН: 3 март 2009 г.

Други сведения: Поема длъжността заместник-командир на FDLR-FOCA през 2014 г. Заловен в Гома, ДРК, от конгоанските служби за сигурност в началото на май 2016 г. и прехвърлен в Киншаса.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Leopold Mujyambere е бил командир на втора дивизия на FOCA, въоръженото крило на FDLR. В качеството си на военен ръководител на чуждестранна въоръжена групировка, която действа на територията на ДРК, той възпрепятства разоръжаването, доброволното репатриране и обратното заселване на бойци в нарушение на точка 4(b) в постановителната част на Резолюция 1857 (2008) на Съвета за сигурност. Според доказателства, проверени от експертната група за ДРК към Комитета по санкциите на Съвета за сигурност на ООН, подробно описани в доклада ѝ от 13 февруари 2008 г., освободени от контрола на FDLR-FOCA момичета са били отвлечени и сексуално насилвани. От средата на 2007 г. FDLR-FOCA, която преди това е набирала момчета в средата или в края на пубертета, насилствено набира младежи от 10-годишна възраст нагоре. Най-малките биват използвани за охрана, а по-големите деца са разполагани на фронтовата линия като войници в нарушение на точка 4(d) и (e) в постановителната част на Резолюция 1857 (2008) на Съвета за сигурност.

През юни 2011 г. той е бил командир на оперативния сектор на FOCA в провинция Южно Киву, тогава наричан „Amazon“. По-късно бива повишен на длъжността началник-щаб на FOCA, а след това през 2014 г. започва да изпълнява длъжността заместник-командир. Заловен е в Гома, ДРК, от конгоанските служби за сигурност в началото на май 2016 г. и е прехвърлен в Киншаса.

15. Jamil MUKULU

(известен още като: а) Steven Alirabaki, б) David Kyagulanyi, в) Musezi Talengelanimiro, г) Mzee Tutu, д) Abdullah Junjuaka, е) Alilabaki Kyagulanyi, ж) Hussein Muhammad, з) Nicolas Luumu, и) Julius Elius Mashauri, й) David Amos Mazengo, к) Professor Musharaf (професор Musharaf), л) Talengelanimiro)

Длъжност/Чин: а) ръководител на Алианса на демократичните сили (ADF), б) командир, Алианс на демократичните сили.

Адрес: според сведенията се намира в затвор в Уганда (към септември 2016 г.)

Дата на раждане: a) 1965 г., б) 1 януари 1964 г.

Място на раждане: селище Ntoke, окръг Ntenjeru, област Kayunga, Уганда.

Гражданство: Угандец.

Дата на посочване от ООН: 12 октомври 2011 г.

Други сведения: Арестуван през април 2015 г. в Танзания и екстрадиран в Уганда през юли 2015 г. Според сведенията към септември 2016 г. Mukulu се намира в полицейски център за задържане в очакване на съдебния процес срещу него по обвинения във военни престъпления и тежки нарушения на Женевската конвенция съгласно правото на Уганда.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

По информация от общодостъпни данни и официални източници, включително докладите на експертната група за ДРК към Комитета по санкциите на ООН, г-н Jamil Mukulu е военният ръководител на Алианса на демократичните сили (ADF), чуждестранна въоръжена групировка, действаща на територията на ДРК, и в това си качество възпрепятства разоръжаването, доброволното репатриране и обратното заселване на бойци от ADF, както е предвидено в точка 4(b) от Резолюция 1857 (2008). Експертната група за ДРК към Комитета по санкциите на ООН докладва, че Jamil Mukulu е предоставял материална подкрепа и човешки ресурси на ADF, въоръжена групировка, действаща на територията на ДРК. Според многобройни източници, включително докладите на експертната група за ДРК към Комитета по санкциите на ООН, Jamil Mukulu е осигурявал финансиране, упражнявал е влияние върху политиките на ADF и е бил пряко отговорен за командването и контрола на силите на ADF, включително за контрола над установените връзки с международни терористични мрежи.

16. Ignace MURWANASHYAKA

(известен още като: Dr. Ignace)

Звание: Д-р

Длъжност/Чин: председател на Демократичните сили за освобождение на Руанда (FDLR)

Адрес: Германия (в затвора)

Дата на раждане: 14 май 1963 г.

Място на раждане: а) Butera, Руанда, б) Ngoma, Butare, Руанда.

Гражданство: Руандец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: Арестуван от властите в Германия на 17 ноември 2009 г. и признат за виновен от германски съд на 28 септември 2015 г. като лидер на чуждестранна терористична групировка и за подпомагане на военни престъпления. Осъден на 13 години лишаване от свобода и към юни 2016 г. излежава присъдата си в затвор в Германия. Преизбран за председател на FDLR на 29 ноември 2014 г. за мандат от пет години.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Ignace Murwanashyaka е председател на FDLR, който оказва влияние върху политиките на силите на FDLR, една от въоръжените групировки и милиции, посочени в точка 20 от Резолюция 1493 (2003), които участват в трафик на оръжие в нарушение на оръжейното ембарго. Той е поддържал телефонна връзка с военнополевите командири на FDLR (включително по време на масовите убийства в Busurungi през май 2009 г.); давал е военни заповеди на висшето военно командване; участвал е в координирането на трансфера на оръжие и боеприпаси към военните части на FDLR и в предаването на конкретни указания за използването им; и е управлявал големи суми, произтичащи от незаконна продажба на природни ресурси в зони, контролирани от FDLR. Според бюрото на специалния представител на генералния секретар на ООН за децата и въоръжените конфликти той носи отговорност като ръководител в качеството на председател и военен командир на FDLR за набирането и използването на деца от FDLR в Източно Конго. Арестуван е от властите в Германия на 17 ноември 2009 г. и е признат за виновен от германски съд на 28 септември 2015 г. като лидер на чуждестранна терористична групировка и за подпомагане на военни престъпления. Осъден е на 13 години лишаване от свобода и към юни 2016 г. излежава присъдата си в затвор в Германия. Преизбран е за председател на FDLR на 29 ноември 2014 г. за мандат от пет години.

17. Straton MUSONI

(известен още като: IO Musoni)

Длъжност/Чин: бивш заместник-председател на FDLR

Дата на раждане: a) 6 април 1961 г., б) 4 юни 1961 г.

Място на раждане: Mugambazi, Кигали, Руанда.

Гражданство: Руандец.

Дата на посочване от ООН: 29 март 2007 г.

Други сведения: Арестуван от властите в Германия на 17 ноември 2009 г., признат за виновен от германски съд на 28 септември 2015 г. като лидер на чуждестранна терористична групировка и осъден на 8 години лишаване от свобода. Musoni е освободен от затвора веднага след приключване на процеса, след като излежава повече от 5 години от постановената срещу него присъда.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Straton Musoni е бил заместник-председател на FDLR, чуждестранна въоръжена групировка, която действа на територията на ДРК. Той възпрепятства разоръжаването и доброволното репатриране или обратното заселване на бойците, които са част от тези групи, в нарушение на Резолюция 1649 (2005). Арестуван е от властите в Германия на 17 ноември 2009 г., признат е за виновен от германски съд на 28 септември 2015 г. като лидер на чуждестранна терористична групировка и е осъден на 8 години лишаване от свобода. Musoni е освободен от затвора веднага след приключване на процеса, след като излежава повече от 5 години от постановената срещу него присъда.

18. Jules MUTEBUTSI

(известен още като: a) Jules Mutebusi, б) Jules Mutebuzi, в) полковник Mutebutsi)

Дата на раждане: 1964 г.

Място на раждане: Minembwe, Южно Киву, Демократична република Конго.

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: Бивш заместник военен регионален командир на 10-и военен регион на FARDC през април 2004 г., освободен за нарушаване на дисциплината. Арестуван от властите в Руанда през декември 2007 г., докато се опитвал да премине през границата на територията на ДРК. Според сведенията е починал на 9 май 2014 г. в Кигали.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Jules Mutebutsi се присъединява към други метежници от бившата групировка RCD-G, за да завземе със сила град Bukavu през май 2004 г. Замесен е в получаването на оръжия извън структурите на FARDC и осигуряването на доставки за въоръжените групировки и милиции, упоменати в точка 20 от Резолюция 1493 (2003), в нарушение на оръжейното ембарго. Заема поста заместник военен регионален командир на 10-и военен регион на FARDC до април 2004 г., когато е освободен за нарушаване на дисциплината. Арестуван е от властите в Руанда през декември 2007 г., докато се опитвал да премине през границата на територията на ДРК. Според сведенията е починал на 9 май 2014 г. в Кигали.

▼M7

19. Baudoin NGARUYE WA MYAMURO

(известен още като: полковник Baudoin Ngaruye)

Титла: Военен лидер на Mouvement du 23 Mars (М23).

Чин: Бригаден генерал.

Адрес: Rubavu/Mudende, Руанда.

Дата на раждане: a) 1 януари 1978 г., б) 1978 г.

Място на раждане: а) Bibwe, ДРК б) Lusamambo, територия Lubero, ДРК.

Гражданство: Конгоанец.

Национален идентификационен номер: FARDC ID 1-78-09-44621-80.

Дата на посочване от ООН: 30 ноември 2012 г.

Други сведения: Влязъл на територията на Република Руанда на 16 март 2013 г. От края на 2014 г. пребивава в лагера Ngoma, Руанда.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

През април 2012 г. Ngaruye командва бунта на бившия CNDP, познат като Mouvement du 23 Mars (M23), под командването на генерал Ntaganda. Понастоящем той е третият по ранг военнокомандващ в структурата на М23. Експертната група за ДРК е препоръчвала включването му в списъка преди — през 2008 и 2009 г. Извършил е тежки нарушения на човешките права и международното право и носи отговорност за такива. Между 2008 и 2009 г. и после към края на 2010 г. набира и обучава за М23 стотици деца. Извършвал е убийства, осакатяване и отвличане, често на жени. Носи отговорността за екзекуциите и изтезанията на дезертьори в М23. През 2009 г. в рамките на FARDC разпорежда всички мъже в селото Shalio във Walikale да бъдат убити. Освен това е набавял оръжие, боеприпаси и заплати в Masisi и Walikale под прякото командване на Ntaganda. През 2010 г. той организира принудителното разселване и отнемане на собствеността на населението в област Lukopfu. Активно е участвал и в престъпни мрежи в рамките на FARDC, извличащи облаги от търговията с полезни изкопаеми, довела до напрежение и сблъсъци с полковник Innocent Zimurinda през 2011 г. Влиза в Република Руанда на 16 март 2013 г. в Gasizi/Rubavu.

▼M10

20. Mathieu Chui NGUDJOLO

(известен още като: а) Cui Ngudjolo)

Гражданство: Конгоанец.

Адрес: Демократична република Конго

Дата на раждане: 8 октомври 1970 г.

Място на раждане: Bunia, провинция Ituri, Демократична република Конго

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: Арестуван от MONUC в Bunia през октомври 2003 г. Предаден от правителството на ДРК на Международния наказателен съд на 7 февруари 2008 г. Оправдан по всички точки на обвинението от Международния наказателен съд през декември 2012 г., като присъдата е потвърдена от апелативния състав на 27 февруари 2015 г. Ngudjolo подава молба за убежище в Нидерландия, но молбата му е отхвърлена. Депортиран е в ДРК на 11 май 2015 г.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Mathieu Chui Ngudjolo е бил началник на щаба на FRPI, оказващ влияние върху политиката и осъществяващ командването и контрола над дейността на силите на FRPI, една от въоръжените групировки и милиции, посочени в точка 20 от Резолюция 1493 (2003), отговорни за трафик на оръжие в нарушение на оръжейното ембарго. Според бюрото на специалния представител на генералния секретар на ООН за децата и въоръжените конфликти той е отговорен за набирането и използването на деца под 15 години в Ituri през 2006 г. Арестуван е от MONUC в Bunia през октомври 2003 г. Впоследствие е предаден от правителството на ДРК на Международния наказателен съд на 7 февруари 2008 г. Оправдан е по всички точки на обвинението от Международния наказателен съд през декември 2012 г., като присъдата е потвърдена от апелативния състав на 27 февруари 2015 г. Ngudjolo подава молба за убежище в Нидерландия, но молбата му е отхвърлена. Депортиран е в ДРК на 11 май 2015 г.

21. Floribert Ngabu NJABU

(известен още като: а) Floribert Njabu Ngabu, б) Floribert Ndjabu, в) Floribert Ngabu Ndjabu).

Гражданство: Конгоанец, Демократична република Конго, паспорт № OB 0243318

Дата на раждане: 23 май 1971 г.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: Поставен под домашен арест в Киншаса от март 2005 г. за участието на FNI в нарушения на правата на човека. Прехвърлен в Хага на 27 март 2011 г., за да даде свидетелски показания пред Международния наказателен съд по делата срещу Germain Katanga и Mathieu Ngudjolo. През май 2011 г. подава молба за убежище в Нидерландия. През октомври 2012 г. нидерландски съд му отказва убежище. През юли 2014 г. е депортиран от Нидерландия в ДРК, където е задържан.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Председател на FNI, една от въоръжените групировки и милиции, посочени в точка 20 от Резолюция 1493 (2003), които участват в трафик на оръжие в нарушение на оръжейното ембарго. Поставен под домашен арест в Киншаса от март 2005 г. за участието на FNI в нарушения на правата на човека. Прехвърлен в Хага на 27 март 2011 г., за да даде свидетелски показания пред Международния наказателен съд по делата срещу Germain Katanga и Mathieu Ngudjolo. През май 2011 г. подава молба за убежище в Нидерландия. През октомври 2012 г. нидерландски съд му отказва убежище; решението понастоящем е в процес на обжалване.

▼M7

22. Laurent NKUNDA

(известен още като: a) Nkunda Mihigo Laurent, б) Laurent Nkunda Bwatare, в) Laurent Nkundabatware, г) Laurent Nkunda Mahoro Batware, д) Laurent Nkunda Batware, е) Chairman, ж) General Nkunda, з) Papa Six)

Дата на раждане: a) 6 февруари 1967 г. б) 2 февруари 1967 г.

Място на раждане: Rutshuru, Северно Киву, ДРК.

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: Бивш генерал от RCD-G. От основателите на Националния конгрес за народна защита, 2006 г.; висш офицер в Обединение за демокрация на Конго—Гома (RCD-G), 1998—2006 г.; офицер в Патриотичния фронт на Руанда (RPF), 1992—1998 г. Laurent Nkunda е арестуван от властите в Руанда през януари 2009 г. и е заменен като ръководител на CNDP. От тогава е под домашен арест в Кигали, Руанда. Руанда отказва да изпълни искането на правителството на ДРК за екстрадиране на Nkunda във връзка с престъпленията, извършени в източната част на ДРК. През 2010 г. жалбата на Nkunda за незаконно задържане е отхвърлена от руандийския съд в Gisenyi, който постановява делото да се гледа от военен съд. Адвокатите на Nkunda обжалват пред военния съд на Руанда.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Обединил се с други метежници от бившето RCD-G, за да завземе със сила град Bukavu през май 2004 г. Получавал оръжия извън структурите на FARDC в нарушение на оръжейното ембарго. Според бюрото на специалния представител на генералния секретар на ООН за децата и въоръжените конфликти той е отговорен за 264 случая на набиране и използване на деца във войски под негово командване в Северно Киву от 2002 до 2009 г. Бивш генерал от RCD-G. От основателите на Националния конгрес за народна защита, 2006 г.; висш офицер в Обединение за демокрация на Конго—Гома (RCD-G), 1998—2006 г.; офицер в Патриотичния фронт на Руанда (RPF), 1992—1998 г. Laurent Nkunda е арестуван от властите в Руанда през януари 2009 г. и е заменен като ръководител на CNDP. От тогава е под домашен арест в Кигали, Руанда. Руанда отказва да изпълни искането на правителството на ДРК за екстрадиране на Nkunda във връзка с престъпленията, извършени в източната част на ДРК. През 2010 г. жалбата на Nkunda за незаконно задържане е отхвърлена от руандийския съд в Gisenyi, който постановява делото да се гледа от военен съд. Адвокатите на Nkunda завеждат дело пред военния съд на Руанда. Запазва известно влияние над някои части от CNDP.

▼M10

23. Felicien NSANZUBUKIRE

(известен още като: Fred Irakeza)

Длъжност/Чин: а) командир на подсектор на FDLR-FOCA, б) полковник от FDLR-FOCA

Адрес: провинция Южно Киву, Демократична република Конго (към юни 2016 г.).

Дата на раждане: 1967 г.

Място на раждане: а) Murama, Кигали, Руанда, б) Rubungo, Кигали, Руанда, в) Kinyinya, Кигали, Руанда.

Гражданство: Руандец.

Дата на посочване от ООН: 1 декември 2010 г.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Felicien Nsanzubukire е наблюдавал и координирал трафика на боеприпаси и оръжие от Обединена република Танзания през езерото Танганайка до частите на FDLR, базирани в зоните Uvira и Fizi в Южно Киву, най-малко между ноември 2008 г. и април 2009 г. Към януари 2016 г. Nsanzubukire е командир на подсектор на FDLR-FOCA в провинция Южно Киву и има чин полковник.

24. Pacifique NTAWUNGUKA

(известен още като: a) Pacifique Ntawungula, б) полковник Omega, в) Nzeri, г) Israel)

Длъжност/Чин: а) командир на сектор „SONOKI“ на FDLR-FOCA, б) бригаден генерал от FDLR-FOCA

Адрес: територия Rutshuru, Северно Киву, Демократична република Конго (към юни 2016 г.).

Дата на раждане: a) 1 януари 1964 г., б) около 1964 г.

Място на раждане: Gaseke, провинция Gisenyi, Руанда.

Гражданство: Руандец.

Дата на посочване от ООН: 3 март 2009 г.

Други сведения: Преминал военно обучение в Египет.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Pacifique Ntawunguka е бил командир на първа дивизия на FOCA, въоръженото крило на FDLR. В качеството си на военен ръководител на чуждестранна въоръжена групировка, която действа на територията на ДРК, той възпрепятства разоръжаването, доброволното репатриране и обратното заселване на бойци в нарушение на точка 4(b) в постановителната част на Резолюция 1857 (2008) на Съвета за сигурност. Според доказателства, проверени от експертната група за ДРК към Комитета по санкциите на Съвета за сигурност на ООН, подробно описани в доклада ѝ от 13 февруари 2008 г., освободени от контрола на FDLR-FOCA момичета са били отвлечени и сексуално насилвани. От средата на 2007 г. FDLR-FOCA, която преди това е набирала момчета в средата или в края на пубертета, насилствено набира младежи от 10-годишна възраст нагоре. Най-малките биват използвани за охрана, а по-големите деца са разполагани на фронтовата линия като войници в нарушение на точка 4(d) и (e) в постановителната част на Резолюция 1857 (2008) на Съвета за сигурност. Преминал военно обучение в Египет.

Към средата на 2016 г. Ntawunguka е бил командир на сектор „SONOKI“ в провинция Северно Киву.

▼M7

25. James NYAKUNI

Гражданство: Угандец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Търговски партньор на Jérôme Kakwavu, по-специално в контрабандата през границата между ДРК и Уганда, включително предполагаемата контрабанда на оръжие и военно оборудване, превозвано с камиони, които не са били инспектирани. Нарушаване на оръжейното ембарго и предоставяне на помощ на въоръжените групировки и милиции, посочени в параграф 20 от Резолюция 1493 (2003), включително финансова подкрепа, позволяваща им да провеждат военни операции.

▼M10

26. Stanislas NZEYIMANA

(известен още като: a) Deogratias Bigaruka Izabayo, б) Izabayo Deo, в) Jules Mateso Mlamba, г) Bigaruka, д) Bigurura)

Длъжност/Чин: бивш заместник-командир на FDLR-FOCA.

Дата на раждане: а) 1 януари 1966 г. б) 28 август 1966 г. в) около 1967 г.

Място на раждане: Mugusa, Butare, Руанда.

Гражданство: Руандец.

Дата на посочване от ООН: 3 март 2009 г.

Други сведения: Изчезва в Танзания в началото на 2013 г. От юни 2016 г. местонахождението му е неизвестно.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Stanislas Nzeyimana е бил заместник-командир на FOCA, въоръженото крило на FDLR. В качеството си на военен ръководител на чуждестранна въоръжена групировка, която действа на територията на ДРК, той възпрепятства разоръжаването, доброволното репатриране и обратното заселване на бойци в нарушение на точка 4(b) в постановителната част на Резолюция 1857 (2008) на Съвета за сигурност. Според доказателства, проверени от експертната група за ДРК към Комитета по санкциите на Съвета за сигурност на ООН, подробно описани в доклада ѝ от 13 февруари 2008 г., освободени от контрола на FDLR-FOCA момичета са били отвлечени и сексуално насилвани. От средата на 2007 г. FDLR-FOCA, която преди това е набирала момчета в средата или в края на пубертета, насилствено набира младежи от 10-годишна възраст нагоре. Най-малките биват използвани за охрана, а по-големите деца са разполагани на фронтовата линия като войници в нарушение на точка 4(d) и (e) в постановителната част на Резолюция 1857 (2008) на Съвета за сигурност.

Nzeyimana изчезва в Танзания в началото на 2013 г. и към юни 2016 г. местонахождението му е неизвестно.

▼M7

27. Dieudonné OZIA MAZIO

(известен още като: a) Ozia Mazio, б) Omari, в) Mr Omari)

Дата на раждане: 6 юни 1949 г.

Място на раждане: Ariwara, ДРК.

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: Смята се, че Dieudonné Ozia Mazio е починал в Ariwara на 23 септември 2008 г., като по това време е бил председател на Федерацията на конгоанските предприятия (Fédération des entreprises congolaises (FEC) в района на Aru.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Участвал във финансови схеми с Jerome Kakwavu и FAPC и извършвал контрабанда през границата между ДРК и Уганда, с което е осигурявал доставки и финансови средства на Kakwavu и неговите въоръжени сили. Нарушаване на оръжейното ембарго, включително чрез предоставяне на помощ на въоръжените групировки и милиции, посочени в параграф 20 от Резолюция 1493 (2003). Смята се, че Dieudonné Ozia Mazio е починал в Ariwara на 23 септември 2008 г., като по това време е бил председател на Федерацията на конгоанските предприятия (Fédération des entreprises congolaises (FEC) в района на Aru.

▼M10

28. Jean-Marie Lugerero RUNIGA

(известен още като: Jean-Marie Rugerero)

Длъжност/Чин: председател на M23.

Адрес: Rubavu/Mudende, Руанда.

Дата на раждане: a) около 1960 г., б) 9 септември 1966 г.

Място на раждане: Bukavu, Демократична република Конго.

Дата на посочване от ООН: 31 декември 2012 г.

Други сведения: Влязъл на територията на Република Руанда на 16 март 2013 г. Към 2016 г. пребивава в Руанда. През юни 2016 г. участва в създаването на нова конгоанска политическа партия — Съюз за спасението на народа (Alliance pour le Salut du Peuple, ASP).

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

В документ от 9 юли 2012 г., подписан от ръководителя на М23 Sultani Makenga, се посочва, че Runiga е координатор на политическото крило на М23. Според документа назначението на Runiga е било продиктувано от необходимостта да се осигури видимост на каузата на М23. В материали, публикувани на уебсайта на М23, Runiga се определя и като „председател“ на групата. Ръководната му роля се потвърждава в доклада на експертната група от ноември 2012 г., в който Runiga се посочва като „ръководител на М23“.

Съгласно окончателния доклад на експертната група от 15 ноември 2012 г., Runiga е оглавил делегация, пътувала на 29 юли 2012 г. до Кампала, Уганда, за да утвърди програмата от 21 точки на движението М23 преди очакваните преговори в рамките на Международната конференция за региона на Големите езера. Съгласно информация на BBC от 23 ноември 2012 г., М23 се създава вследствие на протестите на бивши членове на CNDP, включени във FARDC, срещу тежките условия и лошото заплащане, както и срещу непълното спазване на договореностите от 23 март 2009 г. за мир между CNDP и ДРК, довели до присъединяването на CNDP към FARDC. Движението М23 е участвало активно във военни операции с цел да поеме контрола върху територия в източната част на ДРК, съгласно доклада на IPIS от ноември 2012 г. М23 и FARDC са водили сражения за контрол над няколко града и селища в източната част на ДРК на 24 и 25 юли 2012 г.; на 26 юли 2012 г. М23 напада FARDC в Rumangabo; на 17 ноември 2012 г. М23 е прогонило FARDC от Kibumba; а на 20 ноември 2012 г. М23 е поело контрола над Goma. Според доклада на експертната група от ноември 2012 г. няколко бивши бойци от М23 твърдят, че ръководители на М23 безцеремонно са екзекутирали десетки деца, които са се опитали да избягат, след като са били наети като деца войници в М23. Според доклада на организацията „Human Rights Watch“ (HRW) от 11 септември 2012 г., руандец на 18 години, избягал, след като е бил насилствено нает в Руанда, е посочил пред HRW, че е бил свидетел на екзекуцията на шестнадесетгодишно момче от неговия отряд в М23, което се е опитало да избяга през юни. Момчето е било заловено и пребито до смърт от бойци на М23 в присъствието на останалите наемници. Съгласно тези твърдения командирът на М23, който е разпоредил убийството на момчето, посочил пред останалите наемници „[той] искаше да ни изостави“ като обяснение за причината за убийството. В доклада се посочва също, че според твърденията на очевидци най-малко тридесет и трима нови наемници и други бойци на М23 са били безцеремонно екзекутирани, когато са се опитали да избягат. Някои от тях са били вързани и застреляни в присъствието на други наемници като пример за наказанието, което биха могли да получат. Един от младите наемници е разказал пред HRW: „[когато бяхме в М23, те казаха, че [имаме избор] и бихме могли да останем с тях или да умрем. Много хора се опитаха да избягат. Някои от тях биваха открити и незабавно намираха смъртта си“.

Runiga е влязъл на територията на Република Руанда на 16 март 2013 г. при Gasizi/Rubavu. Към средата на 2016 г. Runiga пребивава в Руанда. През юни 2016 г. той участва в създаването на нова конгоанска политическа партия — Съюз за спасението на народа (Alliance pour le Salut du Peuple, ASP).

▼M7

29. Ntabo Ntaberi SHEKA

Длъжност: Главнокомандващ, Nduma Defence of Congo, група Mayi Mayi Sheka.

Дата на раждане: 4 април 1976 г.

Място на раждане: Територия Walikale, ДРК.

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 28 ноември 2011 г.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Ntabo Ntaberi Sheka, главнокомандващ политическото крило на Mayi Mayi Sheka, е политическият лидер на конгоанска въоръжена група, която препятства разоръжаването, демобилизацията или повторната интеграция на бойците. Mayi Mayi Sheka е базирана в Конго милиция, която действа от бази, разположени на територията Walikale в източната част на Демократична република Конго. Групата Mayi Mayi Sheka извършва нападения над мини в източната част на ДРК, включително завземането на мините Bisiye и насилственото събиране на пари от местното население. Освен това Ntabo Ntaberi Sheka е извършил тежки нарушения на международното право, свързани с нападения над деца. Ntabo Ntaberi Sheka е планирал и наредил провеждането на серия от нападения на територията Walikale в периода 30 юли—2 август 2010 г. като наказателна акция срещу местното население, обвинено в сътрудничество с конгоанските правителствени сили. При нападенията деца са били изнасилвани и отвличани, принуждавани към насилствен труд и подлагани на жестоко, нечовешко или унизително отношение. Милицията Mayi Mayi Sheka също така набира принудително момчета и държи в редиците си деца, постъпващи по канали за набиране.

▼M10

30. Bosco TAGANDA

(известен още като: a) Bosco Ntaganda, б) Bosco Ntagenda, в) General Taganda (генерал Taganda), г) Lydia (когато е част от APR), д) Terminator, е) Tango Romeo (кодово название), ж) Romeo (кодово название), з) Майора)

Адрес: Хага, Нидерландия (към юни 2016 г.)

Дата на раждане: между 1973 г. и 1974 г.

Място на раждане: Bigogwe, Руанда.

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 1 ноември 2005 г.

Други сведения: Роден в Руанда, като дете се премества в Nyamitaba, територия Masisi, Северно Киву. След мирните споразумения от Ituri е издигнат в чин бригаден генерал от FARDC с президентски декрет от 11 декември 2004 г. Бивш началник на щаба на CNDP, а след ареста на Laurent Nkunda през януари 2009 г. става военен командир на CNDP. От януари 2009 г. фактически е заместник-командващ на последователните операции срещу FDLR „Umoja Wetu“, „Kimia II“ и „Amani Leo“ в Северно и Южно Киву. През март 2013 г. влиза в Руанда, а на 22 март доброволно се предава на представителите на Международния наказателен съд в Кигали. Предаден е на Международния наказателен съд в Хага, Нидерландия. На 9 юни 2014 г. Международният наказателен съд потвърждава 13 от повдигнатите срещу него обвинения във военни престъпления и пет от обвиненията в престъпления против човечеството; съдебният процес срещу него започна през септември 2015 г.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Bosco Taganda е бил военен командир на UPC/L, който оказва влияние върху политиката и осъществява командването и контрола над дейностите на силите на UPC/L, една от въоръжените групировки и милиции, посочени в точка 20 от Резолюция 1493 (2003), които участват в трафик на оръжие в нарушение на оръжейното ембарго. През декември 2004 г. е назначен с чин генерал във FARDC, но отказва повишението си, като остава извън FARDC. Според бюрото на специалния представител на генералния секретар на ООН за децата и въоръжените конфликти той е отговорен за набиране и използване на деца в Ituri през 2002 и 2003 г., както и носи отговорност пряко и/или като командващ за 155 случая на набиране и използване на деца в Северно Киву от 2002 до 2009 г. Като началник на щаба на CNDP е отговорен пряко и в качеството си на командващ за масовите убийства в Kiwanja през ноември 2008 г.

Роден в Руанда, като дете се премества в Nyamitaba, в територията Masisi, провинция Северно Киву. През юни 2011 г. пребивава в Goma и притежава големи земеделски стопанства в района Ngungu, територия Masisi, провинция Северно Киву. След мирните споразумения от Ituri е издигнат в чин бригаден генерал от FARDC с президентски декрет от 11 декември 2004 г. Бил е началник на щаба на CNDP, а след ареста на Laurent Nkunda през януари 2009 г. става военен командир на CNDP. От януари 2009 г. фактически е заместник-командващ на последователните операции срещу FDLR „Umoja Wetu“, „Kimia II“ и „Amani Leo“ в провинциите Северно и Южно Киву. През март 2013 г. влиза в Руанда, на 22 март доброволно се предава на представителите на Международния наказателен съд в Кигали, след което е прехвърлен в Международния наказателен съд в Хага, Нидерландия. На 9 юни 2014 г. Международният наказателен съд потвърждава 13 от повдигнатите срещу него обвинения във военни престъпления и пет от обвиненията в престъпления против човечеството. Съдебният процес започна през септември 2015 г.

▼M7

31. Innocent ZIMURINDA

(известен още като: Zimulinda)

Длъжност: а) Бригаден командир на M23,

чин: полковник, б) Полковник от FARDC.

Адрес: Rubavu, Mudende.

Дата на раждане: а) 1 септември 1972 г., б) приблизително 1975 г., в) 16 март 1972 г.

Място на раждане: a) Ngungu, територията Masisi, провинция Северно Киву, ДРК, б) Masisi, ДРК.

Гражданство: Конгоанец.

Дата на посочване от ООН: 1 декември 2010 г.

Други сведения: Постъпва във FARDC през 2009 г. с чин подполковник, като командва бригада по време на операцията „Kimia II“ на FARDC, базирана в зоната Ngungu. През юли 2009 г. Zimurinda е повишен в чин полковник и става командващ сектор във FARDC в Ngungu, а впоследствие и в Kitchanga по време на операциите на FARDC „Kimia II“ и „Amani Leo“. Името на Zimurinda не фигурира в президентския указ от 31 декември 2010 г. за назначаване на висши офицери от FARDC, но Zimurinda фактически продължава да има ръководна позиция в 22-ри сектор на FARDC в Kitchanga, като има нов чин от FARDC и носи новата униформа на FARDC. През декември 2010 г. данни от общодостъпни източници разкриват дейности по набиране на войници от части под командването на Zimurinda. Влязъл на територията на Република Руанда на 16 март 2013 г. От края на 2014 г. пребивава в лагера в Ngoma, Руанда.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Според редица източници подполковник Innocent Zimurinda в качеството си на един от командващите 231-ва бригада на FARDC е давал заповеди, довели до избиването на над 100 руандски бежанци, предимно жени и деца, по време на военната операция през април 2009 г. в зоната Shalio. Експертната група към Комитета по санкциите за ДРК на Съвета за сигурност на ООН докладва, че подполковник Innocent Zimurinda, според непосредствени свидетели, е отказал да освободи три деца под негово командване в Kalehe на 29 август 2009 г. Според редица източници, преди обединяването на CNDP с FARDC, подполковник Innocent Zimurinda е участвал в операцията на CNDP през ноември 2008 г., довела до избиването на 89 цивилни лица, включително жени и деца, в областта Kiwanja.

През март 2010 г. 51 правозащитни групи, работещи в източната част на ДРК, твърдят, че Zimurinda е отговорен за редица нарушения на правата на човека, включително убийства на множество цивилни лица, включително жени и деца, между февруари 2007 г. и август 2007 г. В същата жалба подполковник Innocent Zimurinda е обвинен, че е отговорен за изнасилването на голям брой жени и момичета. Съгласно изявление от 21 май 2010 г. на специалния представител на генералния секретар на ООН за децата и въоръжените конфликти Innocent Zimurinda е участвал в произволни екзекуции на деца войници, включително по време на операцията „Kimia II“. Съгласно същото изявление той е отказал достъп на Мисията на ООН в ДРК (MONUC) за проверка на военните части за участие в тях на непълнолетни лица. Според експертната група към Комитета по санкциите за ДРК на Съвета за сигурност на ООН подполковник Zimurinda носи пряка отговорност и отговорност като командир за набирането на деца и задържането на деца в частите под негово командване. Постъпва във FARDC през 2009 г. с чин подполковник, като командва бригада по време на операцията „Kimia II“ на FARDC, базирана в зоната Ngungu. През юли 2009 г. Zimurinda е повишен в чин полковник и става командващ сектор във FARDC в Ngungu, а впоследствие и в Kitchanga по време на операциите на FARDC „Kimia II“ и „Amani Leo“. Името на Zimurinda не фигурира в президентския указ за назначаване на висши офицери от FARDC, но Zimurinda фактически продължава да има ръководна позиция в 22-ри сектор на FARDC в Kitchanga, като има нов чин от FARDC и носи новата униформа на FARDC. Остава верен на Bosco Ntaganda. През декември 2010 г. данни от общодостъпни източници разкриват дейности по набиране на войници от части под командването на Zimurinda. Влязъл на територията на Република Руанда на 16 март 2013 г. От края на 2014 г. пребивава в лагера в Ngoma, Руанда.

б) Списък на образуванията, посочени в член 3, параграф 1

▼M10

1. Алианс на демократичните сили (ADF)

(известен още като: а) Обединени демократични сили — Национална армия за освобождение на Уганда (Forces Democratiques Alliees — Armee Nationale de Liberation de l'Ouganda); б) ADF/NALU; в) NALU)

Адрес: провинция Северно Киву, Демократична република Конго.

Дата на посочване от ООН: 30 юни 2014 г.

Други сведения: Основателят и ръководител на ADF, Jamil Mukulu, е арестуван в Дар ес Салам, Танзания, през април 2015 г. По-късно, през юли 2015 г., е екстрадиран в Кампала, Уганда. Има сведения, че към юни 2016 г. Mukulu се намира в полицейски център за задържане в очакване на съдебния процес срещу него.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Алиансът на демократичните сили (ADF) е създаден през 1995 г. и е разположен в планинската погранична зона между ДРК и Уганда. Според окончателния доклад от 2013 г. на експертната група за Демократична република Конго на Организацията на обединените нации, в който се цитират длъжностни лица на Уганда и източници от ООН, през 2013 г. ADF предполагаемо разполага с 1 200 —1 500 въоръжени бойци, разположени в североизточната част на територията Beni в провинция Северно Киву, близо до границата с Уганда. Според оценката на същите източници членовете на ADF общо — включително жените и децата — наброяват между 1 600 и 2 500 души. Поради офанзивните военни операции на въоръжените сили на ДРК (FARDC) и Мисията на Организацията на обединените нации за стабилизиране в ДРК (MONUSCO), проведени през 2013 г. и 2014 г., ADF е разпръснал бойците си в многобройни по-малки бази и е преместил жените и децата в зони на запад от Beni и по границата между Итури и Северно Киву. Военният командир на ADF е Hood Lukwago, а върховният му ръководител е лицето Jamil Mukulu, на което са наложени санкции.

ADF е извършил тежки нарушения на международното право и на Резолюция 2078 (2012) на Съвета за сигурност на ООН, включително както е изложено подробно по-долу.

ADF е набирал и използвал деца войници в нарушение на приложимото международно право (Резолюция на Съвета за сигурност на ООН, точка 4(d)).

В окончателния доклад на експертната група от 2013 г. се посочва, че групата е провела разговори с трима бивши бойци от ADF, които са избягали през 2013 г. и които описват как ADF набира хора в Уганда, като ги подмамва в ДРК с фалшиви обещания за работа (за възрастните) и безплатно образование (за децата), след което ги принуждава да се присъединят към ADF. Според същия доклад бившите бойци от ADF са разказали пред експертната група, че групите за обучение на ADF обикновено включват пълнолетни мъже и момчета, а две момчета, които са избягали от ADF през 2013 г., са разказали пред експертната група, че са получили военно обучение от ADF. Докладът на експертната група съдържа и описание на обучение на ADF, направено от „бившо дете войник от ADF“.

Според окончателния доклад на експертната група от 2012 г., сред наемниците на ADF има деца, както свидетелства случаят с кадър на ADF, набиращ наемници, който е бил заловен през юли 2012 г. от властите на Уганда в Kasese, докато се е придвижвал към ДРК, придружен от шест млади момчета.

Конкретен пример за това, че ADF набира и използва деца, има в писмо с дата 6 януари 2009 г., изпратено от бившия директор за Африка на Human Rights Watch, Georgette Gagnon, до бившия министър на правосъдието на Уганда, Kiddhu Makubuyu, в което се заявява, че през 2000 г. момче на име Bushobozi Irumba е било отвлечено от ADF на деветгодишна възраст. От него се е изисквало да осигурява транспорт и други услуги на бойците от ADF.

Освен това в „The Africa Report“ се цитират твърдения, че според сведенията ADF набира за деца войници деца на едва десетгодишна възраст, и се предават думите на говорителя на Отбранителните сили на народа на Уганда (UPDF), който заявява, че UPDF са спасили 30 деца от тренировъчен лагер на остров Buvuma в езерото Виктория.

ADF също е извършил многобройни нарушения на международно признатите права на човека и международното хуманитарно право срещу жени и деца, включително убийства, осакатяване и сексуално насилие (Резолюция на Съвета за сигурност на ООН, точка 4(e)).

Според окончателния доклад на експертната група от 2013 г., през 2013 г. ADF е нападнал многобройни села, което е станало причина над 66 000 души да избягат в Уганда. Тези нападения са обезлюдили обширна зона, която оттогава е под контрола на ADF, който я държи чрез отвличане и убийства на хората, които се завръщат в родните си села. От юли до септември 2013 г. ADF е обезглавил най-малко петима души в областта Kamango, разстрелял е още няколко и е отвлякъл десетки. Тези действия тероризират местното население и възпират хората да се завръщат у дома.

Global Horizontal Note — механизъм за наблюдение и докладване на тежки престъпления срещу деца по време на въоръжени конфликти — уведоми работната група на Съвета за сигурност по въпросите на децата и въоръжените конфликти, че по време на наблюдавания период октомври—декември 2013 г. ADF носи отговорност за 14 от 18-те документирани смъртни случая на деца, включително при инцидент на 11 декември 2013 г. на територията Beni, Северно Киву, когато ADF е нападнал селото Musuku, убивайки 23 души, включително 11 деца (три момичета и осем момчета) на възраст от два месеца до 17 години. Всички жертви са били тежко осакатени с мачете, включително две деца, които са преживели нападението.

В доклада на генералния секретар от март 2014 г. относно сексуалното насилие, свързано с конфликти, образуванието „Алианс на демократичните сили — Национална армия за освобождение на Уганда“ е включено в списъка на „страни, за които има основателни подозрения, че извършват или са отговорни за изнасилвания и други форми на сексуално насилие в случаи на въоръжен конфликт.“

ADF е участвал и в нападения срещу мироопазващите сили на MONUSCO (Резолюция на Съвета за сигурност на ООН, точка 4(i)).

На последно място, мисията на Организацията на обединените нации за стабилизиране в Демократична република Конго (MONUSCO) е докладвала, че ADF е извършил най-малко две нападения срещу мироопазващите сили на MONUSCO. Първото, на 14 юли 2013 г., е било нападение над патрул на MONUSCO по пътя между Mbau и Kamango. Това нападение е подробно описано в окончателния доклад на експертната група от 2013 г. Второто нападение е извършено на 3 март 2014 г. Превозно средство на MONUSCO е било нападнато с гранати на десет километра от летище Mavivi в Beni, при което са били ранени петима членове на мироопазващите сили.

Основателят и ръководител на ADF Jamil Mukulu (CDi.015) е арестуван в Дар ес Салам, Танзания, през април 2015 г. По-късно, през юли 2015 г., е екстрадиран в Кампала, Уганда. Към юни 2016 г. той се намира в полицейски център за задържане в очакване на съдебния процес срещу него.

▼M7

2. BUTEMBO AIRLINES (BAL)

Адрес: Butembo, ДРК.

Дата на посочване от ООН: 29 март 2007 г.

Други сведения: Частна авиокомпания, която извършва дейност от Butembo. От декември 2008 г. BAL вече не притежава лиценз за експлоатация на въздухоплавателни средства в ДРК.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Kisoni Kambale (починал на 5 юли 2007 г. и впоследствие заличен от списъка на 24 април 2008 г.) е използвал своята авиокомпания за превоз на злато, провизии и оръжия на FNI между Mongbwalu и Butembo. Това представлява „предоставяне на помощ“ на нелегални въоръжени групировки в нарушение на оръжейното ембарго съгласно резолюции 1493 (2003) и 1596 (2005). Частна авиокомпания, която извършва дейност от Butembo. От декември 2008 г. BAL вече не притежава лиценз за експлоатация на въздухоплавателни средства в ДРК.

3. COMPAGNIE AERIENNE DES GRANDS LACS (CAGL) GREAT LAKES BUSINESS COMPANY (GLBC)

(известно още като: CAGL)

Адрес: а) Avenue Président Mobutu, Goma, ДРК, б) Gisenyi, Руанда, c) PO BOX 315, Goma, ДРК.

Дата на посочване от ООН: 29 март 2007 г.

Други сведения: От декември 2008 г. GLBC вече не притежава въздухоплавателни средства в експлоатация, въпреки че няколко въздухоплавателни средства са продължили да летят през 2008 г. в нарушение на санкциите на ООН.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

CAGL и GLBC са дружества, собственост на Douglas MPAMO — лице, на което вече са наложени санкции по Резолюция 1596 (2005). CAGL и GLBC са били използвани за превоз на оръжия и боеприпаси в нарушение на оръжейното ембарго съгласно резолюции 1493 (2003) и 1596 (2005). От декември 2008 г. GLBC вече не притежава въздухоплавателни средства в експлоатация, въпреки че няколко въздухоплавателни средства са продължили да летят през 2008 г. в нарушение на санкциите на ООН.

4. CONGOMET TRADING HOUSE

Адрес: Butembo, Северно Киву

Дата на посочване от ООН: 29 март 2007 г.

Други сведения: Вече не съществува под формата на дружество за търговия със злато в Butembo, Северно Киву.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Congomet Trading House (преди включено в списъка под името Congocom) е било собственост на Kisoni Kambale (починал на 5 юли 2007 г. и впоследствие заличен от списъка на 24 април 2008 г.). Kambale е получавал почти цялата продукция от злато в региона Mongbwalu, контролиран от FNI. FNI е отклонявал значителни приходи от данъците, с които се облага това производство. Това представлява„предоставяне на помощ“ на нелегални въоръжени групировки в нарушение на оръжейното ембарго съгласно резолюции 1493 (2003) и 1596 (2005). Вече не съществува под формата на дружество за търговия със злато в Butembo, Северно Киву.

5. FORCES DEMOCRATIQUES DE LIBERATION DU RWANDA (FDLR)

(известна още като: a) FDLR, б) Force Combattante Abacunguzi, в) Combatant Force for the Liberation of Rwanda, г) FOCA)

Адрес: а) Северно Киву, ДРК б) Южно Киву, ДРК.

Дата на посочване от ООН: 31 декември 2012 г.

Други сведения: адрес на електронна поща: Fdlr@fmx.de; fldrrse@yahoo.fr; fdlr@gmx.net; fdlrsrt@gmail.com; humura2020@gmail.com

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

FDLR е една от най-големите чуждестранни военни групировки, които действат на територията на ДРК. Групировката е създадена през 2000 г. и е извършила тежки нарушения на международното право, които включват действия, насочени срещу жени и деца в условията на въоръжен конфликт, включително убийства и осакатяване, сексуално насилие и насилствено разселване. Съгласно доклад на Amnesty International от 2010 г. FDLR носи отговорност за избиването на деветдесет и шест цивилни лица в Busurguni, територия Walikali. Някои от жертвите са били изгорени живи в къщите си. Съгласно същия източник през юни 2010 г. медицински център на НПО е докладвал за близо шестдесет случая месечно на момичета и жени, изнасилени в южната част на територия Lubero, Северно Киву, от въоръжени групировки, включително FDLR. Съгласно доклад на Human Rights Watch (HRW) от 20 декември 2010 г. има документи, доказващи че FDLR активно е набирала деца бойци. HRW е установила най-малко 83 конгоански деца под 18 години, някои едва на 14, които са били насилствено наети от FDLR. През януари 2012 г. HRW докладва, че бойци на FDLR са нападнали множество села на територията Masisi, като са убили шестима цивилни, изнасилили са две жени и са отвлекли най-малко 48 души.

Съгласно доклад на HRW от юни 2012 г. през май 2012 г. бойци на FDLR са нападнали цивилно население в Kamananga и Lumenje, провинция Южно Киву, както и в Chambucha, територия Walikale, и села, разположени в областта Ufumandu на територията Masisi, провинция Северно Киву. При тези нападения бойците на FDLR посекли с мачете и ножове десетки цивилни лица, включително много деца. Съгласно доклада на експертната група от юни 2012 г. сили на FDLR извършили нападение над няколко села в Южно Киву от 31 декември 2011 г. до 4 януари 2012 г. Разследване на ООН е потвърдило, че по време на нападението най-малко 33 души, включително 9 деца и 6 жени, са били убити — изгорени живи, обезглавени или застреляни. Освен това са били изнасилени една жена и едно момиче. В доклада на експертната група от юни 2012 г. се посочва също, че разследване на ООН е потвърдило, че най-малко 14 цивилни, включително 5 жени и 5 деца, са били избити от FDLR в Южно Киву през май 2012 г. Съгласно доклада на експертната група от ноември 2012 г. ООН е документирало най-малко 106 случая на сексуално насилие, извършено от FDLR между декември 2011 г. и септември 2012 г. В доклада на експертната група от ноември 2012 г. се отбелязва, че съгласно разследване на ООН седем жени, между които непълнолетна, са били изнасилени от FDLR в нощта на 10 март 2012 г. в Kalinganya, територия Kabare. Селото е било нападнато отново от FDLR на 10 април 2012 г., при което три от жените са били изнасилени повторно. Докладът на експертната група от ноември 2012 г. съдържа данни за 11 убийства, извършени от FDLR в Bushibwambombo, Kalehe, на 6 април 2012 г., и за участието на FDLR в други 19 убийства на територията Masisi, включително на петима непълнолетни и шест жени, през месец май. Движението „23 март“ (Mouvement du 23 mars, M23) е въоръжена групировка, действаща в ДРК, която получава оръжие и свързано с него оборудване, включително консултации, обучение и помощ, свързани с военни дейности.

Според редица сведения на очевидци М23 получава общи военни доставки от отбранителните сили на Руанда във вид на оръжие и боеприпаси, в допълнение към материалната подкрепа за бойните операции. М23 е съучастник и извършител на сериозни нарушения на международното право, които включват действия, насочени срещу жени и деца в условията на въоръжен конфликт в ДРК, включително убийства и осакатяване, сексуално насилие, отвличане и насилствено разселване. Съгласно многобройни доклади, разследвания и свидетелства на очевидци М23 носи отговорност за извършването на масови убийства на цивилни, както и за изнасилването на жени и деца, в различни райони на ДРК. В няколко доклада се посочва, че бойци на М23 за извършили 46 изнасилвания на жени и момичета, като най-младото от тях е било на възраст 8 години. Освен докладваните случаи на сексуално насилие М23 провежда и обширни кампании за насилствено набиране на деца бойци в групировката. Счита се, че от юли 2012 г. насам М23 е набрала насилствено 146 млади мъже и момчета само на територията Rutshuru в източната част на ДРК. Някои от жертвите са били едва 15-годишни. Жестокостите на М23 спрямо цивилното население на ДРК, кампанията за насилствено набиране на бойци, както и фактът, че групировката получава оръжие и военна подкрепа, са допринесли значително за нестабилността и конфликтите в региона и в определени случаи са нарушавали международното право.

6. M23

(известно още като: Mouvement du 23 mars (Движение „23 март“).

Дата на посочване от ООН: 31 декември 2012 г.

Други сведения: адрес на електронна поща: mouvementdu23mars1@gmail.com

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

„Mouvement du 23 mars“ (M23) е въоръжена групировка, действаща в ДРК, която получава оръжие и свързано с него оборудване, включително консултации, обучение и помощ, свързани с военни дейности. Според редица сведения на очевидци М23 получава общи военни доставки от отбранителните сили на Руанда във вид на оръжие и боеприпаси, в допълнение към материалната подкрепа за бойните операции. М23 е съучастник и извършител на сериозни нарушения на международното право, които включват действия, насочени срещу жени и деца в условията на въоръжен конфликт в ДРК, включително убийства и осакатяване, сексуално насилие, отвличане и насилствено разселване. Съгласно многобройни доклади, разследвания и свидетелства на очевидци М23 носи отговорност за извършването на масови убийства на цивилни, както и за изнасилването на жени и деца, в различни райони на ДРК. В няколко доклада се посочва, че бойци на М23 за извършили 46 изнасилвания на жени и момичета, като най-младото от тях е било на възраст 8 години. Освен докладваните случаи на сексуално насилие М23 провежда и обширни кампании за насилствено набиране на деца бойци в групировката. Счита се, че от юли 2012 г. насам М23 е набрала насилствено 146 млади мъже и момчета само на територията Rutshuru в източната част на ДРК. Някои от жертвите са били едва 15-годишни. Жестокостите на М23 спрямо цивилното население на ДРК, кампанията за насилствено набиране на бойци, както и фактът, че групировката получава оръжие и военна подкрепа, са допринесли значително за нестабилността и конфликтите в региона и в определени случаи са нарушавали международното право.

7. MACHANGA LTD

Адрес: Plot 55A, Upper Kololo Terrace, Kampala, Уганда.

Дата на посочване от ООН: 29 март 2007 г.

Други сведения: Дружество за износ на злато (Директори: г-н Rajendra Kumar Vaya и г- н Hirendra M. Vaya). През 2010 г. активи на Machanga по сметка на Emirates Gold са замразени от Bank of Nova Scotia Mocatta (Обединено кралство). Собствениците на Machanga продължават да участват в покупката на злато от източната част на ДРК.

Допълнителни сведения от описателното обобщение на основанията за включване в списъка, предоставено от Комитета по санкциите:

Дружеството Machanga е закупувало злато чрез редовни търговски връзки с търговци в ДРК, които са тясно свързани с милициите. Това представлява „предоставяне на помощ“ на нелегални въоръжени групировки в нарушение на оръжейното ембарго съгласно резолюции 1493 (2003) и 1596 (2005). Дружество за износ на злато (Директори: г-н Rajendra Kumar Vaya и г-н Hirendra M. Vaya). През 2010 г. активи на Machanga по сметка на Emirates Gold са замразени от Bank of Nova Scotia Mocatta (Обединено кралство). Предишният собственик на Mac